bet · GZ01SfU1 · 2011-12-05 00:00:00 — Ju tidigare man kommer in desto lättare är det att komma tillbaka till arbete eller praktik.Herr talman! Enligt de rehabiliteringsenheter jag har pratat med har de svårt att få patienterna i ett tidigt skede. Läkarna skickar in dem efter sju besvär. Detta innebär att kortare insatser inte hjälper denna målgrupp. Det innebär också att den målgrupp som kommer in sent är i behov av längre rehabilitering och långa insatser. En bra och väl fungerande sjukförsäkring förutsätter väl fungerande system för rehabilitering och stöd.Vi ska skapa förutsättningar och möjligheter så att människor kan utvecklas och få pröva något nytt när de inte klarar av sitt arbete på grund av funktionshinder eller ohälsa. Vi ska underlätta livet för medborgarna, inte tvärtom. Varje människas förmåga ska tas till vara.Den nya reformen av sjukförsäkringen har lett till omfattande negativa ekonomiska konsekvenser. Cirka åtta av tio har påverkats negativt ekonomiskt av utförsäkringen.Herr talman! Det är inte alls lätt att komma tillbaka till arbetsplatsen eller att pröva något nytt eftersom de flesta arbetsplatser har fasta arbetstider. Arbetsgivaren måste underlätta att skapa förutsättningar för den försäkrade så att han eller hon kan arbeta på andra arbetstider och med andra arbetsuppgifter. Arbetsplatsen och arbetsuppgifterna ska utformas utifrån den försäkrades arbetsförmåga och hälsotillstånd. Alla behöver inte arbeta mellan 7 och 17. Det ska finnas andra alternativ, till exempel flexibla arbetstider.Det finns ett annat hinder på arbetsplatsen, nämligen stödet från chefen och arbetskamraterna. Det gör att man känner sig orolig inför arbetsprövningen. Faktum är att det inte finns tillräckliga resurser på arbetsplatsen . Man upplever sig som en belastning utifrån hur man tror att arbetskamraterna ser på en. Det beror på att den försäkrade kan ha svårt att arbeta i samma takt som de övriga i personalgruppen. Arbetsgivaren har svårt att få till stånd praktisk handledning för dem under rehabilitering. Ett effektivt fungerande samarbete mellan arbetsgivare, samt primärvården är därför högt prioriterat.Herr talman! Vi socialdemokrater vill därför satsa ännu mer på förebyggande insatser i form av friskvård, företagshälsovård, bättre arbetsmiljö och en väl fungerande rehabilitering. Vi vill att det ska finnas tydliga tidsgränser för när parternas ansvar för rehabilitering upphör och när de allmänna aktiva insatserna tar vid. Arbetsförmedlingen, , landsting och de sociala myndigheterna ska samarbeta med individen i centrum och erbjuda kvalificerad handledning, rehabilitering, utbildning, arbetsträning och andra insatser utifrån individens behov och inte utifrån stuprörstänkande, det vill säga myndighetsgränser. Genom Finsam får individen ett samlat stöd och faller inte mellan stolarna. Arbetet med finansiell samordning på rehabiliteringsområdet, Finsam, måste därmed utvecklas. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till Socialdemokraternas reservationer nr 8 och 14. Först vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet utom i den del som avser tillkännagivandet om begreppet arbetsförmågeprövning, och där yrkar jag bifall till reservation 6.Mitt anförande kan härledas till rehabiliteringsdelen. kommer senare att prata om Finsam.En väl fungerande sjukförsäkring ska vara ett skydd när vi är sjuka och inte kan arbeta. Den ska vara ett stöd för människor att snabbt komma tillbaka till arbete och egen försörjning när detta är möjligt. Så har det inte alltid varit, men vi är på god väg.Anledningen till att sjukskrivningarna blir färre och kortare är att man tar ett helhetsgrepp om den sjukskrivne och att insatserna sätts in tidigare. Enligt statistik blir hälften så många sjukskrivna hälften så länge, om man jämför med tidpunkten då sjukskrivningstalet var som allra högst.Oppositionen vill att mer ska satsas på riktig rehabilitering. Jag undrar vilken typ av rehabilitering man syftar på då.Vi har arbetslivsinriktad