bet · GY01KU20d3 · 2011-01-01 00:00:00 — För att förstå regeringens handlande måste man ha klart för sig hur lagens bestämmelser om samhällsomfattande tjänster fungerar. LEK (lagen om elektronisk kommunikation) syftar till att ge enskilda och myndigheter tillgång till säkra och effektiva elektroniska kommunikationer. Det främsta medlet för att uppnå detta är en väl fungerande konkurrens på marknaden. Det är alltså marknadens aktörer som i konkurrens med varandra och på basis av användarnas efterfrågan ska bygga ut de nät och tjänster som vi alla efterfrågar alltmer. Det här fungerar. Vi har en väldigt bra situation i med ett stort utbud av tjänster. Men därtill finns i lagen ett skyddsnät som kallas samhällsomfattande tjänster. Bland dessa tjänster finns telefoni till en fast anslutningspunkt. Lagen säger att alla rimliga krav på de samhällsomfattande tjänsterna ska tillgodoses. Rätten till telefoni är alltså inte absolut enligt lagen. Exakt vem som har rätt till samhällsomfattande tjänster i form av fast telefoni går därför inte att säga på förhand. I stället måste PTS göra en prövning utifrån kriteriet vad som är ett rimligt krav från den enskilde. Sådan är lagen. Exakt vad som utgör ett rimligt krav hade inte prövats vid den aktuella tidpunkten. Jag kan konstatera att det fortfarande inte har prövats. Utifrån den beskrivna situationen och utifrån att hushåll i mycket avlägsna områden riskerade att stå utan telefoni med kort varsel fattade regeringen beslut om att garantera dessa telefonianslutningar genom upphandling. Det är 16 hushåll eller verksamhetsställen som har fått telefoni upphandlat till sig på basis av de aktuella uppdragen till PTS. Gemensamt för dem är att de har legat mycket svårtillgängligt. Det är därmed dyrt att erbjuda anslutning oavsett vem som betalar. Flera av de här hushållen ligger så oländigt till att de dessutom saknar el. Det är inte alls säkert att de hade passerat en prövning av PTS om deras krav på telefoni hade varit att anse som rimliga i lagens mening. Just för att försäkra oss om att ingen tidigare abonnent skulle lämnas i sticket gav regeringen uppdragen, och PTS kunde börja upphandla telefonilösningar . är jag redo för ytterligare frågor. (S): Herr ordförande! Regeringen har genom sitt uppdrag till tolkat beslut så att det bara vid ett visst tillfälle är möjligt att kunna få telefoni som avses i lagen om elektronisk kommunikation. Jag skulle vilja fråga ministern vilket lagligt stöd det finns för den här begränsningen av formulering: Åt var och en som begär det. Det har ju varit väldigt tydligt att det här kan sägas innebära att man begränsar det på det sättet. : Herr ordförande! Tack för frågan, ! Jag tror att det här är kärnan i hela granskningen. Jag återkommer till det jag sade. Vi har inte hänvisat till och det utgår inte från lagen om elektronisk kommunikation. Det här är ett beslut som regeringen har fattat eftersom det var ett antal människor som stod inför det faktum att de efter 40, 50 kanske tillgång till telefon plötsligt skulle stå utan telefon. Det var orimligt. Därför argumenterade jag för och drev att regeringen skulle avsätta resurser och ge PTS i uppdrag att upphandla telefoni till dessa som var på väg att bli utan telefon. (S): Jag hör att du säger att det här inte byggde på lagen om elektronisk kommunikation. Vad byggde det då på? Var det någonting från ? Eller var det regeringens eget beslut att gå vid sidan av den här lagen när man gjorde den här tolkningen? : Det är viktigt att förstå att för mig, som ansvarig för infrastrukturen, och för alliansregeringen var det oerhört viktigt att människor har tillgång till telefon. Vi stod inför det faktum att det var en handfull människor som var på väg att bli utan telefon . Det är inte rimligt. Det var ett politiskt ställningstagande att vi skulle ge PTS i uppdrag att upphandla detta så att människor fick fortsätta att ha telefon som de hade haft i 40, 50 eller . Det var ett mycket tydligt politiskt ställningstagande. Det