· GY01CU16 · 2011-04-06 11:49:01 — Jag yrkar bifall till utskottets förslag till riksdagsbeslut och avslag på samtliga reservationer i betänkande CU16.Jag ska ta tillfället i akt och tala om ett par av de punkter som avhandlas i betänkandet och börjar med frågan om solidariskt skadeståndsansvar för barn. Det handlar här om unga upp till ålder.Det finns skäl för att behålla det solidariska ansvaret. Det finns också skäl för att upphäva det. Frågan är absolut inte ny, utan den har funnits med under de två mandatperioder jag suttit i . Det är framför allt från som man driver frågan om att upphäva det solidariska skadeståndsansvaret.Skälet för ett solidariskt skadeståndsansvar är att brottsoffer ska få sin ersättning, helst efter en dom.Skälet för att upphäva det solidariska skadeståndsansvaret är naturligtvis att öka möjligheterna att återföra en ung brottsling eller skadevållare på rätt väg och se till att vederbörande gör rätt för sig och betalar för vad han eller hon ställt till med. Det blir betydligt svårare med ett solidariskt skadeståndsansvar.Folkpartiet har tagit ställning i brottsofferfrågan och sagt att vi när det gäller personskador och individuellt skadestånd för sveda och värk, lyte och men samt kränkning tycker att staten ska gå in och betala skadeståndet till brottsoffret så snart det finns en lagakraftvunnen dom. Sedan ska staten kräva ut skadestånd av den som vållat skadan.Med ett sådant system skulle brottsoffren skyddas betydligt bättre än som är fallet . Då skulle man också kunna öppna för möjligheten att speciellt för ungdomar lösa upp det solidariska betalningsansvaret. Om man kunde göra det skulle det - det är jag helt övertygad om - vara till nytta för en hel del ungdomar.Några har här tidigare tagit upp frågan om trafikskadeersättning till barn när det gäller framtida inkomstförlust. Jag förstår inte riktigt att detta kan vara så upprörande som några talare här gjort gällande.I socialförsäkringarna finns ju en inkomstbortfallsprincip som vi i det politiska i mycket hög grad är överens om. Att man inte individuellt skulle kunna pröva inkomstförluster även för barn förstår jag inte. Däremot förstår jag att det är förenat med mycket stora svårigheter om barn exempelvis i tre- till fyraårsåldern skadas. Skadas man uppåt tonåren och när man är närmare är det inte så svårt.Under min tid som advokat har jag handlagt ett antal sådana ärenden som varit i där antaganden gjorts om framtida inkomstförluster. Jag har inte sett att det varit några speciella svårigheter i det avseendet utan tycker att det fungerar bra som det är just . hanterar sådana här ärenden på ett mycket bra sätt.Slutligen ska jag säga några ord om insolvensrätten - en fråga som också finns med i betänkandet - dock utan att upprepa vad vi här talat om.Redan 2002 när jag kom till stod det i verksamhetsplanen för att en översyn skulle göras av utsökningsbalken, av utmätningsförfarandet. Så stod det alltså 2002. Sedan gick år utan att något hände. Men 2007 tillsattes . Därmed hände i alla fall någonting på området. blev man hos lite otålig och började göra en hel del egna utredningar och lägga fram förslag - i många fall mycket bra förslag och även mycket bra rapporter.Även om det går långsamt händer successivt saker och ting beträffande hela insolvensrätten. Förutom det vi avhandlat beträffande skuldsaneringen kommer i en närtid förändrade regler om löneutmätning, något som jag tycker är mycket angeläget. Det kommer också förändrade regler om hur egendom ska försäljas i samband med utmätningar, och arbetar med slutbetänkande, framför allt om företagsrekonstruktioner och ackord - frågor som också är angelägna.Naturligtvis kan man ibland bli lite otålig. Men personligen har jag förståelse för att vi får ta frågorna stegvis, på det sätt som regeringen nu gör. Jag hoppas att vi får en helt modern insolvensrätt i likhet med vad många länder i har åstadkommit. Vi i är lite sena, men det finns all anledning att tro att vi