bet · GY01KU10 · 2011-01-14 00:00:00 — har plockat fram två siffror om vilka det ter sig rimligt att påstå att 3 608 är mindre än 3 723 - det håller jag med om.Samtidigt kan man titta på tabellen innan över tjänstgörande i . 4 486 kan konstateras vara mindre än 4 621, som är siffran för det totala antalet anställda . Lite grann beroende på vilken tabell man tittar på kan man komma till lite olika resultat, men siffrorna ligger ganska nära varandra. Beroende på vilka tabeller man hamnar på blir det lite över eller lite under. Det kan tyda på att antalet är relativt och framåt. Den redogörelse jag här tittar på är rätt så detaljerad i sin exakthet departement för departement, inklusive . Det är bra att här håller med om att 3 608 är mindre än 3 723. Det är ett bra konstaterande.Utifrån den långsiktiga trenden till personalökning borde man kanske också mer ha koncentrerat sig på kvalitetsfrågorna. I betänkandet framkommer att det är där bristerna finns, så jag säger: Mer kvalitet i koncentrationen och fokus framöver och kanske mindre av kvantitet. Det här är min femte höstgranskning. Den avviker inte särskilt mycket från övriga höstgranskningar som jag varit med om. hittar vi saker som kan vara bättre, vilket ter sig ganska bra om man vill vara den gode revisorn som ser till att blir lite bättre.Den här gången har vi, som jag sagt, hittat flera saker som har en klar förbättringspotential, så jag håller helt med. Ett enigt utskott påpekar till exempel att handläggningstiderna är för långa. Det råder väl inte någon tvekan om att det när det gäller en del av upphandlingsarbetet, som andra här kommer att beröra, finns mycket att lära. Före detta KU-ledamoten , numera rektor för för integration och internationellt bistånd, skrev så här i :"När jag bodde i längtade jag till latinskt temperament, de stora visionerna och de ännu större passionerna. , när jag bor i ett ärkelatinskt land saknar jag den svenska pragmatismen, det jordnära sinnet, seriositeten. "Stämningen här i kammaren när vi debatterar KU:s betänkande om statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning kan inte självklart beskrivas som latinskt passionerad. Men utan tvekan spelar arbetet med betänkandet en viktig roll för en effektiv styrning.Medieuppmärksamheten på den här granskningen kan inte jämföras med det intresse som granskningen av enskilda statsråd får. Ändå påverkar höstgranskningen arbetssätt i väl så stor utsträckning som vårgranskningen. Lite högtidligt uttryckt är betänkandet på bordet ett av KU:s sätt att bidra till att utveckla svensk demokrati och till att hålla ordning och reda i . Bara vetskapen om att granskningen finns förebygger slarv. Påpekanden förväntas förstås leda till konkreta förbättringar, något som jag förstått brukar ske.Häromdagen besökte jag för att titta på de protokoll som område 2 i betänkandet, en granskning av regeringsprotokoll, handlar om. Utskottet har gjort en genomgång av regeringsprotokollen och underprotokoll från tre departement. Genomgången ger inte anledning till något uttalande från utskottets sida, står det i betänkandet. Bakom den meningen ligger ett systematiskt och noggrant arbete med att kontrollera lådor med protokoll som är redo för återlämnande till Regeringskansliet.Vissa kapitel i betänkandet kräver veckor av arbete. När några lägger sig i hängmattan för att lapa sommarsol går igenom akter och rättsläge. Detta görs för att se om det finns brister i rutiner som förväntas leva upp till.I år finner utskottet bland annat att hanteringen av överklaganden i i vissa fall har tagit , att upphandlingen av informationstjänster kan dokumenteras bättre och att det är långa handläggningstider för att få ut handlingar från och Försvarsdepartementet. Det kan vara enskilda ärenden som krånglar. Då bör lärdomar dras så att dessa situationer inte uppkommer igen. Utskottet utgår förstås ifrån att handläggningen ses över på de områden där påpekanden har gjorts så att hanteringen och rutinerna