bet · GY01AU10 · 2011-06-08 00:00:00 — Jag tycker att han redogjorde för frågan utförligt och gediget.Jag vill börja med att ställa en fråga till företrädarna för regeringsunderlaget: Vilken arbetsmarknad vill ni egentligen ha i ? Jag vet att många av er gärna pratar om att vi måste jobba mer och att det är viktigt med högre sysselsättning och fler arbetade timmar. Men det sägs inte så mycket om hur vi ska ha det på arbetsplatserna. Vi vet att regeringen har skurit ned på tidigare. Vi vet att regeringen inte har gjort något för att stärka de fackliga rättigheterna. Listan kan göras lång. Jag tänker inte ta mer tid av mina utmätta för detta. Här handlar det om de viktigaste punkterna.Herr talman! Regeringen tycks heller inte bry sig om hur vi har det på arbetet. Det enda regeringen är intresserad av är att vi har ett arbete att gå till. Det är i och för sig bra. Det är ingen dålig start! Men det räcker inte fullt ut. Vi måste ta ansvar för arbetslivet och arbetsmarknaden som en helhet. Den ena är beroende av den andra, och den andra kan inte hanteras utan att den första faktiskt har en bra grund att stå på.Ibland nämns det, och jag tror att det åtminstone var någon av partiledarna som sade det, att politik är att vilja göra skillnad. Det skulle regeringen ha kunnat göra på flera punkter. Regeringen har haft chansen att rätta till saker och ting och att utnyttja möjligheterna att på EU-nivå förebygga och ta initiativ till olika frågor. Det gäller alltifrån socialt protokoll till att lyfta det hela under det svenska ordförandeskapet föregående mandatperiod.Jag anser inte att regeringen har gjort tillräckligt, och det är delvis därför vi diskuterar de här frågorna. Det har inte funnits någon vilja till förändring. Man må ha sagt det i korridorerna i , och man må ha sagt det inför journalister här hemma, att detta är en viktig fråga. Men man har inte gått vidare, och det är där regeringens stora misstag ligger.Det vi får nu är en stor skillnad mellan arbetare som kommer från och de som kommer från andra länder. Det kan inte vara rimligt. Vi har påtalat det tidigare, och vi gör det , nu kanske kraftfullare än någonsin.Den enda rimliga utgångspunkten är att samma rättigheter och villkor ska gälla för alla som arbetar i . Det betyder inte att man ska ha samma lön men lön enligt kollektivavtal eller motsvarande. Vi måste också se till att företagen kan konkurrera på lika villkor. Det kan inte vara så att seriösa företag konkurreras ut av oseriösa. Därför menar vi från att den svenska kollektivavtalsmodellen ska gälla lika för alla, det vill säga både för svenska och för utländska företag.Nu kommer vi säkert att få höra en del företrädare för regeringsunderlaget säga att vi kanske menar att utländska företag eller arbetare skulle vara mer oseriösa än svenska. Så är det naturligtvis inte. Det finns många exempel på bra företagare som kommer hit och följer avtal, precis som det finns företagare här hemma i som struntar fullständigt i dem. Likabehandling måste därför vara det viktiga ledordet.Vi menar att vi ska avslå den delen av idén om hur man ska hantera arbetsmarknaden . Från sida har vi nämligen inte riktigt förstått varför regeringen inte har utnyttjat den lilla men viktiga handlingsfrihet som faktiskt finns i det direktiv som fanns. Varför har man inte gjort som i till exempel , där man har utnyttjat denna möjlighet att ställa högre krav? Varför har regeringen inte utnyttjat detta? Det är inte så långt till . Arbetsmarknadsministrar från Alliansen brukar tycka om att åka dit och titta på till exempel flexicurity. Jag tycker att de borde åka dit och också titta på hur man har gjort när man har implementerat den här lagstiftningen.Om regeringen får som den vill blir det olika regler för svenska respektive utländska företag och anställda. Det är där vi är . Det blir i praktiken frivilligt för utländska företag att tillämpa svenska löne- och anställningsvillkor. Det kan inte vara rimligt, och