är inte rimligt att människor efter 40, 50 eller blir utan telefon i sin bostad. (S): Det innebär i princip att den här bedömningen görs vid ett enda tillfälle och gäller den person som råkar bo här vid det här tillfället och har fast telefoni. Skulle det ske en förändring och någon annan person flyttar dit, vill bosätta sig där och driva verksamhet faller man inte under bedömningen och skulle alltså inte kunna få telefon. Är det rätt tolkat? : Det är viktigt att inte blanda ihop LEK med det politiska ställningstagandet. Det fanns personer i till exempel som med kort varsel kunde bli utan telefon. Det var ett politiskt ställningstagande. Vi tillförde resurser. Vi gav PTS i uppdrag att se till att människor som hade haft telefon kunde fortsätta att ha det. Det är ett självständigt, politiskt prioriterat område att människor ska ha telefon. Det skedde inte med anledning av LEK. (S): Jag konstaterar också att riksdagsbeslutet och även propositionen var väldigt tydliga. Där sade man: Åt var och en som begär det. Och det skulle vara likvärdiga villkor i hela landet. Dessutom trycker man väldigt mycket på syftet med hela den här lagen. Vi måste ändå konstatera att det är lagen som ligger till grund för detta. Den har fattat beslut om, och regeringen har att hantera den. Den säger att samhällsomfattande tjänster ska finnas tillgängliga för alla på likvärdiga villkor i hela landet och till överkomliga priser. Den här hanteringen innebär att bedömningen gör att man kan få telefon, men vid ett annat tillfälle är den principen bortkopplad, och då gäller inte det här längre. Det innebär att personer kan vara utan telefon under väldigt långa perioder i . Det har också hänt, och det ligger till grund för den här anmälan till . : Herr ordförande! Jag återkommer till att det är oerhört viktigt att se att det är två separata skeenden och två separata situationer vi pratar om. Regeringens ställningstagande att se till att människor fick telefon var ett mycket tydligt politiskt ställningstagande. Vi stod inför det faktum att det fanns människor som hade haft telefon och som med kort varsel skulle kunna bli utan. Jag vill vara tydlig med att separera detta. I lagen om elektronisk kommunikation står det att man ska göra en bedömning utifrån vad som är rimligt. Lagen inte är absolut, vilket jag beskrev i mitt inledningsanförande. Man gör en rimlighetsbedömning. Det är alltså en process. När den samhällsomfattande tjänsten ska träda in handlar det om en begäran av den som önskar få telefon utifrån USO-kravet. Då gör man en rimlighetsbedömning i varje enskilt fall. Det politiska beslutet är att ge PTS resurser och uppdraget att bedöma de fall där människor är på väg att bli utan telefon. Det är ett separat beslut som inte hängs upp på LEK. (S): Om jag förstår ministern rätt innebär det i praktiken att lagen som har fattat beslut om ligger till grund. Om man inte använder sig av lagen utan gör en annan bedömning, har man då inte gjort avsteg från det som egentligen är regeringens uppdrag och gjort en kort bedömning som gör att inte alla har laglig rätt på det sätt som lagen och riksdagsbeslutet säger? Man gör en bedömning vid ett enda tillfälle, vilket gör att man kan säga att lagen inte gäller lika för alla. : Herr ordförande! Jag upprepar att detta var en situation där människor i exempelvis skulle kunna bli utan telefon med mycket kort varsel. Det är inte rimligt. Därför gör regeringen ett tydligt politiskt ställningstagande. De som har haft telefon och blir utan telefon ska PTS göra en upphandling till så att de fortsatt kan ha telefon. (S): Jag konstaterar att ministern vidhåller detta. Jag bedömer att det innebär att inte alla kan få den här samhällstjänsten på det sätt som lagen föreskriver. Regeringen gav 2009 i uppdrag att redovisa sina insatser för att säkerställa tillgången till samhällsomfattande tjänster enligt lagen om elektronisk kommunikation. Har regeringen vidtagit någon åtgärd med anledning av återrapporteringen eller har man