bet · GY01JuU14 · 2011-03-08 00:00:00 — Dagens lagstiftning utgår från att trafikdata är ett integritetsproblem som ska minimeras, medan den föreslagna lagstiftningen utgår från att operatörerna ska spara mer. Skillnaden kunde inte vara större. Vi anser vidare att det i propositionen saknas en analys av hur de aktuella förslagen förhåller sig till bestämmelserna om fri- och rättigheter i regeringsformen. I detta sammanhang måste man belägga behov, effektivitet och proportionalitet vad gäller de aktuella lagförslagen. Precis som tidigare visar regeringen på att de brottsbekämpande myndigheterna har ett behov av att säkra de uppgifter som man kan få tillgång till genom lagring av trafikuppgifter, men regeringen gör inte någon grundlig analys av effektiviteten och proportionaliteten. När det gäller nyttan av lagförslaget finns det mycket som talar för att massregistrering av medborgarnas vardagsliv är ett ineffektivt sätt att arbeta på för rättsväsendet, även om man bortser från integritetsproblemen. Kostnaderna för att bygga upp registersystemen är mycket höga och det kan ifrågasättas om kostnaderna motsvaras av att polisen kan lösa eller förebygga fler brott. Enligt en utvärdering som kommissionen har låtit genomföra finns det inte några kvantitativa data som stöder påståendet att datalagringsdirektivet skulle vara ett effektivt sätt att bekämpa brott. Flera av remissinstanserna hävdar att det vare sig lett till att brottsligheten sjunkit eller till att fler brott upp. Om den uppskattning som IT&Telekomföretagen har gjort av kostnaderna för datalagringen stämmer, motsvarar denna kostnad en möjlighet att anställa många hundra personer inom rättsväsendet. De som förespråkar datalagringen och de integritetsintrång som denna för med sig måste enligt vår mening visa att en sådan masslagring är mer effektiv än vad en sådan satsning på rättsväsendet hade varit. Vi anser att ska avslå propositionen och tillstyrka motionerna. Lagring av trafikuppgifter utanför , punkt 2 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ju7 yrkande 1. Att bekämpa brottslighet är en prioriterad fråga för . Det är viktigt att kunna ställa de företag och personer som hanterar trafikuppgifter till svars på ett effektivt och smidigt sätt. Jag anser, i likhet med vad Säkerhetspolisen, och uttalade i egenskap av remissinstanser, att trafikuppgifter inte ska få lagras i ett annat land eftersom säkerheten vid en sådan lagring kan ifrågasättas. Dessutom kan ytterligare komplikationer uppstå i de fall det har skett ett säkerhetsintrång eller om trafikuppgifterna har hanterats felaktigt. En svensk medborgare kan i ett sådant fall tvingas driva en process mot en utländsk myndighet eller ett utländskt företag. Detta kan minska rättssäkerheten för den enskilde och försvåra för honom eller henne att ta till vara sin rätt i en process. Regeringens motivering i propositionen att det i samtliga EU:s medlemsländer finns regler för dataskydd är inte tillfredställande nog, särskilt inte med tanke på att rättssäkerheten och förekomsten av korruption skiljer sig markant mellan medlemsländerna. Det får ankomma på regeringen att återkomma till med förslag till lagändringar som tillgodoser det syfte jag angivit. Ny straffbestämmelse om grovt dataintrång, punkt 3 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ju7 yrkande 2. Regeringen föreslår inte några skärpta straff för missbruk av lagrade trafikuppgifter. Det finns förvisso möjligheter att beivra missbruk av lagrade trafikuppgifter, bl.a. dataintrång, egenmäktigt förfarande och brott mot personuppgiftslagen. Detta skydd har varit tillräckligt med hänsyn till de uppgifter som leverantörerna lagrat, uppgifter vars huvudsakliga syfte har varit att få den affärsmässiga verksamheten att fungera. Med regeringens förslag införs ett krav på att lagra en betydligt större mängd uppgifter. Dessa uppgifter kommer att omfatta en stor del av medborgarnas kommunikation under en betydligt . Mot bakgrund av den mängd integritetskänsliga uppgifter som leverantörerna kommer att lagra kan ett dataintrång få vittgående följder för såväl privatpersoner och företag som viktiga samhällsintressen. Jag anser inte att straffskalan, som den ser ut , är tillräcklig för att en adekvat påföljd ska kunna dömas ut vid ett grovt brott. Jag anser därför att en ny bestämmelse om grovt dataintrång bör införas. Det får ankomma på regeringen att återkomma till med förslag till lagändringar som tillgodoser det syfte jag angivit. Lagringstiden, punkt 5 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ju7 yrkande 