bet · GY01UbU17 · 2011-06-07 00:00:00 — Medverkande arbetsplatser och skolor behöver stöd i sitt utvecklingsarbete, och eleverna behöver denna kvalitetssäkring för att kunna vara trygga med sitt utbildningsval.Herr talman! Jag inledde mitt anförande med att säga att vi i står bakom idén om en gymnasial lärlingsutbildning. Den är bra. Vi behöver fler vägar in i arbetslivet för unga människor och tätare samverkan mellan skolor och arbetsmarknaden. Lärlingsutbildning har potential att bidra till detta, men den kan göra det bara om vi inte tummar på kvaliteten och bara om vi inte väljer bort system och insatser för kvalitetssäkring.Regeringens förslag tummar tyvärr både på kvaliteten och på elevernas rättigheter. Det är synd.Avslutningsvis yrkar jag bifall till reservation 1 och reservation 2. "Jag får jobba med att städa deras bilar. Jag skulle vilja ha mer tid i skolan och mindre praktik, högst tre dagars praktik , det skulle vara lagom. "Det är, herr talman, en elev i vvs-klassen på Praktiska Gymnasium som säger detta i aprilnumret av . Det finns fler elever som är tveksamma till upplägget av undervisningen. Praktiska ingår i Baggiumkoncernen och har varit den största aktören i Lärlingsförsöket. Även arbetsgivarorganisationerna i byggbranschen är fundersamma över hur utbildningen bedrivs ute i företagen. Ett stort problem är att hitta bra lärlingsplatser för eleverna. I Lärlingsförsöket har 3 000 byggelever omfattats. Regeringen budgeterar nu för att skapa 30 000 lärlingsplatser inom ramen för alla yrkesutbildningar i gymnasieskolan. Redan är branschen orolig över kvaliteten på de nya lärlingsutbildningarna. Ofta vänder sig dessutom skolor till företag som inte är anslutna till någon bransch- och arbetsgivarorganisation. Ett yrkes- eller lärlingsprogram ska inte vara som en prao i . Lärlingselever ska ha en anställning. Enligt regeringens förslag kan de ha det, men de flesta eleverna kommer inte att ha det. För att garantera hög kvalitet i den arbetsförlagda delen av utbildningen är handledares kompetens helt central. Det är ingen lätt uppgift att utbilda, men det verkar finnas en naiv tro att det är det, och det är beklagligt att den uppfattningen finns bland ansvariga i regeringen. Från Byggindustrier säger man att det är en uppenbar risk att utbildningen i företagen inte blir fullvärdig. Vad hände med snacket om att man skulle uppvärdera statusen för de praktiska arbetena och utbildningarna?I höstas gjorde Skolinspektionen en studie där man granskade 39 gymnasier. I denna riktade man hård kritik mot bland annat de traditionella byggutbildningarna. Det var just den praktiska delen av utbildningarna som hade brister. Så många som tre av fyra uppfyllde inte kraven. Man beskrev det som att skolorna nöjde sig med att få ut eleverna. Eleverna glömdes bort under praktiken, yrkeslärarna släppte kontakten och betygen sattes på oklara grunder. Det här är oerhört allvarligt, särskilt då det arbetsplatsförlagda lärandet nu ska få större betydelse och utgöra hälften av tiden.Herr talman! Låt mig gå tillbaka till Praktiska Gymnasium och eleverna i vvs-klassen. De är överens om att de borde få lära sig mer om rörläggeri i skolan. De tycker att de får för lite yrkesteori. En elev säger: Man vet ju ingenting när man kommer ut. En annan elev som går andra året säger: Jag får aldrig jobba med riktigt rörläggeri. Det enda jag fått göra är att sätta upp en duschblandare då och då.Bilden som framträder när man läser vad eleverna säger är att praktiken ute i företagen är lite av ett lotteri. Det gäller att hamna hos en bra arbetsgivare som kan ge en mångsidig utbildning. Det är en bild som stämmer med regeringens egna studier av Lärlingsförsöket. Kvaliteten på utbildningen står och faller med ambitionsnivån hos företag och handledare.Om regeringen på riktigt är intresserad av att ge dessa elever en gedigen utbildning måste man säkra kvaliteten hos arbetsgivaren genom att handledarna genomgår en obligatorisk