bet · GY01MJU14 · 2011-03-07 00:00:00 — Med det anförda anser utskottet att motion MJ255 (M) kan lämnas utan vidare åtgärd. Livsmedelslagstiftningens syfte är att de livsmedel som säljs eller på annat sätt släpps ut på marknaden ska vara säkra, dvs. inte vara skadliga för människors hälsa eller på annat sätt otjänliga. Ansvaret för detta har den som tillhandahåller livsmedel, dvs. butiks- eller restauranginnehavaren. Enligt vad utskottet har inhämtat från finns det en risk att smitta som kan påverka livsmedel negativt kan spridas via toaletter. Det är därför viktigt att toaletter som används av dem som hanterar livsmedel inte används av allmänheten. Med det anförda föreslår utskottet att motion MJ300 (S) lämnas utan åtgärd. Förbud mot transfetter, azofärgämnen och energidrycker Utskottets förslag i korthet tillkännager som sin mening med anledning av två motionsyrkanden (S och MP) att regeringen bör lägga fram ett lagförslag som förbjuder användningen av transfetter i livsmedel. En motion (MP) om att driva frågan om förbud mot transfetter inom EU avslås. Vidare avslås motionsyrkanden (MP, FP och V) om förbud mot farliga tillsatser i livsmedel (azofärg-ämnen) och förbud mot försäljning av energidrycker som innehåller koffein och taurin till barn. Jämför reservationerna 3 (M, FP, C, KD), 4 (S, MP, V), 5 (S, MP, V) och 6 (MP, V). Enligt motion MJ232 (MP) yrkande 1 bör , tillsammans med övriga nordiska länder, på EU-nivå driva på för att förbjuda användningen av industriellt framställda transfetter i livsmedel. Vidare bör följa det danska exemplet och förbjuda användningen av industriellt framställda transfetter i livsmedel (yrkande 2). Enligt motionärerna är det oacceptabelt att livsmedelsproducenter får fortsätta att använda transfett i matvaror. Människors hälsa är mycket viktigare än kortsiktiga intressen av ett billigt fast fett. Industriellt framställt transfett behövs inte. Smör och naturliga oljor kan användas i stället. Även i motion MJ323 (S) (delvis) begärs att regeringen tar initiativ till en lagstiftning som reglerar användningen av transfetter i matvaror. Transfetter i livsmedel bidrar till att försämra människors fysiska hälsa. Huvudlinjen för att minska andelen transfetter i tycks vara att livsmedelsindustrin ska sanera sig själv. Men detta arbete har inte gett tillräckliga resultat. I likhet med det danska exemplet måste en lagstiftning som reglerar användningen av transfetter i olika matvaror som säljs i handeln införas i . I motion MJ296 (V) yrkande 2 begärs att ett förbud införs mot farliga tillsatser i livsmedel. Syntetiska ämnen är vanliga som livsmedelstillsatser. En sådan vanlig tillsats är s.k. azofärger som finns i godis, bakverk, läsk, juice, kaviar m.m. Sådana ämnen kan ge upphov till allergiska reaktioner och beteendestörningar. Enligt MJ231 (MP) yrkande 1 bör försäljning av energidrycker som innehåller koffein och taurin förbjudas till barn och ungdomar . har det blivit allt vanligare att både barn och vuxna dricker energidrycker. De flesta saknar vetskap om vad vissa av dessa innehåller. Energidrycker med taurin och koffein uppfattas av fler och fler som ett samhällsproblem. Äldre- och folkhälsoministern har tidigare hänvisat till att man inte säkert kan påvisa vilka risker energidrycker har, men bevisbördan borde vara omvänd. Det behövs forskning som redovisar hälsokonsekvenser av energidrycker innehållande koffein och taurin både , likaså i kombination med andra ämnen, t.ex. alkohol. I motion MJ242 (FP) yrkas att det införs ett förbud mot försäljning av energidrycker som innehåller koffein och taurin till barn . Det bör bringas klarhet i koffeinets och taurinets negativa effekter. Ett antal olika studier har pekat på kopplingen mellan s.k. transfetter och olika sjukdomar. För den som äter mycket transfetter ökar risken att drabbas av bl.a. hjärtsjukdom, bröst- och prostatacancer, insulinresistens och försämrat immunförsvar. I infördes regler