4. Jag anser, i enlighet med förslag, att lagringstiden för trafikuppgifter bör vara och inte, som regeringen föreslagit, . Vid ett stort antal brottsutredningar som gäller grov brottslighet finns ett behov av att få tillgång till uppgifter som är äldre än . Enligt innebär en maximal lagringstid en stark tidspress för de brottsbekämpande myndigheterna. Ett stort antal åklagare menar att de har handlagt mål om allvarlig brottslighet där samtalslistor med uppgifter som varit äldre än har varit av avgörande betydelse. En längre lagringstid innebär att de brottsbekämpande myndigheterna kan bli mer effektiva. Jag anser att en lagringstid är nödvändigt för att lagen ska kunna tillämpas fullt ut i syfte att skydda medborgarnas och brottsoffrens intresse av att allvarliga brott utreds och lagförs. Jag anser vidare att en lagringstid , i stället , bara har en liten inverkan på integritetsskyddet och att denna inverkan vägs upp av mitt förslag i motionen att införa hårdare straff vid brott. En lagringstid innebär också att får lika lång lagring som flertalet av EU:s medlemsstater. Det får ankomma på regeringen att återkomma till med förslag till lagändringar som tillgodoser det syfte jag angivit. Underställning, punkt 6 (M, FP, C, KD) av (C), (M), (M), i (M), (M), (FP), (M) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: antar 6 kap. 3 a § regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation. Därmed bifaller proposition 2010/11:46 i denna del. Bestämmelsen i 8 kap. 6 § regeringsformen har använts sedan den nu gällande regeringsformens ikraftträdande bl.a. i ransoneringslagen (1978:268), smittskyddslagen (2004:168) och 117 kap. socialförsäkringsbalken (2010:110) om socialförsäkringen under krig och krigsfara. I exempelvis ransoneringslagen anges att vissa bestämmelser i den lagen ska träda i kraft om riket kommer i krig. Regeringen får under vissa förutsättningar föreskriva från vilken tidpunkt paragraferna ska tillämpas. Sådana föreskrifter ska underställas prövning inom en månad från utfärdandet. I smittskyddslagen anges att om beslut inte kan avvaktas, får regeringen föreskriva att bestämmelserna om allmänfarliga sjukdomar eller samhällsfarliga sjukdomar ska tillämpas från den tidpunkt som regeringen bestämmer på en viss smittsam sjukdom som förekommer eller kan förekomma här i landet. Föreskrifterna ska underställas prövning. Underställning av föreskrifter med stöd av smittskyddslagen har skett bl.a. vid klassificeringen av den mycket smittsamma sjukdomen sars. Det rör sig således om beslut som i princip ansett ska förbehållas , men som i brådskande fall kan få fattas av regeringen, vars ställningstagande får närmast interimistisk karaktär. Vi anser att detta visar att bestämmelsen i 8 kap. 6 § regeringsformen är en bestämmelse som bör användas endast i undantagsfall, särskilt vid fara i dröjsmål. Enligt vår bedömning är den nu föreslagna lagstiftningen inte av en sådan karaktär att 8 kap. 6 § regeringsformen ska tillämpas. Det ska därför inte i lagen tas in några bestämmelser om att föreskrifter som regeringen meddelar i fråga om de föreslagna lagbestämmelserna ska underställas prövning. Vi vill vidare hänvisa till trafikutskottets yttrande där trafikutskottets majoritet (S, M, FP, C och KD) framhåller att lagringsskyldigheten inte bör regleras in i minsta detalj i lag, utan att den mer tekniska specifikationen av lagringskravet kan ske i förordning. Vi delar trafikutskottets bedömning att en sådan ordning främjar möjligheterna att följa den snabba tekniska utveckling som kännetecknar området. Vi delar också trafikutskottets bedömning där utskottet understryker vikten av att berörda marknadsaktörer ges rimlig tid för att anpassa sin verksamhet till de specifika lagringskraven. Vidare anser vi, liksom trafikutskottet, att det är nödvändigt att de aviserade föreskrifterna liksom förordningen om lagringskravet tas fram skyndsamt. Sammanfattningsvis anser vi att bör bifalla propositionen i denna del. agerande inom EU, punkt 8 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2010/11:Ju5 yrkandena 2 och 3 samt 2010/11:Ju427 yrkandena 13 och avslår motion 2010/11:Ju303. Vi miljöpartister har varit kritiska till det s.k. datalagringsdirektivet från första början. Vi anser inte att ingreppet i den personliga integriteten står i proportion till nyttan av direktivet. Vårt första alternativ har varit att stoppa direktivet i dess helhet. Vårt andra alternativ är att regeringen omförhandlar direktivet, så att det inte kräver obligatorisk insamling av all kommunikationsdata. Jag har