bet · GY01KU20 · 2011-06-01 00:00:00 — En granskning avsåg statsrådet agerande för att ge rimliga villkor att sköta sitt uppdrag (bet. 2008/09:KU20 s. 221249). Utskottet uttalade bl.a. en erinran om betydelsen av informella kontakter mellan förvaltningsmyndigheter och . Bland annat kan, genom sådana kontakter, regeringen hållas informerad om den aktuella situationen på olika myndighetsområden, anförde utskottet. Vidare underströk utskottet att regeringen under alla förhållanden ansvarar inför för hur statens medel används. Såväl regeringen som de förvaltningsmyndigheter som lyder under regeringen ska, enligt budgetlagen, eftersträva hög effektivitet och god hushållning i sina verksamheter. I budgetpropositionen för presenterade regeringen en ny aktiveringsinsats inom statliga och kommunala bolag och verksamheter samt ideella organisationer med viss verksamhet, Lyft (prop. 2009/10:1 utg.omr. 14 s. 48). Arbetsförmedlingen utpekades som ansvarig myndighet för anvisning av sökande och övrig administration av insatsen. För att säkerställa genomförandet och antalet platser i Lyft avsåg regeringen att ge Arbetsförmedlingen i uppdrag att tillsätta en förhandlingsperson. Denna person, som skulle ingå i Arbetsförmedlingens organisation, skulle få till uppgift att informera om och förhandla fram aktiveringsplatser hos lämpliga anordnare. Förhandlingspersonen skulle också samverka med de regionala samordnare som regeringen tidigare utsett i flera län för att samordna insatserna med anledning av varsel om uppsägningar. Regeringen avsåg vidare att ge relevanta myndigheter i uppdrag att bidra med aktiveringsplatser. Enligt propositionen beräknade regeringen att aktiveringsinsatsen skulle komma att omfatta ca 40 000 personer . I ett regeringsbeslut (A/2009/3104/A) uppdrog regeringen, som aviserats i budgetpropositionen, åt Arbetsförmedlingen att utse en sådan kontaktperson. Till förhandlingsperson utsåg Arbetsförmedlingen kommunalrådet i . sändes brev från departement till statliga myndigheter; se vidare nedan under rubriken statliga myndigheter om Lyft. Regeringen beslöt om ändring i regleringsbrevet för avseende Arbetsförmedlingen. Under Villkor för anslag 1:3, Kostnader för arbetsmarknadspolitiska program och insatser, anslagspost 1, föreskrivs bl.a. följande. Utgifterna får inte överstiga tilldelade medel. Av anslagsbeloppet får högst användas för ekonomiskt stöd till anordnare av arbetspraktik, arbetspraktik i form av praktisk kompetensutveckling och lyft. Det ekonomiska stödet ska i första hand avse kostnader för handledning av deltagare hos anordnare som anordnar ett större antal platser. trädde ändringar i kraft i förordningen (1996:1100) om aktivitetsstöd, förordningen (2000:634) om arbetsmarknadspolitiska program, förordningen (2007:414) om jobb- och utvecklingsgaranti samt förordningen (2007:813) om jobbgaranti för ungdomar, som gjorde det möjligt för Arbetsförmedlingen att ge anordnare av Lyft ekonomiskt stöd. Dessa bestämmelser upphörde att gälla /2011, men äldre föreskrifter gäller enligt övergångsbestämmelser fortfarande för den som påbörjat Lyft före . I ett regeringsbeslut (A2010/948/A) bemyndigade regeringen statsrådet att tillkalla en särskild samordnare för Lyftplatserna inom den statliga sektorn samt att besluta om varaktigheten för uppdraget. Samordnaren skulle informera om och samordna det arbete som pågick inom den statliga sektorn rörande lyftplatserna samt i detta arbete också vara kontaktperson gentemot Arbetsförmedlingen. Enligt beslutet skulle () få disponera högst för kostnader för samordnaren. Kostnaderna skulle belasta anslaget 1:3 Kostnader för arbetsmarknadspolitiska program och insatser, anslagspost 4 Försöksverksamhet med sysselsättningsskapande åtgärder, under utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv. utsåg arbetsmarknadsminister till särskild samordnare enligt regeringsbeslutet . Uppdraget skulle pågå fr.o.m. t.o.m. . Brev till statliga