vi har varit motståndare mot det under föregående mandatperiod och är fortfarande motståndare mot detta.Det finns ingen rättslig grund för facket att i efterhand kräva tillbaka förlorad lön för löntagare om det visar sig att företaget otillåtet har sänkt lönerna. En sådan möjlighet finns inte i lagförslaget som blev lag och som har hanterat människor fram tills i dag.Den andra frågan som jag tycker är viktig är varför regeringen inte anser att olika avtalsförsäkringar ska gälla till exempel om det inträffar en arbetsplatsolycka. Varför har inte regeringen hanterat det? Det är en annan fråga som vi har ställt tidigare och som vi tyvärr inte har fått något svar på. Är det verkligen rimligt att en utländsk arbetstagare som jobbar i och som råkar ut för en olycka på arbetsplatsen och blir till exempel invalidiserad eller vad som helst inte kan begära skadestånd? Ska man inte kunna få det skydd som en svensk arbetstagare kan få? Det vore det mest naturliga och det mest rimliga, men ibland verkar det inte vara det enklaste när alliansregeringen får bestämma.Jag vill också prata om den andra delen av betänkandet, som handlar om 94. Det är en konvention som vi från sida bör följa, och vi bör ratificera den. Här svänger vi oss med olika förkortningar, och jag tycker att det var bra gjort av att förklara grunden till . Det var därför jag inte gick in på det i detalj. Men när det gäller vill jag passa på att göra det.Det handlar alltså om för sysselsättnings- och arbetslivsfrågor. Det finns ibland olika missuppfattningar om vad är. har som grundläggande mål att bekämpa fattigdom och befrämja social rättvisa. I uppgifterna ligger att främja sysselsättning och bättre arbetsvillkor i hela världen samt att värna om fackliga fri- och rättigheter. Det är alltså ingenting som har att göra med bara , utan det är hela världen. När vill ha hög svansföring i dessa frågor är det oerhört viktigt att vi först tittar på vad vi gör här hemma i förhållande till ILO.Konstruktionen med bygger på att sammanföra regeringar med arbetstagare och arbetsgivare i en treparts institutionell struktur. Det innebär att den ska hantera normbildning, motverka konflikter och lösa tvister med fredliga medel. Man kan tycka att det är ett system som är svenskt och kanske inte riktigt behövs. Ja, i första hand handlar det om många andra länder, där lägstanivån verkligen är riktigt låg eller inte finns alls.Herr talman! Jag vill kort också redogöra för vad det innebär med olika former av konventioner som basar över. Framför allt handlar det om konventionsbaserad organisation. Vi har över 180 olika konventioner. Om man räknar upp några tror jag att det regeringsunderlag som finns i kammaren tycker att det är viktiga saker. Men steget från att tycka att det är viktigt till att år - det är inte första året som detta är uppe - avslå motioner, i likhet med motion 2010/11:A406 där vill att detta ska ratificeras, är väldigt märkligt.Vad är det då för rättigheter som åsyftas som jobbar med? Det är bland annat föreningsfrihet, organisationsrätt och erkännande av rätten till kollektiva förhandlingar. Det är avskaffande av alla former av tvångsarbete och avskaffande av barnarbete. kan man tycka att vi inte har sådant där i . Men det är också avskaffande av diskriminering i arbetslivet.Det jobbiga med situationer som dessa är att inte förfogar över några sanktionsmöjligheter. Arbetsmetoderna är dialog, rådgivning, experthjälp och tekniskt bistånd. har ratificerat samtliga åtta konventioner, de grundläggande.För vår del från sida handlar det i grunden om att efterleva konventioner och dessutom att, i stället för att bara försöka vara bäst i klassen i EU-sammanhang, försöka vara duktig i FN-sammanhang. Det är det som det handlar om.Därför vill jag för yrka bifall till majoritetens förslag. Vi har flera reservationer, men för tids vinnande väljer jag att säga att vi står bakom samtliga men att jag inte yrkar bifall till någon av dem. Det