varit nöjd med det som man har fått rapport om? : Jag vill återkomma till den första frågan eftersom Sven- inte accepterar min beskrivning när det gäller de politiska ställningstagandena. Enligt LEK har alla möjlighet att prövas enligt USO. Det görs en prövning av om det är ett rimligt krav från den enskilde. Lagen är i högsta grad lika för alla, eftersom alla ska prövas. Men den är inte absolut. Det politiska beslutet gällde att se till att människor i glesbygd fick telefon snabbt. Det var inte säkert att bedömningen hade visat att det var rimligt att de skulle få en ersättning för den telefon som de blev utan. Det var vad jag sade inledningsvis. (S): Jag upprepar min fråga: Har man vidtagit några åtgärder på grund av återrapporteringen eller har regeringen varit nöjd? : Så länge jag var med var jag nöjd med återrapporteringen. (M): Herr ordförande! Jag skulle vilja ha ett förtydligande på en del punkter som vi redan har varit inne på. gav regeringen i uppdrag att upphandla telefonitjänster till dem som haft tillgång till telefon men förlorat den. I svar till utskottet uppgavs att uppdragen inte grundades på LEK, vilket vi också har hört här . Vilken var anledningen till att uppdragen inte grundades på LEK och vilka bestämmelser eller regler grundades uppdragen på? : Herr ordförande! Regeringen kunde konstatera att ett antal människor som hade haft telefon akut skulle bli av med sin telefon . Det var inte rimligt. Det var alltså ett politiskt beslut. Ambitionen var att alla som hade haft telefon fortsatt skulle ha telefon. Det handlade om människor som hade bott på samma ställe i 40, 50 och och som riskerade att bli utan telefon. Vi tyckte inte att det var rimligt. Därför var det ett tydligt politiskt beslut att tillföra resurser och ge PTS i uppdrag att göra den här upphandlingen så att människor kunde behålla sin telefon. (M): Jag har en fråga till. Varför avgränsade man uppdraget till att bara gälla abonnenter som hade haft tillgång till telefoni, men skulle komma att sakna det? : Varför vi gjorde en avgränsning? Det berodde på den uppkomna situationen med ett antal människor i mycket glest bebodda områden som riskerade att bli utan telefon. Det var det problemet som skulle lösas. De som riskerade att bli av med sin telefon skulle få behålla den, eller återfå den. Ordföranden: I grunden regleras den här frågan i svensk lag och genom EU- direktiv som är väldigt tydliga. De talar om att man ska ha rätt till telefon oavsett geografisk bostadsort. I lagen om elektronisk kommunikation talar man om att var och en som begär det ska ha rätt till telefon. I förarbetena till EU-direktiv och svensk lag talar man också om att man kan bemyndiga en viss operatör att ta ansvar och få uppgiften att se till att detta fungerar. I är det som är den berörda myndigheten. uppdrog åt Sonera att ta det ansvaret. Men eftersom Sonera inte längre hade någon monopolsituation tyckte man inte att man ville ta det ansvaret och gick därför till domstol. Man vann den domstolsfrågan i sista instans. Det är grunden till den här diskussionen, att vi inte längre har en operatör som tar ett övergripande ansvar för att det ska finnas ett nät över hela . Sedan domstolsbeslutet finns det inte någon enskild aktör som har ett totalt ansvar. Varför har inte PTS fått nya direktiv för att hantera den här situationen och se till att det finns någon som tar ett övergripande ansvare för att den svenska lagen uppfylls? : Herr ordförande! Det är inte ett ställningstagande som kan göras hipp som happ. Det måste finnas en anledning. Om man ska ge någon ett skyldighetsuppdrag ska det föreligga ett marknadsmisslyckande. Det har vi inte haft. Ordföranden: Det finns alltså inget problem, menar . Det är en bild som jag inte känner igen. Jag upplever att massor av människor på landsbygden och i glesbygd har problem med telefonerna. Sonera avvecklar successivt det fasta telefonnätet. får man dugliga alternativ, ibland fungerar det inget vidare. Jag håller med om att det inte har