kan komma i kapp och få moderna regler på området. är en ledamot som har hög integritet, som formulerar sig mycket väl och som man med stor behållning lyssnar på - en ledamot som jag tycker på ett mycket bra sätt kan kommunicera politik. Därför skulle jag vilja ställa en fråga som jag tidigare ställt. Det har gått så jag skulle vilja veta om inte tycker att det är dags att börja fundera på om detta med att kommunicera obegränsat ansvar och de 12 miljarderna är ett problem. Är det inte dags att börja fundera på ett bättre sätt att beskriva den lagstiftning vi har på området? Det är min enkla fråga. Jag ställde mig bakom den lagändring som vi genomförde och har inte haft anledning att fundera vidare på om förändringar ska göras. Man kan alltid diskutera om beloppet i sammanhanget är rätt.Vad jag däremot funderar ganska mycket över är frågan om ansvarsgenombrott, alltså om man ska kunna ålägga en ägare ansvar för en verksamhet även om den bedrivs i aktiebolagsform. Där är jag av den uppfattningen att jag absolut inte tycker att vi ska gå längre än vi redan har gjort i svensk lagstiftning. Vi borde snarare gå åt det andra hållet och vara rädda om aktiebolagsformen.Sedan förstår jag att tycker att kärnkraftverken är en speciell angelägenhet som kanske kräver speciell lagstiftning, men jag har inga funderingar på att göra några förändringar i förhållande till den lagstiftning vi fick på plats . Med detta svar när det gäller tankarna kring ansvarsgenombrott blir det för mig ännu märkligare att , som jag tycker kommunicerar politik så väl, inte ifrågasätter begreppet obegränsat ansvar. Just inom de verksamheter som ofta refererar till här i talarstolen, sina tidigare verksamheter, har jag svårt att förstå hur man kan använda begreppet obegränsat ansvar med en lagstiftning som så klart och tydligt anger en beloppsgräns. Den står i euro i lagstiftningen, åtminstone i det beslut vi tog . Det jag är intresserad av är att kommunicera politiken. Hur kan man koppla obegränsat ansvar till ett fast belopp? Det går naturligtvis inte ihop att som man talar om obegränsat ansvar sätta ett belopp i sammanhanget. Med obegränsat ansvar menar man dock i detta sammanhang, om jag kommer ihåg rätt, att ägaren till ett kärnkraftverk svarar med all sin egendom för den skada som kan uppstå. Då blir det obegränsat. Beloppet kan jag nu inte erinra mig riktigt hur man kom fram till, men det är speciellt för kärnkraften. Jag måste alltså erkänna att jag inte till fullo kan besvara fråga. I betänkandet vi nu debatterar behandlar civilutskottet totalt tolv motionsyrkanden. Inte helt ovanligt präglas detta motionsbetänkande från civilutskottet av en ganska spretig läggning, vilket är en utmaning när man ska debattera. Jag tänkte dock koncentrera mig på två av rubrikerna i motionsbetänkandet.I motionsyrkandet om trafikskadeersättning till barn begärs ett tillkännagivande om att se över frågan om trafikskadeersättning till barn och att sådan bör utgå med ett schablonbelopp, eller att det på annat sätt säkerställs att alla barn behandlas lika. Det framhålls att barn som skadas i trafikolyckor ersätts av försäkringsbolagen utifrån den beräknade framtida inkomsten. Jag kan till viss del sympatisera med motionen men erkänner att det är en knivig fråga. Å ena sidan anser jag att det är viktigt att värna den nuvarande principen om ersättning av inkomstförlusten. Å andra sidan är det mycket viktigt att vi undviker godtycklig särbehandling av just trafikskadade barn. Kärnan i problemet ligger i att vi faktiskt inte på ett rättvist sätt kan räkna ut hur inkomstförlusten kommer att se ut för ett barn eller en ungdom som råkar ut för en allvarlig olycka. Den som skadas vid en trafikolycka har rätt till ekonomisk ersättning från en obligatorisk privat trafikförsäkring. Ersättningen omfattar den inkomstförlust som kan drabba den skadade till följd av att man inte kan inbringa samma inkomst som före olyckan. Den skadades rätt till ersättning är alltså