bet · GY01SkU21 · 2011-02-25 00:00:00 — Den sammanlagda tilläggsavgiften under en månad fick inte överstiga . Genom en lagändring bestämdes det att tilläggsavgiften skulle höjas till och att tilläggsavgiften kunde utgå högst en gång per bil och kalendermånad. Det totala skattebeloppet under en månad kan uppgå till . När trängselskatten infördes fanns en påminnelseavgift om för den som inte betalade . Därefter debiterades ytterligare i tilläggsavgift. togs påminnelseavgiften, som nämnts, bort och i stället infördes en tilläggsavgift på . När skatteutskottet behandlade regeringens förslag om att höja tilläggsavgiften till behandlades två motioner som väckts med anledning av regeringens förslag. I den ena motionen (MP) anfördes att det inte fanns anledning att sänka tilläggsavgiften i förhållande till den dåvarande maximala månatliga avgiften på . I den andra motionen (V) ansåg motionären att höjningen av tilläggsavgiften var för liten, och motionären ville bestämma tilläggsavgiften till per bil och kalendermånad. Som jämförelse nämndes i motionen att straffavgiften inom kollektivtrafik var . Utskottets majoritet (M, FP, KD, C och S) stödde regeringens förslag. Regeringen anförde följande om tilläggsavgiften till trängselskatten i propositionen Införande av trängselskatt i (prop. 2009/10:189 s. 10). I promemoria (Fi2009/4874) har det övervägts om det finns skäl att ändra dagens ordning där en tilläggsavgift på påförs direkt om trängselskatt inte betalas . I promemorian ifrågasätts om tilläggsavgiften står i rimlig proportion till betalningsförsummelsen, i synnerhet när betalning endast sker någon dag . Vidare framhålls att tilläggsavgiften, med tanke på dess storlek, framstår som en alltför drastisk första påtryckningsåtgärd för förhållandevis låga skattebelopp. Promemorian har remitterats. Regeringen avser att återkomma i frågan i samband med övriga överväganden om eventuella ändringar i uttaget av trängselskatt. I motion Sk245 av (FP) föreslås en förenklad betalning av trängselskatt genom att endast trängselskatt ska debiteras. I den samlade individbeskattningen finns en regel som säger att om det är som ska betalas in till eller återbetalas av balanseras beloppet . Enligt motionären bör det införas en regel som säger att om betalningsskyldigheten för trängselskatt på ett kalenderår inte sammantaget uppgår till , förfaller betalningsskyldigheten. På det sättet behöver turister och andra besökare som någon enstaka gång passerar inte alls dras in i systemet. I motion Sk256 av (S) anser motionären att trängselskatten behöver ses över för att man ska få en bättre koppling mellan skatt, bilstorlek och utsläppsmängder. Miljöbilsundantaget från trängselskatt upphörde att gälla i stället för . Det var enligt motionären en förändring som visserligen innebär att alla bilar nu behandlas lika, men att ta bort miljöincitamenten känns omodernt. I motion Sk432 av (M) föreslås det att tilläggsavgiften på trängselskatten ses över. Enligt motionären måste det finnas proportionalitet mellan en tilläggsavgift och en skatteskuld. Enligt Transportstyrelsen är den genomsnittliga trängselskatten ca , och majoriteten av de 270 400 personer som 2009 fick en tilläggsavgift hade en skatteskuld på . Exempelvis kan en lägre administrativ avgift tas ut vid påminnelse innan ett högre belopp tillförs om skatten fortfarande inte har betalats. Utskottet välkomnar att trängselskatten ses över. Utskottet anser att inte bör föregripa regeringens beredning av frågan genom tillkännagivanden med anledning av motionsförslagen om förenklad betalning, om tilläggsavgiften och om skattebeloppets koppling till bilstorlek och utsläppsmängder. Utskottet avstyrker därmed samtliga motioner som behandlas i avsnittet. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om att skatten på handelsgödsel ska återinföras. Jämför reservationerna 7 (S, MP, V) och 8 (SD). Enligt den numera upphävda lagen (1984:409) om skatt på gödselmedel ska skatt betalas med för varje helt kilo kväve i gödselmedlet och för varje helt gram kadmium i gödselmedlet, till den del kadmiuminnehållet överstiger per ton fosfor. Skatten på gödselmedel slopades fr.o.m. (prop. 2009/10:1, bet. 2009/10:FiU1 och prop. 2009/10:41, bet. 2009/10:SkU21). Regeringen anförde i proposition 2009/10:41 att den största delen av det handelsgödselkväve som säljs i används inom jordbruket, medan endast mindre mängder förbrukas inom trädgårdsnäringen och skogsbruket. Användandet av gödselmedel påverkas av flera faktorer, såsom grödval, förväntad skörd, priset på gödselmedel och produktpriser. Enligt (Fi2003:91) betänkande Skatt på handelsgödsel och bekämpningsmedel? (SOU 2003:9) har beskattningen av handelsgödselkväve haft liten påverkan på användningen inom jordbruket eftersom prisförändringar på gödselmedel påverkar användandet relativt lite. I motion Sk348 av m.fl. (MP) föreslås det att skatten på handelsgödsel återinförs. Enligt motionen har användningen av konstgödsel många negativa miljökonsekvenser. Framför allt gäller det innehållet av kväve, men även fosfor och dess förorening av kadmium. Ett flertal tunga remissinstanser varnade för de miljöproblem som skulle förvärras av regeringens förslag att slopa skatten, framhåller motionärerna. I motion MJ449 yrkande 23 av m.fl. (MP) föreslås det att skatten på kadmiumhalten i konstgödsel återinförs. Enligt motionen var avskaffandet av skatten på kadmium i konstgödsel en oönskad bieffekt av att regeringen ville avskaffa skatten på kväve i konstgödsel. Avsikten var att åstadkomma ungefär samma effekt som skatten gav genom att införa gränsvärden, vilket inte var möjligt till följd av EU-regler. Enligt motionen ska Kemikalieinspektionen göra en ny riskvärdering för kadmium, som skulle kunna ligga till grund för svenska gränsvärden för kadmium i gödselmedel. anser att det är en onödigt krånglig ordning och att den tidigare skatten på kadmiuminnehållet i konstgödsel i stället ska återinföras. Intäkterna från skatten ska, liksom tidigare, enligt motionen, återgå till jordbruket som ersättning för ytterligare miljöåtgärder. I motion N398 yrkande 8 av m.fl. (MP) föreslås det att handelsgödselskatten återinförs. En handelsgödselskatt behövs för att minska övergödningen men är också viktig för att med kretsloppsanpassade metoder återföra näringsämnen till åkermarken. Regeringens borttagande av handelsgödselskatten är helt fel metod för att gynna livsmedelsproduktionen. Utskottet behandlade i samband med beredningen av budgetpropositionen yrkanden (S, MP, V) och (SD) om att skatten på handelsgödsel ska återinföras (bet. 2010/11:FiU1, yttr. 2010/11:SkU1y). Utskottet avstyrkte motionerna med hänvisning till att utskottet vid en rad tillfällen tagit ställning i frågan, bl.a. när förslaget för att slopa gödselmedelsskatten aviserades i klimatpropositionen 2009 och i budgetpropositionen . Skatten på handelsgödsel bedöms ha en begränsad styrförmåga. När skatten slopades var det bara inom EU som hade en generell skatt på gödselmedel. Skatten försämrar de svenska lantbrukarnas konkurrensvillkor utan att ha någon större effekt på användandet av gödselmedel. Detta var en av anledningarna till att beskattningen av gödselmedel togs bort. När lagen om skatt på gödselmedel upphörde att gälla innebar det förutom att skatten på gödselmedlets kväveinnehåll slopades även att skatten på kadmiuminnehållet togs bort. I lagstiftningsärendet (prop. 2009/10:41 s. 186) anförde regeringen följande. Regeringen är medveten om att det för kadmiuminnehållet i fosforgödselmedel finns en tydligare effekt av skatten än för kväveinnehållet i gödselmedel i och med att kadmiumtillförsel via fosforgödselmedel har minskat drastiskt . Detta har också flera remissinstanser framhållit. Mot denna bakgrund bör alternativa styrmedel prövas med inriktning att uppnå liknande effekter som den som kadmiumdelen av gödselmedelsskatten har . Därtill torde jordbruksnäringens omfattande arbete med att minska kadmiumhalterna