förståelse för att regeringen kan vara tvungen att genomföra direktivet i svensk rätt för att inte riskera dryga böter från kommissionen. Jag anser därför att regeringen bör agera inom EU för att riva upp eller omförhandla direktivet. Den tyska författningsdomstolen och har redan stoppat respektive lands genomförande av direktivet med hänvisning till skyddet för de mänskliga rättigheterna. Jag ställer mig därför frågan vad som krävs för att den ska åta sig att försvara svenska medborgares personliga integritet. Datalagringsdirektivet kan rivas upp av . har fällts av domstolen för att inte ha genomfört direktivet i rätt tid. Jag anser att regeringen vid denna förhandling borde ha argumenterat för att direktivet strider mot de mänskliga rättigheterna. Vid en ny prövning inför domstolen skulle den kunna föra en sådan argumentation. Jag vill också peka på den möjlighet som finns för , efter anmälan av en drabbad part, att pröva om regleringen strider mot de mänskliga fri- och rättigheterna. Vidare kommer det att bli möjligt att samla en miljon namnunderskrifter inom EU i form av ett medborgarinitiativ för att uppmana kommissionen att lyfta en fråga. Det finns flera länder inom EU som är skeptiska till EU:s övervakningspolitik. Jag anser att regeringen bör samarbeta med dessa länder för att stoppa integritetsingrepp. Jag ställer mig positiv till initiativ som tas för att riva upp integritetskränkande EU-lagar. Det får ankomma på regeringen att vidta de åtgärder som krävs för att tillgodose det anförda. Särskilt yttrande (V) (V) anför: Vi vänsterpartister motsätter oss att direktivet om lagring av trafikuppgifter för brottsbekämpande ändamål genomförs i svensk rätt. Vi anser att utvecklingen i stället bör gå i motsatt riktning, där den nya tekniken används för att den enskilde ska kunna få ett starkare skydd för integriteten i sin kommunikation. Vi har därför i vår motion Ju6 yrkat att propositionen ska avslås. Majoriteten i utskottet har dock vid omröstning funnit att regeringens förslag om att direktivet om lagring av trafikuppgifter ska genomföras i svensk rätt bör bifallas och att vår motion ska avslås. Eftersom jag inte delar majoritetens ställningstagande i det följande avstår jag från att redovisa mina ställningstaganden under förslagspunkterna 25 och 78, vilka behandlar enskildheter i genomförandet av direktivet samt agerande inom EU. När det gäller förslagspunkt 6 som behandlar frågan om att föreskrifter som regeringen meddelar med stöd av bemyndigande ska underställas för prövning, anser vi vänsterpartister att, för det fall direktivet om lagring av trafikuppgifter genomförs i svensk rätt, det finns anledning för att behålla en kontroll över hur reglerna utformas även något mer i detalj. Jag deltar därför i majoritetens ställningstagande under denna förslagspunkt, att föreskrifter meddelade av regeringen ska underställas för prövning. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2010/11:46 Lagring av trafikuppgifter för brottsbekämpande ändamål genomförande av direktiv /24/EG : antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i , 2. lag om ändring i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation. 2010/11:Ju5 av m.fl. (MP): avslår regeringens förslag till implementering av datalagringsdirektivet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör förhandla på EU-nivå för datalagringsdirektivets avskaffande. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör slå vakt om den personliga integriteten. 2010/11:Ju6 av m.fl. (V): avslår proposition 2010/11:46 Lagring av trafikuppgifter för brottsbekämpande ändamål genomförande av direktiv /24/EG. 2010/11:Ju7 av och (båda SD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att de trafikuppgifter som ska lagras av leverantörer i ej ska få lagras utanför gränser. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa en ny bestämmelse om grovt dataintrång med strängare straffskala. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att den tillsynsmyndighet som ansvarar för övervakningen av hanteringen av trafikuppgifter rapporterar till riksdag om omfattningen av begärda trafikuppgifter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att leverantörers skyldighet att lagra uppgifter ska uppgå till . Motioner från allmänna motionstiden 2010/11:Ju303 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör verka aktivt för att stärka den personliga integriteten inom EU. 2010/11:Ju427 av m.fl. (MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ta upp frågan i EU om upprivande av datalagringsdirektivet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ställer sig positivt till att prövar huruvida direktivet strider mot mänskliga rättigheter eller ej. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör samarbeta med andra länder som är kritiska till EU:s övervakningspolitik i syfte att förändra denna. Förslag till lag om ändring i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation Den som är skyldig att lagra uppgifter enligt 16 a § ska vidta de särskilda tekniska och organisatoriska åtgärder som behövs för att skydda de lagrade uppgifterna vid behandling. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyddsåtgärder enligt första stycket. Föreskrifter som regeringen meddelar med stöd av denna paragraf ska underställas prövning. Lagring av trafikuppgifter för brottsbekämpande ändamål genomförande av direktiv /24/EG beslutade att ge bl.a. tillfälle att yttra sig över proposition 2010/11:46 och motioner i de delar som berör utskottens respektive beredningsområden. Datalagringsdirektivet1[ och rådets direktiv /24/EG av om lagring av uppgifter som genererats eller behandlats i samband med tillhandahållande av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster eller allmänna kommunikationsnät och om ändring av direktiv /85/EG.] beslutades , och enligt artikel 15 i direktivet ska medlemsstaterna sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet. Varje medlemsstat får t.o.m. skjuta upp tillämpningen av direktivet i fråga om lagringen av kommunikationsuppgifter som rör Internetåtkomst, Internettelefoni och Internetbaserad e-post. I ingressen till direktivet anges att rådet har understrukit att eftersom användningen av elektronisk kommunikation har ökat avsevärt är uppgifter om användningen av sådan kommunikation särskilt viktiga och därför ett värdefullt verktyg när det gäller att förebygga, utreda, avslöja och åtala brott, särskilt organiserad brottslighet. Vidare noteras i ingressen att enligt artikel 8 i europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna har alla personer rätt till skydd för sitt privatliv och sin korrespondens. En offentlig myndighets inblandning i utövandet av denna rättighet får bara ske i enlighet med vad som är stadgat i lag och om det är nödvändigt i ett demokratiskt samhälle, bl.a. med hänsyn till landets nationella säkerhet eller den allmänna säkerheten, för att förebygga oordning eller brott eller för att skydda andra personers fri- och rättigheter. Det anförs vidare att med tanke på hur viktiga trafik- och lokaliseringsuppgifter är för att kunna utreda, avslöja och åtala brott, något som enligt ingressen framkommit både genom forskning och genom medlemsstaternas praktiska erfarenheter, är det viktigt att på europeisk nivå säkerställa att uppgifter som vid tillhandahållande av kommunikationstjänster genereras eller behandlas av leverantörer av kommunikationstjänster eller kommunikationsnät lagras . Lagringsskyldigheten enligt direktivet omfattar uppgifter som genereras eller behandlas av leverantörer av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster eller allmänna kommunikationsnät vid leverans av kommunikationstjänster, i den utsträckning det sker inom statens territorium. Däremot ställs inte några krav på lagring av uppgifter om samtal som inte kopplats fram. Inga uppgifter som avslöjar kommunikationens innehåll får lagras. Uppgifterna ska lagras . Uppgifter som ska lagras De uppgifter som ska lagras är sådana som är nödvändiga för att spåra och identifiera en kommunikationskälla. Vidare rör det sig om uppgifter som är nödvändiga för att identifiera slutmålet för en kommunikation. Lagringsskyldigheten omfattar dessutom datum, tidpunkt och varaktighet för kommunikationen, typen av kommunikation samt vilken utrustning som har använts. Exempel på kategorier av uppgifter som enligt direktivet ska lagras är bl.a. uppgifter om uppringt telefonnummer och abonnentens namn och adress vid telefoni samt användar-ID, namn och adress till den abonnent som en IP-adress har tilldelats. I propositionen anförs att de brottsbekämpande myndigheterna i stor utsträckning använder sig av trafikuppgifter för att avslöja, utreda och lagföra brott. I direktivet om lagring av trafikuppgifter framhålls också att trafikuppgifter är ett nödvändigt och effektivt redskap för de brottsbekämpande myndigheterna. Vidare anförs i propositionen att möjligheterna för de brottsbekämpande myndigheterna att få tillgång till trafikuppgifter är beroende av vilka uppgifter som leverantörerna har lagrat för andra syften. Vilka uppgifter som lagras och den