· GZ01KrU1 · 2011-12-08 12:00:56 — Jag har varit lekledare vid midsommarfiranden och julgransplundringar. Jag har aktivt varit med och levandegjort den traditionella, folkliga, svenska kulturen.Vad jag har lärt mig under dessa år är att dessa svenska kulturyttringar aldrig skulle ha funnits om vi inte hade fått influenser från andra länder, från andra kulturer. Dansen, musiken, julgranen och midsommarstången har alla, precis som också sade, påverkats av andra länders kulturer. Utan dessa kulturer och influenser hade vi inte haft det som vi kallar svenskt. Det unika är att det har blandats och mixats i , ett som är öppet och mottagligt, så öppet att man till och med är beredd att göra det till sitt på sitt sätt.Visst, det finns en poäng i att bevara kulturella uttryck isolerade i sin tidsanda, som museiföremål, inte minst för att förstå det samspel som finns både inom och utom med det kulturella utbytet. Men kulturen och dess uttryckssätt som sådana måste få utvecklas för att över huvud taget överleva och inte bara bli ett dött museiföremål.Det bästa och, vad jag kan se, det enda sättet att utvecklas är genom att möta och inspireras av andra kulturella former och uttryckssätt, andra kulturer. Det enda sättet att utvecklas och överleva är att vara öppen och tolerant mot andra.Fru talman! Kulturen hjälper oss att se världen runt omkring oss. Vi kan med en berättelse se oss själva i en klarare blick. Vi kan genom en teaterföreställning förstå andras livsvillkor. Vi kan uppfyllas av kraft, lust och glädje genom att dansa. Kulturen kan berika oss i alla livets situationer. Den kan roa och oroa.Centerpartiet vill värna kulturens egenvärde och förstår dess betydelse som samhällsberättare och aktiv part i samhällsutvecklingen.Jag yrkar bifall till kulturutskottets förslag i betänkandet. I kulturdebatter i kammaren citeras ofta poeter, författare och tänkare. Det kan vara några rader som är värda att lyfta fram och som inte är ens egna ord. I salen har vi just nu både en poet och en författare, så jag borde väl vara försiktig med att citera mig själv. Men jag gör det ändå. I förra årets debatt om kulturutskottets betänkande med anledning av budgetpropositionen hamnade några av mina ord på som dagens citat. Det jag sade var följande: "En riktigt välspelad innebandymatch kan också vara en form av kultur." Kanske tyckte man på sida att det var roligt och lite lustigt, men jag tackar likväl för att det finns fler som vill hjälpa mig att sprida detta budskap.Det jag försökte göra var att peka på att utgiftsområde 17 inte bara handlar om kultur i vanlig bemärkelse. Teater, film, dans, musik, konst och litteratur är alla viktiga och angelägna att satsa på från kammaren, men jag ville också lyfta fram medier, trossamfund, fritid och idrott. Innebandyn fick då vara en representant för det sistnämnda.Ungdomspolitiken, mediepolitiken och idrottspolitiken finns ju med i dagens betänkande. Av dessa, låt oss kalla dem sidoverksamheter till kulturen, vill jag nämna två viktiga satsningar som Alliansen föreslår.Det ena är digitaliseringen av public service-bolagens arkiv. Det andra är satsningen på trossamfund i budgeten.De 100 miljoner som går till digitaliseringen av public service-bolagen kan gagna mig eftersom jag aldrig har sett Hylands hörna på tv, och kanske vill jag titta på vad alla äldre pratar om. Det kan vara ett värde med detta. Som riksdagsledamot tycker jag dock att man ska ha ett lite större perspektiv, och ur bildningssynpunkt är det en revolution att alla de kunskapsskatter som finns bevarade i SVT:s, SR:s och nu blir tillgängliga för alla.Fru talman! Jag vill vända mig något emot det som anförde tidigare i debatten, nämligen att dessa 100 miljoner skulle tära på anslaget till public service-bolagen. Så är inte fallet. Pengarna tas från rundradiokontot och är pengar som har blivit över. Vi frigör pengar från rundradiokontot till digitaliseringen av SVT:s, SR:s och . Det handlar alltså inte om att tära på anslaget.Stödet