i gödselmedel och livsmedel fortsätta även vid slopad skatt på kadmiuminnehållet i fosforgödselmedel. På EU-nivå studeras olika alternativa möjligheter att minska människors exponering genom att reducera tillförseln av kadmium till jordbruksmark och åstadkomma en harmonisering av den gemensamma marknaden för fosforgödselmedel. har ett särskilt undantag från om gödselmedel som innebär att handelsgödsel med höga kadmiumhalter inte får saluföras i landet. För att ta reda på om det finns behov av ett eventuellt lägre nationellt gränsvärde har regeringen gett Kemikalieinspektionen i uppdrag att göra en förnyad bedömning av riskerna med kadmium för människors hälsa och miljön. I uppdraget ingår också att uppmärksamma hur ett system för att följa upp kadmiumhalterna i gödselmedel lämpligen bör utformas. Uppdraget ska, efter samråd med , och , redovisas till . Kemikalieinspektionen redovisar regeringens uppdrag i Rapport nr 1/11, Kadmiumhalten måste minska för folkhälsans skull. Kemikalieinspektionens slutsats i rapporten är att det, mot bakgrund av risken för hälsoeffekter, finns behov av att väsentligt sänka det nationella gränsvärdet för kadmium i mineralgödsel. Utskottet avstyrker med det anförda samtliga motioner som behandlas i avsnittet i motsvarande delar. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att en utredning bör se över om skatten på bekämpningsmedel kan differentieras med hänsyn till medlens farlighet för miljön och hälsan. Jämför reservation 9 (S, MP, V). Enligt lagen (1984:410) om skatt på bekämpningsmedel ska skatt betalas med för varje helt kilo verksam beståndsdel i bekämpningsmedlet. Skatten betalas när bekämpningsmedel omsätts eller tas i anspråk inom landet. Med bekämpningsmedel avses ämnen eller beredningar som är avsedda att användas till skydd mot egendomsskador eller olägenheter för människors hälsa, förorsakad av växter, djur, bakterier eller virus. Skattskyldig är den som inom landet yrkesmässigt tillverkar bekämpningsmedel eller från ett annat land för in eller tar emot bekämpningsmedel för yrkesmässig återförsäljning eller för egen yrkesmässig användning inom landet. När skatten på bekämpningsmedel infördes var skattesatsen . Den nuvarande nivån på infördes . EU har moderniserat den europeiska lagstiftningen om kemikalier och infört Reach (Registration, Evaluation, Authorization of Chemicals), ett integrerat system för registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier. Bestämmelserna finns i rådets förordning (EG) nr 1907/2006. Syftet med systemet är att förbättra skyddet av människors hälsa och miljön, som den europeiska kemiska industrins konkurrenskraft bibehålls och dess innovationsförmåga stärks. Dessutom har en europeisk kemikaliemyndighet inrättats som ska ha hand om den löpande förvaltningen av de krav som Reach medför. Reach ålägger företag som tillverkar och importerar kemikalier att bedöma riskerna i samband med användning av dessa ämnen och att vidta nödvändiga åtgärder för att hantera de risker som identifierats. Skyldigheten att bevisa att de kemikalier som tillverkas eller saluförs är säkra övergår från de offentliga myndigheterna till industrin. Svensk kemikalielagstiftning finns i , i regeringens förordningar och i Kemikalieinspektionens föreskrifter. Genom proposition 2007/08:80 och EG-förordningen om kemikalieregistrering anpassades de svenska bestämmelserna till Reach. I motion MJ449 yrkande 24 av m.fl. (MP) föreslås en utredning om skatten på bekämpningsmedel kan differentieras med hänsyn till medlens farlighet för vår miljö och hälsa. Den europeiska kemikalielagstiftningen minskar, enligt motionen, medlemsländernas möjligheter att använda lagar och regler på nationell nivå för att gå längre än EU för att skydda vår hälsa och miljö. Ekonomiska styrmedel kan då vara ett alternativ för att minska kemikalieanvändningen. Enligt motion MJ449 yrkande 24 finns det anledning att använda sig av ekonomiska styrmedel när det gäller jordbrukets