handledarutbildning.En berättigad fråga är varför man sjösätter den här förändringen av yrkesutbildningarna. Några svar som vi har fått höra från regeringen är att det är så många avhopp från gymnasiet. Man hänvisar också till skoltrötta elever, som om de bara gick på praktiska program. Försöksverksamheten kan inte kallas framgångsrik ur den aspekten när en fjärdedel av eleverna på lärlingsprogram har antingen hoppat av eller bytt till ett annat program för att de inte har känt att de har fått en bra utbildning.Enligt statistik från vad gäller bygg- och energiprogrammet är det i snitt två av hundra byggelever som avbrutit studierna i årskurs 1 . Ännu färre hoppade av energiprogrammet. Av de 764 elever som deltog i Lärlingsförsöket hade ungefär 76 elever hoppat av vårterminen 2009.Det är anmärkningsvärt att en regering som säger sig vilja förbättra kvaliteten i lärlingsutbildningen inte har ett enda förslag för att motverka att eleverna hoppar av utbildningen.Jag vill därmed yrka bifall till reservationerna 1, 3 och 6. Efter tre mer eller mindre kritiska anföranden från tre mer eller mindre indignerade företrädare för oppositionen är det så klart svårt att inte inleda en av årets sista skoldebatter med någon form av liknelse av typen den ljusnande framtid är vår eller liknande. Jag ska försöka att inte fastna i den typen av krystade liknelser men kan inte låta bli att konstatera att framtiden faktiskt ser ljusare ut än vad den har gjort på väldigt länge, tack vare många av de skolreformer som Alliansen nu ser till att få på plats.Det är klart att det är svårt att i en sådan här debatt i dessa skolavslutningstider inte ta sin utgångspunkt i precis det vi ser runt om i varenda stad med självaktning i det här landet, nämligen studentflak med glada och förväntansfulla studenter på väg ut i livet och på väg ut på arbetsmarknaden.Skolan är alltid närvarande i den politiska debatten, i vår samhällsdebatt och i det som vi diskuterar runt köksbord, i riksdag och på alla andra ställen, och så ska det vara. När man dessutom ser föremålet för det vi diskuterar på studentflaken blir man lätt väldigt glad. Man rycks med i glädjeyran. Det är svårt att inte göra det när man ser människor som är fyllda av framtidsdrömmar och ambitioner och just på väg ut i livet, på väg ut på arbetsmarknaden. Hela världen ligger öppen på något sätt - fantastiskt egentligen!Sedan blir det ibland en lite sur eftersmak när man börjar fundera på hur statistiken ser ut och när man vet att ganska många av de här eleverna faktiskt inte alls är på väg ut till den ljusnande framtiden eller ens på väg ut på arbetsmarknaden. Vi vet ju att alldeles för många av dem som slutar gymnasieskolan gör det med ofullständiga betyg. Det är en hel del som vi inte har sett på studentflaken som har passerat förbi här utanför, för de har hoppat av för länge sedan. De finns inte ens med där. En tredjedel av alla elever hoppar av utbildningen eller går ut utan fullständiga betyg. Deras förutsättningar att lyckas på arbetsmarknaden minskar givetvis dramatiskt, och det är naturligtvis också en viktig förklaring till att ungdomsarbetslösheten är för hög i vårt land.Vår debatt handlar om en proposition om kvalitet i just den gymnasiala lärlingsutbildningen. Jag tror att det är viktigt att se även den här propositionen mot bakgrund av hur det ser ut i stort i den svenska gymnasieskolan och mot bakgrund av alla de stora reformer som vi just nu håller på att genomföra.Man ska ha klart för sig att den gymnasieskola som Socialdemokraterna byggde vid makten var en gymnasieskola fylld av återvändsgränder, fylld av inlåsningseffekter. Vi lever fortfarande med konsekvenserna av detta, och vi kommer att fortsätta göra det framöver. Och vi vet att på många sätt är det yrkeseleverna som har drabbats värst. Förutom att avhoppen har varit väldigt många har flera viktiga arbetsgivare riktat kritik just mot att eleverna inte får med sig tillräckliga kunskaper, att