inte begränsad till något schablonbelopp, utan ersättningen ska fullt ut täcka förlusten. Rättvisan i systemet ligger i att den drabbade har rätt till full kompensation för sina förluster. Exakt hur inkomstförlusten ska beräknas finns inte beskrivet i trafikskadelagen eller i skadeståndslagen, utan det är upp till de rättstillämpande myndigheterna. När barn skadas i trafiken kan det dock uppstå situationer där det framtida inkomstbortfallet ska beräknas utifrån barnets förutsättningar och förmodade val i livet. Principen om inkomstbortfall när det gäller barn är som vi nog alla kan förstå mycket svår att tillämpa. Vilket yrke barnet skulle ha valt om det inte skadats är ju i praktiken helt omöjligt att avgöra. I förarbetena till de lagar som gäller sägs tydligt att man inte ska ta hänsyn till den sociala närmiljön när ersättning beslutas. Det är upp till de rättstillämpande myndigheterna att hantera detta. I de flesta fall baseras ersättningsnivåer på någon form av förväntad genomsnittsinkomst. Men vi vet också att i vissa fall kan anta att det skadade barnet skulle ha kunnat få en högre inkomst än genomsnittet. Då kan också ersättningen landa på en högre inkomstnivå.Jag kan vara tveksam till att vi i ska ha en princip om individuell prövning av ett barns inkomstförlust gällande trafikskadeersättning. bedömer ersättningen efter den sociala miljö som barnet växer upp i är vi naturligtvis inne på fel väg. Regeringen arbetar med frågan kring trafikskadeförsäkringen. Jag vill inte föregripa det arbetet utan ser fram mot resultatet av beredningen och vad detta resultat kommer att ge.Fru talman! Som Centerpartist och anhängare av Alliansens energiöverenskommelse vill jag också kommentera skadeståndsansvaret vid radiologiska olyckor. Frågan är ju högaktuell i dessa tider när kärnkraften visar sig från sin allra värsta sida. fick mycket kritik när vi gick med på att våra tio befintliga kärnreaktorer får ersättas, men det är också under förutsättning att elbolagen inte får statliga subventioner och får ett kraftigt utökat skadeståndsansvar. Jag har länge tillhört dem som tycker att reaktorägarnas ansvar för kärnkraftens risker kraftigt behövt skärpas och tydliggöras. Den som har ansvar för en verksamhet ska också svara för verksamhetens miljökostnader. Jag välkomnar därför den utveckling som sker med införandet av ett så kallat obegränsat skadeståndsansvar. hade reaktorägarna låga krav på att garantera ersättning vid olyckor, men sedan antog den nya lagen om ansvar och ersättning vid radiologiska olyckor har vi tydliggjort ansvaret för kärnkraftens risker. Den nya lagen innebär bland annat att det har införts ett så kallat obegränsat ansvar för innehavare av kärntekniska anläggningar, utan någon finansiell begränsning. Ansvaret vid en reaktorolycka blir strikt och obegränsat, det vill säga gäller utan förbehåll och för samtliga tillgångar hos reaktorägarna. Det ställs dessutom krav på finansiella säkerheter för , men detta utgör alltså ingen gräns för ansvaret. Tvärtom kommer till exempel det nya kravet om att reaktorägaren ska vara förmånstagare för sakförsäkringen att frigöra större belopp än så för att ersätta skador för samhället. Det obegränsade ansvaret är en viktig framgång för . Det utgår från den miljörättsliga principen att förorenaren betalar, det vill säga att anläggningshavaren i ökad utsträckning får bära sina kostnader. Det ger en tydlig signal till industrin att det inte finns någon gräns för när det ekonomiska ansvaret efter en olycka upphör. Därigenom skapas också ytterligare drivkrafter för säkerhetsarbetet inom kärnkraftsindustrin. För skadelidande i händelse av en allvarlig olycka innebär förslaget att de utöver den finansiellt säkerställda ersättningen även kan få ersättning från anläggningshavarens övriga tillgångar. Införandet av ett obegränsat ansvar i innebär också till viss del en harmonisering mellan , och av förutsättningarna på den nordeuropeiska elmarknaden. Det tyska