bet · GY01SoU10 · 2011-04-08 00:00:00 — försöker vi ta fram ett underlag så att vi systematiskt och noga kan följa utvecklingen.Vi ser att det har blivit förbättringar, men de är inte tillräckliga. Därför vill vi konkret, målmedvetet och systematiskt leva upp till vad socialtjänstlagen och grundlagen säger. Vi ska ha rätt till boende. Jag är inte på något sätt raljerande i mitt replikskifte med . Det här är ett allvarligt område, och det är allvarliga frågor. Jag pekar på det som socialutskottets ordförande skriver i utskottets ställningstagandetext i betänkandet, att man har för avsikt att göra en ny nationell kartläggning. Är det den kraftfullaste åtgärden från socialutskottets ordförande för att motverka hemlöshet i ?Det stämmer som säger att det sker en samverkan med . Det finns en publicerad rapport som tog fram 2008. Där talar man om att man ger vägledning och stöd till . På samma sätt har 2010 tagit fram en vägledning om boendelösningar. Vägledningar i all ära, men det är kraftfulla insatser som krävs för att motverka hemlösheten. Det är inte bara män och kvinnor utan också barnfamiljer som drabbas av den.Därför menar jag att om det som säger är så tydligt, att man vidtar kraftfulla åtgärder på det här området, då är det väldigt tunt beskrivet i utskottets betänkande som vi här har att debattera. Det finns under utskottets ställningstagandetext på s. 20, och i så fall är det mycket tunt.Jag anser att det behövs kraftfulla åtgärder, inte nya nationella kartläggningar. Hemlösheten är ett känt problem. Vad ytterligare vill ta fram för att se till att det börjar byggas bostäder och skapas ekonomiska förutsättningar så att människor inte hamnar i utanförskap eller bostadslöshet? Det behövs en kartläggning - den görs - för att veta var åtgärderna behöver sättas in. Det är det jag menar att man inte ska förringa eller förakta. I stället ska det ses som en nödvändighet för att veta vad man ska göra. Det ger en effektivisering av arbete och förbättrar evidensen. Det har skett ganska mycket för att vi ska veta att de insatser som görs ger resultat. Där slarvade den tidigare regeringen.Jag har räknat upp ett antal åtgärder. I det arbete som sker på departementet har det - och det är officiellt - lagts ut ett jobb på en medarbetare vid . Det är flera konkreta förslag, men det är fortfarande arbetsmaterial. Syftet är, som jag tolkar det, att det ska vara underlag för både lagstiftning och resursmässiga satsningar som kommer att aviseras i budgetpropositionen i höst.Christer ska vara tacksam för att det nu äntligen tas tag i att ta fram ett ordentligt underlag, sätta upp en tydlig strategi och gå in med de åtgärder som är vidtagna. Sedan måste det fungera på den kommunala nivån, för det är där huvudansvaret ligger. Det finns kommuner som är jätteduktiga när det gäller både att bekämpa hemlöshet och att bekämpa vräkning av barn. Men det finns också kommuner som behöver lyftas fram som mindre goda exempel, så att de förändrar sin verksamhet. Jag vill gärna fortsätta den här debatten. Jag tyckte att vi var ganska konkreta. sade att det inte finns skydd i lagstiftningen, inte heller i socialtjänstlagen, mot att barn vräks. Alla vi tre partier var konkreta och sade att vi vill ha lagstiftning som gör att barnfamiljer inte kan vräkas, att barn inte ska behöva uppleva detta. Är , och regeringen beredda att skärpa lagstiftningen när det gäller vräkning av barn, eftersom vi nu ser en ökning i stället för en nollvision? Det är en konkret fråga.Vi pratade också om nödvändigheten av en bostadspolitik som gör att det blir fler hyresrätter med rimliga hyror och en bostadsförmedling. Var jag än pratar hemlöshet med människor som jobbar med hemlösa säger man att det förvisso är ett socialpolitiskt problem, men i väldigt hög grad också ett bostadspolitiskt problem; man kan inte trolla fram bostäder när de inte finns. Det måste byggas bostäder.När man har gjort satsningar på och fått i gång ett stort bostadsbyggande med rimliga hyror så har det gjorts statliga insatser för att få detta att funka. Från sida tycker vi att vi ska göra det möjligt att ge investeringsstöd för byggande av bostäder kopplat till att man inte kan sätta hyran hur högt som helst. Det behövs en annan bostadspolitik, och det fattas väldigt mycket bostäder.Det är också allvarligt att närmare 700 barn kommer att vräkas , som påpekar. 