framöver förbättras.I höstas hade vi en lång diskussion om sammansättning och utgifter. Det är inte det vi ska diskutera , men som vanligt ser KU även över utveckling. En nyhet i materialet är att KU nu anger det totala antalet tjänstemän i , det vill säga att siffrorna också inkluderar anställda vid utlandsmyndigheter samt kommittéanställda. Det visar sig att siffran för antalet anställda i är den lägsta av alla under hela den tid som redovisas, det vill säga . Ser man till de siffror som KU tidigare använt sig av, alltså utan anställda vid utlandsmyndigheter och kommittéanställda, är det den lägsta siffran . Här finns det svart på vitt att ökningen av tjänstemän under ordförandeskapet har rullats tillbaka och att antalet tjänstemän inte har skenat iväg.När det gäller en specifik statssekreterartjänst vill jag kommentera det genom att framhålla att KU ska påtala brister när de har inträffat. Eftersom inga fel har begåtts har utskottet inget att säga i sin granskning. Det går förstås att föra väsen om ett beslut eller en utnämning man inte gillar, men KU:s uppgift är att se om tjänsteutövningen eller handläggningen av ett beslut har varit fel, och så har inte varit fallet. Att i debatten komma med politiskt färgade slängar är alltså möjligen ett sätt att höja passionen och temperamentet här i kammare, men jag vill understryka sakförhållandena och säga att det inte finns något som säger att regeringen har gått utanför den frihet som den har att utforma verksamhet. Jag vill avsluta med att säga att det inte heller finns några reservationer i betänkandet, så jag utgår från att vi i de behandlade sakfrågorna är överens och yrkar därmed på godkännande av anmälan i betänkandet. Det gäller den nyinrättade tjänsten som statssekreterare för kommunikation. Vad jag noterar är att vi ansåg att tiden var för kort för att vi skulle kunna ha ett slutgiltigt omdöme om hur detta var och att läget är att beteckna som oklart. Det är vad som står i betänkandet. Det jag utgår ifrån är instruktionerna som finns i 23 § och 27 §, som jag hänvisade till i mitt anförande. Det handlar om att en statssekreterares dagliga, arbetsledande roll är central när det gäller planeringsarbetet i sin tjänst på det berörda departementet. Det har inte kunnat ut vad det egentligen står när det gäller Per Schlingmanns tjänst.Tjänsten har i medierna och i många andra sammanhang uppfattats som någon sorts propagandaministertjänst, spinndoktortjänst eller en tjänst som har tillkommit av andra skäl än att man vill ha en traditionell statssekreterare. Det är klart att det om man inrättar en tjänst som funnits naturligtvis blir så att den blir extra granskad och extra omdiskuterad så att det lyfts upp extra perspektiv och fokus på den. Det är därför jag tar upp detta, och det är därför jag noterar att vi kommer att fortsätta följa detta. Det är dock rätt som du säger: Vi har inte konstaterat att ett fel begåtts. Men vad vi har konstaterat är att läget är oklart. Det jag ifrågasätter är hur detta stämmer överens med det som står i paragraferna i förordningen till instruktion för . Det är någonstans där problemets kärna sitter, och det är där vi har fått oklara svar och inte kunnat reda ut det hela i utskottet. Vi noterar att vi får återkomma i ärendet, vilket jag ändå tycker är ett intressant konstaterande. Ja, vad ska jag säga? Jag kan bara vidhålla det jag sade i mitt anförande: Utskottets roll är att påtala när brister har inträffat. Vi kan inte se att några sådana finns. Jag vill helt enkelt bara påminna om att utskottet har rätt att återkomma i vilka frågor det vill. Det är fritt att ta upp frågor om man tycker att något har anledning att granskas. Jag tycker dock att det är fel att "pinpointa" en särskild person och på något vis försöka insinuera att det skulle kunna finnas anledning att titta på den personen. Jag tycker att vi ska ta upp frågan när ett fel har begåtts, granska det och i så fall påpeka det vid denna typ av granskning. finns