rehabilitering, som Arbetsförmedlingen ansvarar för. Vi har arbetsplatsinriktad rehabilitering, som arbetsgivaren ansvarar för. Vi har medicinsk rehabilitering, som hälso- och sjukvården ansvarar för.Herr talman! Det är viktigt att vi kan säkerställa att både , hälso- och sjukvården och Arbetsförmedlingen har en aktiv samverkan om medicinska och arbetslivsinriktade rehabiliteringsinsatser för dem som befinner sig i sjukförsäkringen. Därför tillför regeringen helt nya för förbättrad samverkan mellan . Syftet är så klart att ge fler tidigare och mer individuella insatser.För 2011 avsattes till samverkan mellan , och de bedöms att förbrukas i sin helhet. föreslås , vilket är en förstärkning med hela jämfört med 2011.När det gäller Finsam har regeringen beslutat att slopa kopplingen till sjukpenninganslaget, som tidigare finansierat samordningen av rehabiliteringsinsatser. Denna osäkerhet har gjort att det är svårt att etablera en kontinuitet i de samverkansaktiviteter som samordningsförbunden bedriver, eftersom planeringen av verksamheterna blir kortsiktig.Det nya är att regeringens samlade medel till den finansiella samordningen ska finansieras via det nyinrättade anslaget Bidrag för sjukskrivningsprocessen.Regeringens bedömning är att förändringen kommer att underlätta för samordningsförbunden att planera och driva sin verksamhet genom att det skapas fleråriga planeringshorisonter, vilket förbättrar förutsägbarheten för de verksamheter som finansieras med dessa medel.Herr talman! Genom införandet av rehabiliteringskedjan med fasta tidpunkter för prövningen av arbetsförmågan har sjukskrivningsprocessen blivit mer aktiv. Förutsägbarheten i processen har också ökat. innebär sjukförsäkringsreformen en ambitionshöjning när det gäller möjligheterna att ta till vara varje persons förmåga att arbeta.Hälso- och sjukvården är en central aktör för en väl fungerande sjukskrivningsprocess med viktiga uppgifter att leverera medicinska underlag av god kvalitet och tillhandahålla behandling och medicinsk rehabilitering. En väl fungerande samverkan mellan och hälso- och sjukvården är givetvis därför av yttersta vikt för just sjukskrivningsprocessen. De åtgärder som har vidtagits genom sjukskrivningsmiljarden, rehabiliteringsgarantin, företagshälsovården och finansiell samordning är verkligen angelägna.Låt oss titta på vad regeringen har gjort på rehabiliteringsområdet och vilka resurser som satsas, eftersom det är just det som många motionerat om. Jag måste säga att jag ställer mig frågande till oppositionens krav på mer resurser mot bakgrund av att regeringen nu genomför den största satsningen någonsin på medicinsk och arbetslivsinriktad rehabilitering.Men det handlar inte bara om pengar. Pengarna ska gå till rätt insatser. Därför är det viktigt med metodutveckling och utvärdering, vilket vi verkligen har satsat på. Jag ska ge några exempel.Vi har inrättat rehabiliteringsgarantin, som ger rätt till evidensbaserad behandling i syfte att minska sjukfrånvaron. Regeringen har avsatt till detta.Som jag redan nämnt uppdrar vi också åt och Arbetsförmedlingen att genomföra metodutveckling på rehabiliteringsområdet - mer systematik och så vidare. Vi lägger stor vikt vid metodutveckling och att se till att åtgärderna verkligen leder till att människor kommer tillbaka till arbetsmarknaden.Vi har också avsatt medel för forskningsprojekt för att utveckla ny evidens för behandlings- och rehabiliteringsinsatser. Det handlar om 40 miljoner och 40 miljoner . Totalt är det alltså en satsning på 100 miljoner kronor.Vi har tidigare satsat 41 miljoner på rehabiliteringsprojekt och forskning i syfte att minska kvinnors sjukfrånvaro.Vi har tidigare inrättat , som har följt och föreslagit förbättringar inom rehabiliteringsområdet på vetenskaplig grund.Jag skulle vilja uppehålla mig vid rehabiliteringsgarantin. Som vi har hört - jag nämner det igen - hade under början av 2000-talets ett av världens sjukaste folk. Ryggproblem, depression, ångest och