bet · GZ01UFöU2 · 2011-12-02 00:00:00 — Västvärlden intervenerar i tredje världen till det bättre för lokalbefolkningarna, vilket står i bjärt kontrast till forn kolonialpolitik.Det är naturligtvis rätt att stödja utvecklandet av en disciplinär och regeringstrogen nationell armé likaväl som det har varit riktigt att söka utveckla en fungerande nationell polis. För att en regeringstrogen nationell armé och polis ska kunna skydda och gagna fred och demokrati krävs dock att regeringen är folkvald och har ett brett och genuint förtroende i sitt eget land. Regeringen är genomkorrupt och betraktas av många medborgare i rätteligen mer som en samling gamla warlords som har amerikanskt stöd.Trots att fått flera hundra miljarder i bistånd sjunker landet allt djupare ned i misär. Andelen undernärda barn i är hög och växande. Rapporterna är många om hur biståndspengar hamnar i fel händer. Det anses att en stor del av pengarna flygs till , där de förvaltas utanför det moderna banksystemet och utan västerländsk insyn. Kanske biståndspengarna i slutändan till och med kan tillfalla talibanerna och användas i deras intresse.Korruptionen suger näringen ur de stora biståndsströmmarna till som egentligen är ämnade för goda ändamål och lär medborgarna att agera på samma sätt som regeringen - kortsiktigt och egensinnigt.Med en demokratisk regering i som har visioner för allas bästa framtid skulle troligen läget se bättre ut i landet. Kanske skulle ISAF:s insatser ha belönats med framgång. Så länge Karzai sitter och så länge klanvälde styr landet finns dock inget hopp om en ljus framtid.Alla medborgare i med någon typ av högre befattning har själva ett ansvar för framtid. Det ansvaret tar man inte. Trots talibanväldets mord och förstörelse och trots vetskapen om att snabbt skulle kunna bli rikare om modern demokrati infördes strävar alltför många emot. Det finns paralleller till när fick lämna 1993. Utan stöd från tillräckligt många i ett land är militära hjälpinsatser omöjliga, förutsatt att man inte har oändligt med resurser utan tidsbegränsning.Den okänslighet som rådde inför tredje världen var oerhörd. Många av tredje världens problem kommer av de övergrepp och den likgiltighet som kolonialmakterna då visade. är det förstås mycket bättre. Men fortfarande finns en nonchalans och oförståelse från västvärlden som gör att u-landsprojekt misslyckas. Det tas inte hänsyn till regionala villkor eller etniska gruppers vilja till självbestämmande. Det ska gå. Ingen hänsyn tas till den regionala realpolitiken. Vi i västvärlden anser att vår metod gäller.Detta verkar vara tänket många gånger.När väst bombar fram ett avgörande och sedan låter en tvivelaktig person ta styret är det lätt att ett lands konfliktfyllda situation cementeras. Vad gäller folken i har de kallhamrats att uthärda och vänta ut utländsk militär intervention. Robotar och attacker från stridsflyg är effektiva militärt när de slår in i insurgenternas fästen. Men robotar och attacker från stridsflyg och attackhelikoptrar skapar också motstånd i ett land om inte absolut förståelse finns hos den del av civilbefolkningen som man hoppas hjälpa med insatserna. Detta gäller särskilt i ett land där segt motstånd är nedärvt och en del av hela föreställningsvärlden.Ska väst kunna rädda krävs visioner som delas av de afghanska folken. Men det finns inte mycket av visioner i just . I och för sig har amerikanerna haft framgång med Obamas beordrade surge. Målet med denna surge var att slå mot insurgenterna på djupet och med list, utan att ge dem ro. Den amerikanska truppen förstärktes för detta med 30 000 soldater.Militärt har det lett till talibanernas försvagning. Men har det påverkat deras rekrytering negativt? Är en surge något som uppfattas positivt hos de djupa folklagren? Denna typ av krigföring kan motverka sitt syfte genom de oskyldiga offren, och den list som används under en surge kan skapa osäkerhet och aversion även hos dem som bara bevittnar operationerna.Lika