bet · GY01TU20 · 2011-05-10 00:00:00 — Detta ledde vidare till ett gemensamt upprop för digital delaktighet som i sin tur har resulterat i att en gemensam kampanj, Digidel 2013, dragit i gång . Målet med kampanjen är att ytterligare 500 000 personer i ska ha blivit digitalt delaktiga vid utgången av 2013. 2013 stöder samverkan på nationell och regional nivå genom att bl.a. sprida goda erfarenheter och förmedla utbildningsmaterial. Utskottet välkomnar detta initiativ. Som redovisas ovan, pågår ett antal insatser för att göra till ett informationssamhälle för alla. Syftet med motion T275 (S) yrkande 1 om att motverka digitala klassklyftor torde därmed bli tillgodosett. Tillgång till elektroniska kommunikationer Utskottets förslag i korthet Utskottet konstaterar att tillgången till IT-infrastruktur har utvecklats snabbt och välkomnar följaktligen regeringens uttalade ambition att höja den lagstadgade miniminivån för den dataöverföringshastighet som kan anses möjliggöra ett funktionellt tillträde till Internet. Utskottet bedömer att tillgången till elektroniska kommunikationer i landet kan anses vara mycket god; utskottet konstaterar också att ett stort antal initiativ vidtagits för att ytterligare främja denna utveckling. Utskottet bedömer därför att syftet med motionsförslagen om att säkerställa en väl utbyggd infrastruktur för elektroniska kommunikationer i hela landet är väl tillgodosett. avslår mot denna bakgrund motionsförslagen på området. Jämför reservation 5 (S, MP, V). Lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation (LEK) syftar till att enskilda och myndigheter ska få tillgång till säkra och effektiva elektroniska kommunikationer och största möjliga utbyte när det gäller urvalet av elektroniska kommunikationstjänster samt deras pris och kvalitet. Syftet ska uppnås bl.a. genom att konkurrensen främjas. Av LEK följer att fast telefoni är en s.k. samhällsomfattande tjänst och att om det behövs kan () utse en operatör som ska tillmötesgå rimliga krav på en sådan anslutning till ett överkomligt pris. Lagen förtydligar att anslutningen ska ske till en fast nätanslutningspunkt i en stadigvarande bostad eller ett fast verksamhetsställe. Denna anslutning ska medge en viss lägsta datahastighet som medger funktionellt tillträde till Internet nivån för detta fastställdes till 20 kbit/s (SFS 2004:192). Regeringen har meddelat sin avsikt att uppgradera denna nivå till /s (se bl.a. prop. 2010/11:1 utg.omr. 22 Kommunikationer). Regeringen presenterade en nationell bredbandsstrategi för att tydliggöra politikens inriktning på området (dnr N2009/8317/ITP). Det övergripande målet i denna strategi är att ska ha bredband i världsklass. I bredbandsstrategin fastställs målen att 2020 bör av alla hushåll och företag ha tillgång till bredband om minst /s och att 2015 bör ha tillgång till bredband med denna hastighet. Regeringen understryker vikten av att svenska företag och hushåll i alla delar av landet kan dra nytta av de möjligheter som tillgång till kraftfullt bredband ger. Målet är att alla hushåll och företag bör ha goda möjligheter att använda sig av elektroniska samhällstjänster och service via bredband. Utgångspunkten i strategin är att elektroniska kommunikationstjänster och bredband tillhandahålls av marknaden. Regeringen slår fast att det är marknadens uppgift att göra investeringar i infrastruktur och att staten inte ska styra marknaden eller den tekniska utvecklingen. Det betonas att statens huvudsakliga roll är att skapa goda förutsättningar för marknaden och undanröja hinder för utvecklingen, bl.a. genom att se till att det finns en relevant reglering. För att bidra till att målen i bredbandsstrategin uppfylls föreslår regeringen ett antal åtgärder inom fem insatsområden. Det handlar bl.a. om att ge bra förutsättningar för en fungerande konkurrens, att införa en delvis ny modell för frekvensförvaltning (vilket sedermera beslutade om se prop. 2009/10:193, bet. 2009/10:TU18, rskr. 2009/10:297) och att främja