bet · GY01UU15 · 2011-05-25 00:00:00 — I ett tidigare avsnitt i detta betänkande framgår att agerar för att länder där homosexualitet bestraffas med dödsstraff ska avskaffa detta straff. Målet måste vara att helt avkriminalisera homosexualitet i alla rättsordningar. I en motion konstateras att Sida hade en handlingsplan för konkretisering av homo-, bi- och transfrågor i utvecklingssamarbetet. I handlingsplanen angavs att den skulle utvärderas och att detta skulle ligga till grund för Sidas fortsatta arbete med integrering av hbt-frågorna i utvecklingssamarbetet. I Sidas regleringsbrev uppdrogs myndigheten att rapportera till regeringen hur myndigheten avsåg att arbeta med frågor om hbt-personers villkor och rättigheter i utvecklingssamarbetet. Detta skulle ske med utgångspunkt i slutsatser och rekommendationer från utvärderingen av handlingsplanen 20072009. Utskottet hade i sitt budgetbetänkande för utgiftsområde 7 (bet. 2009/10:UU2) förutsatt att regeringen dels i lämpliga sammanhang skulle återrapportera till om resultatet av utvärderingen, dels utarbeta en ny handlingsplan för konkretisering av homo-, bi- och transfrågor i utvecklingssamarbetet. Detta har ännu inte skett. Utskottet utgår från att regeringen senast gör en redovisning till . Mot bakgrund av vad som anförts avstyrker utskottet motionerna U231 (FP) yrkandena 1 och 2, U306 (S) yrkande 29 samt U317 (S) yrkande 6. Socialdemokraterna efterlyser i kommittémotion U306 (S) yrkande 28 ökad uppmärksamhet på åtgärder för att skydda personer som tillhör nationella eller etniska, religiösa och språkliga minoriteter, inte minst mot bakgrund av situationen för exempelvis kristna i samt kurder och romer. I alla delar av världen blir personer som tillhör minoriteter utsatta för allvarliga hot, diskriminering och rasism och utesluts ofta från att till fullo delta i ekonomisk, politisk, social och kulturell verksamhet under samma förutsättningar som majoritetsbefolkningen i de länder eller samhällen där de lever. I Lissabonfördraget anges uttryckligen att rättigheterna för personer som tillhör minoriteter utgör en av grundvalarna för EU och att unionen ska främja dessa i sina yttre förbindelser. I fördragets artikel 2 stadgas att EU ska bygga på värdena respekt för människans värdighet, frihet, demokrati, jämlikhet, rättsstaten och respekt för de mänskliga rättigheterna, inklusive rättigheter för personer som tillhör minoriteter. Dessa värden ska vara gemensamma för medlemsstaterna i ett samhälle som kännetecknas av mångfald, icke-diskriminering, tolerans, rättvisa, solidaritet och principen om jämställdhet mellan kvinnor och män. Tillsammans med Lissabonfördragets artikel 21 om de s.k. grundläggande principerna för EU:s yttre förbindelser, som utskottet redogjort för i avsnittet om mål och inriktningsfrågor ovan, finns en solid grund för EU:s och medlemsstaternas agerande när det gäller att främja de mänskliga rättigheterna, inklusive minoriteters rättigheter, såväl inom som utanför unionen. EU:s utvidgningspolitik har kanske varit ett av de mest effektiva verktygen för att främja och skydda mänskliga rättigheter i . Medlemskap i unionen förutsätter genomförande av europeisk lagstiftning och uppfyllande av Köpenhamnskriterierna där det ingår krav på stabila institutioner som garanterar demokrati, rättssäkerhet, mänskliga rättigheter samt respekt för och skydd av minoriteter. Minoritetsfrågor är också en viktig del i EU:s relationer med tredjeländer utanför grannskapspolitiken. Enligt EU:s tog EU upp minoritetsfrågor i den politiska dialogen med bl.a. , och . Minoritetsfrågor tas också upp i samarbetsstrategier och handlingsplaner om tredjeländer. Utskottet välkomnar att och EU aktivt agerar i olika FN-forum för att främja och skydda rättigheterna för personer som tillhör minoriteter, inklusive FN:s forum för minoritetsfrågor, och stöder det arbete som utförs av den oberoende