besviken som det finns anledning att vara på Karzais korrupta regim, lika mycket hopp går det att känna för Svenska Afghanistankommitténs insatser. har över 5 000 anställda infödda afghaner. Dessa är ofta väldigt klarsynta när det gäller situation och möjligheter och förvånansvärt moderna i sitt betraktelsesätt. Dessa infödda biståndsarbetare bevisar att skulle kunna resa sig snabbt inifrån bara klanväldet förpassas till historien.Jag fick tillsammans med sju riksdagskolleger tillfälle att besöka Camp Northern Lights och det dåvarande svenska truppbidraget FS 21 i provinsen MeS. har jag blivit så imponerad. Trots riskerna för eget liv och regelrätta strider med insurgenter lyste målet, civilbefolknings väl, tydligt för styrkan och soldaternas insatser.Troligen finns det andra länders PRT-team som funkar lika bra när det gäller relationen utländsk trupp och civilbefolkning som det svenska PRT-teamet i Mazar-e . Men de enskilda positiva truppbidragen kan inte föra saker åt rätt håll när grundstrategin är fel.Afghanistan är ett mycket fattigt land sett till bruttonationalprodukten per capita. Däremot är tillgångarna stora. Olje-, gas- och mineraltillgångarna är enorma. Det finns många kända fyndigheter och troligen många okända att upptäcka.När krigar är alltid egenintresset en komponent. För är det länge sedan det var så, om vi nu inte räknar eget försvar som egenintresse. Detta sker exempelvis i genom skydd av vår handelsflotta.Jag har ingen kunskap om hur ser på de afghanska naturtillgångarna. Men jag vet att det är viktigt att de afghanska medborgarna får del av vinsterna till nytta för utbildning, infrastruktur, industriell etablering och senare tillväxt om det blir en fred som är tillräcklig för brytning i stor skala.Ett annat skäl till att vill avveckla den svenska insatsen i ISAF snabbare än regeringen är att vi anser att försvaret av kräver en större andel av försvarsbudgeten.Sveriges fortsatta existens anser vi vara försvarets första uppgift. Ett existensförsvar kräver högre anslag. är positivt inställda till att vår försvarsmakt ska bistå när FN kallar till internationella insatser. Men vi anser att bör ta en paus i de internationella och militära insatserna tills vi har rustat vårt eget försvar.Herr talman! Det talas om att det svenska försvaret hade en strategisk paus . Denna strategiska paus, som vi försvarsvänner aldrig önskade, bör nu kompenseras med en strategisk paus i de internationella insatserna tills vi åter är proportionellt rustade att möta fiender vid vår egen gräns eller i samarbete inom Nordefco gemensamt för gränser.Vårt förslag till riksdagsbeslut, som det ser ut i reservation 2, innebär att taket för deltagande av svenska soldater i ISAF minskar till högst 500. Efter utgången av september månad 2012 ska det svenska truppbidraget vara helt avvecklat.Herr talman! när det svenska truppbidraget ska avvecklas ska vi inte glömma våra soldater som är på plats och deras viktiga och svåra roll i ISAF:s utfasningsskede. De svenska soldaterna bidrar till fred och säkerhet med risk för sina liv. Vi hemma bidrar med diskussion och beslut utan soldaternas risker. Vi är stolta när vi tänker på våra soldater i FS 22 på plats i Mazar-e och på de tidigare svenska truppbidragen.I detta anförande instämde (SD). stod slutstriderna vid i efter den USA-ledda invasionen, som skett i strid med folkrätten. Talibanernas sista starka fäste, Qandahar, hade fallit . , , är det exakt antog resolution och gav sitt stöd till upprättandet av den internationella säkerhetsstyrkan ISAF.När återsamlas och årets första partiledardebatt inleds har det gått exakt fattade beslut om att skicka de första svenska soldaterna till . I snart har deltagit i den Natoledda ISAF-insatsen , , är . Vanligtvis brukar vi uppmärksamma den här typen av jubileum, men är det osedvanligt tyst. Och det kanske inte är så förvånande. av ISAF-insats i har varit av misslyckanden och bakslag. Det finns få anledningar