det dock ingenting, och det tror jag att jag kan konstatera att vi är överens om. Så här står det i instruktionen för : "Statssekreteraren och kabinettssekreteraren ska . främst svara för planering och samordning i departementet och i förhållande till andra samhällsorgan samt vaka över att arbetet bedrivs i överensstämmelse med planeringen. "Det är detta vi har försökt utröna. På vilket sätt har den nya tjänsten bäring på denna paragraf? Det är här vi inte har kunnat få ordentliga svar, och det är här det finns en oklarhet. Det är här vi då bedömer att det har gått för att vi ska kunna bedöma innehållet i de arbetsuppgifter tjänsten innefattar. Det är så vi skriver i utskottets utlåtande över detta. Jag tycker att det finns all anledning att fundera över detta och fortsätta titta på hur det utvecklar sig. Det är klart att det här finns en oklarhet. Jag tycker också att det är bra att vi från utskottets sida markerar att vi förutsätter att regeringen inte utnyttjar sin frihet att tillsätta tjänster på ett sätt som inte stämmer överens med förordningarna. Det är naturligtvis en formulering jag tolkar som att vi ändå vill markera detta. När det gäller Schlingmann är hans tjänst någonting som inte har existerat förut. Den är ny, och det är en ny roll. Av den anledningen får tjänsten också extra ögon på sig. Jag kan inte förstå resonemanget att det skulle vara fel att så kallat "pinpointa", som tydligen är det begrepp som används , och fokusera och titta på hur det har gått till i en speciell tjänst i ett visst ärende. Vår uppgift är att täcka in hela fältet, och i förhållande till den paragraf jag har läst upp tycker jag att det finns goda skäl att fortsätta att återkomma och se hur det utvecklar sig. Där har vi varit överens om att utskottet noterar att tjänsten funnits att det inte går att bedöma innehållet i de arbetsuppgifter tjänsten innefattar. Det tycker jag också är ett rätt intressant konstaterande som borde föranleda att fler skulle vara intresserade av att ta reda på detta. Det står utskottet fritt att ta upp de frågor det vill. Likaså får återkomma i denna fråga om han anser att det finns anledning att göra det. I dagens debatt, som handlar om granskningen av regeringens handläggning och tjänsteutövning, kan vi dock inte konstatera att några fel har begåtts. KU har skött sitt uppdrag som kontrollmakt, och betänkandet är nu avlämnat utan reservationer. Jag nöjer mig med det svaret. När det gäller det underlag som vi i hade, och som senare också funnits för besluten gällande budgeten , vet vi nu att det som kallar en långsiktig ökning av antalet anställda i själva verket var något som hade förändrats . minskade nämligen antalet anställda med 345 i . Den uppgiften fanns väl inte när budgetmotionerna skrevs; det krav som då framfördes innebar en besparing på 670 miljoner. 670 miljoner motsvarar av hela kostnaden för . Det var alltså väldigt mycket.Nu blev det dock inte så mycket. Det blev en besparing på 300 miljoner, dock inte, som vi hade hoppats, en engångsbesparing, vilken hade varit möjlig, utan en rambesparing, alltså en långsiktig besparing. Om vi ser på storleken på detta kommer det naturligtvis att långsiktigt vara bekymmersamt för att klara det verksamhetsmässigt. Granskningen gällande verksamheten får väl utvisa vilka konsekvenserna av det beslutet blir.Jag beklagar att vi inte kunde komma överens. Som jag uppfattar det kommer besparingen att drabba på ett sätt som inte är bra. Det försämrar även förutsättningarna för att kunna rätta till de brister som har påtalats, brister som vi varit överens om har funnits. Det gäller överklagandehanteringen, att kunna få del av allmänna handlingar och också upphandlingar. blir det ytterligare press kostnadsmässigt, och dessa administrativa rutiner blir självfallet inte lättare att rätta till.Den granskning som gjorts av tjänstemän beträffande har inneburit att vi fått en nyttig dialog om förbättringar som behöver göras på grund av de brister som