investeringar i bredband i mer glesbebyggda områden. Regeringen beslutade att tillsätta ett bredbandsforum inom för att främja utbyggnaden av bredband i hela landet (dnr N2010/2461/ITP). Bredbandsforum ska vara en del i genomförandet av regeringens bredbandsstrategi genom att vara en arena för dialog och samverkan mellan regeringen, myndigheter, organisationer och företag som verkar på den svenska bredbandsmarknaden. Syftet med forumet är att hitta konstruktiva lösningar som bidrar till en ökad samverkan om utbyggnaden av bredband för att nå målen som anges i bredbandsstrategin. Bredbandsforum organiseras med en styrgrupp vars huvudsakliga uppgift är att identifiera områden för insatser och tillsätta arbetsgrupper som fokuserar på de prioriterade sakfrågorna. Styrgruppen beslutade om en gemensam avsiktsförklaring för Bredbandsforum. Här anförs att forumet bl.a. ska uppmärksamma och identifiera hinder som påverkar tillgången till bredband samt hitta lösningar som ökar tillgången till bredband i hela landet. Styrgruppen har tillsatt fyra arbetsgrupper med följande fokusområden: utmaningar vid utbyggnad av bredband i hela landet undanröjande av identifierade hinder. PTS strategiska agenda 20112013 PTS publicerade en strategisk agenda med de strategiska målen för myndighetens arbete (PTS-ER-2011:6). Här anges bl.a. att myndigheten ska ha bidragit till att av hushåll och företag har möjlighet att använda bredbandsanslutningar med en överföringshastighet om minst /s. Enligt PTS vore detta en indikator på att det finns goda förutsättningar att uppnå målet i regeringens bredbandsstrategi . För att uppnå myndighetens mål anförs att det krävs uppgraderingar av kabel-tv-nät samt fortsatt utbyggnad av fibernät och trådlösa nät. PTS delger sin avsikt att arbeta för ett bättre och mer konkurrensneutralt utnyttjande av infrastruktur liksom för förbättrade förutsättningar för mobila höghastighetstjänster. Det meddelas att detta framför allt kommer att ske genom tilldelning av ytterligare frekvensutrymme, kompletterat med ekonomiskt stöd till bredbandsutbyggnad. PTS delger också målet att myndigheten bl.a. ska ha främjat god konkurrens inom området elektroniska kommunikationer genom att ha tilldelat ytterligare minst spektrum på teknik- och tjänsteneutral basis. PTS har under , på uppdrag av regeringen, följt bredbandsutbyggnaden i . Myndigheten presenterade sin senaste rapport på området, Bredbandskartläggning 2010 (PTS-ER-2011:10). Rapporten visar att bredbandsinfrastrukturen täcker nästan alla områden i landet med bofast befolkning eller fasta arbetsställen och att det finns överlappande accesstekniker i de flesta av dessa områden. Enligt PTS kartläggning hade således av befolkningen och av alla arbetsställen i tillgång till bredband, dvs. möjlighet att och utan särskilda kostnader kunna beställa ett Internetabonnemang som medger en överföringshastighet på Mbit/s. Antalet hushåll och företag som helt saknar tillgång till bredband har enligt rapporten fortsatt att minska, från 2 800 till 1 100 flertalet av dessa återfinns i , , och . Tabell 1 Tillgång till bredband Tillgång till bredband befolkningen tillgång till trådbundet bredband tillgång till trådlöst bredband Tillgång till bredband arbetsställen tillgång till trådbundet bredband tillgång till trådlöst bredband Antal hushåll och företag som saknar tillgång till bredband PTS bredbandskartläggning visar också att hade av alla hushåll och företag tillgång till bredband om minst /s. Delmålet i regeringens bredbandsstrategi för om /s till av hushållen och företagen 2015 har sålunda redan uppnåtts. Flera motioner tar upp frågan om rätten till telefoni i hela landet. I motion 2010/11:T365 av och (båda S) påtalas att ett stort antal abonnenter förlorat sina fasta abonnemang i takt med att Sonera avvecklat sitt kopparnät. Motionärerna konstaterar att den lösning som erbjudits i form av fast mobiltelefoni inte alltid fungerar på tillfredsställande sätt, i synnerhet i landsbygdsregionerna. De