bet · GY01FiU23 · 2011-04-05 00:00:00 — Ett sådant läge skulle inte gagna någon. Sedan var det frågan om Nairu. Det är ett inte helt enkelt begrepp att hantera i öppna ekonomier och i en värld där arbetskraften rör sig över gränserna. Det är inte ett tal som är över tiden utan det är beroende av den allmänna ekonomiska utvecklingen. Då får vi göra så gott vi kan. Vi kan inte hänga upp vår tillvaro på en och endast en siffra. Det är något som vi helt enkelt får bedöma, vi får försöka förstå och dra våra slutsatser så gott det går. På den graf jag visade tidigare kunde vi se hur oerhört kraftigt den svenska arbetslösheten har rört sig upp och ned runt de mer långsiktiga trenderna. Ja, det kanske finns en långsiktig trend, men att vi skulle hamna exakt på den trenden är inte särskilt sannolikt. Därför får vi inom vår prognoshorisont laga efter läge. Sedan var det en fråga om skärpta bolåneregler och om man bör införa någon form av amorteringskrav. Jag ser inte minst i min e-post-trafik att det är något som sysselsätter många i samhället. Det är lite för tidigt att säga något. lånetak har alldeles trätt i kraft. Vi får helt enkelt bedöma och se vad som sker med utvecklingen framöver. Om utvecklingen skulle fortsätta på ett sätt som inte är önskvärt är det ytterligare ett verktyg att använda. Men jag kan inte just säga att det är något som vi ska ta till. Det är en möjlig åtgärd som finns att fundera över längre fram. Här måste vi resonera tillsammans med . I den här världen där man dels pratar penningpolitik, dels ändrar i regelverken på än det ena än det andra sättet, måste den ena veta vad den andra håller på med så att de inte sköts oberoende av varandra. Det gäller för oss att hitta en lagom kombination så att summan blir bra. Konkurrens är alltid en evig fråga, och det finns alltid synpunkter på i vad mån konkurrensen är för hög eller för låg i bankvärlden. I har vi hanterat frågan så att det är förhållandevis enkelt att starta nya banker. Därigenom ser vi till att det finns ett inflöde av nya finansinstitut om det på ett eller annat sätt skulle visa sig att de inte räcker med de som finns. Eftersom är en del av den interna marknaden inom EU står det var och en fritt att också göra gränsöverskridande transaktioner. Där verkar det som att det alltid finns mer att göra när det gäller regelverk och en del teknikaliteter, men det finns inte några begränsningar när det gäller att starta bankverksamhet från utlandet. Detta sammantaget ska leda till att vi har en lagom och rimlig konkurrens inom den svenska banksektorn. ska detta vägas mot att det inte får gå för fort heller. Då blir det andra bekymmer. Om vi får många små banker är det svårt att följa vad för slags verksamhet de bedriver. Om det går för fort på den kanten vet vi historiskt att det blir bekymmer i den änden. Då kommer vi tillbaka till frågan om att hitta något lagom. Ordföranden: hinner med några frågor till. är tillbaka från ett snabbt möte i skatteutskottet. (V): Jag fick höra inledningen på svaret, och vi kan återkomma på annat sätt. Jag har en fråga om det internationella regelverket. Riksbankschefen säger att det råder en internationell samsyn, till exempel med arbetet med III. Jag vill höra hur riksbankschefen ser på de kapitaltäckningsnivåer som diskuteras inom III. Anser riksbankschefen att de är tillräckliga? Finns det en internationell samsyn? (S): Fru ordförande! Det här är en öppen utfrågning. I våra telefoner kan vi se att nyheten från en av de större medierna är att skuldberg växer. Jag har en anslutande fråga till det. Kan riksbankschefen beskriva sin syn på om det kommer att uppstå en bostadsbubbla? Det var egentligen inte min huvudfråga. Jag kan konstatera att det är lite för tidigt att utvärdera arbetssättet under finanskrisen eftersom den är så pass nära inpå. Men jag är intresserad av riksbankschefens syn på vad som behöver förändras i arbetsfördelning i lagstiftning när det gäller gränsdragning mellan