betänkande vi debatterar berör många motioner som gäller arbetsrättens område. Jag ska själv ägna mig åt att tala om det som berör framför allt.Jag ska börja med att säga att jag står bakom de två reservationer som är med på, men jag nöjer mig med att yrka bifall till reservation nr 1.Herr talman! Socialdemokraterna, har med utgångspunkt i kommittémotioner och ett antal enskilda motioner förenat sig om ett tillkännagivande att regeringen ska tillsätta en utredning om lex . Vi i Alliansen konstaterar att det inte finns något förslag om en utredning av det slaget i motionerna, som i stället har yrkanden om att lex ska rivas upp.Det här ger en anledning att fundera över var oppositionspartierna egentligen står i den här politiskt viktiga frågan.Jag vill säga några ord om bakgrunden till lex , som det har talats om här. Det handlar i korthet om de fackliga stridsåtgärder i form av en blockad som vidtogs på en byggarbetsplats i . Det är själva bakgrunden. Organisationerna hade krävt kollektivavtal med det lettiska företaget , som hade utstationerat byggnadsarbetare till . Då något kollektivavtal inte kom till stånd utvidgades stridsåtgärderna genom sympatiåtgärder från , Elektrikerna. väckte då talan i Arbetsdomstolen, AD, mot , Byggettan och Elektrikerna.AD avslog ett interimistiskt yrkande från om att stridsåtgärderna skulle förklaras olovliga. beslutade domstolen att begära in ett förhandsavgörande från , numera . Då fann domstolen i sin dom med förhandsavgörande att stridsåtgärderna stod i strid med EG-fördraget, eftersom de innebar en inte motiverad inskränkning i friheten att tillhandahålla tjänster.Fru talman! Regeringen lade fram en proposition, Åtgärder med anledning av Lavaldomen, . Propositionen innehöll bland annat förslag om ändringar i utstationeringslagen och medbestämmandelagen. Regeringen bedömde att lagändringar var nödvändiga för att svensk lag skulle vara förenlig med . Det ansågs som tämligen klart att ändringarna måste avse svenska arbetstagarorganisationers möjlighet att vidta stridsåtgärder mot utländska arbetsgivare i utstationeringssituationer.De tydligt angivna utgångspunkterna för lagförslagen var att det svenska systemet för att fastställa arbets- och anställningsvillkor för utstationerade arbetstagare ska vara förenligt med . Den svenska arbetsmarknadsmodellen skulle i så stor utsträckning som möjligt kunna tillämpas även i utstationeringssituationer. Målet angavs vara att så långt som möjligt och på de villkor som följer av vidmakthålla den grundläggande principen att huvudansvar för bestämmande av framför allt lönevillkor överlåts till parterna utan statlig inblandning.Vi kan konstatera att lex grundar sig på ett utomordentligt gediget och ambitiöst lagstiftningsarbete. Det är fråga om komplicerade rättsliga bedömningar. Under utredningsarbetet hade kontakt med en rad professorer med inriktning på arbetsrätt och EU-rätt såväl i som i de nordiska länderna. Utredningen bedrevs i nära samarbete med arbetsmarknadens parter, i god svensk anda. Propositionen 2009 föregicks av en omfattande remissomgång, och de synpunkter som då kom fram kommenteras utförligt i propositionen. Samtliga frågor som lyfts fram av oppositionen har faktiskt tidigare analyserats såväl av utredningen som av regeringen i propositionen.Man ska vara medveten om att de slutsatser som regeringen landat i utgår från att den svenska arbetsmarknadsmodellen i så stor utsträckning som möjligt ska kunna tillämpas även i utstationeringssituationer och att den grundläggande principen att huvudansvaret för att bestämma lönevillkor fortfarande ligger, som sagt var, på parterna utan statlig inblandning, inom de villkor som följer av . Det har inte varit fråga om att välja en lösning som går i den ena eller andra riktningen utan om en strikt tolkning av och vad den kräver eller medger i förhållande till den svenska arbetsmarknadsmodellen.I arbetsmarknadsutskottets lex Laval-betänkande 2009 