till trossamfunden höjs med i budgeten. Det är den största höjning som har gjorts. Totalt är stödet på . Det är en markering att kyrkor och samfund har en viktig roll i samhället. Jag tänker bland annat på allt socialt arbete som utförs både i och internationellt. Jag tänker på den verksamhet som bedrivs för barn och unga där eldsjälar runt om i landet lägger ned tid och engagemang ideellt för sin nästa.Vi har också berikats av nya influenser från andra kulturers trossamfund. I kulturutskottets betänkande står det också att trossamfunden spelar en viktig roll när det gäller integration och mångfald i vårt samhälle. Historiskt sett har inte minst betytt mycket för den demokratiska utvecklingen i tillsammans med våra andra rörelser, arbetarrörelsen, och idrottsrörelsen. De är alla viktiga delar av det civila samhället.Fru talman! På tal om det civila samhället kan jag inte undgå att peka på ett annat område i budgeten där regeringen föreslår en reform som är ett principgenombrott i . Som sista land inom EU inför vi nu avdragsrätt för gåvor till ideella organisationer som arbetar med hjälpverksamhet. är vi inte längre ett land där det inte uppmuntras av staten att vara generös. När man i införde motsvarande avdragsrätt ökade gåvogivandet med . Det ska bli spännande att se hur utvecklingen blir i . Jag fortsätter gärna driva på för att avdragsrättsreformen ska gälla fler verksamheter, inte bara hjälporganisationer. Det ska vara ett högre belopp, och det ska inkludera företag som vill göra gott för sin nästa i olika typer av allmännyttiga verksamheter.När vi nu talar om civilsamhället vill jag gå lite utanför betänkandet och rikta blickarna åt ett annat håll i EU, nämligen . Där diskuteras mycket , och en fråga som är avgörande för vårt civila samhälle är momsbeläggningen på den ideella sektorn i . valde att med röstsiffrorna 521 mot 50 visa sitt stöd för . Vi tycker att varje land ska få införa mekanismer som underlättar för den ideella sektorn, men kommissionens meddelande som kom i förrgår pekar i rakt motsatt riktning.Det är viktigt att riksdag, regering och alla ideella aktörer fortsätter engagera sig i frågan och opinionsbilda. Några EU-byråkrater ska minsann inte komma och bestämma hur vi ska organisera vår ideella sektor. Det ska inte läggas på moms, byråkrati och krångel på stackars kassörer som sliter sitt hår för att få verksamheten att gå ihop.Det är en viktig markering. Annars kommer det att få konsekvenser, inte minst i utskottets budgetbetänkande kommande år. Därför ville jag ta upp detta i dag.Liksom flera av mina allianskolleger är jag glad över att vi utökar anslaget till kulturen i budgeten. Fortsätter vi ha ena foten i ser vi att vi i ett EU-perspektiv är unika. När andra länder gör drakoniska nedskärningar på kulturverksamheten i sina budgetar utökar anslaget till kulturen. Det är viktigt att vi håller hög profil när det gäller kulturpolitiken, även i ett EU-perspektiv.När så mycket handlar om ekonomiska system och politiska diskussioner på EU-nivå kan det vara på sin plats att påminna sig om att dessa ekonomiska system och politiska diskussioner kom till efter kulturen. Skapandet, kreativiteten och gemenskapen människor emellan fanns långt före och kommer att bestå långt efter dessa ekonomiska och politiska konstruktioner.Vad är en människa utan kultur? Jo, det är en människa utan hjärta. Vad är en människa utan hjärta? Jo, det är en robot. Vad är ett samhälle utan kultur? Jo, det är ett robotsamhälle. Därför är kulturen viktig. Den ger oss rötter till vår historia, en mening i och möjlighet att skapa visioner för framtiden.Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. Jag vill hälsa Per Lodenius välkommen till hans första kulturdebatt.