Riksgälden, och för att kunna möta nästa kris ännu mer effektivt. (M): Vi är otroligt beroende av vår industri och vår export. Jag tror att det är av vår BNP som utgörs av export. Vi kan konstatera att kronkurserna stärks väsentligt. av vår export går till , och det finns svårigheter i . Vi har mycket affärer i dollar, inte bara i utan också i . har vi kommit in i en besvärlig situation för svensk industri. ska vi klara sysselsättningssiffrorna man anställer , och det är bra. Men många företag, framför allt de medelstora, som inte kan teckna in sig på valutor har problem. Riksbankschefen nämnde förut att det inte var så farligt, men om det blir värre vad kommer man att göra? Om svensk export stannar av blir det problem. Riksbankschef : Det var en fråga om III och kapitaltäckning. Ja, det finns en internationell samsyn . Den var inte lätt att åstadkomma, och det krävdes hårda diskussioner att komma dit. Det som var glädjande när det gäller svenskt bankväsen är att svenska banker redan har den kapitaltäckning som de väntas ha framöver. Marknadslösningen har redan blivit sådan att svenska banker i allt väsentligt klarar av reglerna. Man är inte riktigt framme i fråga om likviditetsregler, det vill säga hur mycket pengar man ska hålla i kassa som man kan använda om folk vill ha tillbaka sina pengar. Där står vi framför en såvitt vi kan bedöma hanterlig anpassningsperiod för svenska banker. Det vi ställs inför och har att vrida och vända på ger olika slutsatser. Hur ska man se på III-reglerna i en mycket öppen ekonomi som den svenska med en stor banksektor? Där kan man komma till lite olika slutsatser. Jag kan bara konstatera att i till exempel går man högre avseende kapitalkrav, likaså i . Det vi har att ta ställning till längre fram jag har inget svar på frågan är hur vi ska förhålla oss till regelverken givet den banksektor som just vi har. Jag kan inte se att det är några större anpassningsproblem när det gäller att enkelt rakt av anpassa sig till det som är överenskommet, men vi har att ta ställning till frågan om det räcker. Det får vi se längre fram. Det var en fråga om bostadsmarknaden. Om vi tittar på reala huspriser i olika länder det här kan beskrivas på många olika sätt, och man får lite olika svar beroende på vilken tidsperiod man väljer kan vi se att de svenska reala bostadspriserna, vi går tillbaka , har stigit en del. De har inte stigit lika kraftigt som i några andra länder, men de förefaller fortsätta att stiga. I diagrammet ser vi att priserna i inte var anmärkningsvärt höga jämfört med . Ändå fick man en mängd problem. Den fråga vi ställs inför är den urgamla frågan i dessa sammanhang, nämligen hur man ska hantera argumentet att vi är annorlunda och därför händer inget här. Det är vad vi har att hantera framöver. Vad ska man göra för att bromsa ? Det är den fråga vi, och bankerna har att överväga framöver även om det inte är ett akut bekymmer . Det döljer sig en del saker under dessa siffror. Det försvinner en del detaljer i de stora aggregaten. Unga hushåll eller under, de som alltid har den högsta belåningsgraden är de som alltid far mest illa vid bekymmer. En annan fråga som finns under ytan är att det är mycket olika spridning av upplåning mellan olika delar av landet. Exempelvis har hushåll i en upplåning som är av den disponibla inkomsten. I delar av är man nere på eller långt under. De har över huvud taget en liten upplåning. Det bör man vara medveten om när man resonerar kring dessa frågor, eftersom det inte är så enkelt att man ser alla delar i det här när man tittar på de stora aggregaten. Sedan var det frågan om lagstiftning och arbetsfördelning. Vi har från sida skrivit till finansutskottet, och vi producerar en ganska lång att-göra-lista, en katalog av åtgärder som man behöver titta på. Det var tyvärr så att vi hade en del lagstiftning inom det här området efter 90-talets bekymmer och den lagstiftningen försvann. Sedan fick vi återinföra en del av detta, och