bet · GZ01SfU1 · 2011-12-05 00:00:00 — Detta gäller även en person som arbetar ideellt om han eller hon får ersättning från detta arbete som är pensionsgrundande. För de personer som inte omfattas av de ovan beskrivna särskilda reglerna och reglerna för steglös avräkning finns möjligheten att arbeta ideellt inom ramen för den s.k. åttondelen, dvs. Utskottet anser det viktigt att även sjuka och funktionshindrade personer ges möjlighet att, om inte medicinska skäl talar mot det, delta i samhällslivet och därigenom ha sociala kontakter. Utskottet anser därför, i likhet med vad utskottet senast anfört vid behandlingen av liknande motionsyrkanden (bet. 2010/11:SfU1), att regeringen bör följa frågan och återkomma till med ett förslag om det visar sig att tillämpningen medför oönskade effekter. Med det anförda får motion 2011/12:Sf313 (V) yrkande 18 anses i varje fall delvis tillgodosedd. Utskottet noterar att i en dom (mål nr 242-11) angett att begreppet stadigvarande nedsatt arbetsförmåga enligt motivuttalanden ska tolkas så att nedsättningen förväntas kvarstå under all överskådlig framtid. Det finns däremot varken i lagtext eller motiv stöd för att ställa upp ett krav på att nedsättningen ska kvarstå livslångt eller fram till pensionsåldern. Arbetsförmågan ska utredas på nytt minst . Med det anförda och då utskottet inte anser att kravet på stadigvarande nedsättning av arbetsförmågan för rätt till sjukersättning bör ändras avstyrks motion 2011/12:Sf313 (V) yrkande 19. Antalet försäkrade som uppbär aktivitetsersättning har fortsatt att öka, men nybeviljandet minskade svagt . Som anges i propositionen är ett kvarstående problem inom sjukförsäkringen det faktum att många unga uppbär aktivitetsersättning. Antalet personer med aktivitetsersättning har ökat kraftigt och har ofta blivit en inkörsport till vad som riskerar att bli ett livslångt utanförskap. Den grupp som ökat är försäkrade som uppbär aktivitetsersättning för förlängd skolgång. har nybeviljandet av aktivitetsersättning till följd av nedsatt arbetsförmåga minskat. Utskottet noterar att regeringen anser att det är angeläget att reformera den aktivitetsersättning som beviljas till unga med funktionshinder som behöver extra tid i skolan. Regeringens ambition är att dessa ungdomar i stället för aktivitetsersättning för skolgång ska få ersättning inom studiestödssystemet. Utskottet delar bedömningen att detta kan minska risken att fastna i utanförskap. Det är emellertid angeläget att åtgärder initieras omgående, bl.a. inom ramen för myndigheternas samverkan, genom samordningsförbund och andra aktörer. Utskottet delar regeringens bedömning att unga som närmar sig bör prioriteras i detta arbete. De ungdomar som trots insatser inte kommer att kunna lämna ersättningen kommer att erbjudas fortsatt stöd genom . Utskottet noterar att de föreslagna nya förmånerna sjukpenning och rehabiliteringspenning i särskilda fall och boendetillägg ska gälla även denna grupp. I en underlagsrapport till den parlamentariska socialförsäkringsutredningen (Förtidspensionering av unga En fråga om utsortering efter utbildningsnivå och socioekonomisk bakgrund?) bekräftas att unga med låg utbildning, tidigare arbetslöshetsperioder och försörjningsproblem är överrepresenterade bland dem som beviljas aktivitetsersättning. Författarnas slutsats är att den ökning av antalet unga och unga vuxna med aktivitetsersättning som har kunnat urskiljas med stor sannolikhet kan relateras till inträdeshinder på arbetsmarknaden och en benägenhet att medikalisera i grunden sociala problem. Författarna anger att aktivitetsersättningens passiviserande karaktär borde ersättas med aktiverande och kompetenshöjande insatser med klart arbetslivsfokus. Bland annat borde samverkan ske via en-dörr-in-konceptet i form av särskilda utbildnings- och jobbcenter i kommunerna, där unga med konstaterade funktionshinder inte ska särbehandlas av myndigheterna utan integreras i övriga verksamheter. Vidare bör arbetslivets