bet · GY01SoU9 · 2011-03-24 00:00:00 — Uppdraget ska genomföras i samråd med de sex regionala cancercentrumen, Kommuner och Landsting samt företrädare för huvudmän, profession och cancerpatienter. Uppdraget ska avrapporteras . ska även fortsätta sitt arbete med att utveckla ett system för att följa väntetider i cancervården i enlighet med förslagen i myndighetens rapport I väntan på besked som lämnades till regeringen . Regeringen och Kommuner och Landsting har träffat ytterligare en överenskommelse om insatser för en ännu bättre cancervård. Överenskommelsen omfattar totalt , en ökning från med 14 miljoner. Nya områden överenskommelse är bl.a. försöksverksamhet inom hudtumörområdet, en förstudie om telefonrådgivning om cancer, en nationell nomenklatur för cytostatikakurer och en kartläggning av kontaktsjuksköterskor eller motsvarande. fick regeringens uppdrag att i samråd med Kommuner och Landsting utforma ett nationellt kunskapsstöd för god palliativ vård. I uppdraget ingår bl.a. att uppdatera och ta fram nationella riktlinjer och annan vägledning för den palliativa vården, att utforma nationella indikatorer och definiera och främja användningen av gemensamma termer och begrepp inom området samt att stödja utvecklingen av register för palliativ vård även fortsättningsvis (regeringsbeslut ). De nationella riktlinjerna om palliativ vård är nu under produktion på . En preliminär version av riktlinjerna beräknas vara klar . publicerade () en rapport om screening för bukaortaaneurysm (rapport nr 2008-4). I rapporten konstateras det att screening är ett sätt att minska dödligheten i bukaortaaneurysm. Det finns, enligt rapporten, starkt vetenskapligt stöd för att metoden räddar liv och är kostnadseffektiv för män. För kvinnor är det vetenskapliga underlaget otillräckligt. har screening av 65-åriga män för att upptäcka pulsåderbråck startats i ett flertal av landsting. Det gäller bl.a. , i , Region , och . Det Svenska multipel skleros-registret (SMSreg) är ett stöd för det patientrelaterade arbetet men gör det också möjligt att lokalt sköta såväl kvalitetskontroll som verksamhetsuppföljning. SMSreg syftar bl.a. till att bidra till att ms-vården i har en hög kvalitet och jämn fördelning, att tillgodose att gängse behandlingsrekommendationer vid ms följs, att långsiktigt utvärdera effekten av moderna förloppsmodifierande mediciner på sjukdomsförloppet vid ms samt att skapa och sprida ny kunskap om ms genom forskning och upplysning. Av allmänna råd om bemötande av patienter som relaterar sina besvär till amalgam och elektricitet (SOSFS 1998:3) framgår bl.a. följande: Patienter som sätter sina besvär i samband med amalgamfyllningar eller elektromagnetiska fält upplever ofta att de får ett dåligt bemötande i vården. De tycker inte att de blir tagna på allvar, de känner sig inte respekterade och uppfattar att många i vården anser att deras besvär är inbillade eller enbart psykiskt betingade. Ett problem vid utredningen av dessa patienter är att det inte finns något vetenskapligt underlag som styrker ett samband mellan allmänna sjukdomssymtom och amalgamfyllningar respektive elektricitet. Å andra sidan kan ett samband inte uteslutas för vissa patienter. Det finns dock inga kliniskt utvärderade prov som kan ange vilka dessa patienter i så fall skulle vara. har i expertrapporter framhållit att patienterna behöver utredas noggrant och i övrigt få ett omsorgsfullt omhändertagande. I 2 a § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) framhålls att vården skall bygga på respekt för patientens självbestämmande och integritet och så långt som möjligt utformas och genomföras i samråd med patienten. Med hänsyn till de klagomål som framförs från patienter och patientföreningar har ansett det angeläget att, som ett stöd för hälso- och sjukvården, i allmänna råd närmare utveckla hur man kan bemöta och utreda här berörda patienter. Upptäckta brister och sjukdomar behandlas i sedvanlig ordning. Övriga besvär och symtom får lindras med symtomatisk