stressrelaterade symtom var de vanligaste skälen till sjukskrivning. Det var en orimlig och givetvis ohållbar situation som regeringen ansåg sig tvungen att åtgärda.Den 1 juli 2008 tecknade regeringen därför en överenskommelse med Kommuner och Landsting om en rehabiliteringsgaranti. Syftet är att patienter i åldern ska få tillgång till behandling och rehabilitering för att lättare kunna återgå i arbete vid en eventuell sjukskrivning. Garantin har också ett förebyggande syfte eftersom den omfattar personer som riskerar sjukskrivning.Den medicinska behandlingen ska ha vetenskapligt stöd, och den är inriktad på de stora diagnosgrupperna bland långtidssjukskrivna - sjukdomar i rörelseorganen samt lindrig och medelsvår psykisk ohälsa. Redan nu börjar vi se resultatet av regeringens insatser. Landstingen rapporterar att tillgången på just multimodal rehabilitering och KBT har ökat och fortsätter att öka.Nyligen kunde , , som utvärderat reformen i en rapport, visa att risken för att hamna i sjukersättning - eller förtidspension, som det fortfarande heter i folkmun - mer än halveras för dem som tagit del av just rehabiliteringsgarantin. Det går också att påvisa en signifikant förbättring av den självskattade hälsan och arbetsförmågan. Att människor kan komma tillbaka till arbetslivet innebär stora samhällsekonomiska vinster, men det har också betydelse för den enskilde i form av fortsatta arbetsgemenskaper, självkänsla och välbefinnande. Det går givetvis inte att sätta en prislapp på.Rehabiliteringsgarantin ska förstås ses som en naturlig del av arbetslinjen, vilket också förklarar varför just vår regering har infört denna viktiga åtgärd. gav Socialdemokraterna 90 miljoner till rehabilitering. Det bör alltså ställas i perspektiv till att alliansregeringen bara ger tio gånger så mycket, nästan 1 miljard, till medicinsk rehabilitering och KBT. Lägg därtill sjukskrivningsmiljarden, psykiatrimiljarden och kömiljarden så kommer vi upp i en ännu högre summa. Det är väldigt mycket pengar, och det visar att regeringen tar krafttag för att minska utanförskapet.Svensk sjukfrånvaro närmar sig numera en nivå jämförbar med andra europeiska länder. För oss är det dock självklart att fortsätta driva en politik som tar ansvar för . I det ingår att hjälpa dem som är eller riskerar att bli sjuka. Alla är vinnare på en sådan politik.Herr talman! Regeringens satsningar inom rehabiliteringsområdet är historiskt stora och omfattande. Utmaningar kvarstår - det ska sägas - men ambitionsnivån när det gäller att hjälpa människor att få adekvata insatser och en möjlighet att komma tillbaka till arbetslivet är mycket hög. Jag är helt övertygad om att vi går i rätt riktning. (Applåder)I detta anförande instämde , och (alla M) samt (FP) och (C). Vi har hört prata om rehabilitering. Rehabiliteringen är dock splittrad på tre olika huvudmän - precis som om vi har tydliga gränser för vad som är vad och som om individen består av tre olika delar. Faktum är dock att individen befinner sig i en situation. Konsekvensen av införandet av rehabkedjan är att det heter att man jobbar med hela människans behov, men det finns inga pengar till att köpa någon annan form av rehabilitering än det som är utanför den medicinska rehabiliteringen. Konsekvenserna har blivit att enheter och företag som jobbade med rehabilitering utifrån ett helhetsperspektiv har lagts ned. Ett exempel är Alftagården.Enheter som försöker jobba med en helhet, som utreder varje människas unika behov och sätter in insatser för det, har oerhört svårt att få finansiering. En arbetsgivare kan betala för det, men den som inte har någon arbetsgivare finner inte alltid någon som vill betala. har inga pengar. Arbetsförmedlingen har pengar och kan köpa insatser, men det ska bara vara till arbetslivsinriktad rehabilitering. För det som ligger i gränslandet finns ingen finansiering.Min fråga till och är: Är ni nöjda med den splittring som finns i rehabiliteringsansvaret, eller ser ni också att det finns en risk att delat