så kallade ansvarsgenombrottet, som motionären vill införa i , är inte kopplat till ansvarsbeloppet utan till om dotterbolaget kommer på obestånd. Den svenska aktiebolagslagen tillåter inte att detta obegränsade skadeståndsansvar överförs direkt till moderbolaget, vilket är vad ett ansvarsgenombrott skulle innebära. I tidigare utredningar och diskussioner har det heller inte ansetts nödvändigt att införa en särlagstiftning just för kärnkraften när det gäller det aktiebolagsrättsliga perspektivet. I utredningen som föregick den nya lagen om skadeståndsansvar har det inte heller förordats något införande av bestämmelser om aktiebolagsrättsligt ansvarsgenombrott för att säkerställa anläggningshavarens ekonomiskt obegränsade ansvar. Med den nya lagen får ansvarsregler med högre krav än i de allra flesta andra kärnkraftsländer. Med det vill jag yrka bifall till utskottets förslag och avslag på motionerna. Jag har ställt frågor till de två tidigare företrädarna för partierna i regeringskoalitionen och dem som är ansvariga för den lagstiftning vi har när det gäller ersättningsvillkoren vid en eventuell kärnteknisk olycka i . Jag vill därför ställa frågan även till Per Lodenius om det inte är så att den period som har gått - det är inte riktigt - och kanske framför allt i skuggan av den olycka som har hänt i gör att man kan börja fundera över formuleringen "obegränsat ansvar". Hur kommunicerar man det när ansvaret ändå så tydligt är begränsat?Nu säger man att det är obegränsat för reaktorägaren, men som jag redogjorde för i mitt anförande har vi ju ett ägarbolag i var och en av de tre kärnkraftsanläggningarna, om vi nu håller oss till dem i diskussionen.Det finns andra kärntekniska anläggningar, men låt oss hålla oss till dessa i första hand. Dessa bolag har inte andra tillgångar än just reaktoranläggningen, som efter en olycka inte torde ha något större värde. Andra tillgångar är det som ska säkerställas antingen försäkringsvägen, som Per Lodenius påpekade, eller på något annat sätt. Det ska garanteras av någon, försäkringsbolag eller ägarna. Det är ändå begränsade möjligheter till ersättning.När vi vet att skillnaden mellan de här beloppen och dem som är aktuella är så oändligt stor tycker jag att begreppet "obegränsat ansvar" är väldigt märkligt. 12 miljarder eller i någonting i den storleksordningen, säger man, och det kanske finns andra tillgångar i företaget. Men när det handlar om hundratals miljarder i verkligheten tycker jag att det är märkligt. svarade till viss del själv på sina frågor. Att ansvaret vid en reaktorolycka blir strikt och obegränsat innebär att det gäller utan förbehåll och samtliga tillgångar hos reaktorägaren. Då finns det ett krav på att det ska finnas säkerhet på , men det kan finnas mer tillgångar än så. Precis som tar upp kommer det nya kravet att reaktorägaren ska vara förmånstagare för sakförsäkringen. Då kommer det att frigöras ännu större belopp för att ersätta skadorna i samhället. På det sättet finns det ingen begränsning eller inget tak för vad ersättningarna ska kunna bli. Återigen: Det här gäller för säkringarna, och det finns ett krav på finansiella säkerheter på . Men det kan finnas bra mycket mer tillgångar att ta till i det här fallet. Det innebär att reaktorägaren, företaget som har kärnkraften, har väldigt stora krav på sig. I princip är det obegränsat, det finns inget tak för vilka krav som vi ska kunna ha på att de ska kunna ersätta vid en olycka. Det är ett mycket märkligt resonemang att det inte skulle finnas något tak på tillgångarna när taket är 12 miljarder. Det handlar om en oerhörd diskrepans mellan de summor som vi talar om i samband med en olycka av något slag och de här beloppen. Att då använda begreppet "obegränsat ansvar" tycker jag är märkligt.Jag tänker avstå från att ställa samma fråga till den sista av representanterna för de fyra partierna. Jag vill bara säga att jag tycker att det är beklagligt att ni inte har funderat över att ändra