parter göras medansvariga. Detta förutsätter institutionella och organisatoriska förändringar inom utbildnings- och arbetsmarknadspolitiken. Motionerna 2011/12:Sf251 (C) och 2011/12:Sf265 (FP) avstyrks med det anförda. Utskottets förslag i korthet bifaller regeringens förslag om medelsanvisning till anslaget 1:3 Handikappersättningar. Handikappersättning betalas ut tidigast fr.o.m. juli månad det år den försäkrade fyller . För rätt till handikappersättning krävs att den försäkrade för avsevärd tid fått sin funktionsförmåga nedsatt i en sådan omfattning att han eller hon i sin dagliga livsföring behöver tidskrävande hjälp av någon annan eller behöver hjälp av någon annan för att förvärvsarbeta eller har betydande merutgifter på grund av sitt handikapp. Handikappersättning betalas ut med ett belopp som motsvarar 69, 53 eller av prisbasbeloppet, alltefter hjälpbehovets omfattning eller merutgifternas storlek. I propositionen anges att utgifterna för innevarande budgetår beräknas till ca , att jämföra med . Antalet handikappersättningar uppgick till 61 500. beräknas antalet till 61 800. Regeringen föreslår att anvisar ett ramanslag på till anslaget 1:3 Handikappersättningar. Regeringens förslag till medelsanvisning har inte föranlett några motionsyrkanden. Utskottet tillstyrker förslaget. Utskottets förslag i korthet bifaller regeringens förslag om medelsanvisning till anslaget 1:4 Arbetsskadeersättningar m.m. avslår motionsyrkanden om bl.a. en översyn av arbetsskadeförsäkringen. Jämför reservation 13 (S). Enligt 39 kap. 3 § SFB avses med arbetsskada en skada till följd av olycksfall eller annan skadlig inverkan i arbetet. En skada ska anses ha uppkommit av en sådan orsak om övervägande skäl talar för det. Olycksfall vid färd till eller från arbetsstället räknas som olycksfall i arbetet, om färden föranleddes av och stod i nära samband med arbetet (7 §). Den som fått sin skada godkänd som arbetsskada har rätt till kompensation för det inkomstbortfall som systemet med karensdag medför (40 kap. 4 § SFB). Bestämmelser om ersättning vid bestående nedsättning av arbetsförmåga på grund av arbetsskada, s.k. arbetsskadelivränta, finns i 41 kap. SFB. För den som ådragit sig en arbetsskada lämnas i regel ersättning endast i form av arbetsskadelivränta. Livränta betalas ut om nedsättningen av arbetsförmågan är varaktig eller kan antas bestå under (2 §). Ersättningen ska i princip utgöra skillnaden mellan den inkomst som den försäkrade haft som oskadad och den inkomst som han eller hon trots skadan kan beräknas få. Livräntan ersätter en årlig inkomstförlust upp till 7,5 prisbasbelopp (21 §). Bestämmelserna om arbetsskadeförsäkringen genomgick omfattande förändringar , bl.a. höjdes beviskravet vid prövning av en arbetsskada. genomfördes åter flera ändringar i arbetsskadeförsäkringen, bl.a. i syfte att få en mer rättvis och jämställd försäkring. Beviskravet sänktes för skador som inträffat eller . gäller att en skada anses ha uppkommit av ett olycksfall eller annan skadlig inverkan i arbetet om övervägande skäl talar för det. I propositionen anges att utgifterna inom arbetsskadeförsäkringen har reducerats betydligt, främst som en följd av nedgången av sjukfrånvaron i stort och att färre personer får en bestående nedsättning av sin arbetsförmåga. Ansökningarna om arbetsskadelivränta har därigenom sjunkit till en rekordlåg nivå. Det finns inget som talar för att denna utveckling kommer att brytas. Regeringen bedömer att anslagsbelastningen kommer att minska även . Regeringen föreslår att anvisar ett ramanslag på för till anslaget 1:4 Arbetsskadeersättningar m.m. Motioner utan anslagseffekt 2012 I kommittémotion 2011/12:Sf309 (S) yrkande 17 begärs ett tillkännagivande om arbetsskadeförsäkringen. I motionen anförs att många upplever att försäkringen inte är rättssäker. Den upplevs inte som jämställd eftersom de skador kvinnor oftare råkar ut för är svårare att få ersättning för än de skador som män traditionellt