myndigheter om Lyft Brev om Lyft har sänts från till myndigheter under regeringen. I en artikel med , som publicerats på Dagens Industris webbplats , uppges det att personaldirektör var övertygad om att de hade skrivit fel när hon fick brevet, att det hade råkat bli en nolla för mycket. Om man ska förmå kommuner och landsting att bidra måste staten visa ledarskap och gå före, säger arbetsmarknadsminister om breven till myndigheterna, enligt artikeln. publicerades på webbplats en artikel med rubriken dumpar praktikanter på myndigheterna, där man hänvisar till artikeln i och uppger att brevet kommit från . webbplats publicerades en artikel med rubriken väntas för Lyft, där det bl.a. uppges att i det ett utdrag ur statssekreteraren brev till myndigheterna under står Vi vill därför att du i egenskap av myndighetschef prioriterar uppgiften att ta fram praktikplatser till insatsen Lyft. De skrivelser och e-postförsändelser som sänts från till myndigheter finns i bilaga A3.1.2. Genom skrivelser som ställts till har utskottet begärt bl.a. information om formerna för framtagande av de brev som sänts till myndigheter under regeringen om Lyft, antalet Lyftplatser, finansieringen av Lyft m.m. Som svar översändes promemorior som upprättats inom (bilaga A3.1.23) med följande information. Formerna för kontakter med myndigheter under regeringen om Lyft Det fattades inte några beslut på regerings- eller regeringskanslinivå i frågan om de brev som sändes till myndigheter under regeringen, enligt promemorian . Enligt samma promemoria tog inte ställning till om de platser som myndigheterna rapporterade om var att anse som Lyftplatser eller inte och fattade inte heller några beslut med anledning av projektet. Efter att budgetpropositionen beslutats med skrivningen att man avsåg att ge relevanta myndigheter i uppdrag att bidra med aktiveringsplatser gjordes bedömningen att det skulle vara mer effektivt ur platsanskaffningssynpunkt att respektive departement samtalade med sina myndigheter. På så sätt kunde också en dialog om hur många platser som det kunde vara realistiskt att bidra med komma till stånd. Även kontakt med Arbetsförmedlingen kunde förmedlas, anförs det i promemorian . Enligt samma promemoria övervägde departementet att skapa platser inom den statliga sektorn genom att antingen ge myndigheterna i uppdrag att ta fram platser för de arbetslösa vilket skulle kräva en mer detaljerad styrning eller att föra en dialog med myndigheterna om att ta fram sådana platser. Det senare alternativet valdes, och statsrådet bemyndigades av regeringen att tillkalla en särskild samordnare för Lyftplatserna inom den statliga sektorn. Utgångspunkten var att en frivillig dialog mellan myndigheterna och Arbetsförmedlingen om antalet platser skulle kunna utgöra en bra grund för framtida kontakter, t.ex. avseende andra arbetsmarknadspolitiska insatser, anförs det avslutningsvis i promemorian . När regeringen i budgetpropositionen aviserade Lyft beräknades insatsen komma att omfatta ca 40 000 helårsplatser . Ambitionen var, enligt promemorian , att staten skulle anordna hälften av de beräknade platserna. Enligt samma promemoria skickade den dåvarande statssekreteraren i en promemoria till statssekreterarna i övriga departement, vari samtliga departement uppmanades att bidra med minst 3 000 Lyftplatser inom respektive departements myndigheter. I en skrivelse från den dåvarande expeditions- och rättschefen i till expeditionscheferna och personaldirektören i hänvisades det till promemorian från och uppmaningen till samtliga departement att bidra med minst 3 000 Lyftplatser. Inom togs, enligt promemorian , sedan en annan modell fram där man fördelade ca 20 000 Lyftplatser utifrån hur många anställda respektive myndighet hade. Utgångspunkten var att antalet Lyftplatser skulle utgöra av antalet anställda. Denna fördelning skickades sedan till respektive departement med uppgift att bidra till att dessa platser kunde skapas, anförs