det tog en månad eller så att åstadkomma de lagarna. De som höll på med det här arbetade oerhört hårt och intensivt, men det gick väldigt fort. I en sådan värld blir naturligtvis en del saker ogjorda, och därför tycker vi att det är angeläget att man nu kommer i gång med det utredningsarbete som har aviserats när det gäller dessa frågor men som vi ännu inte har sett. Vissa delar i detta är riksbanksspecifika och ligger naturligtvis väldigt nära oss. Kärnfrågan där och jag har inget svar på den, för den behöver utredas är om riksbankslagen ska innehålla någonting mer, annorlunda eller tydligare , som det står , att vi ska främja ett säkert och effektivt betalningsväsende. Det är väl egentligen kärnan i det för vår del. Om man fortsättningsvis använder den formuleringen och det är politiska beslut som ska till för att göra de bedömningarna; det är inte min sak att avgöra kommer det att bli på det sättet att det i många fall ankommer på oss i att tolka vad det innebär att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende. Om vi kommer till slutsatsen att någonting bör göras av någon annan måste vi skriva till den myndigheten och säga att vi nu tycker att det är dags att sänka bolånetaket, införa ett amorteringskrav eller vad det nu är vi funderar på. Sedan hamnar de frågeställningarna hos andra och kommer att beslutas av andra. Vi kommer aldrig ifrån att en centralbank alltid kommer att vara en central aktör i dessa sammanhang. Det betyder att det ankommer på oss, , och ytterst att arbeta tillsammans kring de frågeställningarna. Det har att göra med att bankerna kommer till oss när pengarna tar slut, oberoende av vad som står i lagen. Det ligger i sakens natur, för det är så det fungerar. Tyvärr kommer de ibland väldigt sent, och då har vi ändå att under stor osäkerhet fatta svåra beslut om vi ska låna ut eller inte. Eftersom vi också driver betalningssystemet är det ju när det blir stopp i betalningssystemet som man väldigt handgripligt ser vad som sker. Det ser vi på skärmarna , eftersom vi tillhandahåller det centrala betalningssystemet och ser till att det här clearar vid dagens slut. På ett eller annat sätt kommer vi därför alltid att vara inblandade i detta. Frågan är då hur specifik man vill vara när det gäller de frågorna. när det gäller lagstiftningen har vi en stor fördel jämfört med många andra länder något som man sliter väldigt mycket med på annat håll och det är att vi har rätten att få den information vi anser oss behöva från bankerna, utan att behöva diskutera en extra vända om den saken. Det har visat sig vara till mycket stor nytta under svåra omständigheter. Men är det så att vi inte utövar tillsyn över bankerna på detaljnivå. Det ska göra. Det betyder att vi måste samarbeta med dem. Går det så pass illa att staten blir ägare till en bank är inte en lämplig institution att ägna sig åt bankägande. Det måste hanteras av någon annan någon annanstans. Då är det som är lämpligt, därför att det är de som kan tillskjuta aktiekapital. När man har kommit så långt måste man också hantera frågan och frågeställningen: det är så att vi blir med en bank måste vi ha ett regelverk som är sådant att vi antingen lyckas, allmänt uttryckt, bli av med den vilket hände i fallet , därför att det gick att sälja eller så ska den forslas vidare och rekonstrueras, och ska den under ordnade former vidare till . Jag har inte svar i detalj på hur man ska lösa de här frågorna , utan jag kan bara konstatera att det från vår utgångspunkt är ytterst angeläget att man tar sig an detta utredningsarbete, eftersom vi kort och gott misslyckades med det efter 90-talskrisen. Det var inte bra. Den sista frågan var om växelkursen. Vi ser på grafen [diagram 1.17] hur växelkursen har rört sig . Jag kan bara konstatera att om man tittar på växelkursutvecklingen fram uppfattar inte jag att någon klagar på den svenska växelkursen . Vi ser framför oss någonting liknande . Det innebär att jag inte riktigt kan