ansvar är inget ansvar? Först och främst måste jag säga att det gläder mig att just rehabiliteringen har kommit så pass mycket i fokus bland flera partier. Det är bra.Jag vill också framhålla att de satsningar regeringen gör just är samverkan. Vi kan se på de nya medel jag tidigare redovisade: Det är i nya medel till samverkan mellan . Samverkansformerna är alltså till för att ingen ska hamna mellan stolarna och att man koordinerar rehabiliteringsinsatserna. Vi har den totala summan på 738 miljoner och ökningen med 424 miljoner i samma syfte - att göra rehabiliteringen adekvat. frågar om vi kan ha andra behandlingsformer än de evidensbaserade. Regeringen har gjort en stor satsning - har tagit del av den via uttalande - på vikten av att ha evidensbaserade behandlingsmetoder via KBT eller andra medicinska rehabiliteringsformer. Denna del är viktig. Det finns alltid alternativ, men satsningen från regeringen härrör sig från dessa delar, där vi vet att forskning ligger till grund för insatser. Självklart ska det också utvärderas kontinuerligt om det är rätt metoder och så vidare, och det görs också - allt för att säkerställa det vi ger de personer som har behov av det. Nej, det jag talar om är inte andra behandlingsmetoder än evidensbaserade. Det jag talar om är just evidensbaserade metoder, som bland annat har utvärderats av på SLU i . Det handlar om exempelvis grön rehabilitering, som har visat sig väldigt verksam vid stressrelaterade sjukdomstillstånd och utbrändhet. Den sortens behandling, där man ser på en helhet och hela individens situation, finns det inga tydliga medel att köpa tjänster för om inte eller någon annan ställer upp och gör det. Man måste alltså platsa i något av de tre facken. Det är det som är problemet med att splittra rehabiliteringsansvaret på tre olika myndigheter.För del ser vi det som viktigt att man har evidensbaserade metoder, men man måste också titta lite utanför den här boxen med myndigheterna. Visst är det bra att myndigheterna samverkar. Men det handlar ju om att ge rehabilitering till den enskilda individen, och där har vi ett problem. Finsam gör jättemycket som är bra för dem som omfattas av Finsamverksamheten, men de allra flesta som är sjukskrivna är ju inte med i Finsam. De kan ha behov av rehabilitering men kanske inte har en arbetsgivare som är beredd att betala.Det är viktigt att utgångspunkten för rehabiliteringen är att den utformas individuellt efter varje människas behov. Därför kanske det skulle finnas en möjlighet att ha ett samlat ansvar för rehabiliteringen så att den enskilda individen kan få rehabilitering oavsett varifrån man köper tjänsten. Självklart ska det vara både individuella utredningar och planer. Det här är ingenting nytt, utan den viljeansatsen finns . Det är säkert så att det finns förbättringsområden också på den sidan, men detta ska förstärkas ytterligare.Ett samlat ansvar är också det som är andemeningen nu och framåt. tar upp medel för metodutveckling till Arbetsförmedlingen och . Det är till forskningsprojekt kring ny evidens och behandlings- och rehabiliteringsinsatser, 41 miljoner till rehabiliteringsprojekt och forskning kring kvinnors sjukfrånvaro. Regeringen söker evidens för vad som har bäst effekt för de personer som behöver insatser.Det finns förslag på andra delar, men har man valt den här delen. Vi inväntar också mer undersökningar och forskningar vad gäller vilka satsningar man ska göra. I dagens betänkande, utgiftsområde 10, Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp, behandlas också frågan om arbetsskadeförsäkringen, eller det stora arbetsskadelotteriet som Dagens Arbete väljer att kalla den - nästan alla drar en nitlott.I reportaget i Dagens Arbete, som är , skrivs om en man som enligt en professor haft det tyngsta jobbet som funnits i . Sedan den dagen han inte kom upp ur sängen har han varit sjukskriven på hel- eller halvtid. Men på grund av den nya förändringen i sjukförsäkringen har han utförsäkrats och har inte längre rätt att