Även i en kulturdebatt är det viktigt att lyfta blicken till vår omvärld och till kulturpolitikens utveckling och färdriktning. Om vi inte gör det finns det en risk att det enbart blir en debatt om enskilda budgetposter, satsningar och prioriteringar. De är nog så viktiga, men de måste ses i en helhet och i ett vidare perspektiv.För träffade jag mina kolleger i de andra EU-länderna. Gemensamt för oss alla är att vi drivs av ett starkt engagemang för kulturen, men är förutsättningarna i och i de andra länderna så otroligt olika. Det märks inte minst av den dystra bild som många av mina kolleger tecknar. I snart varje land slår de senaste årens skuldkris hårt mot hela samhället, också mot kulturen. Debatten handlar där och då mer om nedskärningar och hur man kan bevara grunden i kulturpolitiken än om att göra nya satsningar. Många är med rätta oroliga för de långsiktiga konsekvenserna av besparingarna.Att vi i påverkas av omvärlden kan inte undgå någon. Det märker vi i tidningarna, och det kan vi också höra om på radio och i tv . Ändå befinner vi oss, trots allt, i en för de flesta andra länder i mycket avundsvärd situation. Erfarenheterna från 90-talskrisen när även kultursektorn fick minska utgifterna med har gjort att vi har lyckats stå emot de ständiga kraven på nya offentliga utgifter på snart sagt varje område.Därför har vi också nu ordning och reda i de offentliga finanserna. Ni har hört det förr, och ni kommer att få höra det igen. Det är därför, herr talman, som vi har sluppit nedskärningar till exempel inom kulturen, som de flesta andra länder nu tvingas till. Tvärtom har vi i satsat mer på kulturen . Det gäller årets budget, och så har det också varit de gångna fem åren när Alliansen har styrt.Jag ska inte fördjupa mig i den ekonomiska politiken just , men jag konstaterar att en ambitiös och framåtlutad kulturpolitik också förutsätter en ansvarsfull ekonomisk politik. Vi kan inte, vi vill inte, lova allt till alla. Det vore djupt ansvarslöst - att lura människor. Men vi kan, just för att vi sätter ansvar främst, faktiskt göra nya och viktiga kulturinvesteringar för framtiden, som vi vågar ompröva och förnya.Eftersom vi har en stabil grund att stå på finns det också förutsättningar att forma framtidens kulturpolitik långsiktigt. Kulturens frihet, egenvärde och oberoende är alltid mina ingångsvärden. Det är utifrån dessa värden som jag vill stärka kulturens - konstens, litteraturens, filmens, musikens, dansens, teaterns - betydelse i samhället och se att ännu fler människor får ta del av vår och andras kultur, oavsett var i landet de bor och oavsett vilka förutsättningar de har i övrigt.För att detta ska vara möjligt måste vi se till hela samhällets utveckling. Framtiden börjar givetvis i hemmet, men om vi ser det i ett större samhällsperspektiv är det i skolan som mycket startar. Genom att prioritera kunskap och bildning och ge barn och unga möjlighet att utveckla sin kreativitet stärker vi kulturen långsiktigt. Det är därför som Skapande skola är regeringens viktigaste kulturpolitiska reform.Redan i förra årets budget kunde vi förverkliga målet att låta Skapande skola omfatta hela , från ettan till nian. Efter att ha besökt ett stort antal skolor i vet jag att reformen är uppskattad - av eleverna, självklart, av lärarna, av kulturskaparna och, tror jag, av föräldrarna.Med de erfarenheter vi nu har är det viktigt att utvärdera reformen. Det sker också, och resultatet blir offentligt . Men sedan är det självfallet min, och regeringens, ambition att fortsätta att bygga ut Skapande skola.Med Skapande skola finns också kulturen - minns det jag sade om kunskap och bildning - med som en självklar del i skolans arbete. Det gäller alla elever i hela landet. Men ambitionen att sätta barn och unga i centrum får naturligtvis inte stanna där.Med de nya kulturpolitiska målen finns barns och ungas rätt till kultur som ett särskilt mål. Det är styrande för hela kulturpolitiken - och det gör skillnad. Alla våra institutioner och myndigheter har numer i uppdrag att särskilt arbeta med barn och unga, och det påverkar självfallet både verksamhet och bidragsgivning.Att barn och unga får möjlighet att utveckla sin kreativitet och sitt intresse för kultur och skapande är i sin tur