behandlades motsvarande frågor som åter aktualiserats. I frågan om bevisregeln och bekräftelseavtal kunde utskottet konstatera att såväl den utredning som låg till grund för propositionen som regeringen har avvisat tanken på att göra det möjligt att vidta stridsåtgärder för att genomdriva ett bekräftelseavtal. I korthet gick resonemanget ut på att effekten av stridsåtgärder till stöd för ett bekräftelseavtal skulle kunna bli diskriminering av det utländska företaget. Ett krav på ett bekräftelseavtal, som ju bara skulle avse själva kontrollen av villkoren, skulle kunna genomdrivas med full kraft och detta även i ett fall när det är klarlagt att arbetsgivaren tillämpar tillräckligt bra villkor. Regeringen hade även hänvisat till de EU-rättsliga principerna om proportionalitet och ömsesidigt erkännande. Den möjlighet till kontroll av vilka villkor som faktiskt tillämpas låg enligt utskottet i stället i det som kan sägas vara den egentliga bevisregeln, nämligen att arbetsgivaren måste visa att de villkor som tillämpas är minst i nivå med det som den fackliga organisationen kan kräva med stöd av stridsåtgärder. Höga krav ska också ställas på tillförlitligheten hos den utredning som arbetsgivaren ska lägga fram.Frågorna är alltså redan grundligt analyserade. Vi i står fast vid det sammanfattande omdöme om de nya lagreglerna som utskottet gav uttryck för i lex Laval-betänkandet: Reglerna genomsyras av en ambition att inte genomföra större förändringar än nödvändigt. Det sker på ett sätt som balanserar de olika intressen som gör sig gällande, det vill säga en väl fungerade inre marknad med fri rörlighet för tjänster, en sund och lojal konkurrens mellan svenska och utländska tjänsteföretag och ett upprätthållande av en svensk standard på arbets- och anställningsvillkor för de utstationerade arbetstagarna. Med detta är det dock inte sagt att det inte kan finnas utrymme för olika tolkningar av , något som också framhölls i lagstiftningsarbetet.Förändringar kan alltså behövas . kommer att utvecklas vidare genom ytterligare domar från till exempel i fråga om utstationeringsdirektivet. Det måste därför finnas en beredskap att framöver revidera lagstiftningen. Det ska också noteras att kommissionen i sitt lagstiftningsprogram har ett lagstiftningsinitiativ som syftar till att förbättra genomförandet och efterlevnaden av utstationeringsdirektivet, där ansträngningarna koncentreras på att förbättra tillämpningen och genomförandet av det nuvarande direktivet.Att, som de rödgröna partierna tillsammans med , ha som utgångspunkt att reglerna ska rivas upp kan dock inte komma i fråga. Än mindre kan vi i ställa oss bakom initiativ som kan leda till en begränsning av den fria rörligheten, vare sig denna frihet avser arbetstagare eller tjänster.Fru talman! Det kan konstateras att det inte är helt lätt att klara ut var de rödgröna partierna står i fråga om lex . Att det finns kritik som förenar de tre rödgröna partierna är klart, men i detaljerna och i fråga om vad som bör komma i stället är ståndpunkterna mer svårförenliga, att döma av partiernas kommittémotioner.Vad som är mer förvånande är bristen på enhetlighet och konsekvens i den socialdemokratiska ståndpunkten. I den enskilda S-motionen A411 framställs det krav som går långt utöver det som yrkas såväl i det egna partiets kommittémotion som i de övriga kommittémotionerna, detta parallellt med krav som i stort överensstämmer med kommittémotionen. De förstnämnda yrkandena avser dessutom preciserade lagförslag. Innebörden av lagförslagen är för det första att förutsättningarna för att få vidta en stridsåtgärd i samband med utstationering ska ändras. Det ska räcka att de krav som ställs är minst i nivå med miniminivån enligt lag. Som förslaget får förstås ska någon inskränkning inte alls gälla om stridsåtgärderna syftar till att ta till vara en medlems intresse. För det andra tas bevisregeln bort helt. Den praktiska innebörden är att det skulle vara fritt