att korka upp champagne.Herr talman! reste jag själv till för att se det land vi så ofta debatterar om, besöka svenska biståndsprojekt men framför allt göra det som vi alltför sällan gör i väst, nämligen lyssna till afghanerna. Till skillnad från och de flesta andra svenska riksdagsledamöter som besökt reste jag inte med den svenska Försvarsmakten, utan med , en civil biståndsorganisation.Mina intryck är tydliga. av utländsk militär intervention är ISAF:s misslyckanden monumentala. Enligt retoriken från och den här talarstolen är en befriad stad, men det kändes mycket mer som en belägrad stad. Säkerhetsläget har försämrats. Bara dog 2 777 civila afghaner i kriget - ett nytt dystert rekord. Bara dödades 369 civila afghaner. Så många civila afghaner har inte dödats under en enda månad under ISAF-interventionens i . I har den sista musikaffären tvingats stänga, och i börjar de lyxigare matbutikerna se ut alltmer som militärbunkrar. Även det är värdemätare på att regeringen och den internationella insatsen förlorat mark.Avlägsen är även kvinnornas befrielse. efter talibanernas fall fladdrar fortfarande burkorna i vinden både i och på de dammiga bygatorna i . På det afghanska flygbolaget bär visserligen inte flygvärdinnorna burkor, men kvinnor får inte sitta vid nödutgångarna. I det afghanska parlamentet godkänns lagar som förbjuder kvinnor att lämna sitt hem utan sin mans tillstånd. Om insatsen i varit en insats för de afghanska kvinnornas skull har den i grunden misslyckats.Demokratiseringen av är också avlägsen. Situationen beträffande de mänskliga rättigheterna i förblir utomordentligt allvarlig, skriver regeringen i sin proposition, och det är svårt att inte instämma. För många afghaner är utomrättsliga avrättningar och arresteringar, tortyr, censur och andra former av grova och omfattande brott mot de mänskliga rättigheterna en del av vardagen. Presidentvalet kantades av fusk och slutade med att president på nytt kunde utropa sig till president i efter en andra valomgång där han inte haft några motståndare. Parlamentsvalet omgärdades av valfusk och skandaler vilket i grunden har skadat parlamentets legitimitet. till distriktsråd eller regionråd har fortfarande inte kunnat hållas, efter fall.Visst har det skett framsteg i när det kommer till sjukvård och utbildning. Jag besökte själv vårdcentraler, skolor för unga barnmorskor och skolor för funktionsnedsatta barn som visar att det går att göra skillnad med civilt bistånd. Men av ISAF-insats i ligger landet på plats 172 av 187 i FN:s index för mänsklig utveckling. Enligt lever av afghanerna i fattigdom, och hungern och undernäringen är utbredd. Enligt dör var elfte blivande mamma i samband med en graviditet eller en förlossning. Det är långt farligare att vara gravid än utländsk soldat i dagens Afghanistan.Från den svenska insatsens försvarare här i riksdag har vi gång på gång fått höra att de svenska soldaterna behövs för att skydda det civila biståndet. Men när jag reste runt i med hade vi inte militär eskort. Vi hade ingen militär personal i närheten av oss . Jag såg inga soldater, varken afghanska eller svenska, vid de vårdcentraler och skolor jag besökte.Svenska Afghanistankommittén har formulerat detta själv. skrev dess dåvarande generalsekreterare : "Vi håller oss så långt från utländsk trupp - amerikansk, polsk, tysk och svensk - som möjligt. I stället för att bidra till vår säkerhet utgör utländsk truppnärvaro direkt livsfara för våra medarbetare. Argumentet att 'vi skyddar civila och biståndsarbetare' blir inte mer sant för att det upprepas ofta. Den offensiva militära strategi som valts i har minskat - inte ökat - förutsättningarna för humanitärt hjälparbete." Det är ord som bekräftades i mitt eget möte med Afghanistan.På en indisk restaurang i Mazar-e hörde jag president hålla tal på tv. Överlämnandet börjar , sade han och räknade upp städer och provinser som skulle överlämnas till den afghanska armén. Men ingen verkar tro på