behandling och fortsatt stöd. Om patienten inte anser sig tåla viss elektrisk utrustning eller vissa miljöer, är detta något som måste tas hänsyn till så långt möjligt. När sjukskrivning blir aktuell är det angeläget att ha kontakt med företagshälsovård, när sådan finns. Andra arbetsuppgifter eller kortare arbetspass kanske räcker för att besvären skall gå över. Utskottet behandlar ett flertal motioner från den allmänna motionstiden om insatser mot olika sjukdomar. Utskottet vidhåller den bedömning som tidigare regelmässigt gjorts, nämligen att utskottet inte ställer sig bakom motionskrav om att satsningar bör göras på enskilda sjukdomar eller om att vården av patienter med dessa sjukdomar bör organiseras på ett visst sätt. Att bedöma sådana frågor är enligt utskottet i första hand en fråga för sjukvårdshuvudmännen. Ett enigt utskott har ställt sig bakom riktlinjer för prioriteringar inom hälso- och sjukvården (prop. 1996/97:60, bet. 1996/97:SoU14, rskr. 1996/97:186). Utskottet vidhåller sin uppfattning att dessa riktlinjer inte låter sig förenas med någon lista där vissa sjukdomar generellt prioriteras före andra. Det är enligt utskottets mening angeläget att arbetet med prioriteringar fortlöpande utvecklas och förbättras. har en betydelsefull roll i detta arbete. Styrelsens arbete med nationella riktlinjer är av stor vikt. Vidare fyller de nationella kvalitetsregistren en värdefull funktion i förbättringsarbetet för hälso- och sjukvården. Utskottet noterar vidare att i en skrivelse till regeringen (2009) anfört att den nuvarande värdegrunden för prioriteringsbeslut bör fortsätta att gälla och att resurser bör läggas på att aktivera plattformen. Motioner om cancervård behandlades i betänkande 2010/11:SoU1 Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg m.m. som godkänts av (prop. 2010/11:1, rskr. 2010/11:124125). Utskottet konstaterade då att regeringen under den gångna mandatperioden påbörjade en rad insatser för att förbättra svensk cancervård, vilka tillsammans formar en nationell cancerstrategi (s. 18). Vidare pekade utskottet på det arbete som görs av den nationella cancersamordnaren. Utskottet ser fortsatt positivt på dessa insatser och välkomnar den pågående processen i de sex regionala cancercentrumen. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna So273 (M), So275 (M), So291 (M), So352 (M) yrkande 2, So357 (S), So385 (S), So398 (FP) i denna del, So422 (M) yrkandena 1 och 2, So429 (FP), So452 (S), So520 (KD), So561 (M) och So566 (M). Patientdatalagen och IT i vården Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om patientdatalagen och IT i vården. Jämför reservation 9 (S, MP, V). I motion So573 av m.fl. (V) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att ett system med en journal per patient bör tas fram. Motionären anför att all information om en patient bör samlas på ett ställe, så att patienten slipper berätta sin sjukdomshistoria vid varje ny vårdkontakt, och att patienten ska ha tillgång till sin egen journal. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör se över möjligheten till personliga hälsokonton. I motion So414 av (M) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att det bör vara möjligt att få ett livstestamente infört i sin journal. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att man inom nationella IT-strategiprojekt bör verka för att livstestamentet görs åtkomligt för vårdgivare även utanför det egna . I motion So515 av (M) begärs ett tillkännagivande om att man bör se över möjligheten att få myndigheter att tydligare upplysa den enskilde om möjligheten till samtycke. Alla som arbetar inom hälso- och sjukvården har tystnadsplikt, vilket betyder att ingen får lämna ut uppgifter om en individ, sjukdom, behandling eller en enskilds privata situation utan att man som individ själv har godkänt det. Kunskapen om denna möjlighet till samtycke bör, enligt motionären, spridas. I motion So228 av (FP) begärs ett tillkännagivande om hur patientdatalagen ska tillämpas i