fram att vidta stridsåtgärder mot utstationerande arbetsgivare alldeles oavsett vilka villkor de utstationerade arbetstagarna redan har. Därutöver har motionen ett konkret lagförslag om att återinföra skyldigheten för utstationerande arbetsgivare att ge en arbetstagare besked om ändringar i arbetstidens förläggning i förväg.Men motionen saknar en analys av hur dessa lagförslag förhåller sig till . En analys saknas också av vad som skulle bli de faktiska konsekvenserna av att lagförslagen genomfördes. Det står ju klart att ett genomförande av framför allt motionens yrkande 2 skulle leda till ett omfattande hinder för den fria rörligheten och diskriminering av utländska företagare. Det skulle dessutom innebära en påtaglig risk för ytterligare domar i som underkänner svensk lagstiftning, liksom risk för kraftiga skadestånd för organisationer som genomför stridsåtgärder enligt reglerna. Jag tycker att det inger allvarlig oro att det i socialdemokratiska motioner på detta sätt framställs yrkanden med en närmast protektionistisk innebörd.Fru talman! Med något varierande motiveringar framställer Socialdemokraterna, och i sina respektive kommittémotioner också krav på att utstationeringsdirektivet revideras i syfte att säkerställa karaktären av minimikrav så att likabehandling av löntagare kan garanteras, enligt Socialdemokraterna och , eller enbart för att garantera likabehandling av löntagare, enligt Miljöpartiet.Inte i några motioner utvecklas när och på vilket sätt det här ska ske. Krav på att ska agera på EU-nivå har framställts av oppositionen . Vi i allianspartierna noterar att kommissionen också aviserat ett lagstiftningsinitiativ som syftar till att förbättra genomförandet och efterlevnaden av utstationeringsdirektivet.Vår uppfattning är att kommissionen gör rätt i att koncentrera ansträngningarna på att förbättra tillämpningen och genomförandet av det nuvarande direktivet. Det finns ju också väldigt många olika arbetsmarknadsmodeller bland EU:s medlemsstater och olika syn på den rimliga balansen mellan den fria rörligheten för tjänster och arbetstagares rättigheter.Slutsatsen som har dragits är att det inte fanns någon anledning att ifrågasätta den uppfattning som tidigare framförts till utskottet av bland annat regeringsföreträdare. Regeringsföreträdare har nämligen framfört att en omförhandling av direktivet skulle kunna leda till ett resultat som inte vore en förbättring ur svensk synvinkel. Denna formulering tycker jag är viktig att ha med sig när man talar om denna fråga.I detta anförande instämde (C) och (KD). Jag har några följdfrågor till utifrån hans anförande. nämner ett antal gånger att det är viktigt med den svenska modellen. Då har jag väldigt svårt att förstå varför inte kan stödja vårt ställningstagande i utskottet om att se över lex i en utredning som handlar om att man bör klara ut det här med anmälningsplikt och, inte minst, också få fram en behörig representant för det utländska företaget i . Jag har lite svårt att förstå varför motsätter sig det.Om vi nu vill ha en svensk modell, vilket jag vill ha, vilket Socialdemokraterna vill ha, vilket vill ha och vilket också kommer att säga i sitt anförande, tycker jag att det är väldigt märkligt att man motsätter sig att det ska finnas en behörig representant i Sverige.Jag ställer samma fråga till dig, , som jag ställde till : Den svenska modellen förutsätter väl svenska kollektivavtal och inte norska, finska eller danska kollektivavtal? Åtminstone ser jag det så, och jag vill bara fråga om han har samma bild av detta. Eller skiljer det sig åt när det gäller de svenska kollektivavtalen? När det gäller utredningen kan vi i inte ställa oss bakom en utredning som har som utgångspunkt att riva upp lex . Det är det som andas i motionen som ni stöder.När det gäller att ha en behörig representant här i landet arbetas det ju med detta. Det står också i vårt betänkande att utskottet i den delen med tillfredsställelse kan