experten för minoritetsfrågor. Samarbetet omfattar också andra internationella organisationer och multilaterala organ, som (), och . Till sitt förfogande har EU en rad olika ekonomiska och tekniska samarbetsinstrument, inklusive bilateralt samarbete med regeringar och direkt stöd till det civila samhället och organisationer som arbetar med att främja och skydda rättigheterna för personer som tillhör minoriteter. En väsentlig del av stödet lämnas via instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter (EIDHR). När det gäller romernas situation, som lyfts fram i motionen, konstaterar utskottet att denna är en angelägen fråga för regeringen såväl vad avser som i fråga om övriga . På det nationella planet agerar den av regeringen tillsatta Delegationen för romska frågor i för att förbättra romers situation. När det gäller romernas situation i övriga har tagit en rad initiativ bl.a. under EU-ordförandeskap 2009. har antagit en ramkonvention om skydd av nationella minoriteter och en europeisk stadga för regionala språk eller minoritetsspråk. Romerna är nu EU:s största etniska minoritet, och unionen agerar för att främja likabehandling. Utskottet har i betänkande 2010/11:UU12 behandlat romernas situation. Inom den europeiska grannskapspolitiken (European Neighbourhood Policy, ENP) kopplas utvecklingen av relationerna mellan EU och grannländer till åtaganden och åtgärder för att främja demokrati och mänskliga rättigheter, god samhällsstyrning, marknadsekonomi och hållbar utveckling. Stöd som lämnas till projekt riktade till personer i minoriteter avser framför allt åtgärder för att minska sociala skillnader och för att främja bättre livskvalitet. Vad beträffar situationen för kristna i , som tas upp i den aktuella motionen, välkomnar utskottet att utrikesministern utrikesdeklaration slog fast att religionsfriheten är central i ett öppet samhälle. Utskottet anser i likhet med utrikesministern att tendenserna till växande intolerans och övergrepp mot religiösa minoriteter inger oro. Utskottet erinrar om att främjande av religiös tolerans och religionsfrihet starkt betonas i de rådsslutsatser om mänskliga rättigheter och demokratisering i tredjeländer, vilka antogs av rådet för utrikes frågor (FAC) , under det svenska EU-ordförandeskapet. Därefter antog FAC slutsatser om intolerans, diskriminering och våld på grund av religion och trosuppfattning. arbetar aktivt inom Europeiska unionen och inom samt i våra bilaterala relationer med med att lyfta fram frågan om bristen på respekt för de mänskliga rättigheterna och den irakiska regeringens ansvar för att skydda alla invånare från våld och övergrepp och stärka genomförandet av de mänskliga rättigheterna. Utskottet ser positivt på att demokratisk samhällsstyrning och mänskliga rättigheter är en av de två sektorer som prioriteras i samarbetsstrategi för utvecklingssamarbetet med . Den andra sektorn är handel, näringsliv och finansiella system. Också kurdernas situation uppmärksammas i den aktuella motionen. Utskottet redovisade under förra i betänkande 2009/10:UU9 sin syn på kurdernas situation i och hänvisar till sina överväganden där. Utskottet ser positivt på att regeringen även i fortsättningen kommer att uppmärksamma frågan om minoriteternas utsatthet och verka för en ökad respekt och efterlevnad av de mänskliga rättigheterna, såväl inom EU och FN som i samtal med företrädare för enskilda länder. Mot bakgrund av vad som anförts avstyrker utskottet motion U306 (S) yrkande 28. Mänskliga rättigheter i arbetslivet De grundläggande mänskliga rättigheterna i arbetslivet måste enligt Socialdemokraterna i kommittémotion U306 (S) yrkande 25 stärkas och respekteras universellt. Arbetet inom Internationella arbetsorganisationen () måste få ökad tyngd och fler länder förmås att ratificera konventioner. bör ratificera konvention 94 om offentlig upphandling. Partiet kräver att