understryker vikten av att rätten till telefoni kan upprätthållas till överkomliga priser i hela landet och föreslår t.ex. att den nuvarande lagstiftningen förstärks så att PTS kan förelägga en förpliktelse att erbjuda fungerande alternativ till rimliga priser. Även i motion 2010/11:T381 av m.fl. (MP) anförs att människor på många håll i landet drabbas av problem med telefontekniken i takt med att det fasta telefonnätet monteras ned. Motionärerna menar att principen om allas rätt till telefoni följaktligen är på väg att sättas ur spel. De understryker betydelsen av att i stället bevara och utveckla det fasta telefonnätet. De framhåller att det fasta telefonnätet bidrar till att minska sårbarheten i samhället då det har ett eget elförsörjningssystem. Motionärerna konstaterar också att kopparnätet täcker hela landet till skillnad från mobilnätet där det finns brister bl.a. i skogslänen. De lyfter även fram kopparnätets betydelse för personer som drabbats av funktionshindret elöverkänslighet. Vidare framhålls att den senaste utvecklingen av ADSL-tekniken pekar på intressanta utvecklingsmöjligheter för kopparnätet. Motionärerna anser mot denna bakgrund att regeringen ska utarbeta förslag till åtgärder för att upprätthålla ett nationellt heltäckande kopparnät för telekommunikation. och (båda S) påtalar i motion 2010/11:T430 att glesbygdsföretagen drabbas när det fasta telefonnätet monteras ned. De anser att bestämmelserna som PTS tillämpar om vad som utgör ett fast verksamhetsställe, och därmed enligt lagen medger rätt till fast telefoni, gör det omöjligt för invånare i landets glest bebyggda delar att bedriva näringsverksamhet ute i vildmarken. De efterlyser följaktligen en snar översyn av reglerna för rätt till telefoni i glesbygd. I motion 2010/11:T279 av i (S) konstateras att när Sonera successivt har börjat ersätta kopparnätet med annan teknik, har problem uppdagats med de befintliga trygghetslarmen. Motionären påtalar att om kopparnätet byts ut mot satellit, bredband eller ett mobilt nät uppkommer en risk att dessa larm inte fungerar, vilket har varit en förutsättning för att många äldre och funktionshindrade kunnat bo kvar i sitt hem än de annars kunnat. Motionären anser följaktligen att frågan om en alternativ infrastruktur för trygghetslarmen måste vara löst innan Sonera ersätter kopparnätet med annan teknik. Också i motion 2010/11:T486 av och (båda S) framhålls att såväl småföretagare som enskilda kunder och PTS har konstaterat att tjänsten fast mobiltelefoni som erbjudits på försök i vissa områden inte uppfyller lagens krav på god funktion och säkerhet. Motionärerna pekar även på att de trygghetslarm som tillhandahålls av kommunernas hemtjänst är anpassade till det nuvarande telenätet. Motionärerna anför att det är viktigt att använda ny modern teknik men att det också är nödvändigt att se över hur övergången genomförs mellan olika system. De anser följaktligen att staten ska visa ansvar genom att tydligt ställa krav genom PTS på fungerande ersättningssystem när gamla system byts ut. I motion 2010/11:T452 av och (båda S) konstateras att kan anses ha mycket god täckning vad gäller mobila kommunikationsnät men att det också finns stora regionala skillnader. Motionärerna understryker att stora ytor i landet saknar mobiltäckning och att dessa mestadels återfinns i glesbygd där de långa avstånden till samhällsservice gör sårbarheten ännu större. De anför att regeringen måste ta ansvar för en fungerande mobiltelefoni med god täckning och hög kapacitet i hela landet. För att ytterligare utöka tillgängligheten till tjänster med hög kapacitet, t.ex. mobilt bredband, menar de därför att statlig finansiering behövs. Även i motion 2010/11:T487 av (S) understryks betydelsen av en god mobiltäckning i hela landet för att människor ska kunna bo, arbeta och röra sig tryggt i alla delar av landet. Motionären framhåller att områden med dålig eller obefintlig täckning mestadels finns på landsbygden, bl.a. i , där avståenden är