4 000 barn bor på den så kallade sekundära bostadsmarknaden, den bostadsmarknad som kommunerna får skapa därför att inga hyresvärdar vill hyra ut till dessa familjer. Vad vill göra åt detta? När det gäller vräkning av barn ska nollvisionen gälla. Vi har haft en positiv utveckling, dock inte tillräckligt snabb. har det gått i fel riktning . Även här är det först , sedan vi kom till makten, som vi över huvud taget har statistik som vi kan följa och aktivt ha som underlag för åtgärder. Detta fanns inte då tillhörde majoriteten i parlamentet.Ja, jag är beredd att medverka till en skärpning av lagstiftningen. Det jag framför allt tänker på är, som jag också nämnde i mitt anförande, möjligheter till att bostadsbidrag i större utsträckning ska kunna gå till hyresvärdarna. Det är en bra idé som jag vill vara med och utveckla. Den möjligheten finns , men det är svårt för kommunerna, och flera kommuner vet inte ens om att de har den möjligheten.Ja, det behöver byggas mer, men inte på det sätt som tidigare regeringar gjorde. Vi bygger upp en verksamhet som står sig långsiktigt och är ekonomiskt hållbar. har det ökat ganska rejält. Men jag är medveten om att vissa områden i landet har större problem än andra. Detta är också ett kommunalt ansvar. Men vi kan vara med och bidra. Det tycker jag är rimligt.När det gäller samhällsplanering och bostadsbyggande ska den kompetens som står för vara med i arbetet mycket mer offensivt. Där ser jag en brist . Det sistnämnda kan jag helt hålla med om. måste ha en offensivare roll och ge sin kunskap i samhällsplaneringen.Jag har absolut inget emot att man tar fram statistik. Det är användbart att veta hur verkligheten ser ut. Men att vi inte har en bostadspolitik som gör att det byggs tillräckligt många lägenheter som människor med låga inkomster har råd att bo i tycker jag är den allra största bristen, vid sidan av att det inte heller sker en fördelning genom bostadsförmedling på ett öppet och rättvist sätt där man kan se vilka som får bostäder, om människor inte diskrimineras osynligt. Det behöver byggas mer, och då behövs det statliga satsningar på det.Jag skulle också vilja ställa en fråga om våld mot kvinnor. Det behövs en ny handlingsplan, sade . I den gamla handlingsplanen fanns inte papperslösa och gömda kvinnor med. Kommer de att finnas med i en ny handlingsplan?Jag kan inte tänka mig en mycket värre situation för en kvinna än att leva med en man eller någon annan i ett förhållande där det uppstår våld som hon gömmer sig i det svenska samhället. När hon lämnar den familjekonstellation som det är våld i försöker hon hitta någonstans att bo och försörja sig. Då träffar hon på människor som utnyttjar situationen, kräver sexuella tjänster, underbetalar henne och kan misshandla och våldta henne. Och hon kan inget göra åt detta, för då riskerar hon att bli utvisad.Vi måste ställa upp och se till att dessa kvinnor får det skydd och stöd de ska ha. Jag vill gärna ställa en konkret fråga: Är berett att ta tag i den här situationen, så att alla kvinnor som finns i kan få skydd när de blir utsatta för våld och övergrepp? Det är ett oerhört angeläget område att hitta lösningar på. Man ska inte behöva känna otrygghet i Välfärdssverige. Det görs insatser för papperslösa och gömda när det gäller att förbättra förutsättningarna för tillgång till vård samt till utbildning för ungdomar och barn. Det finns för dem, liksom för andra, inte minst kvinnor, ett behov av att man jobbar vidare och ger kommuner stöd i metodutvecklingen för skyddat boende och liknande.Om jag får råda - och du frågade vilken min uppfattning är - ska vi hjälpas åt med detta och