se framför mig den frågeställning som jag ställs inför här, att växelkursen skulle vara något bekymmer. Den rörliga växelkurs som vi har och har haft har tjänat oss väl under hela den här perioden. Jag kan också konstatera att det samtal som förs om växelkursen är ett helt annat än det samtal som fördes om rörelser i den svenska kronan. Jag tolkar det som att näringslivet i vid mening har lärt sig att hantera en rörlig växelkurs på ett utomordentligt bra sätt. Jag ser inte detta som någon större fråga. På grafen ser ni också vår prognos som den ligger, och det innebär att vi ser framför oss ett slags normalisering av växelkurser. Ordföranden: Det är dags att gå in på den sista rundan, och tre talare är anmälda. De som har tagit till orda har strukit sig. (FP): Jag håller med riksbankschefen om att det är viktiga frågor som tas upp här, om Riksgälden och relationen till andra myndigheter. I botten ligger, precis som riksbankschefen sade, att det blir ett mer komplicerat uppdrag för än att bara titta på inflationen. Men det blir också ett väldigt mycket mer komplicerat uppdrag för att utöva kontrollmakten och inte bara kontrollera att följer inflationstakten, utan det är en hel del andra saker. Det finns mycket att utreda och tänka på där. Man kan återgå till fråga. Jag tycker att det var en lite väl legär inställning till det här med växelkurserna. Jag har tidigare argumenterat för att det helt plötsligt kan dra i väg för i en sådan här internationell situation. Då uppfattar jag det som att riksbankschefen säger att vi inte ska använda räntepolitiken för att påverka växelkursen. Låt oss säga att det skulle bli en appreciering räntepolitiken är inte ett instrument att använda i det sammanhanget. Det som också gör den här oron lite befogad är att vi har ett bytesbalansöverskott på . Varför har vi det? Varför sparar vi i och investerar utomlands? Varför investerar vi inte i ? Ska vi göra någonting åt det, och i så fall vad? (S): har ju ansvar för den finansiella stabiliteten, och jag skulle vilja fråga riksbankschefen hur han känner att det fungerar. Har de verktyg som behövs? Finns det brister i vår lagstiftning som du tycker skulle behöva åtgärdas? (M): Riksbankschefen har på ett föredömligt sätt redogjort för vad man har att hantera. Inte minst har han tidigare här berört den expansiva penningpolitiken, som kanske framför allt förs av Federal Reserve. Jag skulle vilja fråga riksbankschefen om han kan utveckla resonemanget lite kring den expansiva penningpolitiken och risken för en eventuell bubbla på exempelvis råvarumarknaden och finansmarknaden. Ordföranden: Jag ger ordet till riksbankschefen, både för svar på frågor och för eventuella avslutande kommentarer innan vi avslutar det hela. Riksbankschef : Om växelkursen drar i väg: Skulle det göra det får vi ta ställning till hur världen ser ut . Jag kan inte säga vad det skulle tänkas innebära. Jag kan bara konstatera att det vi gör sker mot bakgrund av vad som sker i vår omvärld, där det finns allehanda spänningar. Det är ytterst angeläget att man på G20-möten och i andra sammanhang ser till att klara av de spänningarna på ett sådant sätt att de stora globala obalanserna rättar till sig gradvis utan väldigt stora störningar. är det det kommer vi inte undan ett slags nytt läge i världen . har det varit oerhört stort fokus på finansmarknadsproblem, bankkriser och sådant, men är de stora globala obalanserna med kraft tillbaka på agendan, med alla internationella slitningar som följer av detta. Det är naturligtvis någonting som det är oerhört angeläget för oss att följa. 