sannolikt en förutsättning för att de ska känna sig hemma i kulturens olika rum när de blir vuxna.Herr talman! En viktig ledstjärna för den nya kulturpolitiken är att föra kulturen närmare medborgarna - och att föra medborgarna närmare kulturen. När människor i olika delar av får inflytande över hur våra gemensamma resurser fördelas växer också engagemanget för kulturen och hur den egna regionen kan utvecklas.De nya kulturregionerna och samverkansmodellen är därför både en viktig kulturreform och en demokratireform. Fem regioner har redan infört samverkansmodellen, och kommer ytterligare elva regioner att ingå. När ni reser i , vilket jag också gör, tror jag att ni liksom jag har sett det engagemang som finns i regionerna, i kommunerna, hos de ideella aktörerna, i besöksnäringen och framför allt hos kulturskaparna själva.Allt detta bidrar till förnyelse och dynamik, genom samverkan med och över regiongränserna. Jag är glad att vi med årets budget kan göra en särskild satsning när vi nu bygger ut samverkansmodellen. Under avsätts för att stödja kulturell förnyelse och utveckling i hela landet.Kulturens frihet stärks och oberoendet ökar om det finns fler vägar att stödja och samverka med kulturen. En kultur som bara är hänvisad till en enda aktör för sin överlevnad riskerar beroende, snarare än oberoende. För mig är kulturen så stark i sig själv att den frimodigt också kan samverka med andra. Att öppna kulturen för fler, göra den inkluderande, är vägledande för den nya kulturpolitiken.Om detta handlar bland annat handlingsplanen för kulturella och kreativa näringar, där regeringen vill skapa bättre förutsättningar för kreativa företag så att de kan växa och utvecklas.Om detta handlar också Kulturbryggan, som genom nya stödformer och ett nytt sätt att arbeta ser till att fler är med och skapar nya, ibland yrvakna, kulturprojekt. Kulturen kan aldrig vara stillastående, och den behöver fler tillskyndare och fler finansiärer.Med vårt pilotprojekt på recept har fler glädjande nog upptäckt kulturens kraft att läka och bidra till rehabilitering. väljer att fortsätta med Kultur på recept, och jag hoppas att andra landsting följer efter. Intresset är stort, och detsamma gäller den satsning på kultur för äldre som regeringen gör , en satsning på 30 miljoner kronor.Men minst lika viktig som de konkreta insatserna är den förändrade attityd som växer fram. finns en långt större öppenhet inom kulturlivet gentemot andra delar av samhället. När jag blev kulturminister, herr talman, möttes snart sagt varje diskussion om en ökad samverkan med andra, till exempel om entreprenörskap, sponsring eller volontärskap, som ett hot. Jag är mycket glad att kulturlivet har förändrats i det avseendet.När anordnade ett stort sponsringsseminarium, där vi erbjöds att ta del av goda exempel från olika håll, möttes det av nyfikenhet och nya idéer om hur vi kan gå vidare. Så är det också i andra sammanhang. Det är oerhört uppfriskande för oss alla, och inte minst för kulturlivet.Allt fler upptäcker att när kulturen verkar i samspel med medborgare, ideella organisationer och etablerade företag blir också fler delaktiga. När kulturen tar plats och blir en angelägenhet för hela vårt samhälle växer den i betydelse, men också som en del av samhällets ekonomi. Framför allt blir livet oerhört mycket roligare.Herr talman! Allt det växande och nyskapande som sker förutsätter ett gemensamt ansvarstagande och en stark kulturell infrastruktur. En viktig del av detta handlar just om vårt kulturarv. Att bevara och utveckla kulturarvet för framtiden är en av regeringens prioriteringar.Under de senaste åren har vi därför fördelat mer resurser till våra museer så att de har bättre förutsättningar att vårda och visa kulturarvet. Vi har tagit ansvar för det kyrkliga kulturarvet genom att långsiktigt fastställa den kyrkoantikvariska ersättningen.Genom satsningen på Hus med historia, som förlängs med , tar vi vara på det engagemang som finns inom hembygdsrörelsen. Tillsammans