de inte får de kunskaper som gör att de klarar arbetsmarknadens krav och arbetsmarknadens behov.Nu får vi en gymnasieskola med reformer som anpassar skolan till dagens samhälle, till dagens arbetsmarknad. Det blir två olika examina, en studieförberedande och en yrkesexamen. Men det viktiga är att tonvikten i alla utbildningar ligger på de ämnesspecifika kunskaperna. Det innebär att varje utbildning är anpassad för att ge de bästa möjligheterna och förutsättningarna för en fortsatt karriär inom respektive inriktning. Det här är otroligt viktigt att bära med sig. Det betyder att vi lämnar det gamla systemet bakom oss, där alla utbildningar, alldeles oavsett inriktning, byggde på samma grund. Det här är det centrala.Herr talman! Det som vi kort sagt gör är att vi nu skapar en gymnasieskola där vi bygger bort återvändsgränderna. En del av det handlar om lärlingsutbildningarna. Den gymnasiala lärlingsutbildningen blir just ett alternativ inom yrkesprogrammen. Man genomför halva sin utbildning på en arbetsplats i stället för i skolan. Vi vet att det fungerar så i många av våra grannländer. Lärlingsutbildningen är ingen egen utbildning, men den är en del av ett yrkesprogram med samma krav och samma mål och som leder till samma examen på slutet. I bästa fall leder den naturligtvis också till ett betydligt större kontaktnät och ökade chanser att få en anställning.Herr talman! Vi närmar oss nu den nya gymnasieskolan med stormsteg. Dagens betänkande är ytterligare ett av de ärenden som pekar ut vägen för hur det rent praktiskt ska gå till.När det gäller lärlingsutbildningarna handlar det bland annat om att reda ut vem som är ansvarig för vad när en elev kommer till en arbetsplats. I betänkandet föreslår vi därför det skriftliga avtalet som har varit uppe i debatten. Vi klargör att varje elev ska underteckna detta, liksom varje skola och varje arbetsplats, och att man ska reda ut vad det är som gäller, hur ansvarsförhållandena ser ut och hur det ska fungera. Det blir ett väldigt bra sätt, tror jag, att få klart för sig vad man kan förvänta sig och vilka krav som man kan ställa. Dessutom framgår vem som är kontaktperson på skolan och vem som är handledare på arbetsplatsen. På det sättet skapas kvalitet.Som sagt är lärlingsutbildningen inte skild från resten av gymnasieskolan. Det är viktigt att komma ihåg när vi diskuterar de här frågorna att det är en utbildning inom ramen för ett yrkesprogram. är det för de elever som väljer lärlingsutbildningen på många sätt en utbildningsupplevelse som är ny och som inte har funnits i samma utsträckning tidigare. Den innehåller viktiga åtaganden både för eleven, för skolan och för de arbetsplatser som anordnar den. Då är det viktigt att man vet vad som gäller och att förutsättningarna blir riktiga. Det är naturligtvis bakgrunden till de förslag som vi lägger fram här i dag.Herr talman! Jag yrkar naturligtvis bifall till utskottets förslag i betänkandet. Det är bra förslag som reglerar hur en del av den nya gymnasieskolan kommer att fungera. Men det är just bara en del av den helhet som jag inledde med att prata om. Det är en helhet som innebär att vi äntligen kommer bort från tvåtredjedelsskolan. Vi satsar på kvalificerade utbildningar med hög kvalitet som ökar människor anställningsbarhet och möjligheter att förverkliga sina drömmar och ambitioner. Det är väldigt bra. hör vad han vill höra. Jag inledde med att säga att vi ser väldigt positivt på propositionen. Men vi vill ändå lyfta fram några saker som vi tycker saknas i den.Det första som jag måste påminna om är Gy 2007. Socialdemokraterna gav faktiskt i uppdrag att utreda en utbildning liknande som den vi nu har på bordet men som er regering valde att slänga i papperskorgen. Därför ligger vi efter. Vi hade kunnat vara framme vid det som vi är framme vid i dag.Oskar Öholm säger: Vi bygger bort återvändsgränder. Ändå står det ingenting i förslaget om vad som händer om lärlingsplatsen försvinner. Vad