dessa tidtabeller med datum och provinser. För svensk del har detta så kallade överlämnande inneburit att kraftigt utökade den militära insatsen i . En avveckling av de utländska trupperna känns minst sagt avlägsen i . Jag ska erkänna att jag under min dryga vecka i inte hörde någon uttrycka något hopp om säkerhetsläget. Misstagen är för många, och utvecklingen har gått åt fel håll alldeles för länge.Herr talman! med ISAF i är av misslyckanden, och det är de afghanska kvinnorna och männen, de afghanska barnen och gamlingarna som får betala det högsta priset för det. Det är hög tid för en ny svensk strategi.Vänsterpartiets utgångspunkt är vår solidaritet med det afghanska folket. Vi vill att ska vara på plats i för att bidra till fred, demokratisering, jämställdhet och utveckling. Men om ska göra det krävs en i grunden annan strategi än dagens. Vi behöver växla från en militär strategi till en civil strategi. I stället för att utkämpa ett misslyckat krig behöver vi med civila och politiska medel bidra till att bygga freden. Eller som Shinkai Karokhail, en kvinna som sitter i det afghanska parlamentet, uttryckte det när jag träffade henne i : "Om ni vill bekämpa talibanerna, borde ni bekämpa fattigdomen." Det är svårt att inte hålla med.Det måste därför vara centralt i en strategi för fred att vi kraftigt ökar det civila biståndet. Det handlar också om stöd till försöken att skapa en freds- och försoningsprocess och om förstärkta insatser för att återintegrera medlemmar av det väpnade motståndet in i det afghanska samhället.Alla dessa tre punkter kommer att vara nödvändiga i en strategi för fred i . Men jag noterar att i regeringens proposition är engagemang på samtliga dessa tre punkter mer eller mindre begränsat.Herr talman! I den proposition som regeringen har lagt fram för föreslås att medger att regeringen ställer en väpnad styrka om högst 855 personer till förfogande för deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan i till utgången av december månad 2012. Den svenska styrkan beräknas uppgå till 500 personer på plats till 2012 till en kostnad av . Jag konstaterar att regeringens förslag tyvärr har ett brett stöd i , inte bara av de fyra borgerliga partierna utan också av Socialdemokraterna och Miljöpartiet.När vi , , stod här och debatterade hävdade företrädare i debatten, att "nu vänder vi blad och börjar i och med dagens beslut reträtten hem för våra stridande trupper".I verkligheten skedde det motsatta. Den svenska insatsen i har kraftigt utökats . Den svenska militära insatsen i har aldrig varit så stor som den är just nu - och detta med stöd av och Socialdemokraterna.Det som i propositionen kallas en reducering innebär i verkligheten att man avvecklar den utökning av insatsen som skedde 2011. Även efter den reducering av den svenska militära insatsen som ska ske kommer den fortfarande att vara större än den var 2010 när vi gick till val. Då ingick Socialdemokraterna och en uppgörelse med regeringen om Afghanistaninsatsen.I debatten påstod man också att nu sattes ett slutdatum för den svenska insatsen i , vilket inte heller detta stämde. I den proposition som vi nu har på bord understryks att även efter 2014 kommer att ha militär personal i och bidra till militära utbildningsinsatser.Nej, det vi ser i är ingen reträtt, ingen reducering och ingen avveckling. Det vi ser är ett fortsatt svenskt deltagande i krig - ett krig som i grunden har misslyckats och ett krig som vi tyvärr inte ser något som helst slut på.Jag yrkar därför bifall till reservationerna 1 och 3. Låt mig inledningsvis yrka bifall till det sammansatta utrikes- och försvarsutskottets betänkande och säga att det är glädjande att riksdag har en så bred enighet när man fattar beslut av den här arten, det vill säga att sända kvinnor och män ut på farliga uppdrag i världen. Då tycker jag att det är positivt att det finns en bred majoritet i riksdag. Det är bara och som inte delar de uppfattningar som resten av