bet · GZ01KU1 · 2011-11-24 00:00:00 — Dessa innebar bl.a. att kravet på lägsta upplagenivå sänktes från 2 000 till 1 500 exemplar, att stödet för s.k. storstadstidningar sänktes och att stödnivåerna för samtliga övriga tidningskategorier höjdes. gäller nya villkor för driftsstöd (prop. 2009/10:199, bet. 2009/10:KU42, rskr. 2009/10:308), bl.a. har driftsstödet till storstadstidningarna sänkts ytterligare och tydligare kopplats till de extra kostnader som tidningarna har för att de ges ut i storstäderna. Presstödsförordningen är tidsbegränsad till . En översyn av presstödet kommer att göras och nödvändiga ändringar av systemet föreslås i så god tid att de kan träda i kraft . Mot bakgrund av att dagspressens ekonomiska situation försämrades och , bl.a. som en följd av konjunkturnedgången, anser regeringen att driftsstödet i detta läge är av stor betydelse för många tidningar. Regeringen bedömer i propositionen att de förändrade villkor för driftsstödet som trädde i kraft har bidragit till att ett antal nya dagstidningar har kunnat etableras med hjälp av stödet. De nya riktlinjer för tillämpning av kravet på redaktionell självständighet som beslutade och som nämnden tillämpat är viktiga för att säkerställa att det ökade utbudet också innebär en stärkt redaktionell mångfald. Regeringen föreslår att anvisas under anslag 8:2 Presstöd . Anslagsbeloppet är oförändrat i förhållande till innevarande år. I motion 2011/12:K379 av och (båda M) föreslås en fortsatt nedtrappning av presstödet med målet att stödet avskaffas. Bland annat har i en nyligen publicerad studie kommit fram till samma slutsats som Europeiska kommissionen, dvs. att stödet förefaller vara oförenligt med den gemensamma marknaden. Verket vill därför slopa presstödet i dess nuvarande form. Motionärerna anser att en fortsatt reducering av presstödet skulle kunna ske genom lägre maximibelopp för mottagande tidningar, krav på högre upplagor och utgivningstakt samt skärpta kriterier för nyhetsinnehåll. I motion 2011/12:K326 av och (båda S) föreslås en översyn av statliga stimulansåtgärder för att åstadkomma bredare ägande i dagstidningsbranschen och på så vis öka valfriheten och mångfalden för konsumenten. Motionärerna anser att undersökning som genomfördes kan ligga till grund för en sådan översyn. (S) föreslår i motion 2011/12:K268 att presstödsförordningen ändras så att små tidningar som utkommer med ett nummer kan få presstöd. Bakgrunden till behovet av en ändring är enligt motionären presstödsförordningens bestämmelser om att tidningar som önskar få presstöd måste minst ha 1 500 prenumeranter men högst täckningsgrad. Dessa regler går enligt motionären inte ihop för tidningar på små orter. (C) föreslår i motion 2011/12:K269 att frågan om att avskaffa allmänt driftsstöd till tidningar som är knutna till politiska partier ska behandlas i den aviserade översyn av presstödet. I motionen anges bl.a. att presstödet knappast kan sägas ha tillkommit för att upprätthålla tidningsutgivning direkt knuten till olika partier, med medlemstidningens karaktär. Utskottet föreslår att anvisar till anslag 8:2 Presstöd . Utskottet noterar regeringens avsikt att tillsätta en utredning med uppdrag att göra en översyn av presstödets inverkan på mediemångfalden och konkurrensen inför beredningen av nödvändiga ändringar av det tidsbegränsade presstödssystemet efter 2016. Utskottet önskar inte föregripa översynen eller regeringens arbete med direktiven till översynen. Mot bakgrund av detta avstyrker utskottet motionerna 2011/12:K379 (M), 2011/12:K326 (S), 2011/12:K268 (S) och 2011/12:K269 (C). Myndigheten för radio och tv Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att anvisar till anslag 8:3 Myndigheten för radio och tv . Anslaget används för Myndigheten för radio och tv:s förvaltningskostnader. Myndigheten ansvarar för bl.a. tillstånd, avgifter och registrering som rör ljudradio- och tv-sändningar riktade till allmänheten, för granskning och tillsyn av programföretagen