6 procents bytesbalansöverskott: Vi ordnade en konferens för på just detta tema för att ta reda på varför det var så . Tyvärr visade det sig att det, trots många oerhört duktiga akademiker som fördjupade sig i frågan, inte gick att komma till ett bra och entydigt svar varför det är så. Ett sätt att besvara den frågan är att säga så här: före den senaste var det så att på olika sätt skuldsatte sig mer och mer gentemot omvärlden, och då är det kanske inte så konstigt att man betar av de skulderna. Om det sedan är hushållen, näringslivet eller staten i olika avseenden som ökar sitt sparande må vara osagt, men då blir summan av det hela att man får ett bytesbalansöverskott. Men det är alltid oerhört svårt att säga att detta överskott berodde på just den enskilda åtgärden. Jag kan bara konstatera att det ser ut så här . Och såvitt vi kan bedöma, givet hushållens sparande och givet sparandet i de offentliga finanserna, kommer det här bytesbalansöverskottet att bestå också . Det har också att göra med att den export som har uppenbarligen har ett tillräckligt högt värdetillskott som är sådant att det finns god efterfrågan på svenska produkter, och det ganska oberoende av hur växelkursen rör sig. Finansiell stabilitet och vilka verktyg vi har: Vi har egentligen inga verktyg alls annat än att prata. När det gäller regleringar är det upp till andra att hantera dem. Vi kan sköta priset på pengar, och vi kan sköta vad det kostar att låna i om man behöver låna lite extra. Men därutöver när det gäller regelverk med nuvarande uppsättning regler är det frågor och frågeställningar som måste skötas av andra. Vad vi kan bidra med är att ha en välartikulerad åsikt om varför saker och ting ser ut på ett visst sätt och varför någon annan, vem det nu är, anses från vår sida behöva göra någonting åt dem. Det här ställer oss inför en frågeställning när vi blickar framåt, och det är därför det är väldigt bra att de här frågorna kommer att utredas: Hur ska man hantera den här frågan när det å ena sidan ser rimligt ut i enskilda institut men summan av det som sker ändå inte håller på att bli önskvärd? Vem är det som ska stå för den typen av beslut? Är det eller är det ? Man kan välja det ena eller det andra, men beroende på vilken väg man väljer påverkar det hela styrstrukturen, vilket sedan i sin tur, som påpekades, påverkar hela uppföljningsroll i dessa sammanhang därför att det kommer att se lite olika ut beroende på vilken väg man går. Det visar väl att det egentligen inte finns några precisa, tydliga svar på de här frågorna, och det är därför det är så bra att frågorna utreds. Jag kan bara notera att man i de länder där tillsynen handhas av och man har fått problem i finanssektorn har flyttat ut tillsynen ur . I de länder där tillsynen var utanför och man fick problem i finanssektorn flyttade man in tillsynen i . En rörelse är alltid möjlig, men vilken väg man ska gå är inte så alldeles lätt att svara på. Den sista frågan var om den amerikanska . Det ankommer inte på mig att göra de bedömningarna, för det står de naturligtvis själva för helt och hållet. På bilden med balansomslutningen ser vi ett sätt att belysa och det kan belysas på många olika sätt vad som sker. Den röda linjen visar balansräkning i förhållande till bruttonationalprodukten, för att normera detta. Den gula linjen längst ned visar den amerikanska utlåning i olika former till den amerikanska ekonomin. Den gula raka linjen längst till höger efter strecket visar den prognos som vi har gjort, baserat på vad man säger på Federal Reserve när det gäller deras ytterligare ökning av balansräkningen genom att köpa statspapper. Vi ser för det första att har legat ganska högt mätt på det här sättet, så att de åtgärder som vi vidtog i det avseendet, om man ser det på detta vis, var kraftfulla. Men vi ser också att vi har avvecklat våra åtgärder eftersom balansräkningen har återgått till i vårt fall 10-procentsnivån, medan det kommer att fortsätta i . Det är ett annat sätt att säga att slutsatsen från Federal Reserves sida har varit att givet den allmänna ekonomiska utvecklingen i tyckte man inte att penningpolitiken ännu är tillräckligt expansiv för att hantera utvecklingen i amerikansk ekonomi. Det sker mot bakgrund av att 2 procents tillväxt är en lägre tillväxt än vad man har haft historiskt inte så förfärligt mycket