användning av kemiska bekämpningsmedel. Motionärerna anför att regeringen bör utreda en differentiering av bekämpningsmedelsskatten utifrån medlens farlighet för vår miljö och hälsa. (Fi2003:91) förordade i betänkandet Skatt på handelsgödsel och bekämpningsmedel? (SOU 2003:9) en beskattningsmodell där skattesatsen differentieras efter medlets farlighet för vår miljö och hälsa. En tänkbar bas för uttag av en riskdifferentierad pålaga var enligt utredningen antingen en fastställd normaldos per arealenhet eller priset på preparatet. Utredningen pekade på svårigheterna med att ta fram ett riskbaserat system. Svårigheterna låg främst i att utveckla ett tillförlitligt klassificeringssystem. För detta krävdes avsevärda resurser. Särskilda problem var också knutna till valet av skattebas. Utredningen bedömde att kostnaderna för att administrera ett farlighetsrelaterat system skulle bli förhållandevis höga. Till kostnadsbilden hörde att en myndighets beslut att klassificera den verksamma beståndsdelen i det enskilda preparatet ska kunna överklagas hos domstol. Utredningen betonade slutligen vikten av att framtida insatser för att minska riskerna med att använda bekämpningsmedel i görligaste mån harmoniserades på EU-nivå. Utskottet är inte övertygat om att ett riskbaserat system för uttag av skatt på bekämpningsmedel skulle ge sådana fördelar vad gäller effekten på vår miljö och hälsa att det är motiverat att överge den nuvarande beprövade och förhållandevis enkla modellen. Ett differentierat skatteuttag innebär ökad administration och höjda kostnader. Utskottet är inte berett att föreslå en utredning om en förändring av bekämpningsmedelsskatten och avstyrker därför motion MJ449 yrkande 24. Skatt på animaliska livsmedel Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att en utredning bör se över hur animaliska livsmedels miljöpåverkan kan beskattas. Jämför reservation 10 (MP, V). I motion MJ356 yrkande 35 av m.fl. (MP) föreslås en utredning om hur animaliska livsmedels miljöpåverkan kan beskattas. Rapporter om djuruppfödningens klimatpåverkan har gett förnyad aktualitet åt diskussionen om den globala köttkonsumtionens miljökonsekvenser, som involverar problem som övergödning, avskogning och vattenbrist. Animaliska livsmedels höga areal- och resursförbrukning jämfört med vegetabiliska livsmedel väcker frågor om solidaritet med världens svältande. Förslaget i motion MJ356 yrkande 35 om att utreda hur animaliska livsmedels miljöpåverkan kan beskattas är inte nytt. Utskottet avstyrkte ett motsvarande yrkande senast under det föregående i betänkande 2009/10:SkU29 som godkänts av . Utskottet hänvisade i det sammanhanget till uttalanden av jordbruksminister med anledning av en interpellation (2006/07:318) om köttkonsumtionens miljöpåverkan. Jordbruksministern anförde att miljöavgifter på de vegetabilier som används för djuruppfödning eller miljöbonus till vegetabilisk produktion inte är styrmedel som regeringen förespråkar. Utskottet erinrade också i sammanhanget om att det inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken, bl.a. inom landsbygdsprogrammet, finns kraftfulla instrument för miljöåtgärder t.ex. vid djuruppfödning. Utskottet anser inte att det finns anledning att föreslå en utredning om beskattning av animaliska livsmedels miljöpåverkan och avstyrker därför motion MJ356 i motsvarande del. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att regeringen ska se över hur de skattebefriade reklamformerna kan reklambeskattas. Jämför reservation 11 (MP). I betänkandet Avskaffa reklamskatten! (SOU 1997:53) föreslog reklamskatteutredning ett avskaffande av lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam. Den dåvarande regeringen uttalade i proposition 1997/98:150 att man ansåg att reklamskatten borde avskaffas. Det konstaterades dock att det vid det tillfället saknades förutsättningar att finansiera ett totalt avskaffande av reklamskatten. Eftersom den dåvarande regeringen ansåg att det fanns