konstatera att har beslutat om ett tillkännagivande till regeringen just om att titta på det här med behörig representant för företag som är etablerade i utlandet. Då är det väl bra om vi kan avvakta det arbetet.Det är ett tillkännagivande från näringsutskottet som har kommit enhälligt, vilket är bra, och jag kan läsa från betänkandet: "välkomnade den utredning som enligt uppgift hade tillsatts av regeringen och som påbörjat sitt arbete med att utreda frågan om att i utstationeringslagen införa en anmälningsskyldighet och ett krav på en representant för utländska företag och näringsidkare. Utskottet ansåg dock att det fanns skäl att betona betydelsen av att det införs krav på att företag etablerade i utlandet eller näringsidkare bosatta utomlands i samband med utstationering av arbetstagare till ska ha en representant i landet som är behörig att företräda dem i kontakter med myndigheter och vid förhandlingar med arbetstagarorganisationerna. "Där har vi alltså ett arbete på gång. När det gäller den svenska modellen står vi självklart bakom den. Det är därför vi är skeptiska till att börja se över och jobba med utstationeringsdirektivsförändringar. Vi tror nämligen att det kan leda till att det blir sämre villkor för än vad vi har nu.Därför står vi bakom den svenska modellen, och vi vill också skydda den genom att inte riskera den genom att börja förhandla om förändringar i detta. Jag vet inte om jag blev så mycket klokare av svar, men jag ska försöka ytterligare ett varv.Svenska kollektivavtal ska gälla på den svenska arbetsmarknaden; det ser vi som självklart. Jag fick inget svar på huruvida det skulle vara det även i Sverige.Däremot tycker jag att det är viktigt att komma ihåg att den när det gäller lex i den här delen har slagit fast att det handlar om minimikrav och minimiavtal när det gäller lönesättning och andra delar. De svenska kollektivavtalen kan ju gå över minimikraven och minimiavtalen, och då vill jag återigen fråga om det också är syn att detta kan vara möjligt med de svenska kollektivavtalen. Eller är det andra kollektivavtal syftar på i sitt anförande? Det jag sade var att vi måste förhålla oss till det som gäller enligt i det här sammanhanget, det vill säga att parterna inom sitt avtalsområde kan bestämma miniminivåer inom den hårda kärnan - minimilön, arbetstid, semestrar, arbetsmiljö och så vidare.Problemet är ju att om man drar det åt det håll som Socialdemokraterna vill kommer vi sannolikt att igen få EU-domar på oss, och de organisationer som driver de konflikter som ni vill ge arbetstagarorganisationerna rätt att driva skulle sannolikt få skadeståndskrav.Detta har vi analyserat och utrett. Vi har tittat på det och kommit fram till att de förändringar som vi har gjort och som gäller, alltså att vi ska ha ett regelverk som är i nivå med svenska avtal och svenska regler, är det som vi kan använda oss av för att förhålla oss till och trygga den svenska modellen.Som jag sade i mitt anförande ställs höga krav på att de villkor som kommer från ett annat land, som man använder sig av och har redogjort för att man ska ha, också är tillförlitliga. Det är så vi vill arbeta för att både säkra den svenska modellen och kunna förhålla oss till EU-rätten.Återigen tycker jag att det är oroväckande att Socialdemokraterna så starkt vill se över utstationeringsdirektivet och revidera detta, för jag är mycket orolig för att det skulle leda till försämringar för den svenska modellen med tanke på att de 27 medlemsländerna inom EU har så olika syn på dessa frågor. Här känner jag alltså att Socialdemokraterna borde ansluta sig till och allianspartierna för att tänka på den svenska modellen och skydda den. Jag har i denna kammare debatterat den fria rörligheten på en alltmer globaliserad arbetsmarknad. Vi gör det under rubriken , men detta berör både arbetsrätt, , den svenska modellen och många fler frågor.För mig som centerpartist är globaliseringen viktig och en kraft för utveckling.