förhållande till vuxna patienter som tillfälligt eller varaktigt brister i beslutsförmåga. I motion So337 av (S) begärs ett tillkännagivande om IT:s roll för säkerheten i vården. Motionären anför att den nationella IT-strategin måste vidareutvecklas och förtydligas bl.a. med uppföljnings- och utvärderingsbara mål och med ökat fokus på säkerhet och robusthet. I motion So389 av (M) begärs ett tillkännagivande om IT och ny teknik för att utveckla vården. Motionären anför bl.a. att det bör göras en översyn av hur arbetet med IT i vården fortgår och vad som behövs för att integrera IT och ny teknik som en naturlig del i den svenska hälso- och sjukvården. Gällande rätt och pågående arbete m.m. beslutade om en ny (prop. 2007/08:126, bet. 2007/08:SoU16, rskr. 2007/08:207). Patientdatalagen (2008:355) trädde i kraft och innebar bl.a. att patientjournallagen (1985:562) och lagen (1998:544) om vårdregister sammanfördes i en ny lag. I denna lag, som gäller för alla vårdgivare oavsett huvudmannaskap, regleras bl.a. sådana frågor som skyldigheten att föra patientjournal, inre sekretess och elektronisk åtkomst i en vårdgivares verksamhet, utlämnande av uppgifter och handlingar genom direktåtkomst eller på annat elektroniskt sätt samt nationella och regionala kvalitetsregister. Patientjournallagens bestämmelser om patientens rätt att ta del av journalhandlingar inom enskild hälso- och sjukvård fördes över oförändrade till patientdatalagen med ett tillägg. Tillägget innebar att även en närstående till patienten fick rätt att få ta del av patientens journalhandling (8 kap. 2 § patientdatalagen). Enligt 8 kap. 2 § patientdatalagen ska en journalhandling inom enskild hälso- och sjukvård på begäran av patienten eller av en närstående till patienten tillhandahållas honom eller henne för att läsas eller skrivas av på stället eller tillhandahållas i form av en avskrift eller kopia, om inte annat följer av 6 kap. 12 § eller 13 § första stycket patientsäkerhetslagen (2010:659), dvs. förutsatt att uppgifterna inte omfattas av tystnadsplikten. Sekretesslagen (1980:100) gäller bara för den allmänna hälso- och sjukvården. Vid tolkningen av obehörighetsrekvisitet i 6 kap. 12 § eller 13 § första stycket patientsäkerhetslagen (2010:659) har det dock ansetts vara naturligt att söka ledning i skaderekvisitet som finns i sekretesslagens bestämmelser. Ståndpunkten är att den enskilde ska åtnjuta samma skydd för sin personliga integritet vare sig han eller hon behandlas av en offentlig eller privat vårdgivare (prop. 2007/08:126 s.132 f.). Lagen har delvis karaktär av ramlag, som anger vilka grundläggande principer som ska gälla för hanteringen av uppgifter om patienter inom all hälso- och sjukvård. Den närmare regleringen i vissa generella frågor ska kunna meddelas i en förordning eller, efter regeringens bemyndigande, i myndighetsföreskrifter. Den nya lagen är en del av den process som pågår för att bl.a. med hjälp av IT få till stånd en bättre samverkan mellan hälso- och sjukvårdens aktörer och en starkare patientorientering i verksamheten. Den centrala utgångspunkten är att skapa en reglering som möjliggör både en ökad patientsäkerhet och ett starkt integritetsskydd. (Se vidare nedan.) I proposition 2007/08:126 s. 65 anför regeringen att den inte föreslår särregler för vuxna patienter som tillfälligt eller varaktigt brister i beslutsförmåga. Hur dessa ska hanteras i hälso- och sjukvården har utretts av Utredningen om förmyndare, gode män och förvaltare, i SOU 2004:112. Betänkandet bereds i . Regeringen ansåg därför att det inte borde införas sådana särbestämmelser, utan att saken lämpligen borde regleras i samband med ett ställningstagande till förslagen i det sistnämnda betänkandet. Enligt uppgift från bereds frågan fortfarande i . Förslagen i det nämnda betänkandet har behandlats i flera steg, och några steg återstår. Det gäller bl.a. vem som ska företräda en beslutsinkapabel person i kontakter med sjukvården, i fråga om forskning på person och inom området för social