metodutveckla så att framför allt kommunerna, som har ansvar även här, kan ges möjligheter att skapa trygghet för de kvinnor och andra som har behov av det. Ett land bedöms utifrån hur man tar hand om de mest utsatta. är bland det viktigaste vi har i samhället. Jag har under mina år som socialnämndsordförande omhändertagit drygt 20 personer, som har placerats. Det går inte många dagar utan att jag funderar på vad som har hänt med dem sedan dess.Jag vågar påstå att ligger i framkant när det gäller att ta hand om människorna med störst behov. Jag är inte så orolig för att vi omhändertar för många utan snarare tvärtom, att behovet är betydligt större än så. Det är framför allt barn som jag upplever i större utsträckning skulle behöva omhändertas.Men vi måste självklart kunna känna oss trygga i att de barn som omhändertas inte far illa. Jag kan fortfarande, trots att det nu är , komma ihåg det samtal jag fick från socialjouren , där man sade att man hade en kvinna som precis hade fött barn men att man inte vågade låta barnet vara hos modern eftersom det fanns en så stor risk. Det innebar att vi var tvungna att omhänderta barnet. Skulle man i det läget utöver den svårighet som det innebär att besluta att omhänderta ett barn också fundera på om placeringen är ett ställe som är tryggt blir beslutet ännu svårare.En framgångsfaktor är att kommunerna har det yttersta ansvaret. Vi vet att invånarna är väldigt nöjda med det som är service - barnomsorg, skola och äldreomsorg - medan det finns mer frågetecken när det gäller försäkringskassa, arbetsförmedlingar och rättsväsen. Därför bör vi vara oerhört försiktiga när man, som i vissa motioner, föreslår nya regler, nya lagar och statlig styrning. Jag tror tvärtom att samarbetet inom Kommuner och Landsting och den verksamhet som finns där är framgångsfaktorn för . Där ser man tillsammans på de goda exemplen och jobbar sig vidare. Andra lösningar skulle innebära en likriktning och göra att vi får färre nya goda idéer.Redan i dag görs mycket på socialtjänstområdet. Samarbetet med Kommuner och Landsting om evidensbaserad praktik i är ett steg som jag tycker är mycket positivt. Vi har kvalitetsutvecklingen genom nationella strategier, där öppna jämförelser inom nu gör att man faktiskt börjar kunna se hur resultaten ser ut. Det tror jag är oerhört viktigt för framtiden. Vi har tillsynsreformen som trädde i kraft . Den innebär att tillsynen förhoppningsvis kommer att bli bättre. Där har ett tillsynsansvar. Vi har strategin om nationell e-hälsa, som gör att den information vi har också kommer att kännas tryggare och bättre och att dokumentationen blir bättre. Men det namn vi sätter på problemen leder också in tanken på lösningar på olika spår. Pratar vi om att barn vräks missar vi själva kärnan i problemet. Det handlar om att vuxna människor brister i sitt ansvarstagande när det gäller hyror, vilket gör att de blir vräkta. Vissa av dem har barn. Det innebär att det är barnfamiljer som vräks. Men genom att prata om att det är barnen som vräks lägger vi fokus på ett annat ställe än där lösningen ligger.Vi måste skapa förutsättningar för dem att försörja sig och sin familj. Det är arbetslinjen som gäller även här. Vi kan se de risker som lagstiftning medför. vet vi - jag vet det som socialnämndsordförande - hur ofta elräkningen och vattenräkningen inte blir betalad. Det är inte för att de inte är viktiga utan för att man vet att el och vatten inte stängs av. Samma risk kan vi nu få när det gäller hyrorna. Man får ett prejudikat på att man inte behöver betala hyran.I stället måste vi hjälpa dem fram i detta. En av anledningarna till att vi har en fantastiskt god socialtjänst i är att den är . Med detta sagt vill jag inte påstå att det inte finns sådant som kan bli bättre, men vi kan vara stolta över den socialtjänst vi har och alla de medarbetare som gör ett fantastiskt arbete för att hjälpa de mest utsatta i samhället.Med detta yrkar jag bifall till socialutskottets förslag. säger att det inte behövs