långa till samhällsservice och annan service, vilket gör mindre orters sårbarhet ännu större. I motion 2010/11:T516 av och (båda C) understryks att det krävs acceptabel täckning för mobiltelefoni liksom tillgång till bredband i bebodda bygder för att människor och företag ska kunna verka och växa i hela landet. De pekar på att godtagbart bredband fortfarande saknas i stora delar av . Motionärerna anser därför att regeringen bör utreda och fastställa en miniminivå för svensk IT-infrastruktur och vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa denna. Vikten av robust och fungerande bredband och mobiltelefoni i hela landet betonas också i motion 2010/11:T218 yrkande 1 av m.fl. (M). Motionärerna konstaterar att dålig mobiltelefonitäckning och trådlösa Internetuppkopplingar med låga överföringshastigheter försvårar arbetet och tillvaron på landet. De understryker dock att alla, oberoende av var i de befinner sig, ska kunna använda Internet och tala i mobiltelefon. Motionärerna välkomnar den bredbandsstrategi som regeringen presenterade . De önskar dock att PTS kompletterar denna genom att fastställa ett övergripande mål som anger en skälig lägstanivå på bredbandshastighet som samtliga företag och hushåll i ska kunna få tillgång till 2015 respektive 2020. Vidare efterfrågas i yrkande 2 en nationell strategi för mobiltelefoni. och (båda S) understryker i motion 2010/11:T347 den digitala teknikens betydelse för landsbygdens förutsättning att utvecklas. Motionärerna betonar därför vikten av fortsatta satsningar så att alla medborgare får tillgång till uppkoppling av minst ADSL-standard. (S) framhåller i motion 2010/11:T275 yrkande 2 behovet av bredband i hela landet. Motionären pekar dock på att PTS gjort bedömningen att det sannolikt kommer att vara svårt för operatörerna att på enbart kommersiella villkor bygga ut och uppgradera IT-infrastruktur med hög överföringskapacitet i områden med få användare. Motionären efterlyser följaktligen att regeringen utformar en politik för att tillgängliggöra bredband i hela landet. Ett alternativ som lyfts fram är att använda sig av avkastningen från de statliga bolag som finns inom kommunikationsområdet för att i samarbete med branschen i övrigt genomföra utbyggnaden av en modern bredbandsinfrastruktur. (KD) anför i motion 2010/11:T505 att den grundläggande IT-infrastrukturen behöver byggas ut såväl nationellt som regionalt och lokalt eftersom kraven på kapacitet ökar liksom behovet av mer konkurrens och valfrihet. Motionären understryker att IT-infrastrukturen främst bör byggas ut genom marknadsmekanismer. konstateras att det finns områden som inte kommer att bli kommersiellt intressanta inom överskådlig tid. I yrkande 10 förespråkas därför att en operatörsfinansierad fond införs för att finansiera IT-investeringar i områden där detta inte kan ske på kommersiella villkor. En viktig utgångspunkt enligt motionären är också att offentliga aktörer inte ska bedriva kommersiell verksamhet i konkurrens med privata aktörer. Motionären understryker dock att det offentliga har huvudansvaret för att infrastrukturen når hela landet. Således framhålls i yrkande 2 att det är nödvändigt med ett nära samarbete mellan det offentliga och teknikens drivande krafter för att kunna utnyttja potentialen inom IT-sektorn. Motionären uttalar också i yrkande 3 sitt stöd för att stärka samarbetet mellan staten och näringslivet i form av s.k. offentlig-privat samverkan (OPS) i samband med genomförandet av investeringarna. (KD) påminner vidare i samma motion om att har avsatt för utbyggnaden av fiberinfrastruktur inom unionen av detta är ca tillgängliga för . För att kommunerna ska få del av dessa medel krävs en medfinansiering på , vilket motionären anser kan bli betungande för vissa kommuner med stor yta och få invånare. Motionären föreslår därför i yrkande 5 att en kommun i vissa fall, inom befintliga regionalpolitiska anslag, bör kunna få pengar från staten för att täcka en del av den nationella medfinansieringen