partierna i riksdag har.Jag skulle vilja säga att det också finns ett folkrättsligt mandat för insatsen. Den tidigare talaren talade om att detta är krig, att bidrar till det och att det är misslyckande.FN:s säkerhetsråd har i rad med röstsiffrorna 15 mot 0 antagit en resolution att uppmana världens länder att delta i den internationella stabiliseringsstyrkan i . Siffrorna är alltså 15-0.Nu har det beslutats på en konferens i att afghanerna själva ska klara av att ta hand om säkerheten. Det råder ingen tvekan om att det är enorma utmaningar i när det gäller att klara av att 2014 lämna över ansvaret till den afghanska regeringen att själv sköta det hela. Men detta är vad afghanerna själva har kommit fram till. Det är vad president själv har uttalat vid . Jag tror att det är oerhört väsentligt att omvärlden i praktisk handling visar att vi inte är en ockupationsmakt, utan att vi är här så länge som det afghanska folket och dess legitima företrädare vill att vi ska stanna.Då måste vi i omvärlden fundera på hur vårt engagemang ska se ut - till dess att säkerhetsansvaret ska vara överlämnat. Vi som har förhandlat om detta har tre olika alternativ för att nå fram till slutpunkten . Det ena är att ligga kvar på en hög nivå med de 500-550 soldater som vi har på plats och att gå ned till ungefär 200. Det andra är att gå ned till 200 soldater och ligga kvar på den nivån. Det tredje är det som detta förslag utgår ifrån: att man successivt drar ned.Vad är då fördelarna med att göra den successiva neddragningen? Om man skulle ligga kvar på den höga nivån tror jag att man först och främst ger en signal till det afghanska folket och den afghanska regeringen: Vi tror inte riktigt att ni klarar detta, så vi kommer att fortsätta ha en hög nivå på den militära närvaron. Då kommer också den afghanska regeringen och krafter där som kanske tycker att det är bra att de utländska trupperna stannar att låta bli att vidta de nödvändiga åtgärder som behövs för att den afghanska regeringen ska klara av att ta ansvaret 2014.Om vi går ned direkt och lägger oss på en låg nivå redan från början är det uppenbart för var och en att situationen kommer att vara mycket besvärlig för den afghanska regeringen och de afghanska myndigheterna när det gäller att klara av att ta över ansvaret.Detta lämnar oss med det alternativ som stöds i betänkandet, det vill säga att vi successivt ska göra en neddragning så att den afghanska regeringen ser att detta är på allvar: Omvärlden tänker lämna . Ni har bett oss lämna landet till 2014, och då förbereder vi oss för denna successiva avtrappning.Det är också en signal till den afghanska regeringen om att den faktiskt måste klara av att göra jobbet. I takt med att omvärlden successivt drar ned måste den afghanska regeringen på ett mer dugligt sätt än vad som har varit fallet hantera sin polisstyrka och sin militära styrka. Jag tror att det är väsentligt att denna signal ges.Som jag sade är det oerhört positivt att det finns en sådan bred majoritet i riksdag. Det ger en klar signal till de kvinnor och män som är ute och gör denna viktiga insats om att detta stöd finns i ryggen. Det är mycket positivt.Jag inser att och kanske även kommer att begära replik på mig . Låt mig därför säga ett par saker om det som sade. Det finns en del i detta som jag inte förstår mig på. Det gäller när man säger att det är fruktansvärt att musikaffären har stängt, att det är fruktansvärt att demokratiseringen inte har gått längre och att det är fruktansvärt att kvinnorna har den situation de har. tror man att allt detta skulle underlättas om de utländska militära trupperna skulle dra sig därifrån.Vi måste vara medvetna om att det är militära motståndsmän som den afghanska regeringen och de afghanska myndigheterna har att bekämpa. Vi måste ha talat med totalt olika personer. Också jag har varit med ute på deras vårdcentraler. Också jag har talat med lokalanställda i , Hans. Det är uppenbart att de vill ha den utländska