det i promemorian. I de flesta brev som har skickats till myndigheterna har något önskat antal Lyftplatser per myndighet inte angetts, enligt promemorian . Om ett visst antal har angetts har utgångspunkten varit de uppgifter och den sammanställning som skickat till de övriga departementen. Enligt promemorian har inga kontakter med myndigheterna tagits i fråga om beräkningen av platser. Finansieringen av Lyft och säkerställande av att mottagande av praktikanter inom ramen för Lyft inte ska inverka negativt på de mottagande myndigheternas effektivitet I promemorian lämnas följande uppgifter. Lyft aviserades i budgetpropositionen och kostnaderna för åtgärden ingick i det totala anslaget för Arbetsförmedlingen. Inga pengar öronmärktes för just dessa platser. För att underlätta för kommuner, myndigheter och andra att ta emot deltagare i Lyft beslutade regeringen om förordningsändringar som gjorde det möjligt för Arbetsförmedlingen att ge anordnare av Lyft ekonomiskt stöd. Förordningsändringarna trädde i kraft . Regeringen beslutade att ändra Arbetsförmedlingens regleringsbrev på så sätt att avsattes för ekonomiskt stöd till anordnare av arbetspraktik, arbetspraktik i form av praktisk kompetensutveckling och Lyft. Det ekonomiska stödet skulle i första hand avse kostnader för handledning av deltagare hos anordnare som tillhandahåller ett större antal platser. Granskningen ger inte anledning till något uttalande från utskottets sida. 3.2 Fråga om näringsministerns blogg hos I en anmälan som kom in till , bilaga A3.2.1, begärs det att utskottet granskar näringsministerns blogg hos . I anmälan uppges det att näringsminister i ett antal blogginlägg på blogg för ambassadörer för kvinnligt företagande har kommenterat olika initiativ som regeringen och har tagit i fråga om kvinnligt företagande. Näringsministern ska även i ett blogginlägg ha gjort en recension av oppositionens budgetförslag. Enligt anmälaren har näringsministern vid minst ett tillfälle använt sig av en anställd på för att göra förändringar i sina blogginlägg. Anmälaren anför att statliga myndigheters webbplatser inte ska vara platser för rent partipolitiska partsinlagor. Enligt anmälaren är det svårt att se någon rättslig grund för att man som näringsminister tvingar att upplåta sin webbplats för politisk propaganda. Anmälaren anför vidare att det inte är förenligt med 7 kap. 3 § regeringsformen att man som enskild minister ger en statlig tjänsteman uppdrag på samma sätt som om det vore en politisk sekreterare på ett departement. Till grund för granskningen har legat bl.a. en promemoria som har upprättats inom , bilaga A3.2.2. Genom ett regeringsbeslut från fick dåvarande Verket för näringslivsutveckling (), numera , i uppdrag att genomföra och samordna ett treårigt program för att främja kvinnors företagande. Enligt beslutet skulle programmet inbegripa bl.a. delprogrammet Attityder och förebilder, vilket bl.a. skulle omfatta insatser för att synliggöra kvinnors företagande och arbete med förebilder. Det nationella ambassadörsprogrammet för kvinnligt företagande är en del utav denna satsning, och enligt uppgift från drivs ambassadörsprogrammet av tillsammans med . I uppdragsbeskrivningen på webbplats står det att man är regeringens ambassadör för kvinnors företagande men att detta inte innebär att man förväntas arbeta för och stödja regeringens politik, utan drivkraften ska vara att man vill dela med sig av sina erfarenheter och inspirera andra. Där står även att har rollen som nationell koordinator för satsningen. blogginlägg återfinns på webbplatsen . Enligt uppgift på webbplatsen är webbplatsen den digitala mötesplatsen för ambassadörer för kvinnors företagande och drivs av . Via webbplatsens sökfunktion kan man nå blogg, vars underrubrik är Näringsministern bloggar om allt möjligt. Stort som smått. Näringsministern har gjort 20 inlägg . Det sista inlägget är daterat . I inläggen kommenterar bl.a. initiativ som