som innebär att högst av den totala mängden fett i ett livsmedel får vara industriellt framställt transfett. I finns däremot inga regler som begränsar mängden transfett i livsmedel. I stället för att reglera mängden industriellt framställda transfetter har diskussioner förts med livsmedelsindustrin i syfte att få producenterna att använda fettråvaror med en högre andel omättat fett eller att minska fettinnehållet. Huvudlinjen för att minska andelen transfetter tycks vara att livsmedelsindustrin ska sanera sig själv. Men alla livsmedel som säljs i är inte producerade här, och företagen får på så sätt olika spelregler. Den som äter på restaurang vet inte om maten innehåller transfett. Som konsument är det omöjligt att veta om en produkt innehåller transfett eller inte. Det i genomförda arbetet för att minska transfetterna i livsmedel har inte gett tillräckliga resultat. Utskottet anser därför att regeringen bör lägga fram lagförslag till om förbud mot transfetter i livsmedel, i likhet med vad som gäller i . Det anförda bör ges regeringen till känna. Därmed tillstyrks motionerna MJ232 (MP) yrkande 2 och MJ323 (S) (delvis). Utskottet är däremot inte berett att föreslå någon åtgärd med anledning av det framförda kravet om att på EU-nivå driva på när det gäller en reglering av användningen av industriellt framställda transfetter i livsmedel. Därmed avstyrks motion MJ232 (MP) yrkande 1. När det gäller azofärgämnen vill utskottet anföra följande. Azofärgämnen framställs kemiskt. I svensktillverkade livsmedel används azofärgämnen inte i någon större omfattning. Sju azofärgämnen får användas till nästan alla livsmedel som får färgas. Det innebär att de får användas i drycker med undantag för saft, som aldrig får färgas, glass, konfektyrer, tuggummi, konditorivaror, desserter, sylt, marmelad, soppor, såser, senap, frukt- och grönsaksberedningar, smaksättningspreparat, snacks och kosttillskott. Några azofärger får endast användas i vissa livsmedel. På alla förpackade livsmedel måste det finnas en ingrediensförteckning där alla färgämnen som använts måste redovisas. Oförpackade livsmedel har ingen ingrediensförteckning. Den som säljer oförpackade livsmedel bör kunna upplysa om vad som finns i ett visst livsmedel. Livsmedel som innehåller vissa azofärgämnen måste ha en särskild märkning. När dessa färgämnen ingår i en produkt ska färgernas namn eller E-nummer följas av texten: Kan ha negativ effekt på barns beteende och koncentration. Anledningen till märkningskraven var en studie från som pekar på att ämnena kan ge barn koncentrationssvårigheter. Enligt Landsbygdsdepartementet har den europeiska livsmedelssäkerhetsmyndigheten, Efsa, bedömt studien och därvid konstaterat att det inte är klart vetenskapligt bevisat att ämnena är skadliga. Mot bakgrund av det anförda föreslår utskottet att motion MJ296 (V) yrkande 2 lämnas utan åtgärd. Utskottet har tidigare behandlat frågan om energidrycker (se bet. 2009/10:MJU10 s. 1314) och då anfört bl.a. följande: I svar på interpellation 2009/10:27 om energidrycker har äldre- och folkhälsoministern anfört att ett flertal utredningar om energidryckernas effekter har genomförts, av EU:s vetenskapliga experter liksom experter i enskilda länder. Dessa har dock inte kunnat belägga att energidrycker skulle vara hälsofarliga och har därmed inte signalerat behov av beslut i form av förbud eller åldersgränser. har dock mot bakgrund av vad som framkommit av genomförda utredningar tagit fram råd för konsumtion av energidrycker. framhåller i dessa råd att de inte är lämpliga som törstsläckare, inte är lämpliga som vätskeersättning i samband med fysisk ansträngning och inte är lämpliga att kombinera med alkohol. I detta sammanhang ville ministern också framhålla att har i uppdrag att informera konsumenter, företag och andra intressenter i livsmedelskedjan om gällande regelverk, kostråd och andra viktiga förhållanden på livsmedelsområdet samt främja konsumenternas, särskilt