sett drabbas av. Motionärerna anser att det finns brister som det är nödvändigt att den parlamentariska socialförsäkringsutredningen ser över. Ett tillkännagivande om behovet av en översyn av arbetsskadeförsäkringen begärs även i motion 2011/12:Sf291 (S). I propositionen anges att de stora oförklarade skillnaderna mellan kvinnor och män vid beslut om arbetsskadelivränta är ett problem. Regeringen har därför gett ISF i uppdrag att analysera hela beslutsprocessen vid beslut om arbetsskadelivränta. Regeringen kommer att med utgångspunkt från ISF:s analys vid behov återkomma med nödvändiga åtgärder. Utskottet noterar att uppdraget har slutförts och att det i rapporten om arbetsskada ur ett jämställdhetsperspektiv Livränta till följd av sjukdom (2011:15) bl.a. anges att skillnaderna mellan män och kvinnor kvarstår och att orsakerna till detta finns både inom och utom ansvarsområde. I rapporten påtalas dock att yrke är den viktigaste faktorn och att yrkesvalen är könssegregerade samt att förekomsten av medicinsk vetenskaplig evidens är styrande för besluten och att forskning främst har bedrivits inom manligt dominerade yrken. har enligt rapporten vidtagit åtgärder och har ett pågående arbete för att skapa en mer enhetlig handläggning. Metodstödet för handläggningen har utvecklats, internutbildningar och seminarier har genomförts, handläggningen har centraliserats och en försäkringsmedicinsk samordnare har anställts. I rapporten anges emellertid att de åtgärder som vidtagit för att lösa problemet med skillnaden i beviljandegrad mellan kvinnor och män sammanfattningsvis inte har varit tillräckliga. Utskottet utgår från att ytterligare intensifierar arbetet med och vidtar de åtgärder som står till buds för att komma till rätta med skillnaden i beviljandegrad. När det gäller behovet av eventuella förändringar i arbetsskadeförsäkringen anser utskottet att ytterligare analys och beredning inom är nödvändigt. Utskottet vill även peka på att den parlamentariska socialförsäkringsutredningen bl.a. har till uppgift att överväga om huvudmannaskapet för arbetsskadeförsäkringen bör förändras. Med det anförda avstyrks motionerna 2011/12:Sf291 (S) och 2011/12:Sf309 (S) yrkande 17. Regeringens förslag till medelsanvisning har inte föranlett några motioner. Utskottet tillstyrker förslaget. 1:5 Ersättning för kroppsskador Utskottets förslag i korthet bifaller regeringens förslag om medelsanvisning till anslaget 1:5 Ersättning för kroppsskador. Anslaget används bl.a. för att bekosta ersättningar enligt 43 kap. SFB, t.ex. ersättning för kroppsskador som uppkommit vid tjänstgöring inom civilförsvaret, vid medverkan i räddningstjänst och vid vård på kriminalvårdsanstalt. Regeringen bedömer att kostnaderna för ersättning för kroppsskador kommer att bli något lägre . Regeringen föreslår att anvisar ett ramanslag på till anslaget 1:5 Ersättningar för kroppsskador. Regeringens förslag till medelsanvisning har inte föranlett några motionsyrkanden. Utskottet tillstyrker förslaget. 1:6 Bidrag för arbetet med sjukskrivningar inom hälso- och sjukvård Utskottets förslag i korthet bifaller regeringens förslag om medelsanvisning till anslaget 1:6 Bidrag för arbetet med sjukskrivningar inom hälso- och sjukvård. Därmed avslår ett motionsyrkande om annan medelsanvisning. Anslaget används för åtgärder för att stimulera landstingen att ge sjukskrivningsfrågorna högre prioritet i hälso- och sjukvården och utveckla sjukskrivningsprocessen. Förutsättningarna regleras genom en överenskommelse mellan staten och Kommuner och Landsting. En ny överenskommelse har slutits för perioden 20102011. Överenskommelsen omfattar två delar där en del av utbetalningen är direkt kopplad till förändringar i sjukfrånvarons utveckling och den andra delen består av vissa villkor som landstingen måste uppfylla för att få ta del av de avsatta medlen. De valda åtgärderna bedöms höja kvaliteten och effektivisera arbetet med sjukskrivningsprocessen både inom hälso- och sjukvården