nya regler och lagar. Jo, det behövs. Det behövs när det är barn som drabbas och när landet inte lever upp till . När vi i landet inte gör det som du började så bra med att säga, nämligen tar hand om de minsta och svagaste, kan man behöva stifta lagar om det.När det gäller vräkning av barn sade du att det blir fokus på barnen. Ja, tacka katten för det! Det är så det ska vara, ur ett barnperspektiv. Det är vuxna människor som inte betalar hyran, men det är barnen som drabbas. Du säger att arbetslinjen gäller. Säg det till barnet!Vad finns det då för trygghet för barnen? Det är ju dem det handlar om. Jag tror inte att det finns någon i den här församlingen eller därute som tycker att det är rimligt att barnfamiljer vräks, men risken med att säga att barn inte får vräkas är att man utnyttjar detta på precis samma sätt som man gör med el- och vattenräkningarna. Man vet att el och vatten inte kommer att stängas av, och om man också vet att man inte kommer att bli vräkt kommer man inte heller att prioritera de räkningarna. Det blir ingen långsiktigt bra lösning. Ska vi hjälpa dessa familjer framåt måste vi hjälpa dem att ta ansvar. Det finns en anledning till att drar sig för att skicka pengar direkt till hyran. Det beror bland annat på att man vill stärka individerna i att ta ett eget ansvar och inte passivisera dem.Jag tror att vi är helt eniga om att vi inte vill se några barnfamiljer vräkta, men lösningen är inte att säga att de inte får vräkas. Lösningen är att göra det möjligt för dem att betala sina hyror och på det sättet bo kvar. är det inte så lyckligt så att alla människor har ett jobb. Alla människor kan inte ens ha ett jobb. Och är det barnen som vi måste se till. Det är dem det handlar om. Det handlar också om de vuxna, men när de vuxna av en eller annan anledning inte kan ta ansvar ska det inte drabba barnen. Här tycker jag att samhället medverkar till att det drabbar barnen eftersom vi inte gör något åt det.Vi vet om att barn vräks, och vi tycker att det är illa. Alla tycker att det är illa, men ändå händer ingenting. I stället säger man att man ska undersöka, titta eller vad det nu kan vara. Risken är att man använder sätt att resonera som ett alibi. Man säger att man inte kan stifta en lag som gör att barn inte kan vräkas, för då har vi som alibi att föräldrarna struntar i att betala hyran. Jag tror inte att någon, vare sig man är förälder eller ej, aktivt struntar i att betala hyran, speciellt inte när man har barn. Snarare är det en möjlighet som de här familjerna inte har. Därför ska aldrig barn drabbas.Barn drabbas när familjen vräks, och det vill ju ingen i det här rummet, och då måste man göra verkstad av det. Man ska inte bara titta på det utan se till att det verkligen händer något, och då kan det behövas en lag. I detta anförande instämde (V). Vad det handlar om är att det faktiskt finns pengar till hyran. Det handlar om att prioritera. Vi vet att försörjningsstödet och rätten till en bostad är sådana att man har rätt att få hjälp. Det handlar alltså inte om att det de facto saknas pengar, utan det handlar om hur man faktiskt använder de pengar som man har rätt till i form av bostadsbidrag och försörjningsstöd.Vi måste också bli bättre på att säkerställa att fordringarna inte växer sig så stora, men det handlar om att få fastighetsägarna att bli mer och snabbare på att komma i kontakt med för att säkerställa att dessa personer inte behöver vräkas. "Jag mår dåligt, försöker be om hjälp men ingen hör. Så fort jag gör fel blir jag bestraffad i stället för att få hjälp. ... Personalen brukar säga: Ta Alvedon eller drick vatten. Vatten kan inte hjälpa. Jag tror inte att vatten kan lösa mitt problem. Jag skulle ha fått kolla min syn ." Detta är några citat från fasaden där barn och unga har berättat om hur det är att vara placerad i samhällsvård.Herr talman! Över 17 000 barn och ungdomar i är omhändertagna av . Omkring 5 000 barn är placerade i HVB-hem, hem för vård eller boende. Barn och ungdomar som