barns och ungdomars, förutsättningar att göra medvetna val avseende hälsosam och säker mat. Det finns många aktörer, särskilt föräldrarna, idrottsrörelsen, livsmedelsbranschen, som på olika sätt kan påverka våra barns och ungdomars förhållningssätt till mat och dryck. Sammanfattningsvis framhöll ministern att det inte har bedömts finnas underlag för beslut i form av förbud eller åldersgränser. Vidare framhöll hon att det är av yttersta vikt att frågan fortsatt uppmärksammas hos alla de aktörer som på olika sätt kan motverka en ohälsosam konsumtion av energidrycker hos våra barn och ungdomar. Ministern framhöll även att frågan kommer att följas noggrant, bl.a. med avseende på vad forskningen framgent säger om risker förenade med konsumtion av energidrycker. Enligt vad utskottet har inhämtat från Landsbygdsdepartementet har frågan om begränsning av koffein i energidrycker varit uppe till diskussion i för allmän lagstiftning senast med anledning av en dansk notifiering om nationellt förbud. Kommissionen uppgav vid mötet att det inte var aktuellt med harmoniserade regler . Inte heller planeras något nationellt förbud angående energidrycker i . Med det anförda föreslås att motionerna MJ231 (MP) yrkande 1 och MJ242 (FP) lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden (S, M, MP, KD och V) om obligatorisk ursprungsmärkning av livsmedel samt märkning av transfetter, palmolja, matens klimatpåverkan, miljömärkning av fisk, och GMO m.m. Jämför reservationerna 7 (S, MP, V), 8 (MP, V), 9 (S, MP, V), 10 (S) och 11 (MP, V). Enligt motion MJ302 (S) bör en obligatorisk ursprungsmärkning av matvaror som säljs i införas. När konsumenterna går till affären och tittar i hyllorna exponeras den ena varan efter den andra som svenskproducerad. Det är alltför ofta så att råvarorna till produkten kommer från andra länder, och detta kan uppfattas som falsk marknadsföring. Om konsumenten ska ha en realistisk möjlighet att välja svenska matvaror producerade av svenska köttråvaror och av svenska bönder i måste det finnas en tydlig obligatorisk ursprungsmärkning som upplyser om det. Även i motion MJ322 (S) yrkas att en obligatorisk ursprungsmärkning av livsmedel införs. Livsmedlen ska märkas på ett sådant sätt att konsumenten tydligt ser vad han eller hon betalar för. Det gäller varans ursprung, transport, förädling och energiåtgång. Konsumenterna måste få chansen att göra aktiva val. Även enligt motion MJ320 (M) bör man se över möjligheterna att införa ett system med obligatorisk ursprungsmärkning av livsmedel. Ett sådant system som omfattar alla livsmedel som produceras i landet skulle göra det enklare för konsumenten att välja de produkter man önskar. I motion MJ239 (M) yrkandena 12 begärs att man ställer högre krav på handeln när det gäller ursprungsmärkning och att mat som köps in av svenska offentliga inrättningar ska uppfylla kraven i svensk lagstiftning. I motion MJ274 (KD) yrkande 4 framhålls att de gemensamma EU-reglerna om ursprungsmärkning som finns ska efterlevas. På exempelvis all fisk som säljs i detaljhandeln inom EU ska det finnas information om namnet på fiskarten, fångstmetod och i vilket havsområde den fångats. Enligt motion MJ356 (MP) bör det införas en obligatorisk ursprungsmärkning av animaliska produkter. För att konsumenter ska kunna göra medvetna val behövs en sådan obligatorisk ursprungsmärkning. ska allt nötkött vara märkt med ursprungsland, men för andra djurslag finns inga sådana krav. Det finns heller inga krav på att ursprungsland ska redovisas för kött som serveras på restaurang. röstade för att allt kött ska märkas med var djuret är fött, uppfött och slaktat, att det ska framgå om djuret slaktats utan bedövning samt att även fisk, mjölkprodukter och sammansatta produkter som korv ska ursprungsmärkas (yrkande 39). Även i motion MJ295 (V) yrkande 2 begärs en obligatorisk ursprungsmärkning av kött. Det är av stor vikt att vi som konsumenter har tillräcklig