regeringen och tagit i fråga om kvinnligt företagande. I ett inlägg från med rubriken resurser till kvinnors företagande i oppositionens budget skriver näringsministern: I går presenterade oppositionen sina förslag till budgetar . Det var med spänning jag bläddrade igenom förslagen för att se hur de ser på jobb och företagande. Även om oppositionen fortfarande inte har lyckats bli överens, är de tyvärr överens om att höja skatten på arbete och att göra det dyrare för företag att anställa. Jag beklagar särskilt att Socialdemokraterna vill ta bort satsningen på kvinnors företagande. I sitt budgetalternativ stryker de bort med kommentaren "mindre resurser till ambassadörer mm". Jag vill att ni ska veta att ni gör en fantastisk insats och sätter tydliga avtryck både bland alla dem ni möter och media. Det får jag dagliga bevis för. Ni har satt kvinnors företagande i fokus och är de bästa förebilder för alla de kvinnor som också vill våga ta steget. Regeringens förvaltningspolitiska proposition 2009/10:175 I proposition 2009/10:175 Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt (s. 38 f.) framhåller regeringen bl.a. att den vill värna myndigheternas integritet. Gränsen mellan politik och förvaltning ska vara tydlig, och det ska vara lätt att utkräva ansvar. Medborgarna ska ha förtroende för och känna tillit till sina myndigheter. Medborgarna ska t.ex. kunna lita på att myndigheterna leds professionellt och att deras information är saklig och korrekt. Av detta följer, enligt regeringen, att utnämningspolitiken ska präglas av förutsägbarhet, öppenhet och spårbarhet samt att myndigheter inte bör bedriva opinionsbildning. Regeringen bedömer att det inte bör vara en uppgift för en myndighet att bedriva opinionsbildning eller företräda särintressen inom sitt verksamhetsområde. Informationsverksamheten bör enligt regeringen ligga inom ramen för myndigheternas instruktionsenliga uppgifter eller särskilda regeringsuppdrag. Vidare anser regeringen att när en myndighet har informationsuppgifter som syftar till att påverka människors attityder eller beteenden bör informationsinsatserna prövas särskilt noggrant av myndigheten. För att förtydliga och avgränsa myndigheternas informationsuppgifter bedömer regeringen att berörda myndigheters instruktioner bör ses över. Regeringen anför att det är av största vikt att myndigheternas information präglas av god förvaltningssed som bl.a. innebär att en försiktighetsprincip bör iakttas vad gäller val av form för opinionsbildande verksamhet. Regeringen bedömer att myndighetschefernas och de anställdas omdöme är av avgörande betydelse. I sammanhanget erinras om att den grundlagsstadgade yttrandefriheten även gäller för offentligt anställda i deras yrkesutövning. har ställt sig bakom förslagen i regeringens proposition (bet. 2009/10:FiU38, rskr 2009/10:315). Vid 2009/granskning behandlade utskottet en anmälan om näringsminister roll i samband med radioreklam i kommersiell radio (bet. 2009/10:KU20 s. 351 f.). Reklaminslaget inleddes på följande vis: till ett meddelande från näringsminister . Anmälaren anförde att reklamens innehåll gjorde att självständighet blev ifrågasatt eftersom det lät som om styrde . Utskottet framhöll att det i första hand är myndigheten själv som avgör hur en enskild myndighet utformar en kampanj och att myndigheternas självständiga ställning bör upprätthållas och respekteras. Utskottet konstaterade att det inte fanns något regelverk eller några instruktioner från regeringens sida om hur myndigheter får använda sig av enskilda ministrars namn, t.ex. i samband med opinionsbildande verksamhet. Utskottet anförde vidare att myndigheters användning av enskilda ministrars namn i samband med opinionsbildande verksamhet kan skapa förvirring kring rådande ansvarsförhållanden. Utskottet noterade att regeringen förvaltningspolitiska proposition bedömt att myndigheternas instruktioner bör ses över. Utskottet förutsatte att myndigheternas möjlighet