särskilt allvarliga problem när det gällde beskattningen av reklamtrycksaker, föreslogs ett avskaffande av skatten i denna del. Reklamskatten på reklamtrycksaker avskaffades . tillkännagav 2002 som sin mening att reklamskatten borde avvecklas och att frågan, med beaktande av de budgetpolitiska målen, borde prioriteras vid kommande budgetberedning (bet. 2001/02:SkU20, rskr. 2001/02:201). har frågan tagits upp i det årliga budgetarbetet. Ett andra steg i avskaffandet av den resterande reklamskatten genomfördes . Ett ytterligare steg i avskaffandet av den resterande reklamskatten togs . Regeringen bedömde i budgetpropositionen (prop. 2010/11:1 finansplan och skattefrågor avsnitt 6.7.3 Reklamskatten) att det inte fanns förutsättningar för att finansiera ytterligare steg i avskaffandet av reklamskatten. Regeringen anförde vidare bl.a. följande: Även i årets budgetberedning har frågan om ytterligare steg i avskaffandet av reklamskatten prövats. Regeringen anser, liksom tidigare, att den resterande reklamskatten bör avskaffas. Till följd av den stora osäkerheten i den ekonomiska utvecklingen har regeringen dock fortsatt att prioritera skatteändringar som på såväl kort som lång sikt stärker sysselsättningen före ytterligare sänkning av reklamskatten. noterade regeringens bedömning att det inte går att ta ytterligare steg för att avskaffa reklamskatten i sitt yttrande (2010/11:SkU1y) till finansutskottet över skattefrågorna i budgetpropositionen . I motion Sk277 av m.fl. (MP) föreslås det att regeringen ska se över hur de skattebefriade reklamformerna kan reklambeskattas. Motionären framhåller att efter att skatten på direktreklam avskaffades har ingenting hänt med övriga delar av skatten. sänktes visserligen reklamskatten från för annonser i periodiska publikationer och från för övrig reklam. Likformighetsproblemen består dock. Enligt motionen fyller reklamskatten en viktig reklamdämpande funktion och eftersom regeringar av olika färger ändå av fiskala skäl valt att behålla reklamskatten bör det vara dags att se över hur de skattebefriade reklamformerna ska kunna beskattas. Enligt motionen är det lämpligt att börja med direktreklamen. I ett senare skede bör man på nytt pröva möjligheten att beskatta även tv- och radioreklam. Utskottet avstyrkte ett motsvarande yrkande senast i betänkande 2009/10:SkU29. följde utskottets förslag. Utskottets utgångspunkt är att reklamskatten kommer att avskaffas i kommande förslag från regeringen och ser därför ingen anledning att tillmötesgå förslaget i motionen om att reklamskatt på nytt ska införas på direktreklam eller att skatten ska utvidgas till andra medier. Utskottet avstyrker därmed motion Sk277. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att avfallsförbränningsskatten bör återinföras och förbättras. Jämför reservation 12 (S, MP, V). En energi- och koldioxidskatt på fossilt kol i visst hushållsavfall som förbränns infördes . föreslog i betänkandet Skatt i retur (SOU 2009:12) att skatten skulle slopas eftersom den haft en obetydlig styreffekt och de olika avfalls-, energi- och klimatpolitiska mål som motiverade dess införande hade uppfyllts i begränsad omfattning. beslutade att slopa avfallsförbränningsskatten fr.o.m. (prop. 2009/10:41, bet. 2009/10:SkU21). I motion N398 yrkande 7 av m.fl. (MP) föreslås det att avfallsförbränningsskatten bör återinföras och förbättras. Enligt motionen har skattens slopande försämrat kalkylerna för alla investeringar i separering, insamling och rötning av den organiska delen i hushållsavfallet. Skatt på sopförbränning är motiverad av många olika skäl, och rätt utformad är den strategisk för att soporna ska utnyttjas på ett optimalt sätt utifrån en samlad bedömning av miljökonsekvenserna, säger motionärerna. Utskottet erinrade när frågan senast behandlades (bet. 2009/10:SkU29) att i samband med beredningen av regeringens klimatproposition välkomnat regeringens bedömning när det gäller avfallsförbränningsskatten och uttalat att avfallsförbränningsskatten kan slopas eftersom den inte haft några mätbara miljöeffekter utan endast blivit en pålaga för hushållen (prop. 2008/09:162, bet. 2008/09:MJU28, yttr. 2008/09:SkU9y). bekräftade sedermera ställningstagandet när regeringen föreslog att skatten skulle avskaffas (prop. 2009/10:41, bet. 2009/10:SkU21). Vid det tillfället avslog också ett yrkande från om att avfallsförbränningsskatten skulle vara kvar i avvaktan på en analys av avfallspolitiken. Utskottet anser att bör vidhålla sina ställningstaganden och avstyrker motion N398 i motsvarande del. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att skatten på naturgrus bör förändras. Naturgrus är naturligt sorterade jordarter som till övervägande del består av fraktionerna sand, grus, sten och block. Enligt lagen (1995:1667) om skatt på naturgrus ska den som exploaterar en naturgrustäkt betala skatt till staten för brutet naturgrus om utvinningen sker för något annat ändamål än markinnehavarens husbehov och sker med stöd av tillstånd enligt 11 kap. eller vattenlagen eller kräver tillstånd enligt 9 kap. . Skatt tas ut med per ton. Skattskyldigheten inträder när naturgrus levereras till köpare eller tas i anspråk för annat ändamål än försäljning. Naturgrus är en icke förnybar resurs, och en skatt infördes (prop. 1995/96:87, bet. 1995/96:SkU18) för att öka hushållningen med naturligt förekommande grus och sand. Lagstiftningen bygger på betänkandet Naturgrusskatt m.m. (SOU 1995:67). Efter ett förslag i budgetpropositionen höjdes skatten på naturgrus per ton . höjde som ett led i den gröna skatteväxlingen skatten på naturgrus fr.o.m. per ton naturgrus. avslog i det sammanhanget motionsförslag (M, C) om en sänkning av skatten respektive ett uppskov med höjningen. Av budgetpropositionen (prop. 2010/11:1 utg.omr. 20 s. 2425) framgår att naturgrusfrågan, som tidigare återfanns i miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö, nu redovisas i avsnittet Grundvatten av god kvalitet i enlighet med de förändringar som föreslogs i regeringens proposition Svenska miljömål för ett effektivare miljöarbete (prop. 2009/10:155). Miljökvalitetsmålet är att grundvattnet ska ge en säker och hållbar dricksvattenförsörjning samt bidra till en god livsmiljö för växter och djur i sjöar och vattendrag. Tre delmål anger inriktningen och tidsperspektivet i det fortsatta miljöarbetet för att nå miljökvalitetsmålet. Delmålen gäller skydd av grundvattenförande geologiska formationer, grundvattennivåer samt rent dricksvatten. När det gäller resultatet av miljömålsarbetet redovisar regeringen i propositionen att regelverk har ändrats så att kraven för att få tillstånd till naturgrustäkt har skärpts. Integreringen av produktionsstatistiken i miljörapporteringen förväntas ge bättre underlag för att bedöma naturgrusanvändningen. Få länsstyrelser har planer för materialförsörjningen i länet. Delmålet om naturgrus blir mycket svårt att nå . Som analys av och slutsats för miljömålsarbetet redovisar regeringen i propositionen att man bereder ett förslag i slutbetänkande (SOU 2009:45) om ändring i så att grundvattentäkter kan pekas ut som riksintressen. När det gäller naturgrusanvändningen är bedömningen att den genomförda ändringen i ännu inte fått genomslag men att den bedöms bli positiv samt att arbetet på länsstyrelserna med att ta fram regionala planer för materialförsörjning behöver fortsätta. I motion Sk398 yrkande 2 av (M) föreslås en förändring av skatten på naturgrus. Enligt motionen konstaterar geologiska undersökning (SGU) i sin rapport 2007:21 Fördjupad utvärdering av naturgrusdelmålet inom God bebyggd miljö att det inte finns något statistiskt samband mellan förändringar av naturgrusskatten och leveranser av naturgrus. Skatten har därmed ett begränsat värde som styrmedel, menar motionären. Med det nya synsätt som kommer till uttryck i det föreslagna miljömålet så har skatten spelat ut sin roll. Utskottet behandlade ett motsvarande yrkande under det förra (bet.