omhändertagits tillhör de allra mest utsatta. Här har samhället tagit på sig ett väldigt stort ansvar att ge de omhändertagna barnen och de unga en bättre start i livet.Herr talman! följer inte tillräckligt upp hur barn har det. Många placerade barn och unga upplever att de inte kommer till tals och tas på allvar. Vi vet att det brister hur man följer upp hur det går för barnet i skolan trots att det har visat sig i forskning att många av dessa barn misslyckas i skolan.Dessa barn har också i många fall sämre hälsoundersökningar. De har inte varit på BVC:s hälsokontroller. Med sämre skolgång och bristen på hälsokontroller riskerar många av de omhändertagna barnen att få en väldigt dålig start som unga vuxna.Många placerade barn upplever att ingen hör och ingen ser. De berättar för om känslan av att inte bli tagen på allvar av socialsekreteraren, att sviker sina löften och att det är svårt att nå socialsekreteraren. Länsstyrelsernas nationella granskning 2008 visade också att inte alltid besöker barnet i familjehemmet eller HVB-hemmet regelbundet och att det ofta saknas kontinuitet i kontakterna med socialtjänsten.Vart tredje HVB-hem i länsstyrelsernas nationella tillsyn hade brister av allvarligare karaktär. Mer än varannan pojke och var tredje flicka som växt upp i familjehem går ut med de lägsta betygen eller inga betyg alls. Att misslyckas i skolan är den största riskfaktorn för framtida problem.En undersökning från visar att många socialnämnder inte tagit sitt politiska ansvar att ge tydliga politiska direktiv om den sociala barnavården i kommunen. Till exempel har mindre än en fjärdedel av socialnämnderna direktiv om hur ska agera när det råder missförhållanden i ett familjehem eller HVB-hem. Bara var tredje socialnämnd ställer krav på obligatorisk grundutbildning för blivande familjehem.Hur kan det bli på detta sätt? Vi har en socialtjänstlag som tydligt fokuserar på barnen och tydligt talar om vilka åtaganden har vid en placering. Vi politiker har inte prioriterat den sociala barn- och ungdomsvården trots att vi fått se fall och tagit del av skakande berättelser av hur barn och unga fallit mellan stolarna.Herr talman! Det måste finnas ett väl utbyggt och attraktivt föräldrastöd och andra öppna, förebyggande verksamheter dit föräldrar, barn och unga kan vända sig för stöd och hjälp. Det måste också finnas en samverkan värd namnet mellan skolan, , , barn- och ungdomspsykiatrin, ungdomshälsan och polisen. Vi vet att det finns stora brister i samverkan. Vi talar om samverkan, men vad blir det av det?Mycket har gjorts av regeringen för att stärka barnets ställning inom samhällsvården. Just nu bereds , som många har nämnt. Det är en utredning som ytterligare ger förslag som ställer krav på samhällets insatser för barnets bästa. ser fram emot att få detta betänkande på bord.Herr talman! har fått allt fler uppgifter att hantera. Kompetensen kring barn och unga sviktar i många fall på grund av att många socionomer kommer direkt från utbildningen. En del kanske bara har jobbat två till och har den erfarenheten av att arbeta som socionom. De hamnar direkt i svåra barn- och ungdomsärenden. Socialsekreterarna själva beskriver att de behöver mer utbildning för att klara sina arbetsuppgifter.Kompetensen på våra HVB-hem brister. Här har alliansregeringen gett flera uppdrag som handlar om att vägleda i sitt arbete med barn och unga och att ta fram bedömningsinstrument med mera. Kommunerna får inte svika de mest utsatta barnen. förslag, till exempel om stöd till familjehem, bättre kontroll och att placerade barn ska få en egen socialsekreterare måste nu bli verklighet.Herr talman! Ett annat problemområde inom handlar om våld i nära relationer. Det är 1 300 kvinnor och 1 000 barn som flyr till kvinnojourerna. Där sover de 79 på flykt undan den som de kanske haft närmast sig.Redan i början av förra mandatperioden visade alliansregeringen stor handlingskraft när det handlar om våldet i nära relationer. Då satsades på en handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor. Det arbetet fortsätter. Det håller på hela tiden.Folkpartiet och Alliansen har beslutat om 56 åtgärder mot mäns våld mot kvinnor. 