att använda enskilda ministrars namn i samband med opinionsbildande verksamhet skulle ingå vid en sådan översyn. Utskottet har genom en skrivelse som sänts till begärt svar på bl.a. följande frågor: Har getts i uppdrag att tillhandahålla näringsministern en blogg? Om ja, hur ser detta uppdrag ut? Om nej, hur kommer det sig att webbplatsen , som enligt uppgift på webbplatsen drivs av , har en sådan blogg som används av näringsministern? Stämmer uppgiften som återfinns i bifogad granskningsanmälan att , alternativt någon av hennes medarbetare, har bett en tjänsteman vid att uppdatera hennes blogg? Om ja, vilka datum har ändringarna gjorts och vad har ändringarna bestått i? Har sådana kontakter som avses i fråga 2 varit grundade på beslut av regeringen eller ? Hur svarar näringsministerns blogginlägg om oppositionspartiernas budgetförslag mot regeringens ambitioner såsom de uttrycks i den förvaltningspolitiska propositionen (se ovan)? Vilka kommentarer i övrigt föranleder anmälningen och innehållet i denna promemoria? Som svar översändes en promemoria som upprättats inom (bilaga A3.2.2). Enligt svarspromemorian har inte fått i uppdrag att tillhandahålla näringsministern en blogg. erbjöd näringsministern att blogga för att öka kännedomen om ambassadörsprojektet och för att sporra och inspirera ambassadörerna i deras uppdrag. Näringsministern accepterade erbjudandet att blogga. Avseende frågan om hur näringsministerns blogginlägg svarar mot regeringens ambitioner i den förvaltningspolitiska propositionen anges det i promemorian att näringsministern bloggat på och inte på . Vidare anges det att näringsministern där har bloggat i sitt namn och att det tydligt har framgått på webbplatsen att det är näringsministerns blogg. Enligt promemorian rör det sig inte om en sådan opinionsbildning från myndighetens sida som avses i den förvaltningspolitiska propositionen. Vare sig myndighetens eller statsrådets agerande är sålunda oförenligt med regeringens bedömning i propositionen. Beträffande frågan om det stämmer att , alternativt någon av hennes medarbetare, har bett en tjänsteman vid att uppdatera hennes blogg anges det i promemorian att uppgiften inte stämmer. Däremot har myndigheten på eget initiativ gjort en redaktionell ändring av näringsministerns blogg genom att lägga till ett kommatecken och ett mellanslag. En tydlig åtskillnad mellan politik och förvaltning är en grundprincip i den svenska förvaltningsmodellen. Regeringen har också förvaltningspolitiska proposition uttalat att gränsen mellan politik och förvaltning ska vara tydlig. För att säkerställa denna åtskillnad bör, enligt utskottets mening, statsråd iaktta försiktighet och undvika partipolitiska utspel då de uttalar sig i ett medium som en myndighet tillhandahåller. Av samma skäl bör det vara statsråden själva som med eventuellt stöd av sina politiska medarbetare sörjer för statsrådens inlägg i sådana medier. Vad som har framkommit i granskningen ger utöver detta inte anledning till något uttalande från utskottets sida. 3.3 Justitieministerns ansvar för Säkerhetspolisens brister i organisationen I en anmälan som inkom till begärs en granskning av justitieminister ansvar för Säkerhetspolisens (Säpos) brister i organisationen, bilaga A3.3.1. Anmälaren hänvisar till att () i ett ärende granskat Säpos underlåtenhet att förstöra upptagningar från hemlig teleavlyssning och teleövervakning. Under 2009 uppdagades att regelmässigt underlåtit att förstöra upptagningar och uppteckningar från hemlig teleavlyssning och teleövervakning. Omfattningen var sådan att åklagare kopplades in, men åklagaren förde inte ärendet vidare eftersom han menade att det inträffade berodde på brister i interna rutiner och att enskilda tjänstemän saknade relevant utbildning. JO gjorde på eget initiativ en granskning av ärendet som resulterade i förödande kritik mot den interna organisationen, anför anmälaren. Anmälaren anför att ansvaret enligt JO ligger hos