välfärd. I samband med patientdatalagens tillkomst beslutade om föreskrifter (SOSFS 2008:14) om informationshantering och journalföring i hälso- och sjukvården. Föreskrifterna reglerar både offentliga och privata vårdgivares behandling av personuppgifter. har dessutom utarbetat en handbok som ett stöd för vårdgivare, verksamhetschefer, medicinskt ansvariga sjuksköterskor och hälso- och sjukvårdspersonal som ska tillämpa föreskrifterna. Den nationella IT-strategin fastställdes dels av och Svenska kommunförbundets styrelser, dels av regeringen som redovisade den i en skrivelse till (skr. 2005/06:139, bet. 2005/06:SoU30). IT-strategin innehåller en gemensam vision av hur sektorns informationsförsörjning bör fungera och vilka grundläggande principer som ska gälla för fortsatta investeringar. Grunden är en sammanhållen informationsbild kring varje individ som är tillgänglig för behandlande vårdpersonal oavsett var i vårdsystemet patienten söker vård. Vidare innehåller strategin en strukturerad beskrivning av vilka utmaningar som behöver antas för att nå det gemensamma målet, där samtliga identifierade problem inordnats i sex insatsområden med en tydlig ansvarsfördelning när det gäller både utförande och finansiering. Av budgetpropositionen utgiftsområde 9 framgår bl.a. följande när det gäller IT inom hälso- och sjukvården (s. 4344): Staten och huvudmännen har etablerat ett nära samarbete genom den Nationella IT-strategin för vård och omsorg (Skr. 2005/06:139) för att skapa bättre grundförutsättningar för en mer sammanhållen och ändamålsenlig informationshantering med hjälp av moderna IT-stöd. Legala anpassningar och tekniska förutsättningar har utvecklats för att höja informationskvaliteten och skapa en mer sammanhållen dokumentation. Ett nytt och gemensamt synsätt har etablerats mellan centrala myndigheter och sjukvårdshuvudmän om hur arbetet ska bedrivas och hur viktiga investeringar ska genomföras. Från IT-strategi till Nationell eHälsa Arbetet med den nationella IT-strategin för vård och omsorg går in i en ny fas och utvidgas till att innefatta verksamheter samt att fokus tydligare läggs på införande, användning och nytta av de e-hälsotjänster som utvecklats . Syftet är att åstadkomma synliga nyttoeffekter i vardagen för invånare, personal och beslutsfattare. För att åskådliggöra att det är införande och användning som står i fokus snarare än teknikutveckling har regeringen beslutat ändra namnet på strategin till Nationell eHälsa strategin för tillgänglig och säker information inom vård och omsorg. Nationell eHälsa innehåller en gemensam vision av hur sektorns informationsförsörjning bör fungera och vilka grundläggande principer som ska gälla för fortsatta investeringar. Vidare innehåller strategin en strukturerad beskrivning av vilka utmaningar som behöver mötas för att nå det gemensamma målet om en sammanhållen och användbar vårddokumentation. arbetar med att utveckla en nationell informationsstruktur och ett nationellt fackspråk för vård och omsorg. En strukturerad dokumentation utgör grunden för såväl en stärkt patientsäkerhet som förbättrade möjligheter till uppföljning och öppna jämförelser. Projekten går in i sin slutfas, där arbetet för att påbörja prövning, införande och tillämpning av resultaten nu intensifieras i samarbete med SKL Nationell patientöversikt skapar kontinuitet Patientöversikten gör den viktigaste informationen om en patients tidigare och pågående behandlingar tillgänglig för vårdpersonalen hos olika vårdgivare och utförare. Tjänsten infördes i läns landsting och kommun samt i och , och införs stegvis i övriga landsting . har läkemedelsförteckningen, som visar köp av förskrivna läkemedel, gjorts tillgänglig via patientöversikten och integreras den med bastjänster för informationsförsörjning för att möjliggöra en säker informationshantering i enlighet med patientdatalagen. Regeringen presenterade under EU-ordförandeskapet 2009 rapporten eHealth for a Healthier Europe som synliggör kostnaderna för hälso- och