bidrar museer, kyrkor och de ideella krafterna till att bevara de många värdefulla byggnader och kulturmiljöer som finns i Sverige.I årets budget föreslås också en särskild satsning på från rundradiokontot för att göra arkiven hos , och Utbildningsradion tillgängliga för allmänheten. Detta är något som har varmt välkomnats av public service-bolagen.Också den enskilt största satsningen i årets budgetproposition handlar om att bevara kulturarvet och göra det tillgängligt för fler. Då tänker jag naturligtvis på Kulturarvslyftet, där vi tillsammans med bereder plats för människor som står långt ifrån arbetsmarknaden att kunna komma tillbaka till arbetslivet. satsas ca , vilket beräknas ge 4 400 jobb. Av detta får ca för att kunna anställa kvalificerade kulturutövare som handledare.Tillsammans med arbetsmarknadsminister besökte jag i går . Vi var bland annat på och folkminnen och på för att diskutera den stora satsning som inleds under 2012.Kulturarvslyftet, herr talman, är en satsning med bara vinnare. I ett besvärligt ekonomiskt läge, där arbetslösheten riskerar att öka, värnar vi människors möjligheter att komma tillbaka till arbete och gemenskap, i stället för att låsas fast i permanent utanförskap. kan vi göra en viktig investering i vårt gemensamma kulturarv. Jag är mycket glad över att kulturen också på arbetsmarknadens område nu kan ta plats och bidra till fler jobb och ökad sammanhållning. Tack, kulturministern, för anförandet! Kulturarvslyftet debatterade kulturministern och jag . Jag sammanfattar med att jag önskar att kulturministern får rätt men att jag betvivlar starkt att det blir så.Det är jättebra med pengar till den regionala samverkansmodellens utveckling. Det hade vi i vår skuggbudget . Första gången jag debatterade den frågan med kulturministern var kulturministern tydlig med att detta inte är en ekonomisk reform utan en demokratisk reform. kan jag konstatera att detta både har blivit en ekonomisk reform och syftar till en demokratisk reform. Det kan vi bara tycka är helt okej.Däremot har jag en fundering när det gäller Skapande skola. En utvärdering är viktig, säger kulturministern, och en sådan är precis vad vi har krävt. Bilden av Skapande skola skiftar ju lite, och de kulturverksamma, som vi har träffat ganska många av, tycker inte att deras roll i Skapande skola har blivit den man avsåg. Vi vet inte heller riktigt träffsäkerheten, om den verkligen stimulerar de barn som bäst behöver kulturstimulans på något sätt.Min fråga är om kulturministern är beredd att lägga resurserna för i den regionala samverkansmodellen, för då skulle det hamna närmare människorna, nämligen barnen och ungdomarna. Den regionala samordningen betonar man i , men deras skolesekk ser man som den absolut främsta framgångsfaktorn för att det har blivit så bra i . Jag uppfattade detta mer som ett par kommentarer och en fråga.Kulturarvslyftet debatterade vi mycket riktigt . yppade redan då sina farhågor. Jag tycker att det är lite . Satsningen är fortfarande inte klubbad. Det kanske sker - vad vet jag, det beror på hur länge vi diskuterar här.Det finns stora förväntningar och också stora möjligheter. Det har både och jag kunnat notera vid de möten som vi har haft med representanter för , hembygdsrörelsen och museer. Förordningen kommer också att beslutas . Vi kan väl återkomma till hur detta kommer att utvecklas. Jag är i alla fall fylld av förhoppningar, stora förhoppningar.Vad gäller samverkansmodellen uppfattade jag inte mer än detta om det var en demokratireform eller inte. Det är den naturligtvis också, eftersom den syftar till att föra kulturen närmare människorna. Det har vi också sett.Någon ekonomisk reform är det bara i den meningen att de statliga resurserna nu fördelas direkt ut till regionerna. Det är mycket välkommet. På många håll har det också inneburit mer pengar till kulturen regionalt.I fråga om Skapande skola uppfattade jag trots allt någon form av fråga. Den gällde i vad mån detta borde ingå i