och inom . Utbetalningen av sjukskrivningsmiljarden kan maximalt uppgå till (är reserverade till utvärderingar). Totalt har ca utbetalats till landstingen . Utfallet för sjukskrivningsmiljardens rörliga del uppgår till . Denna del utbetalas i sin helhet. Utbetalningen av villkorsdelen uppgår maximalt till , och av dessa har utbetalats. Regeringen anser att erfarenheterna har varit positiva och avser att fortsätta arbetet med att ytterligare effektivisera sjukskrivningsprocessen för att upprätthålla de goda resultat som uppnåtts. Regeringen har målsättningen att sluta en ny överenskommelse. Utgångspunkten för den kommande överenskommelsen är att den ska stödja en effektiv och kvalitetssäker sjukskrivningsprocess som bidrar till en låg och stabil sjukfrånvaro. Det innebär att det bör vidtas åtgärder riktade mot vårdens eget arbete med att effektivisera sjukskrivningsprocessen genom ett mer strukturerat och metodiskt arbetssätt eller åtgärder som kan utgöra konkreta bidrag till att undanröja hinder som försenar eller försvårar en effektiv handläggning av sjukförsäkringsärenden. Regeringen föreslår att anvisar ett ramanslag på till anslaget 1:6 Bidrag för arbetet med sjukskrivningar inom hälso- och sjukvård. Motion med anslagseffekt 2012 I kommittémotion 2011/12:Sf271 (V) yrkande 2 i denna del yrkas att anslaget inte ska tillföras några medel. I motionen anges att regeringen avsätter 20122015 som bonus till landsting som bidrar till ett minskat ohälsotal. Motionärerna vänder sig emot denna ordning av principiella skäl. Det är behov som ska styra sjukvårdens arbete, inte ett system som håller de sjuka borta från sjukvården och försvårar människors möjligheter att återhämta sig och tillfriskna. I likhet med regeringen anser utskottet att det är angeläget att det finns ekonomiska incitament som stimulerar hälso- och sjukvården att utveckla sjukskrivningsprocessen. Utskottet tillstyrker regeringens förslag till medelsanvisning och avstyrker motion 2011/12:Sf271 (V) yrkande 2 i denna del. 1:7 Bidrag för sjukskrivningsprocessen Utskottets förslag i korthet bifaller regeringens förslag om medelsanvisning till anslaget 1:7 Bidrag för sjukskrivningsprocessen. Därmed avslår ett motionsyrkande om annan medelsanvisning. tillkännager som sin mening vad utskottet anfört om att regeringen bör uppdra åt och Arbetsförmedlingen att ytterligare förbättra samarbetet och klargöra ansvarsfördelningen mellan myndigheterna. avslår motionsyrkanden om finansiell samordning (Finsam). Jämför reservation 14 (S, SD). har ett ansvar för att samordna samhällets resurser för att återge en sjukskriven person arbetsförmågan och förutsättningarna för att förvärvsarbeta. har således ett generellt ansvar för att den försäkrades rehabiliteringsbehov klarläggs och att de åtgärder vidtas som behövs för en effektiv rehabilitering. Arbetsgivaren har inom ramen för sin verksamhet ansvar för de åtgärder som behövs för en effektiv rehabilitering. är arbetsgivaren inte längre skyldig att göra en rehabiliteringsutredning. Arbetsgivaren ska lämna de upplysningar till som behövs för att den försäkrades behov av rehabilitering ska kunna klarläggas. ska kunna begära att en försäkrad lämnar ett utlåtande av sin arbetsgivare till med uppgift om de möjligheter som finns på arbetsplatsen att ta till vara hans eller hennes arbetsförmåga, t.ex. genom omplacering hos arbetsgivaren eller anpassning av arbetsplatsen. För att öka möjligheterna till arbete för personer som har fått maximalt antal ersättningsdagar i sjukförsäkringen infördes ett nytt individanpassat arbetsmarknadspolitiskt program, arbetslivsintroduktion (). Målet med är att den som har deltagit i programmet ska ha fått sitt behov av stöd för återgång till arbete utrett. kan som längst pågå . och Arbetsförmedlingen ska genom samverkan underlätta övergången från ersättning via sjukförsäkringen till aktivt arbetssökande och nytt arbete. För detta har myndigheterna, på regeringens uppdrag, upprättat