grundläggande mänskliga rättigheter i arbetslivet skrivs in i internationella handelsavtal. bör i multilaterala organisationer som exempelvis () och intressen och agera för att stärka den sociala dimensionen. begär i kommittémotion Sf394 (MP) yrkande 15 att en utredning ska tillsättas för att se över förutsättningarna för att tillträda om för skydd för alla migrerande arbetare och deras familjemedlemmar och att verka internationellt för dess genomförande. lägger i kommittémotion Sf368 (V) yrkande 26 fram motsvarande förslag. I den enskilda motionen U223 (MP) föreslås att ska ratificera om för skydd för alla migrerande arbetare och deras familjemedlemmar. stöder arbete för universell ratifikation och uppfyllande av organisationens åtta kärnkonventioner om mänskliga rättigheter (områdena föreningsfrihet och förhandlingsrätt, icke-diskriminering i arbetslivet, förbud mot tvångsarbete och förbud mot barnarbete). Utskottet ser positivt på att samtliga EU-länder har ratificerat dessa konventioner. bidrag via Sida till utvecklingssamarbete via ett partnerskapsavtal uppgår till . Detta framgår av det femåriga avtal som slutits mellan Sida och . Avtalet fokuserar på tre tematiska områden: sysselsättningsintensiv ekonomisk tillväxt, föreningsfrihet och kollektivavtal samt arbetsmiljö. Jämställdhet prioriteras dessutom som horisontellt tema. Avtalet följs upp genom årliga dialoger mellan Sida och . Utskottet välkomnar det stöd som ger till ratificering och genomförande av kärnkonventioner och i övrigt inom ramen för partnerskapsavtalet. Genomslagskraften av prioritering av demokrati och mänskliga rättigheter i utvecklingssamarbetet kan bli större genom agerande för att dessa prioriteringar också får genomslag i de multilaterala organisationernas verksamhet. har i betänkande 2008/09:UU6 Frihet från förtryck demokratibistånd framhållit att arbete för de mänskliga rättigheterna ska vara resultatinriktat och fokusera på att de mänskliga rättigheterna efterlevs. Utöver den årliga dialogen mellan Sida och om partnerskapsavtalet är det enligt utskottet angeläget att, i linje med strategi för multilateralt utvecklingssamarbete , strukturerade bedömningar regelbundet görs av arbete. Enligt strategin för multilateralt utvecklingssamarbete ska relevans och effektivitet var vägledande i bedömningen av varje organisation. Frågor som enligt utskottet bör ingå i en bedömning är exempelvis i vilken utsträckning en multilateral organisation medverkar till att målen för utvecklingssamarbete kan uppnås samt om organisationen uppvisar öppenhet, har resultatuppföljning samt kostnadsmedvetande och kostnadskontroll. EU:s sociala agenda fäster stor vikt vid unionens bidrag till att stärka globaliseringens sociala dimension. EU verkar för att främja anständigt arbete1[ Anständigt arbete (decent work) omfattar produktiv och fritt vald sysselsättning, arbetsrätt, social trygghet, dialog mellan arbetsmarknadens parter och beaktande av könsperspektivet.] för alla såväl inom unionen som i sina yttre relationer, däribland inom FN-systemet. agerande bygger på kommissionsmeddelande Anständigt arbete för alla EU:s bidrag till agendan för anständigt arbete i världen, KOM(2006) 249, som rådet, och unionens ekonomiska och sociala kommitté ställt sig bakom. I genomförandet samarbetar EU framför allt med och FN. EU agerar för att de arbetstillfällen som skapas genom öppen handel innefattar minimistandarder för anständigt och värdigt arbete och bidrar till att främja långsiktigt hållbar utveckling och konkurrenskraft. Erfarenheterna inom unionen visar att höga arbetsnormer som främjar goda arbetsförhållanden också stöder ekonomisk utveckling och stärker konkurrenskraften. EU samarbetar nära med för att integrera arbetslivsaspekter i sin handelspolitik och inkluderar rutinmässigt samarbetsinitiativ och incitament för bättre arbetsförhållanden i de handelsavtal unionen förhandlar