händer med eleven då? Då hamnar eleven verkligen i en riktig återvändsgränd. Det har vi en reservation om som ni yrkar avslag på. Jag inledde med att säga att det var tre mer eller mindre kritiska oppositionsföreträdare. Jag kan konstatera att var den minst negativa, vilket jag är glad för.Jag är beredd att hålla med om att och andra socialdemokrater har talat sig varma för lärlingsutbildningar , men man hade också makten . Det är väl bra att vi är överens nu och ser till att det blir så bra som möjligt för dem som kommer att finnas med där.Tittar man på reservationerna, kanske framför allt den som hänvisar till, känns det som man har ansträngt sig hårt för att få till en reservation och odla lite konflikt. Det ska man givetvis göra i ett parlament och i en diskussion, men man behöver inte skrämmas i onödan. Det som tar upp regleras på ett bra sätt i skollagen . Har man påbörjat sin utbildning på ett nationellt program har man rätt att fullfölja den utbildningen på det påbörjade programmet. Dessa förhållanden gäller även om det sker förändringar . Jag har därför svårt att se att det kommer att bli ett problem i verkligheten. Eftersom vi ser att folk inte får den utbildning som de tror att de får, som vi hörde läsa upp ett exempel på , är det bättre om vi kan ha tydliga regler för vilka kriterier som gäller och vilka krav man kan ställa som elev, huvudman eller bolag som ställer upp med en plats.Under försökstiden har vi haft dels Nationella lärlingskommittén, dels en enmansutredare. Bägge har kommit med många bra förslag i två tjocka betänkanden, men få av dessa förslag finns med i propositionen. Framför allt finns inte de viktiga förslag med som handlar just om kvalitetssäkringen. Det tycker vi är märkligt. Jag skulle vilja höra syn på det. Varför är det så få kvalitetskriterier med när det finns så många tydliga och bra förslag? Vi kan säkert alla vara överens om att det som talar om är viktigt när man inför en lärlingsutbildning. Vi behöver bli bra på kvalitetssäkring, och vi behöver göra en bra uppföljning så att man ser att saker och ting fungerar som det är tänkt och att eleverna får den kvalitativa utbildning de ska ha.Det är viktigt att poängtera att det här inte slutar i och med det beslut vi fattar . Vi ska fortsätta följa frågorna. Det vi fattar beslut om , utbildningskontraktet, är en del som syftar till att stärka kvaliteten. Man ska kunna gå in och se precis vad som gäller och vem som är ansvarig för vad. Man ska dock inte glömma bort att både Skolinspektionen och har fått tydliga uppdrag att arbeta med kvaliteten i det arbetsplatsförlagda arbetet. Mycket av det som efterlyser är alltså tillgodosett på detta sätt.När man sjösätter en ny reform är det självklart viktigt att följa det framöver. får det att låta som att utbildningskontraktet ska reglera allt, men så är det inte. Utbildningskontraktet är en del av kvalitetsarbetet och uppföljningen. ansvarar för andra delar, och Skolinspektionen är givetvis också viktig i detta arbete. Jag håller med om att detta betänkande om lärlingsutbildningar är i många delar bra. Jag betonade detta redan i mitt inledningstal. Vi har arbetat för dessa frågor och väckt motioner om dem. Där är vi ense.Vad vi kritiserar regeringen för, och er för, är att regeringen inte åtgärdar de brister som finns i förslaget, som vi ska ta ställning till. Regeringen föreslår att ett utbildningskontrakt ska upprättas mellan huvudmannen, eleven och arbetsplatsen utan att ålägga skolhuvudmannen skyldigheten att utreda och åtgärda trakasserier. Varför vägrar regeringen, , att göra detta? Varför vill ni inte ge eleverna den garantin?Regeringen betonade vikten av utbildning och kompetens för lärarkåren. När vi här vill att handledarna ska genomgå en handledarutbildning håller inte regeringen med. Jag skulle vara glad, fru talman, om kunde svara på varför regeringen inte vill ha denna obligatoriska handledarutbildning. Jag är naturligtvis glad att är så