sjukvården av att inte investera i moderna och sammanhållna e-hälsotjänster. I rapporten etableras även en ny modell som ger beslutsfattare ett viktigt verktyg för att koppla mål uppfyllelsen av politiska verksamhetsmål till investeringarna i ny teknik. Modellen har skapat en helt ny dimension, som inte funnits i tidigare undersökningar, och skapar mätbarhet av de betydande nyttoeffekter som uppstår av investeringar i e-hälsa. I enlighet med överenskommelsen i Nationell eHälsa har landstingen det huvudsakliga ansvaret för alla dessa investeringar, men i syfte att stimulera och påskynda arbetet har regeringen tillskjutit betydande medel bl.a. genom Dagmaröverenskommelsen. Landstingen har satsat omfattande belopp på att förbättra informationsförsörjningen inom sektorn med hjälp av e-hälsa. uppgick landstingens samlade kostnader för IT-tjänster till vilket motsvarar av landstingens totala kostnader för hälso- och sjukvård. Landstingen har genom tillkomsten av strategin organiserat det nationella arbetet på ett nytt sätt. Landstingens handlingsplan för genomförandet av strategin bedrivs operativt på det beställarkansli som inrättades vid SKL 2006. Beställarkansliet har , helt i enlighet med Nationell eHälsa, ändrat inriktning till direkt invånar- och verksamhetsnytta och i samband med detta bytt namn till i samverkan. Samarbete med regeringen sker kontinuerligt för att förverkliga strategin. I Dagmaröverenskommelsen avsätts på Nationell eHälsa. I överenskommelsen sätter regeringen och SKL ett ökat fokus på införandet, användningen och nyttan av tekniken snarare än den tekniska utvecklingen. Arbetet ska tydligt utgå från individens behov. Tidigt avser parterna att enas om specifika satsningar som ska genomföras . Områden som kommer att stå i fokus är t.ex. en ambitionshöjning när det gäller e-tjänster för att stärka invånares möjlighet till delaktighet och inflytande, utvecklingen av modeller och indikatorer för uppföljning av nyttoeffekterna med e-hälsa liksom en satsning på tjänster för en europeisk patientrörlighet genom . Därutöver kommer förslag att presenteras om hur det nationella arbetet med att genomföra strategin ska organiseras och vilka nödvändiga kommunikationsinsatser som krävs för att öka kännedomen om pågående arbete till fler målgrupper än . Regeringen har inlett arbetet med en digital agenda för . Den digitala agendan för ska vara en sammanhållen strategi som syftar till att statens befintliga resurser ska utnyttjas bättre. Regeringen har tidigare tagit initiativ för att stötta digitaliseringen inom flera politikområden genom en handlingsplan för elektronisk förvaltning, en bredbandstrategi för och en nationell IT-strategi för vård och omsorg. Den digitala agendan ska vara ett komplement till pågående insatser. Den ska samordna åtgärder på IT-området inom t.ex. säkerhet, infrastruktur, kompetensförsörjning, tillit, tillgänglighet, användbarhet, standarder, entreprenörskap och innovation. Regeringen har inrättat en statssekreterargrupp i syfte att förstärka styrningen och samordningen av IT-politiken samt för att samordna arbetet med att utarbeta den digitala agendan (källa: . Tjänsten Nationell patientöversikt (NPÖ), vilken berörs ovan, gör det möjligt för behörig vård- och omsorgspersonal att med patientens samtycke ta del av journalinformation som registrerats hos andra vårdgivare. Samordning av vårdinsatser underlättas, och en helhetsbild av patienten ger ett bättre beslutsunderlag för diagnos, behandling och uppföljning. Bakgrunden till NPÖ är behovet av effektiva verktyg som ger behörig vård- och omsorgspersonal tillgång till kritisk patientinformation över organisationsgränserna. Efter ett antal pilotprojekt pågår nu etableringen av Nationell patientöversikt i . Samtliga landsting och regioner står bakom genomförandet och ska ansluta sig till tjänsten. I landstingens och regionernas gemensamma handlingsplan som koordineras av i samverkan är målet att NPÖ /13 ska vara infört i alla landsting och användas i