· GZ01KU1 · 2011-12-07 09:01:47 — Den ser ut så här - som jag nu visar kammaren - och innehåller en redogörelse för hovets hela verksamhet samt årsredovisningar och revisionsberättelser för slottsstaten och Djurgårdsförvaltningen.Sedan år 2006 innehåller den också en mer detaljerad redovisning av hovstatens verksamhet, vilket är en följd av att överenskommelsen mellan hovet och regeringen omförhandlades och utvecklades . I verksamhetsberättelsen ska anges fördelningen av kostnaderna mellan hovstatens organisatoriska delar, antalet anställda, antalet resdagar, antalet gäster vid representation samt uppgifter om . Av de 63 miljoner vi talar om utgörs tre fjärdedelar, över 46 miljoner, av personalkostnader.Två gånger , 1996 och 2005, har alltså socialdemokratiska regeringar förhandlat med hovet och kommit överens om hur hovet ska redovisa sin verksamhet för regeringen. Det här är bra överenskommelser, och den redovisning som hovet ger innebär att regering och riksdag får en god bild av hur hovets resurser används som hovets oberoende ställning bevaras.Detta var också den socialdemokratiska hållningen under hela förra mandatperioden. motionerade enskilda socialdemokrater om ökad insyn i hovstatens ekonomi. Men de fick inte stöd av den socialdemokratiska gruppen i , och motionerna avslogs enhälligt. yrkade representant i KU bifall till en motion i ämnet från en socialdemokratisk riksdagsledamot, men socialdemokraterna i KU röstade , däremot, har socialdemokraterna bytt åsikt och kräver nu plötsligt i en motion, som undertecknats av alla de socialdemokratiska ledamöterna i , att det ska bli ökad insyn i hovets ekonomi. Vad är då skillnaden ? Jag vet bara en enda skillnad, en bok: Den motvillige monarken.Den boken handlar inte alls om hovets ekonomi. Men den gav upphov till ett mediedrev mot kungen, som gjorde det legitimt att angripa kungen och hovet från alla håll och kanter. Den som både ville ha en plats i strålkastarljuset och försvaga monarkin hade ett gyllene tillfälle. Den chansen tog socialdemokraterna i KU väl vara på.Monarkins och hovets ställning blev 1971 föremål för en bred och långsiktig överenskommelse, Torekovskompromissen. Där bekräftas, som jag sagt, hovets oberoende ställning. Dagens förslag från oppositionen kan ses som ett sätt att långsiktigt försöka undergräva hovets oberoende.Socialdemokraterna har ifrågasatt flera långsiktiga och breda överenskommelser, först pensionsöverenskommelsen och Torekovskompromissen. Det är inte att ta ansvar för . Alliansen vill vårda dessa överenskommelser. Jag yrkar därför avslag på utskottets förslag i betänkandet under punkt 2 och bifall till Alliansens reservation 1. I övrigt yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet.I detta anförande instämde (M). Det verkar som att insyn i hovet och apanaget är någonting som är väldigt känsligt på den borgerliga sidan. Vi har hört ett ganska tårdrypande inlägg här innan från Skånberg om hovet och allt som finns där.Vi socialdemokrater står bakom . Vi har inte vikit på den punkten. Men vi har också över tiden sett en allmän uppfattning att man bör ha en ökad insyn i vad apanagepengar som går till hovet används till. Det har skett förändringar vid olika tillfällen, och senast år 2005.Den uppgörelsen var jag delaktig i. Min statssekreterare hade ansvar för frågan och förde diskussioner med hovet som ledde fram till ökad insyn. Ungefär hälften av det som staten bidrar med till hovet totalt sett redovisas inte öppet. Det är den gråzon som jag talade om.Det betyder att det finns möjligheter att föra diskussionen vidare. Det är inte så att vi springer efter enskilda frågor eller någon bok, utan det växer fram . Det är nu som den senaste insynsförändringen gjordes. Det finns nu skäl att se om man kan gå längre.Sedan 1971 har det hänt ganska mycket i