samt bevakning av utländska radio- och tv-sändningar som riktas till den svenska allmänheten. Anslaget får även användas för att täcka underskott på äldreanslagen 8:4 Radio- och tv-verket samt 8:5 och tv. Myndigheten för radio och tv bildades och övertog då de områden som Radio- och tv-verket samt och tv tidigare haft ansvar för. Dessa myndigheter avvecklades . Delar av myndighetens verksamhet finansieras genom att medel anvisas från rundradiokontot till statsbudgetens inkomstsida. föreslås att delfinansierar myndighetens verksamhet (se prop. 2011/12:1 utg.omr. 17 avsnitt 14.6). Myndigheten för radio och tv ansvarar dels för inkassering och eventuell indrivning av särskild avgift enligt radio- och tv-lagen (inkasserades sammanlagt ca i särskilda avgifter), dels för att utfärda utgivningsbevis för webbsidor m.m. (en ansökningsavgift om per ansökan eller ändringsansökan tas ut enligt förordningen [2002:916] om avgifter i vissa yttrandefrihetsärenden). Verksamheten kring utfärdande av utgivningsbevis är avgiftsfinansierad och målet är att eftersträva att avgifterna ska täcka myndighetens kostnader fullt ut. Regeringen föreslår att anvisas under anslag 8:3 Myndigheten för radio och tv . I förhållande till 2011 ökar anslaget med , vilket motsvarar pris- och löneomräkningen. Utskottet föreslår att anvisar till anslag 8:3 Myndigheten för radio och tv . Ändring i radio- och tv-lagen Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att antar förslaget till ändring i radio- och tv-lagen. Därmed avstyrks ett motionsyrkande om att avslå regeringens förslag i frågan. Jämför särskilt yttrande 1 (MP). Regeringen föreslår en ändring i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till radio- och tv-lagen. Regeringens förslag till ändringar återges i bilaga 2. Ändringen föranleds av regeringens förslag om att sänka avgifterna för dem som sänder analog kommersiell radio och har tillstånd som ursprungligen meddelades före . Avgifterna sänks med totalt . Sänkningen ska fördelas proportionellt mellan tillståndshavarna i förhållande till respektive tillstånds andel av de totala avgifterna. En bestämmelse om avgiftssänkningen ska införas i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till radio- och tv-lagen. Regeringen föreslår att lagändringen ska träda i kraft . Därtill anges i propositionen att Myndigheten för radio och tv ska fastställa de belopp som ska betalas . Vad gäller lagärendets beredning framgår av propositionen att det inom utarbetades en promemoria med förslag till ändring i radio- och tv-lagen (2010:696) om avgifter för analog kommersiell radio, att promemorian remissbehandlades och att ingen remissinstans har haft något att invända mot förslaget i sak. Vidare anges i propositionen att förslaget är av sådan beskaffenhet att något yttrande från Lagrådet inte har begärts in. m.fl. (MP) föreslår i motion 2011/12:K384 (yrkande 1) att avslår regeringens förslag till lag om ändring i radio- och tv-lagen (2010:696). Enligt motionärerna saknar regeringen närmare skäl för sitt förslag att sänka koncessionsavgifterna för sändningstillstånd för kommersiell radio med för . Detta tolkar motionärerna så att regeringen avser att stötta en radiomarknad som har stora ekonomiska problem på olika sätt, något som de anser inte är rätt sätt att skapa en mediepolitik för ett modernt . Utskottet föreslår att antar förslaget till ändring i radio- och tv-lagen i bilaga 2. Därmed avstyrks motion 2011/12:K384 (MP) yrkande 1. Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att antar förslaget till ändring i budgetlagen. Regeringen föreslår en ändring i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till budgetlagen (2011:203). Regeringens förslag till ändringen återges i bilaga 2. Ändringarna syftar till att bestämmelserna i 6 kap. 4 och 5 §§ budgetlagen i fråga om studielån som lämnas enligt studiestödslagen (1999:1395) ska tillämpas först fr.o.m. . Bestämmelserna i 6 kap. 4 och 5 §§ budgetlagen ska enligt ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till lagen tillämpas fr.o.m. . CSN har lämnat förslag på två olika modeller för beräkning och avsättning av förväntade förluster i fråga om studielån. Myndigheten har anfört att det tidsmässigt inte är möjligt att genomföra åtminstone en av modellerna . Modellen för hanteringen av förväntade förluster i fråga om studielån behöver beredas ytterligare innan en ny ordning kan införas. Mot den bakgrunden föreslår regeringen ovannämnda ändringar i övergångsbestämmelserna till budgetlagen (se prop. 2011/12:1 utg.omr. 15 s. 3940). Utskottet föreslår att antar förslaget till ändring i budgetlagen i bilaga 2. för europapolitiska studier samt EU-information Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att anvisar till anslag 9:1 för europapolitiska studier samt EU-information . Därmed avstyrker utskottet två motionsyrkanden om att anslaget avskaffas och att Sieps läggs ned. Jämför särskilt yttrande 3 (V). Området omfattar den forsknings- och analysverksamhet som bedrivs av för europapolitiska studier (Sieps). Inom detta område finansieras vidare verksamhet som rör information om EU och om utvecklingen av samarbetet inom unionen. I området finns ett anslag 9:1 för europapolitiska studier samt EU-information. Anslaget används för att finansiera verksamheten vid myndigheten för europapolitiska studier. Anslaget används även för att informera om EU, om EU:s gemensamma institutioner samt om utvecklingen av samarbetet inom unionen. I propositionen anges att en majoritet av de frågor som ryms inom samhällspolitiken har en EU-dimension; en viktig del i detta och i en demokrati är att det finns underlag för en aktiv och initierad debatt. I sammanhanget är det vidare enligt regeringen värdefullt med kunskaper om hur EU:s gemensamma institutioner fungerar och deras betydelse för medborgarna. Regeringen vill därför även på olika sätt bidra till att det finns en god kunskapsgrund kring EU och att det kan föras en initierad, mångfasetterad och livlig debatt kring EU-politiska överväganden. Enligt regeringen spelar Sieps en viktig roll i detta sammanhang. Den av Sieps fastlagda inriktningen på forsknings- och utredningsverksamheten består av sex ramprojekt: ekonomisk politik i , EU:s externa relationer, EU:s inre marknad, EU:s klimat- och energipolitik, EU:s politiska och konstitutionella system samt medlemsstaterna och europeisk integration. Ramprojekten ligger enligt regeringen i linje med behovet av att få initierad belysning kring dessa problemställningar, ge regeringen och andra beslutsfattare underlag för överväganden och lägga grund för ett offentligt samtal i dessa frågor. En förutsättning är att det sker en bra spridning av resultat och rapporter. Regeringen lägger därför vikt vid att Sieps även fortsättningsvis har en hög målsättning när det gäller spridning, bl.a. genom publikationer och seminarier. I propositionen anges även att EU:s gemensamma institutioner rekryterar och anställer hundratals personer . En ny och mer ambitiös rekryteringsprocedur har införts . har andelen svenska medborgare i institutionerna minskat. Det finns således ett behov av nyrekrytering av svenskar till dessa institutioner, ett behov som är tilltagande på grund av att många kommer att avgå med pension inom det närmaste decenniet. Inom ramen för EU-informationen avser regeringen att använda medel inom anslaget för att genom särskilda informationsinsatser höja kunskapsnivån i kring detta viktiga område. Det är regeringens ambition att insatsen ska leda till att fler svenska medborgare söker tjänst i EU:s gemensamma institutioner och också får anställning. Anslagssparandet uppgick till . För budgetåren 2009 och uppgick det till 27 000 respektive . Regeringen föreslår att anvisas under anslag 9:1 för europapolitiska studier samt EU-information . I förhållande till 2011 ökar anslaget med , vilket motsvarar pris- och löneomräkningen. m.fl. (V) föreslår i motion 2011/12:K313 att anslaget ska avskaffas (yrkande 1 i denna del). Motionärerna yrkar att ska tillkännage för regeringen att Sieps bör läggas ned (yrkande 2). I motionen anges att Sieps inte fyller funktionen att stimulera en bred och folkligt förankrad EU-debatt i . avstyrkte utskottet ett motionsyrkande om nedläggning av Sieps (bet. 2008/09:KU1). Senast utskottet behandlade motioner om att Sieps borde läggas ned var . vidhöll då sitt tidigare ställningstagande vad avser frågan om bl.a. en nedläggning av Sieps och avstyrkte motionerna (bet. 2009/10:KU1). Ställningstagandet innebar att delade utrikesutskottets bedömningar. bedömde i sitt yttrande till att borde ha tillgång till ett organ som kan förse de politiska beslutsfattarna med analyser och annat underlag om olika EU-frågor och att motionskrav om att lägga ned Sieps därmed saknade utskottets stöd. Utskottet föreslår att anvisar till anslag 9:1 för europapolitiska studier samt EU-information . Därmed avstyrker utskottet motion 2011/12:K313 (V) yrkandena 1 i denna del och 2. Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att lägger redogörelsen till handlingarna. I redogörelse /11:RS2 lämnas en redovisning för verksamhet under . Där lämnas uppgifter om personal och organisation. Riksdagsstyrelsen har i anslagsdirektiv angivit ett övergripande verksamhetsmål för : att skapa goda förutsättningar för att ska kunna uppfylla sina konstitutionella och demokratiska uppgifter samt sina internationella åtaganden. Med utgångspunkt i riksdagsordningen samt i instruktionen har riksdagsstyrelsen formulerat fem huvuduppdrag. ska skapa bästa möjliga förutsättningar för och ledamöternas arbete genom att svara för väl fungerande stöd till arbetet i kammare och utskott m.m., svara för väl fungerande stöd och service till ledamöter och partikanslier, främja kunskapen om och dess arbete, vårda och bevara byggnader och samlingar samt vara en väl fungerande och framsynt myndighet och arbetsgivare. redovisar resultatet fördelat på endast en verksamhetsgren, Stödet till den parlamentariska processen. Verksamheten redovisas fördelad på uppdragsområden. Där anges hur arbetet inom dessa områden har bidragit till att övergripande mål har uppfyllts. Redogörelsen innehåller även en finansiell redovisning och en bilaga med redogörelse för behandlingen av skrivelser till riksdagsstyrelsen . Enligt redogörelsen är bedömningen att i allt väsentligt fullgjort sina uppdrag så som de är formulerade i riksdagsordningen, instruktionen för samt av riksdagsstyrelsen. Riksdagsvalet har varit den enskilda händelse som haft störst effekt på verksamheten . Regeringen lämnade ett större antal propositioner än vanligt med följden att arbetsbelastningen blev stor , maj och . Riksdagsvalet innebar även att ett betydande arbete har inriktats på att ge såväl nytillkommande som avgående ledamöter det stöd som de behövt. Inträdet av ett nytt parti i innebar också att trycket på lokalerna ökade i och med tillkomsten av ytterligare ett partikansli. uppmärksammades även urtima riksdag i . I samband med riksdagsvalet valde kammaren en ny riksdagsdirektör då den förutvarande gick i pension. Genom Lissabonfördraget har en ny typ av ärenden introducerats i kammaren, subsidiaritetsprövning. beslutade om nya bestämmelser om intern styrning och kontroll för myndigheter. Ett nytt pensionssystem för ledamöterna har införts, med ikraftträdande . Det nya systemet innebär att pensionsförmånerna ska beräknas på samma sätt oavsett ledamotens ålder och att all tjänstgöringstid ger rätt till pension. I redogörelsen anges därtill bl.a. att utöver kostnader på , har utbetalats i form av stöd och bidrag, främst som stöd till partigrupperna i () samt som stöd till politiska partier (). De totala kostnaderna för verksamhet och transfereringar har enligt redogörelsen ökat med drygt 391 miljoner jämfört med , vilket motsvarar en ökning med jämfört med verksamhet. Utskottet föreslår att lägger redogörelsen till handlingarna. Frågor om statsrådens ekonomiska