information om de produkter som finns på marknaden. brister märkningen vad gäller kött och därmed minskar möjligheten för konsumenten att göra aktiva val. Allt kött inom EU bör därför ursprungsmärkas. Enligt motion MJ232 (MP) yrkande 3 bör lagstiftningen om konsument-information på livsmedelsförpackningar förtydligas så länge det är tillåtet med transfetter i livsmedel. deklareras enbart delvis härdat fett på produkter i handeln utan att man är skyldig att ange härdningsgrad eller andel transfetter i det härdade fettet. Med tanke på de risker som transfetter innebär för konsumenten måste dessa tydligt deklareras på förpackningen. I motion MJ323 (S) (delvis) yrkas att regeringen tar initiativ till en lagstiftning som reglerar märkning av produkter som innehåller palmolja. skövlas stora arealer regnskog för att ge plats åt palmodlingar. Oljan som utvinns används sedan som vegetabilisk olja i t.ex. kakor, chips, hudlotion m.m. För att minska vår klimatpåverkan och förstörelsen av unika biotoper genom skövling av regnskog bör konsumenterna ha möjlighet att välja bort produkter med just palmolja. bör införa krav på märkning av vilken typ av vegetabilisk olja produkterna innehåller. Enligt motion MJ272 (KD) yrkande 8 bör verka för en frivillig europeisk märkning av matens klimatpåverkan där såväl produktionsmetoder, lagring som transporter ingår. Privata produktmärkningar av olika slag är ett bra exempel på hur konsumenter och producenter kan mötas i en marknadsekonomi. Genom de certifieringsavgifter som producenterna betalar blir det möjligt att vidareutveckla märkningssystemen utifrån marknadens krav. Enligt motion MJ252 (S) bör regeringen ta initiativ till ett miljömärkningssystem för hotade fiskarter. Världsnaturfonden (WWF) har gått ut med rekommendationer och allmänna tips för miljövänliga inköp av fisk till allmänheten/konsumenterna. Staten och dess myndigheter och de leverantörer de använder sig av är stora inköpare av varor, inte minst livsmedel. Hotade fiskarter bör inte få köpas in av staten och myndigheters verksamhet. För att detta ska vara möjligt bör därför regeringen först ta initiativ till att ett miljömärkningssystem införs för hotade fiskarter. I motion MJ274 (KD) yrkande 5 begärs att kraven på märkning kompletteras med ett krav på att fiskens hotbild i det område där den fiskats anges. Världsnaturfondens fiskguide kan här användas som förebild. Enligt motion MJ267 (MP) yrkande 4 ska alla produkter med inblandning av genmodifierade grödor, inklusive kött från djur som ätit GMO-foder, märkas tydligt. Det behövs en tydlig märkning av all inblandning av GMO i såväl konsumentprodukter som foder. Även kött där djuren ätit foder med GMO-innehåll måste märkas för att konsumenterna ska kunna göra ett medvetet val. Grundprincipen i EU-lagstiftningen (EG 1829/2003 artikel 12) är att all inblandning av GMO-material i princip är märkningspliktig. Denna princip bör få fullt genomslag och inte undvikas med tröskelvärden eller liknande. I motion MJ272 (KD) yrkande 5 begärs att märkning av genmodifierade varor ska vara obligatoriskt för alla livsmedel. Det måste vara möjligt för en konsument att helt avstå från GMO-produkter. Regelverket för livsmedelsmärkning är harmoniserat inom EU, vilket betyder att alla medlemsstater följer samma lagstiftning, se och rådets direktiv /13/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel. Nötkött, fisk och honung ska enligt reglerna alltid märkas med ursprung, dvs. märkningen ska visa var produkterna kommer från. I fråga om frukt och grönsaker finns även krav på att man ska ange uppgift om ursprungsland. För andra livsmedel, inklusive annat kött än nötkött, gäller att ursprunget ska anges om konsumenten annars blir vilseledd. Som konsument ska man aldrig luras att tro att livsmedlet kommer från ett annat land, en annan stad eller annan region än vad det faktiskt gör. måste tillverkaren därför komplettera märkningen med uppgift om