den här frågan. Samhällets syn på hovet i allmänhet har ändrats, och den öppenhet man begär från hovet har ökat. Det är ganska naturligt att man från sida begär att få en ökad insyn i de statliga pengarna. Det ligger i tiden på många områden att man vill ha en ökad insyn.Det är inte så konstigt att vi ändrar uppfattning till . har ändrat uppfattning när det gäller partistödet. Ändra uppfattning kan man alltid göra som politiska partier. tycker vi att tiden är mogen, och det är därför vi skriver den här motionen.Vad tycker är så besvärande med att man gör en översyn nu när hälften av pengarna som går från staten inte redovisas? säger att han står bakom Torekovskompromissen, men lägger han fram förslag som går i motsatt riktning. Det är uppenbart att hovets oberoende ställning till regering och riksdag undergrävs och att monarkins ställning långsiktigt försvagas om regeringen gång på gång ska omförhandla överenskommelsen mellan hovet och regeringen och ska pressa hovet till nya eftergifter.Det är uppenbart för var och en att genom sin motion syftade till att haka på mediedrevet som blev resultatet av . Det är uppenbart att den som hakar på mediedrevet mot kungen inser att han därigenom långsiktigt undergräver kungens och monarkins ställning.Sven-Erik drar på sig fårakläderna och säger att han bara vill ha en oskyldig liten översyn av överenskommelsen, men jag tror inte att det är någon som inte ser de vassa tänderna. Enbart det språkbruk man till exempel använder när man talar om en gråzon indikerar att det här finns någonting skumt. Det är ett uttryck som används för att indikera misstanke om att allt inte står rätt till.Hovstatens funktion är att stödja kungen i hans roll som statschef och övriga medlemmar i kungafamiljen i deras uppdrag. Det är hela hovstaten som har det uppdraget. Det finns ingen gråzon där. vill ge intrycket att rent privata utgifter finansieras med statsmedel, men det framgår tydligt av ärendet att kostnader som är av rent privat karaktär betalas av kungens privata medel.Jag tycker att borde precisera vad han menar med gråzon och varför han väljer ett sådant uttryck som uppenbart är laddat med negativa vibrationer. Jag tror nog att är den som inför den här kammaren borde redogöra för vilka hans egentliga motiv bakom det här agerandet är. Om jag vore representant för hovet skulle jag nog inte i rådande situation vara mest rädd för Socialdemokraterna, vilket antyder här. De borde nog vara lite mer rädda för den umgängeskrets som kungen tydligen har haft som kung. Det är väl det som är problemet för hovet just nu och inte att vi vill ha en ökad ekonomisk insyn, om jag får nämna den delen.Menar att vi bryter mot ? Det är faktiskt på det sättet att det inte finns någon lag som styr hur hovet ska redovisa. Det vi för fram i vår motion, som det också finns majoritet för i utskottet, är att vi vill att regeringen tar upp, för en diskussion och försöker få en överenskommelse med hovet om en ökad insyn.Hälften av de pengar som skattebetalare skickar till hovet, som slarvigt uttryckt kan kallas apanage - det är andra resurser också - redovisas inte öppet på det sätt som det skulle kunna göras. Det är där som den här gråzonen finns som många pratar om. Vad är skillnaden här?Jag vill understryka väldigt starkt att det aldrig har varit fråga om att vi ska in i kungens rent privata uppgifter eller något sådant. Jag har till och med någonstans läst ett påstående om att vi skulle begära att få kontrollera kungens kontokort eller att utdrag därifrån skulle redovisas för folket. Glöm den propaganda som ni för på det sättet! Det handlar inte om det.Det handlar om en transparens där svenska folket kan se hur apanagepengarna används. Är det någon som skulle vara betjänt av ökad öppenhet kring det här och att otydligheter klarläggs på det här