av EU:s investeringsmedel för fiberinfrastruktur. Det påminns också i motionen om att alliansregeringen har öppnat för att delar av det frekvensutrymme som tidigare använts för marksänd tv, det s.k. 800-bandet, ska auktioneras ut och användas för andra ändamål. Motionären understryker i yrkande 6 vikten av att PTS i sin tillståndsprocess tar hänsyn till 800-bandets betydelse för att säkra tillgången till bredband med hög kapacitet i hela landet, särskilt i områden där det inte är ekonomiskt rimligt att dra bredband via kabel. Motionären anser vidare att ambitionen i regeringens bredbandsstrategi är alltför låg. I yrkande 7 och yrkande 8 föreslås att av alla hushåll ska ha tillgång till en uppkoppling som medger en överföringshastighet på Mbit/s respektive minst 1 Gbit/s . Vidare förespråkas att nivån för ett funktionellt tillträde till Internet, dvs. den lägsta överföringshastighet som medborgare rimligen kan förvänta sig av en Internetanslutning, ska uppgraderas. Regeringen har anfört att nivån /s är lämplig; motionären föreslår i stället i yrkande 9 att alla som bor och verkar i landet ska ges rätt till ett funktionellt tillträde till Internet på minst /s. (M) anför i motion 2010/11:T477 att regeringen bör ta initiativ för att säkerställa att även landsbygden i allmänhet, och boende utanför landsbygdens tätorter i synnerhet, får tillgång till bredband med högre hastigheter och på rimliga villkor. Motionären pekar på att som behovet och utbyggnaden av höga överföringshastigheter ökar, är risken stor att utvecklingen inte kommer landsbygdsborna till del. Motionären framhåller att detta är särskilt allvarligt då dessa personer kan förmodas ha ett högre behov av t.ex. vård och utbildning på distans. Även och (båda M) betonar i motion 2010/11:T497 att tillgång till bl.a. bredband är en grundläggande förutsättning för boende och företagande som måste, med hänsyn tagen till lokala förutsättningar, finnas i hela landet. Motionärerna understryker att med möjligheter till bredband i världsklass i hela landet kan IT bidra till att göra mer innovativt och konkurrenskraftigt. I motion 2010/11:N333 yrkande 2 av och (båda FP) framhålls nödvändigheten av att tillförsäkra befolkningen tillgång till bredband eller motsvarande för acceptabel Internetuppkoppling i hela och . Motionärerna betonar att det måste finnas tillgång till en snabb och säker Internetuppkoppling för att människor och företag ska kunna fungera väl i lands- och glesbygd. I flera av motionerna behandlas behovet av att säkerställa rätten till telefoni, bl.a. med hänvisning till att det fasta kopparnätet monteras ned i vissa delar av landet. Utskottet vill med anledning av detta inledningsvis peka på att regeringen i regleringsbrevet (dnr N2010/7970/ITP m.fl.) givit PTS i uppdrag att bl.a. redovisa resultatet av myndighetens arbete för att säkerställa de samhällsomfattande tjänsterna enligt LEK, vilket inbegriper rimliga krav på tillgång till en fast telefonitjänst. Myndigheten meddelade i promemorian PTS åtgärder för att säkerställa tillgång till samhällsomfattande tjänster för alla (dnr 11-1768) att det, mot bakgrund av den gynnsamma marknadsutvecklingen i landet, inte funnits någon anledning att ingripa genom att ålägga någon operatör att tillhandahålla dessa tjänster. PTS redovisar dock att ett antal andra åtgärder och aktiviteter vidtagits i syfte att säkra tillgången till dessa tjänster. Åtgärderna beskrivs nedan. Sonera inledde ett arbete med att ersätta delar av det fasta kopparnätet med mobiltelefoni. Enligt operatören är arbetet planerat att pågå i ungefär och förändringarna kommer att beröra ca 50 000 abonnenter i olika delar av landet. Av ovannämnda promemoria framgår att PTS har fört en kontinuerlig dialog med Sonera i samband med dessa förändringar. Det framhålls bl.a. att myndigheten har ställt krav på att en eventuell ersättningslösning ska vara minst lika bra och att övergången inte ska medföra betydande extra kostnader för berörda abonnenter. Utskottet