samverkansmodellen.Jag ser inte det . Jag tror inte att det är en god idé utan kanske snarare tvärtom. Det kan hända att jag ändrar mig, men som det ser ut nu tycker jag att det är en alldeles utmärkt idé att skolorna själva tvingas bli aktiva, ta fram handlingsplaner, involvera lärare och handledare och inte minst fråga eleverna vad de önskar ta del av under Skapande skola. När det gäller Kulturarvslyftet utgår jag från att vi aldrig behöver riskera att pengar fryser inne till följd av att planeringsprocessen kommer i gång så mycket senare, utan att det i så fall sker någon förändring så att de pengar som ska gå till Kulturarvslyftet också gör det och att det blir bra arbetstillfällen.En annan fråga, när jag ändå står här, gäller folkbildningen. För någon timme sedan hörde vi från en enligt min uppfattning förskräcklig syn på folkbildningen. Den var ungefär att den statliga folkbildningen finansierade terrorism i vårt land.Jag vill bara genom denna fråga få en försäkran: Visst är det så att kulturministern liksom jag står för en folkbildning som är fri, där staten aldrig bestämmer vem som får starta en studiecirkel eller studiecirkelns innehåll, nämligen att grunden för folkbildningen ska vara fri och frivillig. Frihet och demokrati är något som genomsyrar hela kulturpolitiken, så den diskussion som har rört eventuell terrorism är för mig främmande. Däremot vet jag att man från sida avser att göra en utvärdering av folkbildningen. Vad den kommer fram till kan vi återkomma till.Jag måste ta upp en annan fråga, för jag hörde i tidigare anförande hur det hade sett ut i Socialdemokraternas . Jag vet inte det, för det blev tack och lov inte så. Men en sak vet vi: I Socialdemokraternas hade varje människa haft mindre kvar i plånboken. Vi hade haft förmögenhetsskatten kvar, och vi hade haft fastighetsskatten kvar och kanske också ett antal andra skatter. Det hade påverkat inte minst kulturskaparna. Jag hörde på kulturministerns anförande. Det var mycket bra som sades. Bland annat har kulturministern en ambition om att barn och unga har stor rätt till kultur, att Skapande skola är den viktigaste kulturpolitiska reformen och att ledstjärnan för kulturen är att den ska vara närmare medborgarna och att medborgarna ska vara närmare kulturen.I morgon har jag en interpellationsdebatt. Den har jag med utbildningsministern, för jag tycker att regeringens ambitioner när det gäller kulturen för unga människor är ganska förändrad i och med att man har tagit bort de estetiska ämnena som obligatoriska ämnen på gymnasiet.För mig skapar det inte mer kultur för unga människor och ungas uppväxt, utan det förminskar på något sätt. Även om den frågan inte är relaterad direkt till betänkandet tror jag att ministern har ett svar på den. Det är alldeles riktigt att vi sätter barns och ungas rätt till kultur väldigt högt - därav satsningen på , en önskan att fortsätta Skapande skola kanske både uppåt och nedåt i årskurserna men också de nya förväntningar vi har på våra egna institutioner och myndigheter.Vad gäller satsningen inom skolan kommer själv att ha en diskussion om det med , så han får svara för sig själv.Däremot kan jag berätta om en rapport som kommer på ett för mig närliggande område. Det är om unga människors kulturutövande, som är både glädjande och i någon mening oroande - jag rekommenderar skriften.Den är glädjande i den meningen att vi kan se att ungdomar i åldern är mycket aktiva inom kulturen på sin fritid men att de statliga och kommunala satsningarna kanske inte alltid träffar rätt. Flickor får, som ofta, mindre resurser än pojkar. Här finns en hel del att göra och att skruva på och säkert också något som vår nya myndighet för kulturanalys kan sätta tänderna i. Tack för svaret! Det var intressant.Jag har ytterligare en fråga. Under frågestunden ställde jag en fråga till kulturministern utifrån att vi har haft uppe frågan om scenkonstpensionerna.Jag ställde frågan mycket utifrån det besök som vi hade i kulturutskottet av civilminister .