formuleringen till något mer smakligt. Jag tycker att det är sorgligt att politiker försöker slå blå dunster i allmänhetens ögon genom den typen av ordval.När det gäller det faktum att man i har ett belopp som är dubbelt så stort och det här ansvarsgenombrottet kan vi diskutera vad det i praktiken innebär, men de flesta bedömare som jag har hört tala om de här sakerna anser att ansvarsgenombrottet i garanterar oändligt mycket större resurser vid en eventuell olycka och att situation i är helt annorlunda än här. Att det skulle råda någon sorts marknadsneutralitet mellan och som elproducentländer är inte alls vad aktörerna på marknaden själva anser.Jag tycker att det här är sorgligt, och det är bara att konstatera att det tydligen tar för partierna på regeringssidan att inse att ordvalet inte är särskilt lämpligt. Jag tycker att det är en intressant debatt. När vi skärper kraven på ägarna av kärnkraftsanläggningar och när vi ger dem ännu större ansvar tycker att det är märkligt. har stöttat de övriga vänsterpartierna i den politik som den tidigare socialdemokratiska regeringen har drivit och där man inte kommit fram på det här området. har vi lyckats få fram en, som jag tycker, jättebra lag. Det handlar om att reaktorägarna är de som har ansvaret vid en olycka.Sedan hoppas jag och tror att vi med den nya överenskommelsen inte kommer att få så mycket mer ny kärnkraft, utan vi satsar på förnybar energi. Men kärnkraften kommer att finnas kvar inom en överskådlig framtid, och vi har med de nya lagarna gett reaktorägarna ännu större ansvar vid en eventuell olycka. Det är positivt att notera att det finns ett antal lagförslag under bearbetning i som kommer att besvara många av de motioner som behandlas i betänkandet, dock inte fråga. Trots att oppositionen har dragit ned mycket på resurser finns där en ambition att ständigt förbättra för medborgarna. När nu detta är sagt tänker jag gå in lite närmare på ett par av motionerna.Vi ser att utsökningsrätten som en del av insolvensrätten är under bearbetning. Vi har pratat insolvensrätt . När det gäller kronofogdens försäljning av utmätt fast egendom är det i undantagsfall så att den säljs under hand, i annat fall säljs den på offentlig auktion. Här finns problem då man inte kan nå en tillräckligt stor marknad för att få en korrekt marknadsprissättning. Därför är det positivt att ser över den lagstiftningen. Förhoppningsvis kan vi få lite modernare säljmetoder även i fråga om utsökningsrätten.Det andra som jag vill lyfta fram berör löneutmätning gällande föräldrar som har delad vårdnad och den ene är bidragsskyldig. Det har varit problem vid löneutmätning för dessa att ha råd att umgås med sitt barn. Här ser på möjligheten att öka levnadsutrymmet för den förälder som inte har barnet boende hos sig. Det ser vi positivt på.En stor fråga som berör en hel del gäller de bilmålvakter som har funnits. En person har fått stå som ägare för någon annans bil och kanske inte betalat vare sig parkeringsavgifter eller fordonsrelaterade skatter och avgifter. Det finns exempel där man har haft flera miljoner i obetalda böter utan att har kunnat göra någonting åt det.Det som är intressant här är att nu kan kronofogden lösa in egendomen som pant för böterna. Det kommer att bli ett relativt kort tidsförlopp för att det ska kunna verkställas. Vi ser fram emot att få bort det här ofoget i samhället. Slutligen en viktig fråga som jag uppmanar att följa gäller information vid försäkringsfall. Det finns risk att en försäkringstagare eller dennes dödsbo när det gäller livförsäkring går miste om ersättningen som man har inbetalt till försäkringsbolaget . Det finns ingen absolut informationsplikt för försäkringsbolaget, trots att vi har alldeles ypperliga datasystem och så vidare. Det borde vara ganska enkelt.Jag anser att det är viktigt för att noga följa den nya försäkringsavtalslagens utveckling. Med dessa ord tillstyrker jag förslaget i betänkandet och yrkar avslag på samtliga motioner.