är positivt till detta. I sammanhanget kan nämnas att utskottet redan i betänkande 2009/10:TU18 lyfte fram att Sonera översänt ett brev till myndigheten där operatören utfäste att alla hushåll och fasta verksamhetsställen som påverkas av teknikskiftet även i fortsättningen kommer att ha tillgång till telefoni och funktionellt tillträde till Internet. I utfästelsen uppgavs vidare att kopparnätet inte kommer att avvecklas för de abonnenter som inte kan få tillräckligt bra mobiltäckning inomhus eller för de kunder som har bredband via kopparaccessnätet, s.k. xDSL. Utskottet noterar att det i budgetpropositionen (prop. 2010/11:1 utg.omr. 22 Kommunikationer) meddelas att de allra flesta hushåll och företag erbjuds telefoni av någon kommersiell operatör, ofta via trådlösa nät, men att det också finns hushåll som blir helt utan telefoni. Regeringen anför att det handlar om ett fåtal hushåll som är spridda i hela landet i glesbebyggda områden. Det framhålls följaktligen att det finns ett behov av begränsade statliga insatser för att ge medborgare och företag tillgång till telefoni. Regeringen gav PTS i uppdrag att se till att de som tidigare hade haft tillgång till telefoni men förlorat denna på grund av att olika radiolänklösningar och fasta förbindelser inte längre fanns tillgängliga kunde få fortsatt tillgång till telefonimöjligheter om de begärde det (dnr N2008/8524/ITP). Uppdraget förlängdes (dnr N2010/1286/ITP). I ovannämnda promemoria uppger PTS att myndigheten har bevakat 15 abonnenter som förlorat sin tillgång till telefoni. PTS uppger dock att flera av dessa avstängningar inte har påkallat någon åtgärd från myndigheten då det har rört sig om abonnenter som av olika anledningar inte har haft rätt till, eller varit i behov av, en särskild telefonilösning. I promemorian meddelas vidare att PTS i samråd med Sonera har upparbetat arbetsrutiner för informationsutbyte kring abonnenter som riskerar att stå utan en fast telefonilösning. Utskottet välkomnar detta och understryker vikten av att myndigheten kan agera för att omhänderta berörda abonnenter. Myndigheten meddelar att den känner till sex abonnenter som kommer att förlora tillgången till telefoni och att den arbetar aktivt för att omhänderta dessa. Utbyggnad av mobila kommunikationsnät Kravet på en god mobiltäckning i hela landet lyfts fram av flera motionärer. Utskottet har i denna fråga konstaterat att samtliga tillståndshavare som har täckningskrav lever upp till dessa, i vissa fall med god marginal (se bl.a. bet. 2009/10:TU18). Både när det gäller GSM och täckte operatörerna av befolkningen . IT- och regionminister meddelade i ett frågesvar att PTS inte hade några indikationer på att mobiltäckningen skulle ha försämrats. Statsrådet medgav att det lokalt kunde finnas s.k. vita fläckar beroende på bl.a. radioskugga, men ministern framhöll också att andelen hushåll och företag som har mobiltäckning ökade kontinuerligt och att näten förtätades. Utskottet vill i sammanhanget också framhålla att det av PTS senaste bredbandskartläggning framgår att täckningen via trådlösa accesstekniker uppgick till av befolkningen (se tabell 1 i bakgrundsavsnittet ovan). PTS har genomfört en auktion av tillstånd att använda radiosändare i det 800 MHz-band som tidigare användes för marksänd tv. Detta frekvensband har goda utbredningsegenskaper, vilket gör det lämpligt för inomhustäckning och täckning av stora ytor. Frekvensbandet är därför väl lämpat för t.ex. trådlöst bredband eller mobiltelefoni och ökar möjligheten till täckning även i glest bebyggda områden. För att bidra till att målen i regeringens bredbandsstrategi uppnås, utformade PTS tilldelningen av tillstånd i 800 MHz-bandet så att ett utpekat frekvensblock villkorades med täckningskrav som innebar att den operatör som tilldelades tillstånd i detta block skulle bygga ut bredband till dem som saknar det. Utskottet välkomnar detta. beslutade PTS sedermera att tilldela två tillstånd vardera till , och mobile networks AB.