lägre men ändå lägre och man har en arbetslöshet på som ännu inte har vänt ner. Eftersom räntan i den amerikanska ekonomin ändå är nära noll kommer man inte längre med räntesättningen, utan då får man på ett eller annat sätt se till att det därutöver finns tillgängliga ännu mer pengar i den amerikanska ekonomin så att det inte ska vara svårt att låna. Sedan får tiden utvisa om det här tillskottet räcker eller om det är någonting på den finanspolitiska sidan eller någonting annat som krävs för att åstadkomma en vändning i den amerikanska konjunkturen. Det här är grannlaga, för en stor global diskussion är: Vad sker med den amerikanska växelkursen? Ett annat sätt att se på det är att säga så här: Om man på detta sätt med dessa metoder lyckas återföra den amerikanska ekonomin till normal tillväxt så att det också vänder på den amerikanska arbetsmarknaden är det naturligtvis någonting som gagnar världsekonomin också. Det är inte så enkelt att man kan säga att det är fråga om dollarkursen enbart. Sedan påverkar detta till en del vad som sker på råvarumarknaderna. Inte minst prissätts oljepriset i dollar, och det har funnits en viss tendens där att oljepriset går upp om dollarn deprecieras. Det behöver i och för sig inte vara en relation som är ett till ett, men inte desto mindre för detta mig till min sammanfattning av det hela. Det visar, som jag har noterat, att i en stor del av världen är tillväxten hög, till och med mycket högre än i . Svensk tillväxt är god. har vi två stora valutablock där en stor del av de finansiella flödena i världen hanteras, där den ekonomiska utvecklingen är sådan att man behöver föra en penningpolitik som leder till en räntenivå som ligger mycket lågt och inte är anpassad till den räntenivå som man behöver hålla i länder med hög tillväxt. Då ställs inför frågeställningen: ska vi positionera oss i den världen, där vi i å ena sidan har god tillväxt men är väl integrerade i det globala finansiella systemet där räntorna pekar åt det andra hållet? Vad svensk penningpolitik då handlar om är att i den världen lägga sig någonstans mitt emellan. Ordföranden: för den sammanfattningen! Tack, ledamöterna, för alla frågor och kommentarer! Därmed avslutar vi denna utfrågning av riksbankschefen, men inte finansutskottets utvärdering av penningpolitiken den fortsätter. Vi gör dels en egen, dels en med hjälp av externa forskare, så vi återkommer till dessa frågor. I detta betänkande återkommer vi till ett par frågor som har debatterats i kammaren tidigare. och har gemensamt i finansutskottets betänkande 23 lämnat reservationer till förmån för motioner som lyfter fram förhållande till euron samt till en motion om skatt på valutatransaktioner.Motionernas resonemang och förslag är fortfarande högst aktuella, inte minst mot bakgrund av den globala finanskris som vi, förhoppningsvis, lever i efterdyningarna av och utifrån de nödvändiga åtgärder och investeringar som måste till för att begränsa vår klimatpåverkan och klimatförändringarna.Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 1 där vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin ställning att regeringen ska ta initiativ till förhandlingar med EU om ett formellt bindande juridiskt undantag för från EMU:s tredje steg.För drygt sju år sedan hölls folkomröstningen i om införandet av euron, det vill säga ja eller nej till införandet av det tredje steget i EMU. Omröstningen resulterade i en överväldigande majoritet för att ska behålla den svenska kronan och makten över den nationella valuta- och penningpolitiken.Vi har inte haft någon anledning att ångra detta beslut. I finanskrisens spår kan vi se hur svårt det är att hantera ekonomier i med skilda förutsättningar med en gemensam valuta- och penningpolitik.Fru talman! Vi ser också hur i sina försök att rädda EMU-samarbetet drivs mot en allt större finanspolitisk likriktning och överstatlig samordning på områden som anser vara frågor för de nationella parlamenten.