Säpos ledning. Anmälaren anför dock att det självklart är regeringen som har det yttersta ansvaret för hur de myndigheter som lyder under regeringen styrs. Som en följd av ett riksdagsbeslut redovisar regeringen i en skrivelse till hur reglerna om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning i har tillämpats under det föregående året. Anmälaren anför att det i regeringens redovisning för (skrivelse 2009/10:66) helt saknas de brister som åklagare och JO uppdagade och som vid tiden för skrivelsens utformande borde ha varit kända för regeringen. Enligt anmälaren har regeringen antingen helt saknat vetskap om hur verksamheten på i det nu nämnda avseendet bedrivits eller känt till sakernas tillstånd men valt att inte redovisa dem för , utan i stället valt att börja vidta åtgärder för att förbättra uppföljningen av användningen av hemliga tvångsmedel. Anmälaren vill att granskar regeringens ansvar för den av JO beskrivna fasliga oreda som rått på i denna fråga och regeringens ansvar för hur information om hemliga tvångsmedel insamlats och sedan redovisats för . Till grund för granskningen har bl.a. legat en promemoria från , bilaga A3.3.2. Enligt 12 kap. 1 § regeringsformen (RF) lyder statliga förvaltningsmyndigheter, som inte enligt regeringsformen eller annan lag är myndigheter under , under regeringen. Av bestämmelsen följer att myndigheterna i princip är skyldiga att följa de föreskrifter av allmän natur och direktiv för särskilda fall som regeringen meddelar (prop. 1973:90 s. 397). Enligt 12 kap. 2 § RF får ingen myndighet, inte heller eller en kommuns beslutande organ, bestämma hur en förvaltningsmyndighet i ett särskilt fall ska besluta i ett ärende som rör tillämpningen av lag. Den offentliga makten utövas enligt 1 kap. 1 § tredje stycket RF under lagarna, dvs. all maktövning ska grundas på lag eller annan föreskrift. Enligt 3 § myndighetsförordningen (2007:515) ansvarar myndighetens ledning inför regeringen för verksamheten och ska bl.a. se till att den bedrivs effektivt och enligt gällande rätt och de förpliktelser som följer av medlemskap i och att den redovisas på ett tillförlitligt och rättvisande sätt. Av 4 § framgår att myndighetens ledning ska säkerställa att det vid myndigheten finns en intern styrning och kontroll som fungerar på ett betryggande sätt. För vissa myndigheter gäller dessutom förordningen (2007:603) om intern styrning och kontroll. I förordningen anges hur kraven i 3 § myndighetsförordningen ska uppfyllas. Bestämmelser om hemlig tvångsmedelanvändning Bestämmelser om hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning som tvångsmedel vid utredning av brott finns i 27 kap. (RB). Särskilda bestämmelser om användning av sådana tvångsmedel finns bl.a. i lagen (2008:854) om åtgärder för att utreda vissa samhällsfarliga brott, lagen (2007:979) om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott och lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Frågor om hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning prövas av domstol på ansökan av åklagare. Frågan om förstörande av upptagningar och uppteckningar från dessa tvångsmedel regleras i 27 kap. 24 § RB. En upptagning eller uppteckning som gjorts vid hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning, hemlig rumsavlyssning eller upptagningar som gjorts vid hemlig kameraövervakning ska granskas möjligt. Upptagningar och uppteckningar från hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och upptagningar från hemlig kameraövervakning ska, i de delar de är av betydelse från brottsutredningssynpunkt, bevaras till dess förundersökningen har lagts ned eller avslutats eller, om åtal väckts, målet avgjorts slutgiltigt. Upptagningar eller uppteckningar som gjorts vid hemlig rumsavlyssning ska, i de delar de är av betydelse för utredning av brott som kan föranleda hemlig rumsavlyssning, bevaras på samma sätt som beskrivits, 13 § lagen (2007:978) om hemlig rumsavlyssning.