vara sjukskriven.Grundtanken med arbetsskadeförsäkringen är att individer som får en skada eller sjukdom som orsakats av arbetet inte ska drabbas ekonomiskt. Dess värre är arbetsskadeförsäkringen en försäkring som av många inte längre uppfattas som vare sig jämställd eller jämlik.Inspektionen för socialförsäkringen gav ut en rapport som visade att i de ärenden som prövade om sjukdom som orsakats genom skadlig inverkan i arbetet bifölls av ansökningarna från kvinnor och av ansökningarna från män. Med andra ord: Den är inte jämställd.Trots att ändrade lagen 2002 i syfte att göra försäkringen jämställd och att bevisbördan vid bedömning av arbetsskada skulle lättas har förändringen inte fått den effekt som lagstiftaren velat åstadkomma.I sin rapport skriver IFS, , följande: Det förekommer att yrkestitel och diagnos är avgörande för rätten till livränta. Den försäkrade saknar information om för vilka yrken och besvär det inte görs någon individuell prövning. Därmed blir beslutet om livränta oförutsägbart och rättsosäkert för den försäkrade. Det finns anledning att vidare utreda fördelar och nackdelar med att införa någon form av lista över godkända arbetssjukdomar och riskfyllda exponeringar. Uppgifterna i register är inte tillförlitliga, vilket innebär begränsningar i arbetsskadeförsäkringens ersättningsmönster och begränsningar i att möta försäkringens effekter för kvinnor och män. Antalet individer som ansöker om och beviljas livränta på grund av arbetssjukdom har minskat markant . Det har genomförts stora förändringar i sjukförsäkringen. Det är angeläget att granska hur förändringarna i sjukförsäkringen har påverkat både ansökningar om ersättning och handläggning av arbetsskadeförsäkringen.Detta skriver IFS. Då kan man ställa sig frågan, eftersom i sitt anförande nämnde att arbetsskadeförsäkringen är en del av det som man borde titta närmare på, hur arbetsskadeförsäkringen genom privatisering skulle göras mer jämställd och jämlik. Jag hoppas kunna få svar på det, för i utskottets betänkande pekar man på att just en privatisering av försäkringen är någonting som den stora socialförsäkringsutredningen ska titta på.Herr talman! För att synliggöra problematiken i arbetsskadeförsäkringen ska jag lyfta fram några enskilda exempel.En kvinna som arbetar inom äldreomsorg skadar sig vid ett olycksfall. Hon blir omplacerad på grund av ryggproblem efter olycksfallet. avslår ansökan om livränta med motiveringen att det är degenerativa förändringar, det vill säga att hon har blivit gammal, och att ryggsmärtor är vanliga hos hela befolkningen - detta trots att kvinnan före olyckan aldrig haft problem med ryggen.I ett annat fall där en kvinna skadat sig via ett olycksfall avslår ansökan om livränta med motiveringen att olycksfallet inte kunnat ge upphov till de skador man kunnat fastställa. Trots att kvinnan inte har skadorna har skadorna inte kunnat ge upphov till smärtsyndrom, enligt Försäkringskassan.När det dessutom visar sig att inte längre gör några arbetsplatsutredningar mer än i undantagsfall ställer jag mig frågan hur man ändå kan uttala sig om orsakssamband. Det är med andra ord inte så konstigt att arbetsskadeförsäkringen inte uppfattas som rättssäker och att många pekar på att den är rättsosäker.Herr talman! Därför anser vi socialdemokrater att det är nödvändigt att försäkringen nu ses över inom ramen för den parlamentariska socialförsäkringsutredningen. Mycket har sagts om detta viktiga utgiftsområde så jag ska fatta mig kort. Vi har en lång kväll framför oss. Men jag vill gärna säga några ord om Finsam, det vill säga finansiella samordningsförbund, som ligger mig väldigt varmt om hjärtat.Finansiell samordning inom ramen för samordningsförbund finns nu i de flesta kommuner, runt 215 eller så, och detta samarbete går framåt. Jag konstaterar med tillfredsställelse att denna verksamhet får ett eget anslag i budgeten . Förutom att det blir en ökning av anslaget till blir det nu lättare att planera framåt. Det har blivit ett eget anslag