55 av dem håller på att genomföras, och den sista förbereds just . Vi förstärker stödet till kvinnojourerna. Vi har utvecklat metoder för omhändertagande av sexualbrottsoffer. Vi genomför åtgärder mot hedersrelaterat våld och förtryck.Vi har förstärkt socialtjänstlagen och ökat stödet till metodutveckling i . Det är 10 000 poliser, domarkåren och flera hundra socialtjänstemän som har utbildats om mäns våld mot kvinnor. Vi har inrättat forskningsprogram för att få djupare kunskaper om våldet mot kvinnor. Arbetet pågår och fortsätter.Vi vet att nästan varje gång en kvinna mördas av en närstående har det föregåtts av hot, våld och trakasserier under en väldigt . Det har funnits varningssignaler, men vi har inte sett dem. Varje sådant mord är ett misslyckande, och varje misstag måste utredas.Herr talman! Det blir nästa steg att genomföra den 56:e åtgärden i handlingsprogrammet, nämligen att inrätta en för att utreda dödsfall på grund av brott från närstående.Herr talman! berör väldigt många områden. Men för mig har det känts mycket angeläget att få ta upp områdena barn i samhällsvård och våld i nära relationer. Det är två områden som alliansregeringen har och kommer att fortsätta prioritera.Till sist vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna. var jag ihop med mina partikamrater här i och träffade företrädare för för kvinnojourer och tjejjourer i , ROKS.Ett problem som de lyfte upp väldigt mycket var att de inte hade fått förstärkt stöd utan att det saknas ett långsiktigt stöd till kvinnojourerna och att de är oerhört projekttrötta. De får söka pengar som de ska göra nya saker med medan de inte vet att de har sin grundverksamhet finansierad. De ska söka pengar hos , och sedan ska de hitta på något nytt.En fråga jag har om det ökade stödet när det gäller mäns våld mot kvinnor är: Finns det planer på ett stabilare och långsiktigare stöd till kvinnojourer?Förra gången vi diskuterade tog jag upp frågan om papperslösa gömda våldsutsatta kvinnor. Då hade inte träffat på den frågan och tänkt till så mycket. har du haft lite tid att tänka. Jag tänker därför ställa frågan igen om hur ställer sig till att vi tar det ansvar vi ska enligt den deklaration vi har skrivit under. Det handlar om att vi ser till att kvinnor får rätt till stöd och skydd och vågar söka det och under trygghet utan att känna att de kan bli utvisade och anmälda till polisen.Det tar väldigt om varje kommun ska fatta de besluten. Alla är inte så framåt i den här frågan som att de ser det som självklart att fatta ett sådant beslut. Vi har skrivit under deklarationen som stat och skrivit under att vi ska se till att inga kvinnor utsätts för våld utan att få det specialiserade stöd och skydd som de behöver. Var står i den frågan? När det gäller långsiktigt stöd till kvinnojourerna är ambitionen att kvinnojourerna ska stärkas. vet jag inte vad som kommer i höstbudgeten, men så har vår jämställdhetsminister diskuterat. Det är 109 miljoner som går till kommunerna för att utöka samverkan med kvinnojourerna.Jag hoppas att det kan vara ett tillräckligt svar till . Det uttrycks även i betänkandet att det är en oerhört viktig insats som kvinnojourerna gör som vi absolut inte kan vara förutan.Jag känner däremot igen diskussionen från den tid då jag var landstingspolitiker. Då kom den ofta upp eftersom även landsting och kommuner kan ge bidrag till kvinnojourerna lokalt. Det kunde variera från till ett annat, och det kändes inte speciellt bra. Jag kan förstå hur kvinnojourerna känner det.Samtidigt har jag förstått när Brå har tittat på detta och när kvinnojourerna själva har uttryckt hur de ser på regeringens insatser att de känner att stödet är starkt från regeringens sida.När det gäller papperslösa och våldsutsatta kvinnor nämnde papperslösa, sjukvården och skolan. Detta är på gång, och stöder det.