en nationell handlingsplan för stöd till den enskildes återgång i arbete. Målgruppen för rehabiliteringsinsatser via denna s.k. handlingsplanssamverkan är arbetslösa med ersättning från sjukförsäkringen och sjukskrivna anställda som bedöms behöva byta anställning på grund av ohälsa. gäller lagen (2003:1210) om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser. Finansiell samordning kan ske frivilligt mellan , ett eller flera landsting, Arbetsförmedlingen och en eller flera kommuner. Därigenom ska en effektiv resursanvändning underlättas. Den finansiella samordningen ska bedrivas genom ett fristående samordningsförbund, vari de samverkande parterna är representerade. Målgruppen för denna s.k. fyrpartssamverkan utgörs av personer som är i behov av samordnade rehabiliteringsinsatser från flera av de samverkande parterna för att uppnå eller förbättra sin förmåga till förvärvsarbete. Finansiell samverkan kan även ske enbart mellan sjukförsäkringen och hälso- och sjukvården, s.k. tvåpartssamverkan. I denna samverkansform ska tillsammans med landstingen verka för att förbättra behandling och rehabilitering så att den enskildas arbetsförmåga kan återställas. Anslaget Bidrag för sjukskrivningsprocessen är ett nytt anslag för bl.a. några av de anslagsdelar som varit en del av anslaget 1:1. Det avser samverkansmedel och företagshälsovård, rehabiliteringsgarantin samt kunskapsutveckling för sjukskrivningsprocessen. Medlen för samverkan och finansiell samordning inom rehabiliteringsområdet har utgjort av de beräknade utgifterna för sjukpenning. De aktiviteter som finansierats med samverkansmedel är handlingsplanssamverkan mellan , fyrpartssamverkan genom samordningsförbund samt tvåpartssamverkan mellan och hälso- och sjukvården. Regeringen har även bidragit med medel för att pröva om deltagande i kulturaktiviteter kan minska sjukfrånvaron och om grön rehabilitering har effekt med avseende på återgång i arbete. Dessutom finns den s.k. rehabiliteringsgarantin som har stärkt hälso- och sjukvårdens utbud av medicinsk rehabilitering för patienter med psykisk ohälsa eller rygg- och nackbesvär. Sjukförsäkringsreformen har inneburit att samverkan mellan har utvecklats och fördjupats. Av propositionen framgår att och Arbetsförmedlingen har utarbetat rutiner för att säkerställa ett väl fungerande samarbete i rehabiliteringskedjan. Efter 90 dagars sjukskrivning ska ett kontaktmöte ske, och i samband med överväganden om avslag eller indragning av sjukpenning eller att antalet ersättningsdagar med sjuk- eller aktivitetsersättning tar slut ska ett överlämningsmöte äga rum och ett avstämningsmöte ska hållas för att klargöra arbetsförmågan. I propositionen konstateras att det finns behov av att än mer utveckla stödet till den enskilde genom mer systematiska bedömningar av arbetsförmåga, aktiva rehabiliteringsinsatser och bättre fungerande samverkansformer för att skapa fler vägar tillbaka till arbetsmarknaden och för att tillvarata människors förmåga till arbete. Insatser och samverkan i olika former ska komma tidigt, vara anpassade till rehabiliteringskedjans olika tidsgränser och erbjuda ett stöd som är anpassat till behoven hos de människor som berörs. Regeringen anser det viktigt att tiden i sjukförsäkringen används så aktivt som möjligt. Det är ett viktigt mål att säkerställa att , hälso- och sjukvården och Arbetsförmedlingen har en aktiv samverkan kring medicinska och arbetslivsinriktade rehabiliteringsinsatser för dem som befinner sig i sjukförsäkringen. Regeringen avsätter därför ytterligare till förstärkta rehabiliteringsinsatser i samverkan. Regeringen avser också att uppdra åt och Arbetsförmedlingen att utveckla sådana förbättrade arbetsmetoder. Inriktningen bör vara att i anslutning till tidsgränserna samt senare i de sjukfall som blir längre än klargör individens förutsättningar för arbete och behov av insatser. Även den samverkan som redan bedrivs mellan och Arbetsförmedlingen när det gäller arbetslivsinriktat