tydlig som han är med att han tycker att lärlingsutbildningar är bra, att han dessutom ser poängen i förslaget som vi har lagt fram, att det går åt rätt håll och att han i huvudsak ger ett stöd. Det lät inte fullt lika positivt i hans anförande. Därför är jag glad att det låter positivt nu.När det gäller de punkter som tar upp är det viktigt att se saker för vad de är. Vi ska se utbildningskontraktet för vad det är, det vill säga ett klargörande av vilken ansvarsfördelning som gäller, vilka åtaganden som gäller för dem som berörs av kontraktet.Utbildningskontraktet ersätter inte på något sätt den lagstiftning som gäller i samhället i övrigt. Vi är självklart överens - hoppas jag - om att vi ska motarbeta trakasserier på arbetsplatsen. Men diskrimineringslagstiftningen gäller och är tillämplig på alla arbetsplatser - oavsett. Den kan inte avtalas bort i ett utbildningskontrakt. Därför behöver den inte särskiljas.Min motfråga till blir: Vilken övrig lagstiftning som redan gäller i samhället borde också vara inskriven i utbildningskontraktet?Sedan var det frågan om obligatorisk handledarutbildning. Vi har sett att det inte var så många som kunde fullgöra hela den handledarutbildning som fanns. På ett sätt tror jag inte att det är så konstigt att det blir så. Om de som ska fungera som handledare inte har sin anställning i skolan utan på en arbetsplats bedömer att de inte riktigt har tid att göra allt ska det ses som ett tecken på att de är efterfrågade på sina arbetsplatser och inte kan vara borta därifrån snarare än ett tecken på att de är ointresserade av handledarutbildningen. Det är bland annat därför utbildningskontraktet är så viktigt för att fastslå vilka åtaganden som ska gälla och hur den ansvarsfördelningen ska se ut. Jag tackar för svaret. Jag har fortfarande inte fått svar på varför kompetensen inte är så viktig när det gäller denna form av utbildning. Varför vill man inte ha en obligatorisk handledarutbildning? Kan ni inte kosta på er att säga att alla handledare som ska utbilda dessa elever ska gå en handledarutbildning som är obligatorisk för alla? På så sätt säkras kvaliteten, att det finns handledare som har gått en utbildning. Vi förstår fortfarande inte varför detta inte är möjligt.Regeringen, fru talman, poängterade för inte så länge sedan i fråga om gymnasier och övriga skolor att det är viktigt med kompetens, att lärarna har gått en utbildning, att lärarna inte ska vara obehöriga. Men här säger man att det inte är viktigt med en obligatorisk handledarutbildning. Jag skulle gärna vill ha ett svar, fru talman, från på varför det inte är viktigt för dessa elever. Vi måste ha klart för oss att de som är handledare på arbetsplatser befinner sig på arbetsplatser. De är inte yrkeslärare i skolans värld. Vi tycker att det är viktigt att man kan lära sig yrket i praktiken på en arbetsplats. Då måste man ha klart för sig att det inte är riktigt lika lätt som i skolans värld.Förhållandevis få av de handledare som var med kunde vara med , men de kunde vara med på en del av utbildningen. Det visar på något viktigt, nämligen att det är personer som är uppskattade på sina arbetsplatser och inte kan vara därifrån hur länge som helst. Anledningen till att vi inte föreslår någon obligatorisk handledarutbildning i detta är att risken för vad som skulle ske är uppenbar. Om vi kräver en alltför långtgående utbildning, på samma sätt som för en yrkeslärare, riskerar vi att få kan tänka sig att vara handledare. Däremot ska vi vara tydliga med att de som är handledare ska ha en bred erfarenhet och vara kompetenta. Det är själva poängen. Det visar varför utbildningskontraktet är viktigt. Där kan vi komma åt en del av sakerna, se till att man vet exakt vad som gäller, hur ansvarsfördelningen ska se ut, vilka delar som ska vara förlagda till arbetsplatsen och vad som ska ske på skolan. blir uppföljningen viktig, och inte minst ska Skolinspektionen se till att regler följs och att det blir en