ursprunget. För nötkött finns speciella regler med krav på märkning med ursprung. Om varan är märkt med "Ursprung " betyder det att djuret är fött, uppfött och slaktat i . I fråga om fisk, skaldjur och blötdjur, t.ex. musslor, ska man få information i butiken om varifrån produkten kommer, ursprungsland eller fångst-zon. Detta kan antingen skrivas i märkningen eller visas med en affisch. Säljaren ska även informera om produktionsmetod, t.ex. odlad eller vildfångad, och handelsbeteckning, dvs. vad fisken ska kallas på svenska, t.ex. sik eller regnbågslax. Om denna information inte kan lämnas får varan inte säljas. Man får också ange det vetenskapliga namnet vilket, om det anges, ska vara fullständigt. Reglerna gäller inte vid försäljning av mindre mängder fisk direkt från fiskare eller odlare till konsumenten. För att förenkla regleringen presenterade kommissionen ett nytt förslag om livsmedelsinformation till konsumenterna (KOM(2008)40). Kommissionen föreslog bl.a. att ursprungsmärkning som huvudprincip även i fortsättningen ska vara frivillig. Dessutom ville kommissionen att om ursprunget för den karaktärsgivande ingrediensen inte är densamma som själva livsmedlet måste även ingrediensens ursprung märkas. Kommissionens förslag har därefter behandlats i två separata spår, under ministerrådet respektive under parlamentet. Parlamentet vill enligt den första läsningen att betydligt fler typer av livsmedel ska ursprungsmärkas. Kravet ska gälla alla livsmedel som består av en enda ingrediens, exempelvis kött och fjäderfä, mejeriprodukter, färsk frukt och färska grönsaker. Dessutom anser parlamentet i den första läsningen att ursprunget för kött, fjäderfä och fisk bör anges när dessa ingår som ingredienser i livsmedel, och parlamentet har även föreslagit att kommissionen gör en konsekvensanalys i samråd med berörda parter. har stött kommissionens handlingslinje när det gäller ursprungs-märkningen, dvs. att de uppgifter som är obligatoriska ska förbli obligatoriska. Vidare har man ansett att det inte ska införas ytterligare obligatorium utan i stället bör det förtydligas vad som faktiskt menas med livsmedels urprung. Det är viktigt för att inte konsumenterna ska vilseledas av en vag och otydlig ursprungsmärkning. Mot bakgrund av krav på ökad ursprungsmärkning tog det belgiska ordförandeskapet fram en kompromiss som innebär obligatorisk ursprungsmärkning av färskt, kylt eller fryst kött av får, get, gris eller fjäderfä. Enligt vad utskottet har inhämtat från Landsbygdsdepartementet ställde sig regeringen bakom den gemensamma ståndpunkten från rådet om förslaget om livsmedelsinformation till konsumenterna som omfattar bl.a. kravet på obligatorisk ursprungsmärkning av färskt, kylt eller fryst kött av får, get, gris eller fjäderfä. Dessutom förtydligas i förslaget vad som menas med ursprung och även den regel som finns att om utelämnandet av ursprungsland eller härkomstort skulle vilseleda konsumenten är det obligatoriskt att ange ursprunget. , tillsammans med ett antal andra medlemsstater, lämnade också en deklaration där man kräver att en konsekvensutredning görs innan man fastställer utökade ytterligare krav på obligatorisk ursprungsmärkning av t.ex. kött eller mjölk som används som ingrediens. Behandlingen av frågan fortsätter nu i ministerrådet och . som är ordförandeland i EU har prioriterat detta förslag och hoppas kunna slutföra förhandlingarna . Utskottet konstaterar avslutningsvis att det är relativt vanligt med ursprungsmärkning av även annat kött än nötkött i , och konsumenten kan påverka genom att välja att köpa ursprungsmärkt kött. Det är också fullt möjligt för den som vill att informera om t.ex. djurhållningen så länge upplysningen är korrekt och inte vilseledande. Med det anförda föreslår utskottet att motionerna MJ302 (S), MJ322 (S), MJ320 (M), MJ239 (M) yrkandena 12, MJ356 (MP) yrkande 39, MJ295 (V) yrkande 2 och MJ274 (KD) yrkande 4 lämnas utan ytterligare åtgärd. I