stöd för sjukskrivna bedöms kunna vidareutvecklas. Det är viktigt att de personliga handläggarna får goda förutsättningar för detta arbete. avsattes till samverkan mellan . föreslås en förstärkning, och avsätts. bör det prövas om medlen ska utgöra delar av myndigheternas ordinarie verksamhet. Finansiell samordning inom ramen för samordningsförbund bedrevs i 82 samordningsförbund representerade i 20 län och 213 kommuner. Samordningsförbundens målgrupp utgörs av individer som bedöms ha sammansatta problem och som är i behov av samordnade rehabiliteringsinsatser. Ett samordningsförbund kan via den gemensamma budgeten finansiera insatser som sedan köps eller utförs av respektive ansvarig myndighet. omfattades ca 34 000 individer av insatser finansierade av samordningsförbunden. och Arbetsförmedlingen har i uppdrag att i samverkan med berörda aktörer och inom ramen för samordningsförbundens verksamhet prioritera ungdomar som uppbär aktivitetsersättning och utveckla stödet för att underlätta återgång i arbete. Myndigheterna konstaterar att unga med aktivitetsersättning ofta har ett komplext rehabiliteringsbehov och att många myndigheter och rehabiliteringsaktörer är inblandade eller behöver involveras i individens rehabiliteringsprocess. I propositionen föreslås att samordningsförbunden tilldelas 2012, vilket är en ökning med jämfört med . I den s.k. tvåpartssamverkan ska tillsammans med landstingen verka för att utveckla en mer effektiv sjukskrivningsprocess mellan parterna. De vidtagna åtgärderna syftar oftast till att utveckla arbetsformer och strukturer för en effektiv samverkan kring sjukskrivna personer för att underlätta deras återgång i arbete. Ofta är också syftet att stödja läkares och medicinska teams kompetensutveckling med försäkringsmedicinska kunskaper. Utgifterna beräknas till . I propositionen anges att rehabiliteringsgarantin har stärkt hälso- och sjukvårdens utbud av medicinsk rehabilitering för patienter med psykisk ohälsa eller rygg- och nackbesvär. Satsningen bedöms öka antalet dagar med sjukpenning men minska behovet av sjukersättning. Regeringen har även inom ramen för rehabiliteringssatsningen avsatt medel för forskningsprojekt för att utveckla ny evidens för behandlings- och rehabiliteringsinsatser. föreslår i sitt slutbetänkande (SOU 2011:15) bl.a. att rehabiliteringsgarantin tills vidare ska omfatta samma diagnosgrupper som . Vidare föreslås att det inrättas ett rehabiliteringsregister för att kontinuerligt följa effekterna av rehabiliteringsgarantin när det gäller både hälsa och återgång i arbete samt att ett kunskapscenter för rehabiliteringsgarantin inrättas. Förslaget bereds i och utgör underlag i övervägandena om rehabiliteringsgarantins fortsatta utformning. Enligt propositionen har satsningen på att vidareutveckla företagshälsovården ännu inte kommit i gång i önskad omfattning. En utvärdering av företagshälsovårdssatsningen ska slutredovisas . av de medel som avsatts har inte förbrukats. Sammantaget finns det avsatt för företagshälsovårdssatsningen 2012. En omdisponering av görs dock för en satsning på att utredande och kartläggande åtgärder mer systematiskt ska erbjudas tidigare i sjukfallet. Därmed uppgår medlen för företagshälsovård till 2012. Regeringen föreslår att anvisar ett ramanslag på 2 till anslaget 1:7 Bidrag för sjukskrivningsprocessen. Vidare föreslås att bemyndigar regeringen att för ramanslaget 1:7 ingå ekonomiska åtaganden som inklusive tidigare åtaganden medför behov av framtida anslag på högst 2013. Statens finansiering av samordningsförbunden m.m. I propositionen anges det att statens finansiering av samordningsförbunden fluktuerat som en konsekvens av kopplingen till sjukpenninganslaget. Denna osäkerhet har gjort det svårt att etablera en kontinuitet i de samverkansaktiviteter som samordningsförbunden bedriver, eftersom planeringen av verksamheterna blir kortsiktig. Regeringen anser därför att kopplingen till av sjukpenninganslaget bör slopas.