kvalitativ undervisning. diskuterar vi egentligen bara förändringarna i skollagen som rör den gymnasiala lärlingsutbildningen. Den går från försök till en permanent del av gymnasieskolan. Men den gymnasiala lärlingsutbildningen kan inte ses i sin enkelhet, utan den ingår naturligtvis i det kompletta reformpaket som alliansregeringen gick till val på, vann valet på två gånger och äntligen får genomföra.Vi ska kanske påminna om bara en liten parentes. Vi som sitter i den här salen har bilden klar för oss, men det kan finnas någon som tittar som inte har det. Vi kanske ska påminna om hur gymnasieskolan fungerar i dag.Antalet avhopp är mycket stort, främst från yrkesutbildningarna.Antalet underkända elever är mycket stort.Det individuella programmet, som skulle vara en utbildningsinriktning främst för de ungdomar som saknar betyg från nian i skolans viktigaste ämnen, blev i själva verket det största programmet i skolan.Många yrkesutbildningar har för låg kvalitet, enligt de branscher som sedan ska ta emot dessa ungdomar ute på arbetsplatserna.Samtidigt har många av de högskoleförberedande programmen för låg kvalitet, vilket de vittnar om när man åker ut på högskolor och pratar med lärare där. De hävdar att de får spendera första året på högskolan med att lära eleverna vad de skulle haft med sig från gymnasieskolan i teori.Så här kan det inte få fortsätta. För Alliansen och för mig som liberal är det därför prioriterat med en total omläggning av svensk utbildningspolitik. Dit hör gymnasiereformen i allra högsta grad. Det finns tre inriktningar, en inriktning som leder till gymnasieexamen med högskolebehörighet, en som leder till yrkesexamen och en som leder till lärlingsexamen.Fru talman! Som ett led i min egen utbildning som utbildningspolitiker har jag besökt ett försvarligt antal gymnasiala lärlingsutbildningar. Låt mig bara ge en liten del av den bild som jag har fått.Det som var uppenbart var att de elever som gick lärlingsprogrammet var de mest motiverade elever jag någonsin har träffat. Man delar alltså sin studietid mellan skola och yrkesplats, en eller flera arbetsplatser. De var alltså betydligt mer motiverade. De flesta verkade dessutom trivas genuint.Eftersom det nu är skolavslutningstider kan jag också säga att så gott som alla hade ett sommararbete. Detta var speciellt noterbart när man pratade med unga tjejer som gick omvårdnadsprogram. Men inte nog med det: De hade dessutom löfte om anställning efter examen.Men, fru talman, säg den sol som inte har fläckar. Det var också uppenbart som jag besökte dem att det fanns problem. Det fanns mycket egna lokala lösningar. Det var mycket laga efter läge. I vissa fall fanns det inga avtal över huvud taget. Och i vissa fall fungerade det alldeles utmärkt, där skolhuvudmannen arbetade tätt med arbetsplats och handledning, där man upprättade kontrakt med eleverna och de tre parterna.Det är alltså egentligen det detta betänkande handlar om. Det är förslag till konkreta åtgärder för ökad kvalitet.Elever som går en lärlingsutbildning på gymnasienivå ska ingå ett utbildningskontrakt med arbetsplatsen där de är lärlingar. Kontraktet ska undertecknas av eleven. Det ska framgå vilka delar av utbildningen som ska genomföras på arbetsplatsen och vad som ska omfattas. Kontraktet ska också reglera ansvar när det gäller skada till exempel. Dessutom ska det innehålla avtalstider. Det är alltså ett mycket vattentätt avtal.Skolinspektionen har fått i uppdrag att särskilt redovisa sitt arbete med tillsyn över och kvalitetsgranskning av yrkesutbildningarna, inklusive lärlingsutbildningarna. Lärlingsverksamheten följs upp av och Lärlingskommittén.Skolhuvudmannen har ett tydligt ansvar för handledarna för att de ska få tillräcklig kunskap, ha tillräcklig anknytning till verksamheten och få erfarenhet. Det är en fråga som regeringen menar att man bör följa upp specifikt för att se till att det fungerar. Vi delar alltså den oro som oppositionen målar upp här.