förhandlingarna om livsmedelsinformation till konsumenterna behandlas även frågan om märkning av transfetter och ursprung för oljor. Kommissionens förslag innebär att mängden transfettsyror liksom ursprunget för oljor frivilligt kan anges. har i sin första läsning angett att mängden transfettsyror och ursprunget för oljor ska anges som en obligatorisk uppgift. I sin första läsning har rådet ställt sig bakom kommissionens förslag. Utskottet konstaterar att frågan om märkning av transfetter och ursprunget för oljor är föremål för fortsatt beredning inom EU och anser att resultatet av förhandlingarna bör avvaktas. Därmed föreslås att motionerna MJ232 (MP) yrkande 3 och MJ323 (S) (delvis) lämnas utan vidare åtgärd. Utskottet har tidigare angående livsmedelskedjans klimatpåverkan betonat att konsumenterna med kunskap kan göra medvetna val. Utskottet har vidare anfört att aktiviteter som ökar kunskapen kring livsmedelskedjans miljö- och klimatpåverkan och som bidrar till att sprida kunskap om lämpliga åtgärder är angelägna (se bet. 2008/09:MJU28 s. 8384). Landsbygdsminister har angående miljösmarta matval anfört bl.a. följande (svar på interpellation 2010/11:75 i protokoll 2010/11:29): Många konsumenter i och i andra länder har ett stort intresse av att veta hur produkterna de köper har producerats och kan tänkas påverka omgivningen. Konsumenternas engagemang är en stor tillgång för ett hållbart samhälle och så att vi kan bruka utan att förbruka. Det är då positivt att konsumenterna kan skaffa sig information om hur man konsumerar miljösmart. Miljösmart konsumtion kan ske på många olika sätt. Det är inte alltid som närproducerade produkter är bättre ur ett miljö- eller klimatperspektiv. Däremot är jag den första att hålla med om att det finns många värden med att handla närproducerat, t.ex. för att hålla våra svenska landskap öppna. Detta visar att frågan om vad som är miljösmart mat är komplex. Det finns ett växande intresse hos konsumenterna att köpa produkter med olika typer av miljö- och klimatmärkningar. Det är därför positivt att certifiering på initiativ av marknadens aktörer växer fram eftersom det ökar konsumentens möjligheter att välja. Det är dock viktigt att sådana initiativ ser till en produkts hela så kallade fotavtryck, dvs. hur mycket en produkt påverkar miljön från det att den produceras till det att varan fraktas hem till konsumenten. Enligt vad utskottet har inhämtat från Landsbygdsdepartementet är frågan om vilka faktorer som bör ligga till grund för en bedömning av ett livsmedels klimatpåverkan och hur dessa faktorer ska viktas sinsemellan mycket komplicerad. Det europeiska branschorganet för livsmedels- och dryckesindustrin (CIAA) och en rad andra branschorganisationer med anknytning till livsmedels- och jordbrukssektorn driver tillsammans med bl.a. ett dialogforum för hållbarhetsfrågor. är observatör i detta forum. Viktiga frågor är bl.a. att utveckla vetenskapliga pålitliga och enhetliga metoder för att utvärdera livsmedelskedjans miljöpåverkan, att finna lämpliga kommunikationsverktyg riktade till konsumenter m.fl. samt att stödja arbetet med löpande miljöförbättringar i livsmedelskedjan. Utskottet, som även fortsättningsvis vill framhålla konsumentens viktiga roll vid valet av miljösmarta livsmedel, anser mot bakgrund av det anförda att motion MJ272 (KD) yrkande 8 bör lämnas utan vidare åtgärd. och rådets förordning nr 66/2010 om ett EU-miljömärke trädde i kraft (EU Ecolabel, blomman). Kommissionen ska, innan kriterier utarbetas för livsmedels- och foderprodukter (inklusive fiske- och vattenbruksprodukter), genomföra en undersökning om möjligheten att fastställa tillförlitliga kriterier. Särskild vikt ska läggas vid kopplingen till ekologiska livsmedel. Innan kriterier tas fram ska medlemsstaterna konsulteras i och i den föreskrivande kommittén. Kommissionen har gett en konsult i uppdrag att utreda frågan, och ett utkast ska eventuellt diskuteras i .