finns. Förbättringar håller också på att genomföras, och det är naturligtvis viktigt. Men förutsättningarna för att genomföra förbättringar hade, som sagt, kunnat vara bättre om inte de besparingskrav som beslutades i budgeten hade behövt genomföras.Jag yrkar på godkännande av anmälan. Det är intressant att i debatten höra hur man från regeringspartiernas sida inte vill se trender utan i stället plockar ut någon siffra som passar det egna syftet. Därefter försöker man tala om vilka insatser man, på grund av att EU-ordförandeskapet upphörde, gjort genom att minska på personalen.Jag kan konstatera att det i den tabell som jag refererat till under "Tjänstgörande per departement" står att de 2003 var 3 550, 2006 var de 3 608 och 2010 var antalet 3 723. Det redovisas alltså departementsvis hur det ser ut. Det är en trendmässig ökning, och det kan inte vara särskilt svårt att ta till sig detta som ett grundläggande faktum eftersom det står i utskottets handlingar och vi varit överens om att så ser verkligheten ut.Det tas också upp en koppling till ett annat ärende, nämligen besparingarna inom . Då vill jag bara erinra om anslagssparandet som ligger på 300 plus 400 . Det motsvarar ett belopp på 700 miljoner. Man har från regeringssidan sagt att dessa pengar inte går att använda som någon sorts buffert, utan de ska ligga vid sidan av. De kan inte användas för att på ett mjukare sätt klara av besparingarna.Nu kan jag dock konstatera att man lägger ut besparingarna och använder sig av anslagssparandet. På något vis pressar verkligheten regeringspartierna till att komma till sans så att de faktiskt vidtar en hel del av de åtgärder som vi tog upp tidigare i debatten. Jag får väl vara nöjd med att man från regeringssidan tagit till sig någonting av det som vi sade förut. Naturligtvis är det viktigt att ha en effektiv verksamhet inom . Granskningen är förstås nyttig både från vår sida och från oppositionens sida.Visst, det fanns när det gällde personalen en tydlig trend som gick ända , men det hade också samband med ordförandeskapet i EU. Det sades tidigare att efter detta måste den extrapersonal som då anställdes försvinna. Det vi nu har sett, och som man kanske inte såg när man lämnade in motionerna angående budgeten, är att neddragningen skett . Den neddragningen var så stor som av personalen. Det är givetvis svårt att då göra ytterligare neddragningar. Regeringen hade själv dragit ned med ungefär 500 miljoner 2009-2010. Att då komma med så stora ytterligare anslagssparanden innebär problem om det inte är fråga om annat än en kortsiktig besparing. Det gick att plocka bort 300 miljoner i anslagssparande, men en rambesparing är naturligtvis något som måste påverka verksamheten. Det handlar ju om ett överskott i verksamhet. Vi har alltså dragit slutsatsen att det går att göra en ramreducering på 300 miljoner av de överskotten. Där tyckte vi att regeringssidan klart överdrev effekterna och skapade en alltför dramatisk situation kring det. Det gjordes spektakel av det hela i stället för att sansa sig och lägga ut en långsiktig förnuftig besparingsplan, vilket man gör i de flesta kommuner när sådana lägen uppkommer.Nu har det visat sig att man tagit till sig en del av vår argumentation genom att använda anslagssparandet som en buffert. Man säger att man lägger ut det och att man kanske till och med klarar det hela utan varsel. Jag skulle kunna tänka mig att det är så det kommer att sluta eftersom överskotten indikerar att man har mer pengar i verksamheten än man behöver. Då är grundfrågan varför man ska ha mer pengar än man behöver när man tvingas spara rätt så brutalt på olika områden i statens verksamheter. Jag kan nämna att i den utredning om den framtida organisationen som presenterade för regeringen sägs att 1 500 personer ska bort.Det finns alltså en trend när man ser på siffrorna. Vi får väl se hur det kommer att se ut . har beslutat om de 300 miljonerna i besparingar, så det kommer kanske att jämna ut sig. Regeringen har lagt ut detta och tagit till sig att det i det sammanhanget går att använda anslagssparandet som en buffert, vilket jag tycker är intressant. Så ser läget ut. Jag konstaterar att de siffror som redovisats gäller, och någon annan verklighet finns inte. Javisst, det blev ett beslut om besparingar som måste genomföras. En del kan genomföras via anslagsbesparingar, men vi har också ambassadneddragningar som en del av detta. Besparingarna ska nu ske med en hastighet som kanske inte motsvarar det som verksamhetsmässigt hade varit optimalt. Jag tänker återgå till ärendet som vi hanterar just , det vill säga granskning av statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning.Flera delar i den här granskningen har tagits upp i tidigare anföranden. Jag tänker inte göra någon repetition av det utan mer diskutera en grundläggande förutsättning för att KU faktiskt ska kunna fullgöra sitt granskande uppdrag och också en grundläggande förutsättning för allmänhetens och mediernas möjligheter till insyn i hanteringen, och det är dokumentationen.Jag kan villigt erkänna att jag själv tycker att det här uppdraget är väldigt svårt. Det är mycket att lära sig, och jag hoppas att jag lär mig . Men en förutsättning både för mig att kunna göra det och framför allt för kansliet är att det går att följa vad som har hänt i dokumentationen. Inom många områden som har granskats har vi upptäckt brister i dokumentationen som jag tycker är allvarliga.Frågan om upphandling har varit uppe utifrån att man inte alltid har följt sina egna ramavtal. Det har inte gått att följa hur man har gjort. Man har gjort direktupphandlingar och så vidare. Men i vissa fall kan vi inte ens granska om det har varit korrekt eftersom det inte finns dokumentation av hur det har gått till. Vi kan alltså inte se om man har gjort helt korrekt eller om man har gjort helt fel, för det finns inte dokumenterat, och det är allvarligt.Det gäller också dokumentationen vad gäller bolag och hanteringen av bolagen. Det finns riktlinjer för hur dokumentationen ska se ut som inte följs. Bland annat ska det vara årsakter. I 4 av 20 granskade bolag saknas årsakter. Det gör att det blir väldigt komplicerat att följa upp vad som har hänt. I en del företag finns det tio olika akter som ligger i lite olika delar och olika beslut.Vi har skickat frågor till regeringen och fått svaret att det inte har varit några särskilda händelser som har föranlett behov av beslut från regeringen. Men det står i instruktionen att händelser av viktig karaktär för bolagen också ska dokumenteras, även om det inte kräver ett aktivt beslut. Om man inte från början dokumenterar går det inte att i efterhand granska vad som har hänt, och det gör förstås vårt uppdrag till slut mer eller mindre omöjligt.Jag själv har en bakgrund inom sjukvården. Där är det ett starkt fokus på dokumentationen, och det är alltid den man går till när man ska granska. Det finns väldigt tydliga riktlinjer för dokumentation, och man är ansvarig att följa dem.Det här måste man se över på regeringsnivå. Det var också uppe när det gällde framtagande av EU-ståndpunkter.Jag hoppas att vi kan se en förbättring här. Det finns riktlinjer och det finns ett arbete som pågår med det här, men det måste verkligen bli bättre. Och det är svårt men nödvändigt med en korrekt dokumentation.Jag yrkar på godkännande av anmälan. Det är ett enigt betänkande, och så långt är det väl. Det är inga reservationer, utan vi har kunnat slutföra granskningsuppgiften på ett sätt som hedrar och det uppdrag som vi har fått.Det som inte hedrar oss är när talar om spektakel. Den debatt som vi hade var väl minst av allt ett spektakel. Den var oerhört olycklig. Vi varnade för att 300 miljoners nedskärning av budgeten kommer att få mycket stora konsekvenser. Den reaktionen kallar nu för spektakel.I betänkandet som vi lägger fram påpekar vi att begäran om kopior av allmänna handlingar har tagit . I något fall har det tagit . Diarieföringen av några enstaka ärenden har präglats av ett visst dröjsmål. Ja, inte blir det lättare om man skär ned anslaget, dessutom med 300 miljoner under de närmast följande åren.Som Per , och har visat tydligt har det totala antalet tjänstgörande i 1990-2010, enligt tabell 1.1, faktiskt minskat. För att använda retorik: 4 486 är mer än 3 723. Det är ju uppenbart för alla och envar att tabell 1.2 är en delredovisning av det totala antalet som finns i tabell 1.1. Antalet har alltså minskat. Vi har sett att har bantat ned antalet anställda efter EU-ordförandeskapet.Nej, det kokar ned till den person som angav vid namn så , Per Schlingmann, och en allmän irritation och olust över att han arbetar så som han gör i . Utskottet har inte funnit detta vara något fel, lika lite som frågetecknen kring när han var samordningsminister är någonting att dra upp här och . Det ankommer på regeringen själv att organisera sitt arbete. I båda de här fallen faller det inom vad regeringen har mandat att göra.Jag vill ställa frågan till : Är det spektakel nu när vi får brev från ambassader och framför allt människor som är beroende av ambassader, till exempel i , där de skriver att det här kommer att få stora konsekvenser för deras sätt att fungera, arbeta, investera och utveckla i ett land som ? Är det inte tvärtom alarmerande att vi är tvungna att göra nedskärningar på fem ambassader? Och detta är bara det som är varslat . Det kommer att bli mer. Det här kommer att upprepas inför varje budget, om inte den hand som var nästan fattad i en överenskommelse om att försöka komma ifrån den stora besparingen på ramanslaget kan fattas igen. Vi var mycket nära att göra en överenskommelse . Det föll på minuter, om man så säger.Nu hoppas jag att vill ge signaler om att det här inte är ett spektakel, utan att det är något att oroa sig för och att överpröva. Jag vill bara betona att repliken gäller detta betänkande och granskning av statsrådens tjänsteutövning. Vi ska inte återupprepa kammardebatten om budgeten . Jag kan bara notera att en stor del av Skånbergs anförande handlar om just nedskärningarna i budgeten, och det försätter mig i en lite svår situation.I siffran 4 486, som upprepas, ingår kommittéer, konsulter och en massa olika personal som inte är ordinarie. När man ska analysera och se vad det här egentligen handlar om är det tabell 1.2, tjänstgörande per departement, som är den mest intressanta. Där ser vi en trendmässig ökning. I och för sig har det skett en minskning beroende av EU-ordförandeskapet. Men en trendmässig ökning finns. Det är liksom grundläggande fakta som jag tycker att ni inte ska försöka smyga undan, för så ser det ut.När det sedan gäller den statliga verksamheten som helhet kan jag konstatera att sparandet av 300 miljoner på hos er skapade en argumentationsnivå, där ni pratade om varsel, uppsägningar och en väldig dramatik inför julen, en som jag tyckte i många stycken överdriven argumentation. En hel del av det som vi sade i den debatten, att anslagssparandet ska läggas ut och att det ska användas som buffert, har man ändå accepterat.När det gäller ambassaderna är det väl bara att konstatera att Bildt hade en lista i sin byrålåda, halade fram den, var alltför snabb och gick ut med den i en nästan hämndliknande aktion. Man hade inte behövt göra det här på det sätt som gjordes. Det hade kunnat göras på ett annat sätt.Vi har erbjudit oss att delta i en parlamentarisk översyn av hela UD och dess organisation. Då kanske vi också kan komma överens om hur det här ska se ut . Det är ni som överilar er och går för fort fram på den här punkten. Utskottets granskning ska vara bred och fri. Man ska kunna se hur det som görs i följer gällande lagstiftningar och förordningar. I tidigare inlägg tyckte jag att Skånberg tog väldigt lätt på det här med den nyinrättade statssekreterartjänsten när det gällde Schlingmann. Att börja dra in i sammanhanget! Det tycker jag inte har någon koppling alls. Den här tjänsten har aldrig funnits .