om. Utskottet noterar att kommissionen i sitt meddelande om en ny handelsstrategi för EU, KOM(2010) 612, framhåller att relationen mellan unionens handelspolitik och utrikespolitik måste vara ömsesidigt stödjande. Enligt kommissionsmeddelandet gäller detta naturligtvis utvecklingspolitiken och tillämpningen av FN-sanktioner, men det handlar också om att skapa de rätta incitamenten för EU:s partnerländer att se till att mänskliga rättigheter, arbetsnormer och miljöskydd respekteras. Detta kan enligt kommissionen ske exempelvis inom ramen för handelssamarbetet och de politiska relationerna med länder utanför EU eller genom särskilda handelsinstrument som det allmänna preferenssystemet eller frihandelsavtalen. Av EU:s framgår att unionen fortsätter att stödja övervakningssystem och fortlöpande agerar under årliga arbetskonferens och styrelse vid brott mot grundläggande arbetslivsnormer, däribland i fråga om , och . EU fortsätter också att ge stöd till , exempelvis på områdena handel och sysselsättning, statistiksystem, socialt skydd och sysselsättning samt på arbetsmiljöområdet. EU och grannländer till unionen kan inom ramen för den europeiska grannskapspolitiken (ENP) komma överens om bilaterala handlingsplaner som innehåller specifika mål vad avser demokrati, rättsstaten och mänskliga rättigheter, däribland genomförande av internationella konventioner om grundläggande rättigheter i arbetslivet. Handlingsplanerna anger en dagordning för politiska och ekonomiska reformer på kort och medellång sikt. Frågan om ratificering av konvention nr 94, vilket förespråkas i en motion, har behandlats av både arbetsmarknadsutskottet och finansutskottet, och då senast (betänkandena /11:AU3 och 2010/11:FiU29 samt utlåtande /11:FiU44). hänvisar till ställningstagandena i dessa sammanhang och avstår från att i detta nu aktuella betänkande redovisa ytterligare överväganden. Motionsvis betonas att det är viktigt att hävda arbetstagarnas intressen och den sociala dimensionen i multilaterala organisationer. I spåren av den globala ekonomiska krisen har arbete för att främja mänskliga rättigheter i arbetslivet uppmärksammats och i ökande utsträckning fångats upp av de internationella finansiella institutionerna som exempelvis IMF och . Ett exempel på ett sådant samarbete är och IMF:s gemensamma konferens i som bl.a. efterlyste ett brett internationellt engagemang för ekonomisk återhämtning där sysselsättning och social sammanhållning sätts i fokus. har också, i nära samarbete med andra internationella organ, haft en framträdande roll i de senaste G20-mötena. Ett aktuellt exempel på ett sådant samarbete är att , , och () lade fram den gemensamma rapporten the Benefits of Trade for Employment and Growth, som utarbetats inför i , , . Utskottet erinrar om att det i slutsatserna från uttrycks ett tydligt stöd för en rättvis globalisering. Deltagarna slog fast att full och produktiv sysselsättning och anständigt arbete för alla (decent work for all), inklusive för kvinnor och unga personer, ska utgöra ett centralt mål för relevant nationell och internationell politik och att detta utgör en komponent i strävandena att nå FN:s millennieutvecklingsmål. Utskottet konstaterar att Världsbanksgruppen (VBG) enligt sina stadgar inte har något mandat att arbeta med mänskliga rättigheter. Indirekt bidrar dock VBG till demokratisk utveckling och förverkligandet av de mänskliga rättigheterna genom att stödja uppfyllandet av framför allt ekonomiska och sociala rättigheter. Enligt den strategi för samarbete med VBG som regeringen beslutade om bör VBG fortsätta att förstärka sin kapacitet att systematiskt tillämpa ett rättighetsperspektiv i verksamheten. ska även framgent bidra till detta. Det är enligt strategin särskilt viktigt att VBG bidrar till insatser som stärker förutsättningarna för fattiga människor att delta i ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbara tillväxtprocesser, utvecklar marknader och företagande samt ökar anpassningsförmågan till förändringar. I det framtida stödet är det viktigt att ta fasta på erfarenheterna från VBG:s stöd i samband med den finansiella och ekonomiska krisen. I sammanhanget kan nämnas att tillsammans med de övriga nordiska länderna har arbetat för inrättandet av en samfinansieringsfond för mänskliga rättigheter inom . Fonden, som inrättades 2008, syftar till att stärka bankens kapacitet att arbeta med rättighetsfrågor och att göra bankens analysarbete och insatser mer effektiva. I motioner förespråkas ratificering av om för skydd för alla migrerande arbetare och deras familjemedlemmar, den s.k. migrantarbetarkonventionen. En motion med motsvarande innebörd har tidigare behandlats av socialförsäkringsutskottet i betänkande 2010/11:SfU6 Migration och asylpolitik. Konventionen trädde i kraft och har inte ratificerats av någon medlemsstat i EU. De som har valt att ratificera konventionen är främst stater varifrån migrantarbetare kommer. I princip återfinns rättigheterna i konventionen också i andra kärnkonventioner eller i två om migrantarbetare. Som framgått tidigare i detta avsnitt stöder arbete för universell ratifikation och uppfyllande av organisationens åtta kärnkonventioner om mänskliga rättigheter. finner i likhet med socialförsäkringsutskottet i det nämnda betänkandet inte skäl att föreslå att göra ett tillkännagivande om att ska ratificera migrantarbetarkonventionen. Mot bakgrund av vad som anförts avstyrker utskottet motionerna U223 (MP), Sf368 (V) yrkande 26, Sf394 (MP) yrkande 15 och U306 (S) yrkande 25. Utöver de yrkanden som behandlas tidigare i detta betänkande finns motionsvis framförda förslag som är föremål för förenklad motionsbehandling enligt de riktlinjer som fastslagits av med anledning av betänkande 2005/06:RS3 och i enlighet med den av utrikesutskottet fastställda promemorian Förenklad motionsbehandling under återstoden av mandatperioden. Utskottet har vid en genomgång och beredning funnit att de yrkanden som redovisas i bilaga 2 inte kan vara aktuella för något tillkännagivande från . Efter denna behandling avstyrker ett enigt utskott motionerna i bilaga. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Grundläggande mänskliga rättigheter, punkt 1 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (S), (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:U306 yrkandena 22 och 23. En förutsättning för demokratin är respekten för de mänskliga rättigheterna. De mänskliga rättigheterna, så som de kommer till uttryck i allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna och en rad andra konventioner, utgör en okränkbar helhet. Vi ser med oro på hur regeringen vid ett flertal tillfällen marginaliserat frågan om mänskliga rättigheter. Omsorgen om och försvaret av de mänskliga rättigheterna måste även i fortsättningen utgöra en central del av utrikespolitik. Engagemanget för de mänskliga rättigheterna speglar våra förhoppningar om en värld där människor kan leva fria, utan fruktan och nöd. Rättigheterna i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna är universella. De gäller för alla människor, utan åtskillnad, och ska respekteras över hela världen, oavsett land, kultur och specifik situation. Vi ska stå upp för de mänskliga rättigheterna varhelst i världen de kränks. Vår röst ska vara lika skarp mot oförrätter oavsett om de begås av en stormakt eller en diktatur. Kampen mot diskriminering på grund av kön, etnicitet, sexuell läggning, funktionshinder och religion måste föras både nationellt och internationellt. De fackliga rättigheterna behöver stärkas. Jämställdhet och barns rättigheter ska prioriteras. Internationella regler om de mänskliga rättigheterna reglerar förhållandet mellan statsmakten och den enskilde. Rättigheterna är knutna till individen, som ska kunna åtnjuta dessa ensam eller