varit några domstolsutslag i frågan. Men det är uppenbart ett betydande problem för många människor att det inte finns en aktör som tar ett övergripande ansvar. Tycker inte att det vore bra om vi hade en ordning där någon tog ansvar för att lagen uppfylls? : Det är PTS som tolkar lagen. Enligt PTS finns det inte något marknadsmisslyckande som enligt lag ska ge upphov till att någon får ett skyldighetsuppdrag. Ordföranden beskriver den situation vi har i landet där det sker ett teknikskifte. Jag var aktiv i en del kommuner och hade en dialog med Sonera när man skiftade teknik. Det skulle ske en teknikövergång, men människor har fortsatt rätt till telefon enligt Sonera. Det pågår ett projekt där man undan för undan växlar teknik för 50 00060 000 abonnenter. Ordföranden: Det är också min bild. Sonera har sagt att man avser att ta bort det fasta nätet för 70 000 personer. Man har diskuterat ännu större antal. Regeringen gick in och tog ett ansvar för dem som såg ut att akut förlora sin telefon. Jag var själv med i riksdagsdebatter om det. En annan stor grupp människor berörs indirekt av detta. De som flyttar in i bostäder som blir lediga på landsbygden har inte samma rätt att ha en fast telefon. För den gruppen minskar möjligheten ganska dramatiskt. Det kan vara stora delar av där man inte längre har möjlighet att få en fast telefon. Den situationen är inte klarlagd. Varför har inte regeringen tagit ett större ansvar för att undersöka hur läget kommer att bli? : Det sker ständigt en förändring. Enligt lagen om elektronisk kommunikation har alla rätt att komma med en begäran. Men lagen är inte absolut. Det görs en rimlighetsbedömning av PTS. Ordföranden: I grunden är det ju en marknadsbedömning som görs av de enskilda operatörerna av om man tycker att man vill fortsätta att upprätthålla eller återskapa en fast telefonförbindelse. Regeringen ger inget stöd. Regeringen har bara sagt att man är villig att stödja dem som redan bor fast och har gjort det . Det gäller inte dem som flyttar in i en bostad som har varit fritidsbostad till exempel. kan också gälla ett sterbhus eller en bostad som har stått tom för att någon har varit i äldreomsorgen och därför inte längre har en fast telefon. I alla de fallen där folk vill flytta in tar ju inte regeringen något ansvar för att en aktör ska kunna upprätthålla en telefonförbindelse. : LEK är i grunden oerhört tydlig. Det handlar om ett EU- direktiv, och den bygger på marknaden, och det är marknaden som ska tillse att det finns telefoni. Det bygger på att man ska skapa bra förutsättningar för att marknaden ska fungera och att konkurrensen ska fungera. Därför har regeringen vidtagit ett antal åtgärder för att konkurrensen och marknaden ska fungera utifrån ditt och mitt intresse av att köpa olika tjänster. För detta finns det ett skydd i LEK som bygger på att när marknaden inte fungerar har man som enskild abonnent rätt att begära USO, en samhällsomfattande tjänst. Men denna begäran ska genomgå en rimlighetsbedömning utifrån kostnader och annat. En sådan rimlighetsbedömning har aldrig gjorts , och vad jag vet har någon sådan inte gjorts nu heller. Regeringen har parallellt sett till att skapa ytterligare förutsättningar för att det ska vara täckning över hela landet. Nedsläckningen av det analoga tv-nätet var ett typiskt exempel där vi skapade förutsättningar för att använda dessa utrymmen just till tydligare mobila tjänster och andra tjänster, allt i syfte att få bättre täckning i hela landet. Jag vill vara oerhört tydlig med att vi har arbetat mycket tydligt med att skapa förutsättningar för att marknadskrafterna ska fungera och för att konkurrensen ska fungera och för att det ska bli bättre och bättre täckning över landet. Så har regeringen valt att arbeta med denna fråga. Ordföranden: Jag har en sista fråga. Den berör i grunden samma sak. När regeringen inte ser till och PTS inte klarar av att ge någon ett övergripande ansvar för att man ska kunna få en fast telefon på landsbygden då skapas