området är det faktiskt hovet självt. På det sätt som vi begär att detta ska göras är det faktiskt ett sätt att stärka det styrelseskick som finns nu och också stärka statschefens ställning i sig.Jag vill ställa en direkt fråga: Menar verkligen att vi bryter mot när vi vill att regeringen ska se över om det går att ha en ökad redovisning? har varit med i politiken så länge att han vet att när ett mediedrev rullar fram mot någon, i det här fallet mot kungen, får det drevet ökad kraft varje gång en ny person ger sig in i debatten och kritiserar den som drevet riktar sig mot, oavsett om den nya debattören talar om den ursprungliga frågan eller någonting annat. Det är så medielogiken fungerar.När nu kräver att få ökad insyn i hovets ekonomi vet han att den frågan kommer att kopplas ihop med alla andra skriverier som pågår och att det kommer att framställas som att vill klämma åt kungen, underförstått som ett resultat av skandalboken. Därmed blir sten en i raden av de många stenar som kastas mot kungen, oavsett hur han försöker beskriva det.Det står naturligtvis fritt att kasta sten på vem han vill, men han ska inte låtsas som att han inte vet vad han håller på med. budget behandlar även statens anslag till minoritetspolitiken. Jag vill påstå att och regeringen har höjt ambitionsnivån när det gäller våra fem nationella minoriteter, i synnerhet i och med den nya minoritetslag som trädde i kraft . Där slås ett antal viktiga principer fast när det gäller vikten av delaktighet och samråd samt att stötta och utveckla minoritetsspråken. Lagen slår också ett slag för det finska förvaltningsområdet, som har nämnts, där vi stimulerar och uppmuntrar kommuner och landsting att ta ett extra ansvar och erbjuda de finsktalande ännu bättre service.När man lyssnade på ledamot tidigare kunde det låta som om det handlar om pengar. Sverigedemokraten nämnde att det inte skiljer så mycket i pengar mellan regeringspartiernas förslag och oppositionens. Men det handlar inte om pengar i denna del, tycker jag. Det handlar om synen på våra nationella minoriteter.Vi kan alltid diskutera summor, men det känns ändå bra att regeringen nu tar ett steg framåt när det gäller den minoritet som är mest utsatt, nämligen romerna. Budgeten aviserar en årlig satsning på 11,5 miljoner , och uppmärksammas också att det har gått de första romerna kom till . Det är uppenbart att tidigare råd, delegationer och skrivelser inte har bidragit till att bryta romernas utanförskap.Vad kan man mer läsa i betänkandet? Jo, att vill avskaffa det de kallar det verkningslösa anslaget till en enskild minoritet i dess helhet. De syftar förstås på romerna. Jag återger också det ledamoten för sade i replikskiftet: Vi har försökt med insatser, men det har inte gett några resultat. Därför ska vi inte göra så mycket mer, kanske vi ska tolka det som.Ska vi lyckas med minoritetspolitiken, herr talman, måste det finnas ett politiskt intresse, men det måste också tillkomma ekonomiska medel. Den skrivelse som integrationsministern har aviserat kommer att vara finansierad med en summa pengar, men detta får fortfarande anses som stimulanspengar. Det stora och tunga ansvaret ligger fortsatt där romer, precis som alla vi andra, bor, i landets kommuner.Med tanke på den problembild som vi känner till, som romer direkt och indirekt har fört fram till oss, och som senast Delegationen för romska frågor har bekräftat befinner sig romer i ett utanförskap oavsett vilket politikområde vi tittar på: skola, arbetsliv, sjukvård och så vidare.Ett exempel är att det råder mycket hög arbetslöshet bland vuxna romer. har inget arbete. Många skolbarn slutför inte sin utbildning och slås rakt ut i ungdomsarbetslöshet. Men vi har också fortsatt stora problem med diskrimineringen, inte minst diskriminering i arbetslivet, trots att det är