villkor Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att avslår två motioner om en översyn i frågan om föräldraledighet för statsråd och om en översyn av f.d. statsråds inkomstgaranti. (M) föreslår i motion 2011/12:K235 att frågan om föräldraledighet för statsråd ses över. Motionären pekar bl.a. på det faktum att riksdagsledamöter har möjlighet att vara föräldralediga genom att ersättaren från ledamotens valdistrikt kallas in. I statsrådens fall finns inte samma lagstadgade rätt till föräldraledighet. I motionen framhålls att statsråd i har rätt att vara lediga och att statsråd i ersätts med representanter för samma parti då de är föräldralediga. Enligt motionären skulle dessa exempel kunna tjäna som inspiration vid utformandet av regler om föräldraledighet för svenska statsråd. En annan idé som nämns i motionen är att en statssekreterare, som arbetar närmast ett statsråd, skulle kunna ta över statsrådets uppgifter under föräldraledighet. och (S) begär i motion 2011/12:K278 att ska tillkännage för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om möjligheter att pröva inkomstgarantin för statsråd. I motionen anges att man med nuvarande regelverk har möjlighet att genom att bilda ett eget bolag undanhålla inkomster som inte påverkar inkomstgarantin, t.ex. genom att undvika att ta ut lön eller vinst från bolaget. Motionären anser att det borde finnas en möjlighet för att granska den typen av agerande och vidta åtgärder mot det. I motionen anförs att en motsvarande möjlighet finns för arvodesnämnd gentemot riksdagsledamöter som får inkomstgaranti. Inkomstgaranti för f.d. statsråd För statsråd finns regler om inkomstgaranti i förordningen (2003:55) om avgångsförmåner för vissa arbetstagare med statlig chefsanställning (avgångsförmånsförordningen) samt i förordningen (AgVFS 2003:1 B 1) om inkomstgaranti och tjänstepension för statsråd. I den senare förordningen anges att den förra förordningen ska tillämpas med de tillägg och undantag som anges i den senare förordningen. Enligt 5 § i den senare förordningen har ett statsråd inte rätt att uppbära statlig egenpensionsförmån eller inkomstgaranti för tid då statsrådsarvode eller avgångsersättning på grund av uppdrag som statsråd betalas ut. I övrigt finns inga tillägg eller undantag vad gäller frågan om minskning av inkomstgarantin, och för statsråd gäller således vad som i den delen är föreskrivet i avgångsförmånsförordningen. Avgångsförmånsförordningen innehåller bestämmelser om beräkning och minskning av inkomstgarantin (612 §§). Bland annat gäller enligt 10 § att inkomstgarantin ska minskas med inkomst av anställning eller något annat förvärvsarbete. Med inkomst av anställning och annat förvärvsarbete avses bl.a. inkomst som är pensionsgrundande enligt 59 kap. socialförsäkringsbalken, sådan inkomst av anställning utomlands som inte beskattas i och andra kontanta förmåner på grund av anställning eller uppdrag. Enligt 59 kap. 23 § socialförsäkringsbalken (2010:110) gäller att som pensionsgrundande inkomst räknas inte sådan intäkt som avses i 10 kap. 3 § 14 inkomstskattelagen (1999:1229). Av de nämnda bestämmelserna i inkomstskattelagen framgår att till sådana intäkter ska räknas bl.a. utdelningar och kapitalvinster på aktier m.m. i företag som är eller har varit fåmansföretag samt kapitalvinster på andelar i ett svenskt handelsbolag. Inkomstgarantin betalas ut av . Enligt 1 § lagen (1993:1427) med instruktion för ska nämnden enligt 1 § lagen (1991:359) om arvoden till statsråden m.m. bl.a. besluta om avgångsersättning till statsråd. Med avgångsersättning åsyftas den ersättning som betalas till ett statsråd som avgår vid regeringsombildning utan att få någon ny anställning eller utan att kunna falla tillbaka på någon anställning eller jämförlig verksamhet (jfr prop. 1981/82:174, bet. 1981/82:AU27, rskr. 1981/82:443). Avgångsersättning betalas ut så länge som det förutvarande statsrådet inte får någon inkomst av förvärvsarbete, dock längst . Av det föregående