och följer inte längre kopplingen till av sjukpenningsanslaget. Det gör att arbetet med fleråriga projekt blir väldigt mycket lättare för samordningsförbunden.Målgruppen för insatserna är de som bedöms ha sammansatta problem och som är i behov av samordnade rehabiliteringsinsatser. En prioriterad grupp är unga med aktivitetsersättning.Herr talman! Jag är själv ordförande i vårt samordningsförbund i min hemkommun och har varit med om att starta upp detta arbete. Jag ser fördelarna med att samarbeta på detta sätt med två statliga myndigheter, Arbetsförmedlingen och , samt i vårt fall med Region var lite byråkratiskt i början för att få ihop rutinerna mellan statliga myndigheter, ett landsting och ett par kommuner, men flyter samarbetet jättebra. Det sägs från många håll i landet att samarbetet fungerar bättre och bättre. Min syn är att denna typ av samarbete gynnar alla, både de inblandade parterna och framför allt de grupper av människor som får ta del av insatserna. Det finns ett väldigt engagemang och man talar ofta om att jobba med individen i centrum.Herr talman! Metoder för utvärdering är något som livligt diskuteras bland annat under våra olika nätverkskonferenser. Även ISF har påtalat att utvärderingen av insatserna på något sätt bör centraliseras. Man kan konstatera att här finns mer arbete att göra. är förbunden så pass små att det är svårt att ha en kontrollgrupp och svårt att få vetenskaplighet i utvärderingen av insatserna. Därför avser regeringen att ge och Arbetsförmedlingen i uppdrag att utveckla förbättrade arbetsmetoder.Jag kan med stor tillfredsställelse konstatera att regeringen lyssnat på oss angående momsfrågan, som varit en ganska stor fråga. Tanken har varit att dessa samordningsförbund skulle vara att jämföra med kommunalförbund. Det syns också i registreringen av förbunden som sådana, men ordet kom inte med i lagtexten i en av paragraferna till . har alltså inte kunnat medge avdragsrätt för moms då begreppet saknas i den lagtext som de är tvungna att följa.Vi inom samordningsförbunden har tyckt att det är ganska dumt att man först får ett anslag med pengar och sedan ska det tillbaka i form av moms. Till slut lyckades vi få med oss alla på båten. Detta rättas därför nu till och samordningsförbunden får avdragsrätt. Dessutom föreslås att ändringen ska gälla från men ska tillämpas . Det är ett glädjande besked till alla, inklusive mig som jobbar med dessa frågor på hemmaplan. Sammanlagt rör det sig om 30-40 miljoner. Det är alltså inga småpengar det handlar om.Jag vill avslutningsvis yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet utom den del som återfinns i reservation 6, som jag härmed också yrkar bifall till. (Applåder)I detta anförande instämde Finn och (båda M) samt (FP) och (C). Som siste man ut i debatten med startnummer 14 vill jag debattera ur en annan vinkel, inte socialförsäkringens direkta verkan utan förutsättningarna för finansieringen av socialförsäkringen.Det är allmänt känt, hoppas jag, att våra generella försäkringar finansieras solidariskt av alla löntagare på den svenska arbetsmarknaden genom att de avstår en del av löneutrymmet och på sätt säkrar försäkringarnas existens. Det avstådda löneutrymmet kallas sociala avgifter.Under sina vid makten har borgarna hårt angripit det solidariska generella finansieringssystem som vi har, eller man kan kanske säga som vi har haft. Successivt har man flyttat en del av löneutrymmet från specifika ändamålsenliga avgifter till skatter.Herr talman! Under detta år har den allmänna löneavgiften varit uppe i . kommer den att ligga på ungefär samma nivå. Om vi tittar , 2009 och 2010 ser vi att man haft i den allmänna löneavgiften, som alltså gått direkt till den skattekista som finansminister disponerar - 255 miljarder som löntagare trodde att de avstod för att få en generell trygg försäkring. Man kan tro mycket när det gäller Alliansen, åtminstone när det gäller retoriken hos Alliansen.Då kan man fråga sig, herr talman, hur det kunde hända.