tid de lagras styrs enligt propositionen därför av helt andra faktorer än de brottsbekämpande myndigheternas behov. Enligt propositionen kan utvecklingen inom området elektronisk kommunikation förväntas leda till att nät- och tjänsteleverantörer inte behöver lagra uppgifter för sin egen verksamhet i lika stor utsträckning som . Det medför att möjligheterna för de brottsbekämpande myndigheterna att få tillgång till sådana uppgifter kan komma att minska. Genom att införa en skyldighet att lagra vissa trafikuppgifter säkerställer direktivet enligt propositionen att trafikuppgifter finns tillgängliga för att användas i brottsutredningar. Det är enligt propositionen enbart de trafikuppgifter som den enskilda leverantören genererar eller behandlar som omfattas av den lagringsskyldighet som följer av direktivet. Direktivet kan inte tolkas på så sätt att en uppgift måste genereras och behandlas även om uppgiften inte behövs för att kunna tillhandahålla det nät eller den tjänst som kan vara aktuell. Enligt propositionen innebär direktivet ingen genererings- eller behandlingsskyldighet. I propositionen anförs vidare att som det kan konstateras att tillgången till trafikuppgifter är av stor betydelse för att myndigheterna ska kunna utföra en effektiv brottsbekämpning medför lagringen av trafikuppgifter ett intrång in enskildas personliga integritet. Trafikuppgifter är i många fall uppgifter om enskildas personliga förhållanden och korrespondens. Den absoluta merparten av de uppgifter som enligt förslaget ska lagras kommer naturligtvis aldrig att begäras utlämnade för brottsutredningar, utan kommer att utplånas efter lagringstidens slut utan att någon har tagit del av dem. Detta skiljer sig inte från vad som gäller i fråga om de trafikuppgifter som nät- och tjänsteleverantörerna lagrar för egna syften och som är tillgängliga för de brottsbekämpande myndigheterna. Regeringen delar emellertid, i likhet med ett stort antal remissinstanser, utredningens bedömning att ett integritetsintrång sker genom att uppgifterna lagras, då detta bidrar till enskildas upplevelse av att få sin privata sfär och frihet att kommunicera inskränkt. Lagringen skulle kunna leda till att enskilda i viss utsträckning avstår från att använda elektroniska kommunikationsmedel i syfte att undvika att uppgifter registreras. Den bestämmelse i regeringsformen som främst har betydelse för skyddet av den personliga integriteten är enligt propositionen 2 kap. 6 §, som stadgar att var och en är gentemot det allmänna skyddad mot påtvingat kroppsligt ingrepp, kroppsvisitation, husrannsakan och liknande intrång samt mot undersökning av brev och förtrolig försändelse och mot hemlig avlyssning eller upptagning av telefonsamtal eller annat förtroligt meddelande. Enligt bestämmelsen är det förtroligheten i meddelanden av olika slag som är skyddade. Den föreslagna lagringen av trafikuppgifter omfattar inte innehållet i befordrade meddelanden, vilket enligt propositionen innebär att lagringen inte omfattas av regeringsformen i dess lydelse 2009. Vidare anges i propositionen att grundlagsskyddet för den personliga integriteten har föreslagits bli förstärkt genom propositionen om en reformerad grundlag (2009/10:80). Där föreslogs bl.a. att en ny bestämmelse införs som anger att var och en gentemot det allmänna är skyddad mot betydande intrång i den personliga integriteten, om det sker utan samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den enskildes personliga förhållanden (2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen). Inskränkningar genom lag föreslogs dock vara tillåtna enligt de förutsättningar som anges i dåvarande 2 kap. 12 § regeringsformen. Det innebär bl.a. att en begränsning av den utvidgade rätten till skydd för den personliga integriteten kommer att vara tillåten endast under förutsättning att den tillgodoser ett ändamål som är godtagbart i ett demokratiskt samhälle. Det innebär också att en begränsning inte får gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den eller sträcka sig så långt att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen. har genom beslut 2010 antagit grundlagsändringarna, som har trätt i kraft . Det anförs också i propositionen att grundlagsskyddet för den personliga integriteten kompletteras till viss del av det skydd som följer av artikel 8 i den europeiska konventionen av angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (). Konventionen gäller som svensk lag. Enligt artikel 8 har var och en rätt till respekt för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens.