bet · GY01FöU2 · 2011-03-22 00:00:00 — Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Utskottet tillstyrker delvis motionerna 2010/11:Fö204 och 2010/11:Fö207 (båda S). Utskottets förslag i korthet avslår två yrkanden om att avskaffa monopolet på brandmanna- och räddningsutbildningarna. I motion 2010/11:Fö234 av (M) yrkande 1 anförs att monopolet på brandmanna- och räddningsutbildningar bör avskaffas. utför en mycket viktigt uppgift i vårt samhälle: den räddar liv. Därför är det av yttersta vikt att brandmannautbildningen uppfyller höga krav, är tidsenlig och tar till sig den nyaste tekniken. finns det enligt motionären ett statligt monopol på utbildningen Skydd mot olyckor (SMO). Det är den enda räddningsutbildningen som är monopoliserad. Varken polis-, försvars- eller kustbevakningsutbildningar är längre föremål för statliga monopol. I stället för att fortsätta begränsa utbildningen inom räddningsområdet bör man avskaffa monopolet så att fler kan vara med och utveckla räddningsutbildningar. För att åstadkomma detta bör förordningen (2003:477) om utbildning i skydd mot olyckor ändras så att dessa utbildningar, t.ex. SMO-utbildningen, även kan genomföras av privata aktörer som svarar upp mot de krav som staten ställer (yrkande 2). Utskottet har tidigare behandlat frågan om brandmanna- och räddningstjänstutbildningen, senast i betänkande 2009/10:FöU9. Bakgrunden till den nuvarande regleringen på området är att utbildningarna för den kommunala räddningstjänsten reglerades i räddningstjänstlagstiftningen. Utredningen räddningstjänstutbildning för framtiden () som tillsattes 1999 konstaterade att de ökade krav på kompetens som följer av utökade och ändrade arbetsuppgifter för personalen bör återspeglas i utbildningen. Kompetenskraven borde enligt utredningen författningsregleras för befattningar som är förknippade med myndighetsutövning och där särskilda befogenheter tillkommer befattningshavaren. Regeringen uppdrog därefter till att vidareutveckla förslag. Uppdraget drevs av som ett projekt där också och kommunerna deltog. anslöt sig till de förslag som projektet lämnat när det gäller författningsreglering av kraven på kompetens och utbildning av räddningstjänstpersonalen. Det nya utbildningssystem för den kommunala räddningstjänsten som beslutades innebar att SMO-utbildning och skorstensfejarutbildning blev författningsskyddade utbildningar (SFS 2003:477). Utskottet konstaterade i betänkandet att utredningen med uppdrag att pröva möjligheterna att låta en annan huvudman bedriva verksamhet vid räddningsskolorna i och inte fann någon principiell anledning till att staten skulle ha monopol på att genomföra utbildningar för den kommunala räddningstjänsten eller de andra verksamheter som förekommer. Utredaren framhöll dock att det krävs en författningsändring för att SMO-utbildningar ska kunna genomföras av privata aktörer. Det finns konstitutionella förutsättningar för delegering av de uppgifter som innefattar myndighetsutövning till en juridisk person som ägs antingen av staten eller av en privat aktör (Fö 2008:05). Utskottet vidhåller sin uppfattning att andra än staten bör kunna genomföra utbildningar inom området. Det kan dock konstateras att den kommunala räddningstjänsten självständigt avgör vilken utbildning personalen behöver. Det är således fritt för kommunen att anställa personer med vitt skilda utbildningsbakgrunder, och det är fritt för kommunen att själv utbilda eller köpa utbildning för sin personal. Däremot ges den utbildning som MSB tillhandahåller, den s.k. SMO-utbildningen (skydd mot olyckor), endast av MSB, vilket sker i enlighet med förordningen (2003:477) om utbildning i skydd mot olyckor. Av den framgår att MSB ska bedriva utbildningar som leder fram till examen i säkerhets- och räddningsarbete. Utskottet anser att utbildningen bör kunna konkurrensutsättas men enbart i de fall detta inte är omöjligt till följd av legala hinder. Det bör även övervägas ur ett ekonomiskt perspektiv, kvalitetsperspektiv och verksamhetseffektivt perspektiv. Utskottet utgår från att förordningens lydelse därför ändras. Utskottet avstyrker de motionsyrkanden som är aktuella. Skador förorsakade av klimatförändringarna Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om förebyggande åtgärder för att minska konsekvenserna av klimatförändringarna samt om ekonomisk ersättning för inträffade klimatrelaterade naturkatastrofer. Jämför reservation 2 (SD). I motion 2010/11:Fö203 av och (S) anförs att det behövs en nationell översyn för att trygga såväl en säker vattenförsörjning som säkra avloppssystem. De pågående och framtida klimatförändringarna i vårt land kan leda till mer och intensivare nederbörd och i förlängningen till en ökad risk för översvämningar, ras, skred och erosion. Detta ökar risken för att våra tekniska försörjningssystem, inklusive VA-näten och därmed vattenförsörjningen, drabbas hårt . Många skador och problem har orsakats av att VA-ledningar är gamla och bristfälliga. Det finns enligt motionärerna ett behov av att se över och reparera de kommunala vatten- och avloppsnäten. Det är en miljöfråga som vi måste ta på största allvar och agera seriöst för att lösa. Därför kan man inte enligt motionärerna lämna över till kommunerna att, var och en för sig, finna lösningar. I motion 2010/11:Fö211 av (FP) påtalas att alternativa möjligheter att reglera vattennivån i bör beaktas. Som ett led i klimatanpassningen måste det planeras för stora och ökande flöden. Ett sådant alternativ är att öka avtappningsmöjligheterna genom ett ytterligare utflöde till från till . En kanal skulle kunna byggas som en led för fritidsbåtar och därigenom även bli ett stöd för turismen. En ny vattenled från ut till och skulle enligt motionären ytterligare kunna förhöja värdet på resvägen på vatten från den västra sidan av till den östra. Även i motion 2010/11:Fö213 av (M) behandlas frågan om att säkra regleringen av vattennivån i . I motionen föreslås att alternativet med en tunnel ut till utreds. Runt ligger ett stort antal städer som har byggts och planerats vid en lägre, mer normal nivå än den nu beräknade. För att inte dessa städer och kringliggande åkrar och skogar ska dränkas av höga vattennivåer är det enligt motionären både bråttom och viktigt att regeringen och vidtar åtgärder för att skyndsamt säkra regleringen av . De olika alternativ som har förts fram har bl.a. varit att en kanal eller tunnel byggs från ut till eller att en kraftig förstärkning görs av kanter. Motionären anser att man skyndsamt måste utreda även tunnelalternativet och börja bygga nu för att säkra vattennivån i vår största sjö och ta vara på möjligheten att producera värdefull el. I motion 2010/11:Fö233 av och (KD) påtalas att det finns ett överhängande behov av att återupprätta en nationell skördeskadefond, ur vilken lant- och skogsbrukare kan ansöka om kompensationer vid en klimatrelaterad katastrof. har vårt land drabbats av extrema väderomslag. Inte minst drabbades hårt 20062007, och många lantbrukare fick se sina skördar gå till spillo. Även drabbades inte minst av nederbörd och låg temperatur som medförde mycket dåliga spannmålsskördar. drabbades återigen norra och delar av av svåra översvämningar i samband med ymnig nederbörd. Det finns situationer som jordbrukare inte kan försäkra sig emot. Även sedan skördeskadefonden avskaffades 1994 kvarstår dock det statliga ansvaret vid skador av naturkatastrofkaraktär. Frågan är enligt motionärerna hur det ska utformas i praktiken. En alternativ lösning är en förlängning av periodiseringsfonden för lantbrukare som drabbas av skördeskador orsakade av naturrelaterade katastrofer. Hur katastrofstöd ska utformas måste dock enligt motionärerna utredas i samverkan med parterna inom jordbruksnäringen och dess organisationer i syfte att uppnå en långsiktig lösning på ett sannolikt eskalerande problem med stora återkommande vädersvängningar. När det gäller frågan om de allmänna avloppssystemen kan det konstateras att utskottet behandlade ett motsvarande yrkande i betänkande 2009/10:FöU2. I detta hänvisade utskottet i sin tur till att frågan tidigare behandlats av civilutskottet (bet. 2008/09:CU21). Organisationen har i en rapport till Klimat- och sårbarhetsutredningen redogjort för klimatförändringarnas inverkan på allmänna avloppssystem. Svenskt Vatten har framhållit att man står inför utmaningen att hantera frågan om hur, och i vilken takt, som VA-systemen inom det befintliga avloppsnätet kommer att behöva förnyas. Förnyelsetakten har ökats och bedöms komma att öka gradvis under de kommande decennierna och nå ett balansläge om uppskattningsvis . Vid nybyggnation behövs enligt rapporten ett bra beslutsunderlag med fungerande samverkan mellan VA-huvudmannen och planerings- och bygglovsenheten. Styrdokument behöver skapas som kan tillämpas vid ny- och ombyggnation. Utskottet konstaterar att det finns stora värden i dricksvatten- och avloppsnäten i , och frågan om hur dessa ska förnyas, både på kort och på lång sikt, är viktig för att goda levnadsvillkor ska kunna upprätthållas. Klimatets påverkan på förnyelsetakten bör enligt utskottet beaktas. Problemen med VA-systemen är väl uppmärksammade. Utskottet avstyrker motionen. När det gäller avtappningsproblematiken i kan det konstateras att utskottet har behandlat frågan senast i betänkande 2009/10:FöU2. Utskottet uttalade då att en mer långsiktig lösning på avtappningsproblematiken i förutsätter att bra underlag tas fram. Lantmäteriet har fått i uppdrag att ta fram en ny höjddatabas för att förbättra kunskapsunderlaget för bedömning av risker och planering av åtgärder vad gäller att minimera riskerna för översvämning, ras och skred (prop. 2009/10:1 utg.omr. () har av regeringen getts i uppdrag att genomföra fortsatta utredningar av hur den maximala avtappningen genom kan ökas och vilka erosions- och skredförebyggande åtgärder som i så fall behövs. SGI påbörjade uppdraget . Dessa bägge åtgärder tillsammans, dvs. att skaffa ökad kunskap om hur mycket vatten som kan tappas från och bättre höjddata, ger enligt utskottet förutsättningar för att kunna gå vidare och hitta en lösning på problemet. fick i uppdrag att genomföra en fördjupad studie av framtida översvämningsrisker kring och längs . Uppdragsgivare är länsstyrelserna, Vänerkommunerna och . I klimatpropositionen framhålls att vattendomen för bör omprövas oavsett vilken avtappningslösning som väljs. beräkningar som visar att det finns risk för mycket högre vattennivåer i bl.a. måste tas på allvar. En förändrad tappningsstrategi som medför att de allra största tappningarna blir betydligt mindre vanliga välkomnas. Det är också bra att man nu utreder möjligheterna att öka flödet i . Utredningen ska vara färdig 2012. Utskottet konstaterade i betänkande 2009/10:FöU2 att åtgärder har vidtagits vad gäller och att resultaten av dessa måste inväntas. Utskottet inväntar resultaten och avstyrker de motionsyrkanden som är aktuella om avtappningsproblematiken i . har under en följd av år behandlat frågor om ekonomisk kompensation vid naturolyckor. Utskottet återkom senast till dessa frågor i betänkande 2009/10:FöU2 Naturolyckor och katastroffond. En historisk återblick på frågans behandling visar följande: I betänkande 2000/01:FöU7 Översvämningar, katastroffond m.m. framhöll utskottet betydelsen av det skadeförebyggande arbetet i syfte att minska skadorna vid bl.a. naturkatastrofer. Utskottet ansåg att det är viktigt att incitamenten för sådana insatser stimuleras och inte elimineras. En statlig garantiersättning eller dylikt som löses ut vid en svår påfrestning ansåg utskottet försvaga sådana incitament, vilket torde vara olyckligt. I betänkande 2003/04:FöU2 Ny räddningstjänstlagstiftning m.m. vidhöll utskottet att inrättandet av en katastroffond eller liknande försvagar incitamenten för det skadeförebyggande arbetet. I betänkande 2004/05:FöU8 Åtgärder och ersättningar i samband med naturkatastrofer i behandlades nationellt stöd och ersättningar vid naturkatastrofer. I en fempartireservation (M, FP, KD, C, MP) som fogades till betänkandet och som vann kammarens bifall gav regeringen ett tillkännagivande som innebar att ett nationellt katastrofkonto borde övervägas , för att bistå kommuner vid stora katastrofer. Reservanterna ansåg också att möjligheterna till ekonomisk kompensation för de ekonomiska förluster som uppkommit genom stormen borde utredas. I betänkande 2005/06:FöU12 Naturkatastrofer m.m. konstaterade utskottet bl.a. att regeringen tagit om hand det tillkännagivande som blev följden av att biföll den ovannämnda fempartireservationen och att ett ställningstagande i frågan skulle komma att göras i samband med att Klimat- och sårbarhetsutredningens slutbetänkande lades fram. I betänkande 2007/08:FöU8 Naturkatastroffond m.m. förutsåg utskottet att ett ställningstagande till förslagen från Klimat- och sårbarhetsutredningen och från utredningen av katastrofersättningssystemet till kommunerna sannolikt skulle komma att redovisas i klimatpropositionen. Därmed skulle ett svar ges till på det uppdrag som gavs om ett eventuellt system för ersättningar till enskilda och kommuner i samband med naturkatastrofer. Något ställningstagande till dessa utredningsförslag kom emellertid inte i klimatpropositionen. Regeringen beslutade mot bakgrund av beställning av en utredning av möjligheterna till ekonomisk kompensation för förluster som orsakades av stormen i 2005 att tillsätta en utredning (Fö 2007/408/) som skulle se över systemet för statlig ersättning till kommunerna i samband med stora olyckor, katastrofer och internationellt stöd till . Utredningen redovisade sitt arbete till Försvarsdepartementet i skrivelsen Ersättningssystem i samverkan hantering av kommunernas kostnader i samband med naturkatastrofer m.m. (Ds 2007:51). Med en naturkatastrof avses en plötslig och oförutsedd av naturen orsakad händelse som leder till insatser av den kommunala räddningstjänsten och medför betydande kostnader för kommunen. En skogsbrand anses som en naturkatastrof oavsett orsak. MSB fick ett uppdrag av regeringen att lämna förslag på hur ett sammanhängande system för ersättningar till kommuner för förebyggande åtgärder mot naturolyckor och krisberedskap m.m. kan kopplas ihop med ersättningar för efterföljande åtgärder vid inträffade händelser (Fö007/2955/SSK). MSB skulle särskilt beakta Ds 2007:51 och den överenskommelse som träffades mellan staten och 2004 där parterna kom överens om vissa uppgifter för kommunerna i samhällets krishanteringssystem och om statens ersättning till kommunerna för dessa uppgifter. Utskottet konstaterar att uppdraget som redovisades i korthet innehåller följande förslag: Riskdelningen ökas genom att en fond inrättas för ersättning till kommuner efter inträffade olyckor och extraordinära händelser. Fonden ska ersätta en kommuns merkostnader på grund av en inträffad olycka eller på grund av skadeverkningarna av en extraordinär händelse oberoende av orsaken till händelsen. Fonden föreslås vara gemensamt finansierad av staten och kommunerna och ska ge ersättning ovanför en rörlig självrisk och upp till ett fast övre belopp. Fonden föreslås vara obligatorisk och ska ersätta kostnader som inte täcks av en kommunförsäkring. Sambandet mellan ersättningar till förebyggande och förberedande åtgärder och ersättningar vid inträffade händelser hanteras i förslaget genom nivån på självrisken från fonden samt genom att en kommun kan påverka självrisken inom ett visst spann. MSB har gjort en bedömning av vilka konsekvenser förslaget medför på författningar, behovet av författningsändringar och behovet av författningsreglering, dock utan att ge några konkreta förslag till författningsändringar. Det finns enligt MSB också en osäkerhet om den föreslagna fonden skulle kunna påverka möjligheter att begära ersättning ur . Sammanfattningsvis kan det konstateras att frågan om ersättning vid naturkatastrofer innehåller flera dimensioner som har diskuterats . Resultatet av den utredning som har lämnats till regeringen bör dock avvaktas, och utskottet avstyrker på den grunden motionsyrkandet i frågan. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om informationssäkerhet med hänvisning till bl.a. pågående utredningsuppdrag. I motion 2010/11:Fö228 av (S) anförs att det behövs en nationell strategi för att långsiktigt motverka IT-angrepp och cyberattacker samt att bör fortsätta att verka för att internationella strategier tas fram för att möta hotet mot våra IT-system. har det enligt motionären kommit rapporter om misstänkta IT-angreppen från bl.a. och . Det spekuleras också kring hur israeliska cyberbrigader kan angripa och slå ut iranska kärnanläggningar. Allt detta visar enligt motionären hur IT-angrepp också kan fungera som ett vapen i storpolitiken, nationer emellan. Därför bör hotet om cyberattacker ses som en försvarspolitisk fråga. I motionen påtalas att det saknas en sammanhållen nationell och internationell strategi för att långsiktigt motverka denna typ av IT-angrepp och cyberattacker. har dessutom i sin rapport styrning av informationssäkerhetsarbetet i den statliga förvaltningen (RiR 2007:10) påpekat behovet av ett djupare engagemang från regeringens sida i myndigheternas IT-säkerhet. I motion 2010/11:Fö225 av (M) anförs att i stort sett alla delar av samhället använder sig av IT och ny teknik i olika former. Det ställer krav på god säkerhet och robusthet då det i flera fall handlar om information av känslig art som patientjournaler, bankuppgifter etc. har det vid flertalet tillfällen rapporterats om IT-haverier, dataintrång och känsliga uppgifter som offentliggjorts på nätet. När det gäller både myndigheter och de delar av näringslivet som är av stor vikt för medborgarnas säkerhet och tillit, bör enligt motionären därför IT-säkerheten regelbundet utvärderas. Möjligheten för exempelvis , , och att undersöka informationssäkerheten inom sina expertområdens verksamheter bör därför undersökas. Samma motionär anför i motion 2010/11:Fö224 att det behövs en bred kartläggning av samhällets informationssäkerhet. måste enligt motionären bli bättre på att fokusera på informationssäkerhetsarbetet, och myndigheternas kompetens inom informationssäkerhet behöver förbättras. förekommer cyberattacker, IT-system hänger sig alltför ofta, integritetskänsliga uppgifter riskerar att röjas för obehöriga och tillgängligheten till samhällsviktiga tjänster är otillräcklig. Det behövs därför en bred kartläggning av informationssäkerheten för hela landet och för alla samhällssektorer. För det första bör problemen med informationssäkerheten hos myndigheter, samhällskritiska system och företag identifieras. För det andra bör konkreta åtgärder föreslås. Utskottet konstaterar att MSB fick i uppdrag att lämna förslag om samhällets förmåga att förebygga och hantera IT-incidenter (Fö2009/2162/SSK). Uppdraget redovisades i rapporten för att förbättra samhällets samlade förmåga att förebygga och hantera IT-incidenter som lämnades . Myndigheten framhöll i denna rapport att det i det svenska samhället, i både den privata och den offentliga sektorn, redan finns många av de nödvändiga kompetenser och resurser som möjliggör ett över tiden hållbart system för att förebygga och hantera IT-incidenter, men man konstaterade att resurserna behöver kompletteras. Enligt rapporten är den rapportering av IT-incidenter som sker på frivillig basis otillräcklig för att kunna bidra till en löpande aktuell lägesbild av tillståndet för samhällsviktig verksamhet och kritisk infrastruktur. I rapporten föreslogs ett antal åtgärder för att förbättra samhällets förmåga att förebygga och hantera IT-incidenter. MSB fick fem regeringsuppdrag i linje med rapportens förslag (Fö2010/701/SSK). Uppdragen handlade bl.a. om att utreda hur en säker digital informations- och kommunikationsinfrastruktur för den offentliga sektorn kan skapas. Vidare har myndigheten tagit fram en nationell plan som klargör hur allvarliga IT-incidenter ska hanteras samt hur tekniska kompetensnätverk av experter kan skapas för att stödja samhället vid allvarliga IT-incidenter och öka förmågan till respons. Myndigheten har också utrett hur ett system för obligatorisk incidenthantering för statliga myndigheter kan utformas. Regeringen har dessutom, som ett bidrag till att stärka lägesbilden och skapa möjlighet till förvarning, uppdragit åt att i samråd med de myndigheter som ingår i samverkansgruppen för informationssäkerhet (Samfi) lämna förslag på hur ett detekterings- och varningssystem för samhällsviktig verksamhet och kritisk infrastruktur kan utformas och införas. I uppdraget ingick också att MSB utifrån analyser av förmågebedömningar, genomförda risk- och sårbarhetsanalyser samt bedömningar av beroendeförhållanden ska kunna föreslå enskilda myndigheter att anlita för IT-säkerhetsanalyser. Detta ska ske i samråd med tillsynsmyndigheterna enligt säkerhetsskyddsförordningen (1996:633). Uppdragen har redovisats till regeringen . MSB ska även kontinuerligt analysera och bedöma omvärldsutvecklingen avseende hot, sårbarheter och risker inom informationssäkerhetsområdet samt konsekvenser för viktiga funktioner i samhället. Den samlade bedömningen ska tas fram i samverkan med berörda aktörer i samhället. Detta ska ses som ett komplement till den löpande rapportering och lägesbedömning som försvarsunderrättelsemyndigheterna och Säkerhetspolisen lämnar till regeringen inom ramen för sina respektive uppdrag. Utskottet konstaterar vidare att regeringen i skrivelsen Samhällets krisberedskap stärkt samverkan för ökad säkerhet betonar vikten av att det fortsatta informationssäkerhetsarbetet bedrivs på ett strategiskt och sammanhållet sätt på nationell nivå i . MSB redovisade en strategi för samhällets informationssäkerhet för perioden 20102015. Strategin ska, tillsammans med den handlingsplan som nämnts ovan, utgöra en grund för inriktning av arbetet med att öka säkerheten på området. Utskottet välkomnar regeringens uppdrag om att förbättra samhällets förmåga att förebygga och hantera allvarliga IT-incidenter. Utskottet välkomnar även beslutet att inordna (Sitic) som tidigare funnits vid i MSB från . Utskottet anser vidare att internationell samverkan är en grundförutsättning för att öka informationssäkerheten i , både när det gäller förebyggande arbete och när det gäller att hantera inträffade störningar. medverkan i internationella samarbeten inom informationssäkerhetsområdet är av strategisk betydelse och bör därför fortsatt stödjas och utvecklas. Sammantaget kan det konstateras att det pågår ett stort arbete med att förstärka och förbättra samhällets förmåga att förebygga och hantera allvarliga IT-incidenter, och resultatet av dessa arbeten bör avvaktas. Motionerna avstyrks på denna grund. Utskottet avser dock att fortsätta att följa utvecklingen inom området. Utskottets förslag i korthet avslår två motionsyrkanden om miljökatastrofer till havs. I motion 2010/11:MJ421 av Skånberg (KD) yrkande 2 anförs att beredskapen för potentiella katastrofer i måste höjas. Detta bör ske genom att man ökar beredskapen för nödutryckning och oljesanering. Handelssjöfarten bör flyttas bort från Hoburgs bank, och nödhamnar behöver inrättas på de platser dit havererade fartyg ska kunna bärgas för att förhindra att exempelvis en last av olja rinner ut i havet och sprider sig längs en längre kuststräcka. Vidare bör EU ge teknikbistånd till de nya medlemsstaterna så att de kan uppgradera sina fartyg i sjösäkerhetshänseende. Frågor om sjösäkerhet, skydd av den miljön och underlättande för näringen genom skapandet av entydiga regler bör prioriteras i det internationella arbetet. bör verka inom EU och östersjöorganisationen för att uppnå ett förbud mot oljeutvinning i . Olja som transporteras till havs ska märkas med dna så att det går att spåra från vilket fartyg ett oljeutsläpp skett. Den tekniska utvecklingen har gjort detta möjligt.