tillsammans med andra. Det är staten, dvs. ett lands regering, som har ansvaret för att rättigheterna respekteras och att dessa omsätts i praktiken genom bl.a. ett fungerande rättsväsen, lagstiftning, undervisning och socialt stöd. Staten är skyldig att se till att dess företrädare agerar i enlighet med de mänskliga rättigheterna och måste på olika sätt förhindra att dess företrädare begår brott mot de mänskliga rättigheterna. FN:s konvention om medborgerliga och politiska rättigheter slår fast de grundläggande friheterna och rätten till skydd mot övergrepp. Konventionen behandlar rätten till liv, förbud mot tortyr och slaveri samt olika friheter såsom yttrande- och religionsfrihet. FN:s konvention om de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna innehåller rättigheter sammanhängande med människors grundläggande behov. Där behandlas rättigheter som rätten till arbete, rätten till en tillfredsställande levnadsstandard och rätten till utbildning. Stater som anslutit sig till konventionen ska till fullo utnyttja sina tillgängliga resurser för att säkerställa att konventionens rättigheter gradvis förverkligas. Trots att alla stater formellt har erkänt de mänskliga rättigheterna kränks dessa kontinuerligt och medvetet. Konservativa och liberaler bortser gärna från de sociala, ekonomiska och kulturella rättigheter som kräver ett aktivt, kollektivt, medmänskligt ansvar för att förverkligas. De godtar endast de formella politiska friheterna. Å andra sidan finns regimer som medvetet kränker individernas politiska fri- och rättigheter med hänvisning till sociala framsteg eller en illusion om ett högre framtida mål. Vi vill understryka att de mänskliga, medborgerliga, politiska, ekonomiska, sociala och kulturella fri- och rättigheterna är universella, odelbara och individuella. De får varken inskränkas av stater eller av andra aktörer. Dialog om tortyrkonventionen, punkt 5 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:U312 yrkande 2. Organisationen har släppt ett omfattande material om övergrepp och tortyr i som utförts av irakiska säkerhetsstyrkor. Det är oklart om den amerikanska militären haft vetskap om övergreppen. Enligt dokumenten förefaller det dock troligt att den inte var ovetande om den utbredda användningen av tortyr och andra övergrepp mot fångar som sker i utan risk för rättsliga påföljder. Överlämningarna pågick till enligt ett avtal mellan och . Avtalet innehöll inga villkor om korrekt behandling av fångar eller skydd av deras mänskliga rättigheter. har anslutit sig till FN:s konvention mot tortyr, vilken uttryckligen förbjuder stater att själva använda tortyr och även förbjuder överlämning av fångar till andra staters myndigheter om det finns risk för tortyr. I detta fall innebär det att de amerikanska myndigheterna begått brott mot folkrätten genom att överlämna tusentals fångar till irakiska säkerhetsstyrkor. Folkrätten har tillkommit som en garanti för hur stater ska uppföra sig mot varandra, mot medborgarna och mot andra staters medborgare. Tyvärr verkar det som om staters egenintresse alltmer tillåts tänja gränserna för vad olika folkrättsliga regelverk är till för. Tortyrkonventionen är en av de konventioner som stater verkar ta väldigt lätt på, vilket Wikileaks visar när det gäller agerande i . Det är angeläget att få stopp på irakiska myndigheters tortyr av både överlämnade fångar och andra. bör i kontakterna med både och ta upp vikten av att leva upp till tortyrkonventionen och andra folkrättsliga bestämmelser. SRHR, kvinnors rättigheter, punkt 7 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (S), (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2010/11:U296 yrkandena 1, 7, 8, 10 och 11, 2010/11:U298 yrkande 14 och 2010/11:U306 yrkandena 26 och 27. Kvinnors rättigheter har alltid varit särskilt utsatta, vilket grundas i en traditionell kulturell underordning i alla samhällen.