ändå i grunden en stor osäkerhet. Människor som flyttar ut på landsbygden vet inte om de har rätt att ha en fast telefon. Det är någonting som gör att det är svårt att se att lagen om elektronisk kommunikation upprätthålls på ett bra sätt. : PTS har en skyldighet att ständigt se till att följa lagen och arbeta utifrån lagens intentioner, och det görs. Jag upprepar att enligt lagen om samhällsomfattande tjänster har alla möjlighet att begära telefoni utifrån lagens föreskrifter. Men PTS har enligt lagtexten krav på sig att göra en rimlighetsbedömning av detta. Parallellt med detta vidtar regeringen, och har vidtagit, åtgärder för att marknaden ska fungera bättre och för att skapa bra förutsättningar för att bygga ut mobilnätet, allt i syfte att det ska vara ännu bättre täckning i hela landet. Vi vet nämligen att det är i vissa glesbebyggda områden som vi kommer att hamna i sådana situationer som jag beskrev. Regeringen valde att fatta ett politiskt beslut och tillföra ekonomiska resurser vid sidan om och inte alls kopplat till LEK, allt i syfte att människor ska ha telefon. Ordföranden: uppgift är lite grann att undersöka om regeringen tolkar lagstiftningen på ett mer begränsande sätt än vad som var avsikten. (FP): Jag tackar för svaret. Du har upprepat att alla enligt LEK ska kunna göra en begäran om att få prövas men att det ska göras en bedömning kring rimligheten. Vad ingår i begreppet rimligt? Finns det en förutsägbarhet i vad som är rimligt? : Eftersom inget ärende har prövats och rimlighetsbegreppet inte har prövats finns det inga faktorer som jag kan hänvisa till som skulle vara en del av rimlighetsbedömningen. (FP): Hur många har begärt en prövning där ansökningarna inte har uppfyllt kraven på vad som är rimligt och därmed fått avslag från PTS? : Det har inte skett någon bedömning utifrån USO-ansö- kan. Det finns alltså inte något sådant ärende över huvud taget. (C): Som jag uppfattar det skulle tolkningen av LEK ske på ett sådant sätt att om någon klagade på hur den fungerade skulle tolkningen ske genom en förvaltningsrättslig prövning som kunde ta . Var det detta som gjorde att regeringen gick in och sade att det inte är rimligt att man blir av med sin telefoni och att man skulle få vänta ? Är det så man ska tolka regeringens agerande, alltså att man ville undvika en förvaltningsrättslig prövning som skulle ta ? : Delvis ligger det i den riktning som ställer frågan. Men jag vill återkomma till det som jag inledningsvis sade, nämligen att det var en oerhört akut situation. För mig och alliansregeringen var det orimligt att människor som har haft telefon skulle bli utan telefon. Det fanns inte någon anledning och det fanns inte tid att gå in och göra någon form av rimlighetsbedömning. Jag skulle nog kunna säga att risken dessutom var att glest bebyggda områden utan el också hade fallit under att det var orimligt. Det är en självständig politisk bedömning att vi inte tycker att det är rimligt att människor som har haft telefon skulle bli utan telefon. Jag är oerhört tydlig med att detta är ett mycket ambitiöst politiskt ställningstagande. (SD): När det gäller den kravspecifikation som fanns i förfrågningsunderlaget beträffande förutsättningarna för vilka abonnenter som kan komma i fråga för att få tillgång till dessa upphandlade telefonlös- ningar, är det uppfattning att innehållet i denna specifikation stämmer väl överens och rimmar bra med ambitionen att ge telefon till den som begär det? : Det är en lagstiftning som PTS har att följa och göra en bedömning utifrån. Jag kanske inte förstod specifika fråga om det är rimligt att man ska vara fastboende och så vidare. får gärna förtydliga frågan eftersom jag kanske övertolkar frågeställarens fråga. (SD): Jag ska förtydliga frågan. Utgångspunkten är att den som begär telefon ska få det. Man fastställer en kravspecifikation från PTS:s sida. Det som jag frågar om är uppfattning om kravspecifikationen, till exempel att man ska ha haft tillgång till telefon men saknar det på grund av att det allmänna telefonnätet inte längre finns, och hennes uppfattning när det gäller kravet på fastboende, alltså att man ska vara skriven där och hur det då bedöms vad som är stadigvarande bostad och att en person presumeras vara stadigvarande bosatt på den adress där man är folkbokförd. Är detta någonting som lägger hinder i vägen, eller är det någonting som underlättar för själva uppgiften att ge telefon till den som begär det? Det är det som jag undrar. : När det gäller själva kravspecifikationen är det PTS bedömning som ligger till grund. Det är mitt svar om jag förstod frågan. Var frågeställningen kopplad till regeringens beslut eller kopplad till LEK? (SD): var kopplad till hur uppfattade överensstämmelsen mellan specifikationen och ambitionen att ge telefon till den som begär det, ingenting annat. : Jag har nog inget att tillägga där. (V): Det är lite märkligt att man återkommer till att uppdraget gäller att det är orimligt att man blir av med telefonen. Det är på ett sätt självklart. Jag tror att vi alla tycker att det är orimligt att man blir av med telefonen . Men jag tycker att det är märkligt att man kopplar detta helt ifrån en lag som ändå existerar och gäller telefontjänster och hur man ska leva upp till den lagen. Det står ändå att samhällsomfattande tjänster ska finnas tillgängliga och att man ska ha likvärdiga möjligheter över landet. Hur har regeringen agerat för att man ska kunna leva upp till det som faktiskt står i lagen? : Jag backar tillbaka till grunden för regeringens fattade beslut om att det är orimligt att bli av med telefonen där man har bott. Det är bra om vi är överens om detta. Det är jättebra. Men det är inte så att den lagstiftning som är sprungen är absolut. Det vill jag vara övertydlig med. LEK är inte absolut. Det gör att varje abonnent har rätt att begära en samhällsomfattande tjänst. Men det ska prövas om den är rimlig. Jag går tillbaka till det läge då regeringen fattade beslut för att se till att alla som hade haft telefon och riskerade att bli utan skulle få behålla eller få tillbaka den. Då gjorde vi bedömningen att vi skulle tillföra pengar och ge PTS i uppdrag att göra en upphandling. Jag fick tidigare en fråga om hanteringen av LEK. Då är det ett ärende, och det ska naturligtvis göras en rimlighetsbedömning, vilket tar tid. Och LEK är, som sagt var, inte absolut. Det fanns ingenting i detta som kunde genomgå en quick fix. (V): Även om lagen inte är absolut är den långtgående. För mig är det rimligt att den som till exempel flyttar till ett ställe som har stått tomt inom en rimlig tid kan få ett besked om huruvida man kan få telefon eller inte utan att behöva vänta till exempel på en rättsprocess i förvaltningsdomstol. Min fråga är då hur regeringen har agerat för att kunna uppfylla de intentioner som ändå finns i LEK. Även om den inte är absolut är den långtgående. : Regeringen har haft ambitionen att skapa möjligheter i hela landet. Det är ett arbete som är ständigt pågående. Som jag sade har vi skapat bättre förutsättningar för att marknaden ska fungera och så att marknaden möter de olika behoven och de olika önskemålen om tjänster. Vi har skapat insatser för robusthet runt omkring i landet. Vi har förändrat överklagningsprocesserna så att de ska gå snabbare. Allt detta har skett i syfte att det ska vara starkt fokus på konsumenterna eller abonnenterna runt om i hela landet. Ett antal sådana åtgärder, till exempel nedsläckningen av det analoga systemet, var i syfte att använda de frekvenserna till ett bättre täckande av mobiltjänster runt om i landet eftersom de frekvenserna är väldigt bra för de tjänsterna. Skånberg (KD): Herr ordförande! Tack för svaren vi fått, ! Det synes mig som om vi lite grann talar förbi varandra och att det beror på olika definitioner av rimlighet. Skulle , för att klargöra, vilja bekräfta om det handlar om att ett rimlighetskrav är det som PTS har att utföra. Där var det inte säkert att de aktuella 16 hushållen skulle ha fått telefon.