förbjudet enligt lag.Herr talman! När vi nu konstaterat detta vore det oansvarigt av oss att inte tillsammans med romerna försöka göra något åt den här situationen. Det förvånar mig därför att i en motion och i sitt yttrande till skriver att staten inte ska genomföra en satsning på romer. Hur menar att vi ska lyckas i detta uppdrag? Eller vill ni fortsätta befästa bilden av att vi har ett utanförskap bland invandrare generellt och inte minst bland minoriteter så att ni kan gå ut till era väljare och säga att här har regeringen misslyckats, vi har problem med integrationen och man tar inte ansvar för integrationspolitiken? Det tänker jag inte bjuda på. Vi sopar ingenting under mattan. Jag har ett exemplar av betänkandet på drygt 300 sidor som kan få av mig efter denna debatt om han önskar.Romer har fördrivits, förföljts och tvångsförflyttats. har barn inte fått gå i skola och familjer inte fått bosätta sig permanent i en svensk kommun. studier bekräftar fortfarande, och det är en ny översyn på gång, att många romska barn inte slutför . Det finns stora problem med frånvaro. Det är få som fortsätter till gymnasiet och nästan inga till högre utbildning. Det krävs insatser och det finns goda exempel som vi har kunnat ta del av. Problemet är att det har varit kortsiktiga insatser i landets kommuner.Vi har en skyldighet att göra något. Vi har en stor utmaning, inte minst i att stärka förtroendet och tilliten mellan de nationella minoriteterna, i synnerhet romerna, och majoritetssamhället. Jag menar att den syn som ger uttryck för i den här enkla meningen inte löser tillitsfrågan utan tvärtom späder på de fördomar som fortfarande finns.Jag vill avsluta, herr talman, med att ställa ett antal frågor till Sverigedemokraterna.Erkänner romerna som en av våra fem nationella minoriteter?Hur kommer det sig att ni anser att det är värt att satsa mer på samerna men inte på romerna?Vad är ert alternativ till regeringens förslag att komma åt det utanförskap som faktiskt finns bland landets romer?I detta anförande instämde (FP). betänkande 1 är uppseendeväckande i den del som behandlar motionskraven om en lagstadgad offentlig redovisning av bidrag till politiska partier. Dels döljer betänkandet den förmodade dramatik som ledde fram till att också Socialdemokraterna kunde gå med på att avstyrka motionskraven, dels kan utskottets ställningstagande vara överspelat . Ja, alla goda krafter måste rent av hoppas att så blir fallet. Om före nästa val ska hinna lagstifta om en skyldighet för partierna att öppet redovisa varifrån de får eventuella privata partibidrag, då brådskar det med att få fram denna överenskommelse mellan partierna så att ytterligare utredningsbehov, propositionsskrivande, utskottsbehandling och riksdagsbeslut hinns med före valrörelsen . Eftersom betänkandet snuddar vid frågan om en eventuell grundlagsändring, som i så fall skulle kunna spräcka tidsschemat, vill jag här bara säga att det mesta trots allt verkar tala för att en lagreglering av partibidragen inte kräver att grundlagen ändras. Det framgår också av betänkandet att denna uppfattning delas av Justitiekanslern, som är regeringens högsta juridiske rådgivare. Jag är faktiskt optimistisk om att en lagstiftning ska kunna tas fram . Processen bör också underlättas av att mitt eget parti på ganska har svängt i frågan. Ingen kan vara gladare än jag över att även två största partier nu äntligen är på väg att en gång för alla göra upp med trista misstankar om hemlighetsmakeri och otillbörliga förmåner till okända givare. Med detta sagt vill jag önska partier lycka till i arbetet med att lägga grunden för denna lagstiftning som gör det obligatoriskt för partierna att redovisa privata bidragsgivare. Så visar vi respekt för väljarna och för vårt politiska system. I detta anförande instämde (FP) och (C).