framgår att enligt nuvarande ordning inte fattar beslut om rätt till inkomstgaranti. Inkomstgaranti för f.d. riksdagsledamöter beslutade om en skärpning av reglerna i vissa avseenden, bl.a. infördes en jämkningsregel i 13 kap. 16 § lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter som innebär att arvodesnämnd får besluta att rätt till inkomstgaranti inte föreligger eller att utbetalningen av inkomstgarantin ska minskas eller helt upphöra, bl.a. om en garantitagare förvärvsarbetar i väsentlig omfattning åt någon annan och inte tar ut skälig ersättning för detta arbete. I förarbetena anförde riksdagsstyrelsen att jämkningsregeln ska ta sikte på den situation när en garantitagare förvärvsarbetar åt annan utan att uppbära skälig ersättning för detta arbete, t.ex. vid arbete i eget bolag eller ett bolag som ägs av en närstående (framst. 2005/06:RS4 s. 69). beslutade regeringen att ge en särskild utredare i uppdrag att se över anställningsvillkoren för chefer som leder myndigheter som lyder under regeringen. Av direktiven framgår att om utredaren finner det lämpligt kan utredaren inom ramen för den nuvarande regleringen i avgångsförmånsförordningen föreslå bl.a. nya nivåer på ersättningar, att en förmån ska avskaffas och lämna förslag på nya förmåner samt ändringar av kretsen som omfattas av avgångsförmånsförordningen. Uppdraget ska redovisas . Sist utskottet behandlade en motion om föräldralediga statsråd var (bet. 1997/98:KU1). Utskottet konstaterade då att ett statsråd inte är någon arbetstagare utan har ett uppdrag av en mycket speciell natur och att ett statsråd förutsätts i princip alltid vara i tjänst, även om regeringsformen utgår från att statsministern och andra statsråd kan ha förfall att fullgöra sina uppgifter, t.ex. på grund av sjukdom eller ledighet. Mot bakgrund av statsrådsuppdragets särskilda natur ansåg utskottet inte att frågan om statsrådens möjligheter att vara föräldralediga lämpar sig för en lagreglering. Utskottet ansåg att det i stället måste ankomma på regeringen själv att från fall till fall praktiskt lösa den situation som uppkommer vid ett statsråds behov av längre ledighet. Senast utskottet behandlade en motion om inkomstgarantisystemet för f.d. statsråd var (bet. 2010/11:KU1 s. 74 f.). Utskottet noterade att regleringen av f.d. statsråds och riksdagsledamöters inkomstgaranti skiljer sig åt såtillvida att inkomstgarantin för f.d. riksdagsledamöter kan minskas eller helt upphöra om en garantitagare i väsentlig omfattning förvärvsarbetar åt någon annan och inte tar ut skälig ersättning för detta arbete. Utskottet konstaterade att en sådan jämkningsregel saknas för f.d. statsråds inkomstgaranti. Utskottet, som inte såg några skäl till denna skillnad i regleringen av f.d. statsråds och riksdagsledamöters inkomstgarantier som tidigare i huvudsak varit överensstämmande, ansåg att en översyn av f.d. statsråds inkomstgaranti är önskvärd. Utskottet ansåg emellertid alltjämt att det enligt den ansvarsfördelning som råder mellan och regeringen ankommer på regeringen att själv avgöra om de föreskrifter som styr f.d. statsråds inkomstgarantier bör ändras så att de t.ex. motsvarar de regler som gäller för riksdagsledamöter. Mot denna bakgrund avstyrkte utskottet motionen. Utskottet konstaterar alltjämt att ett statsråd inte är någon arbetstagare utan har ett uppdrag av en mycket speciell natur. Ett statsråd förutsätts i princip alltid vara i tjänst, även om regeringsformen utgår från att statsministern och andra statsråd kan ha förfall att fullgöra sina uppgifter, t.ex. på grund av sjukdom eller ledighet. Mot bakgrund av statsrådsuppdragets särskilda natur anser utskottet fortfarande att frågan om statsrådens möjligheter att vara föräldralediga inte lämpar sig för en lagreglering. I stället anser utskottet att regeringen från fall till fall själv praktiskt ska lösa den situation som uppkommer vid ett statsråds behov av längre ledighet. Därmed avstyrker utskottet motion 2011/12:K235 (M).