betydande utsträckning för kommunikation mellan landsting, kommuner och privata vårdgivare. har inlett en granskning av de statliga insatserna för att åstadkomma en nationellt sammanhållen journalföring inom vård och omsorg. Syftet med granskningen är att undersöka varför behörig vård- och omsorgspersonal inte har elektronisk direktåtkomst till rätt patientinformation vid rätt tillfälle. I den mån det är möjligt kommer granskningen också att belysa konsekvenserna för enskilda individer av att behörig vårdpersonal inte har tillgång till rätt patientinformation vid rätt tillfälle. Granskningen planeras vara klar . Utskottet behandlade frågor om patientdatalagen och IT i vården i betänkande 2009/10:SoU11 (s. 39) som godkänts av . Utskottet anförde bl.a. följande (1 res. S + V + MP): Utskottet ser mycket positivt på alla de åtgärder på området för IT i hälso- och sjukvård som regeringen och det svenska ordförandeskapet har vidtagit. Utskottet vill i detta sammanhang särskilt lyfta fram det svenska ordförandeskapets prioritering av frågan om eHälsa samt de goda resultat och de framgångar som uppnåtts under ordförandeskapet. Genom dessa har som nation poängterat betydelsen av eHälso-frågan inom hälso- och sjukvården. Utskottet konstaterar således att regeringen både nationellt och inom EU bedriver och har för avsikt att fortsätta bedriva ett intensivt arbete för att främja utvecklingen av IT inom vården. En sådan fortsatt utveckling och förbättring av IT-lösningarna inom hälso- och sjukvården välkomnas av utskottet, som bedömer att detta ökar förutsättningarna för en effektivare och patientsäkrare vård. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionerna [] samt [] i den mån de inte kan anses tillgodosedda. Den nya patientdatalagen (2008:355) är en del av den process som pågår för att bl.a. med hjälp av IT få till stånd en bättre samverkan mellan hälso- och sjukvårdens aktörer och en starkare patientorientering i verksamheten. Den centrala utgångspunkten är att skapa en reglering som möjliggör både en ökad patientsäkerhet och ett starkt integritetsskydd. Det långsiktiga målet med patientdatalagen är att skapa en ändamålsenlig vårddokumentation som ger tillförlitlig och användbar information för olika aktörer och som följer patienten hela livet. Utskottet kan konstatera att arbete pågår för att uppnå detta mål. Enligt utskottet är en effektiv och ändamålsenlig informationshantering inom hälso- och sjukvården en förutsättning för att kunna garantera patientsäkerhet, tillgänglighet och vårdkvalitet. Stora framsteg har gjorts och görs inom ramen för Nationell eHälsa och dess fokus på nyttan för invånare och verksamheter. Den övergripande målsättningen för det utvecklingsarbete och den samverkan som bedrivits sedan den nationella IT-strategins tillkomst 2006 har allt tydligare inriktats på att använda e-hälsa för att både effektivisera och förnya vården och omsorgen. En förutsättning för att e-hälsotjänster ska bli effektiva verktyg för att utveckla och effektivisera vården och omsorgen är att det finns samsyn och samordning mellan olika aktörer. Nationell eHälsa är ett uttryck för denna samsyn mellan de centrala aktörerna på nationell nivå. Utskottet ser positivt på att det i Dagmaröverenskommelsen avsätts till Nationell eHälsa och att parterna sätter ett ökat fokus på införandet, användningen och nyttan av tekniken snarare än den tekniska utvecklingen. Beträffande motion So228 (FP) noterar utskottet att frågan om särregler för vuxna patienter som tillfälligt eller varaktigt brister i beslutsförmåga alltjämt bereds inom . Denna beredning bör inte föregripas. Mot bakgrund av pågående arbete inom detta område bör inte ta något initiativ. Motionerna So228 (FP), So337 (S), So389 (M), So414 (M) yrkandena 1 och 2, So515 (M) och So573 (V) yrkandena 1 och 2 avstyrks. Jämställdhetsperspektiv i hälso- och sjukvården Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om jämställdhetsperspektiv i vården. Jämför reservationerna 10 (S, V) och 11 (MP).