militära närvaron för att ge ett stöd till den afghanska regeringen att upprätthålla säkerhet. Det är rätt att de inte vill att det ska stå svenska militärer utanför vårdcentralerna och på det sättet skydda biståndsarbetet.Men även menar att ett tillbakadragande av de militära styrkorna i skulle leda till inbördeskrig. Det skulle förmodligen också leda till att man stärker dem som använder militära medel mot civilbefolkningen. Det är just talibanerna; det glömde att säga. Vem är det som har åsamkat det stora antalet civila dödsfall som vi nu ser? Det är talibanerna.Jag har svårt att förstå argumentet när man säger att det vi ser på vissa områden är oerhört negativt och drar slutsatsen att vi ska dra oss därifrån och bara ägna oss åt civil verksamhet.Sanningen är att det krävs både och. Det krävs ett rejält civilt bistånd som bygger bort fattigdomen och ger människorna hopp om en annan framtid. Men krävs det ett stöd från den afghanska regeringen när det gäller att hålla militanta motståndsmän borta. Det är just denna ekvation vi måste klara av att lösa. Är det lätt? Är det svårt? Det betyder att vi inte ska gå någon annan väg än att försöka se sanningen som den är och försöka hantera den på bästa sätt.Låt mig slutligen säga att 2014 är ett viktigt år. Det kommer att vara val i igen. Jag tror att det är väsentligt att omvärlden då tydligt har visat det afghanska folket detta: Vi vill att ni ska ta över ansvaret. Ni behöver ta över ansvaret. Vi kommer successivt att dra oss därifrån.I det här betänkandet finns också ett erbjudande till det afghanska folket och den afghanska regeringen. Det innebär att vi tycker att det är lämpligt att vi går ned till en nivå på ungefär 200 soldater och att vi är beredda att låta dessa stanna kvar om den afghanska regeringen så begär. Jo, för att vi menar att det kanske är nödvändigt att utländska soldater även efter 2014 bidrar med enbart utbildning och stödjande verksamhet till de afghanska militära styrkorna för att de ska klara av arbetet. Jag tycker att det är alldeles utmärkt som det är formulerat i betänkandet. Det är ett erbjudande till den afghanska regeringen och det afghanska folket. Om de själva tycker att de behöver hjälp även efter 2014 är riksdag också beredd att bistå med ungefär 200 soldater för att genomföra den utbildningen, men det ligger hos det afghanska folket att avgöra om vi ska göra det eller inte.I detta anförande instämde (S). Jag vill tacka för att han så förtjänstfullt synliggjort skillnaden mellan min och hans position när det gäller synen på den svenska insatsen i , mellan Socialdemokraternas och syn på den här insatsen. Vi ser både uppenbarligen att säkerhetsläget har försämrats i och att allt fler civila dödas, framför allt av talibanerna men tyvärr också av utländska soldater och regeringsarmén, vilket glömmer bort.Urban tar det försämrade säkerhetsläget till intäkt för att vi ska göra mer av detsamma och fortsätta på den inslagna linjen trots att den har misslyckats. Jag säger att just därför att vi ser att säkerhetsläget har försämrats måste vi vara beredda att ompröva och byta strategi.Skillnaderna är tydliga mellan mig och , men på en punkt har vi faktiskt någonting gemensamt. Både jag och är folkvalda riksdagsledamöter. Vi gick ut i valrörelsen och sökte mandat från våra väljare att få sitta i den här salen och företräda just dem. Det som förenar mig och var att när vi gick ut i valrörelsen sökte vi mandat med ett tydligt besked om att vi ville byta strategi från en militär till en civil. Vi ville sätta ett slutdatum för den svenska militära insatsen. Vi ville avveckla den till . Därför blir det lite komiskt när står och dundrar på mot position när position i den här debatten ligger ganska nära den själv hade i valrörelsen. Det blir nästan en debatt mellan 2011 och 2010.Det som är lite förvånande, , är att Socialdemokraterna gick till val på att ni ville avveckla den här insatsen, men det ni har gjort är att säga ja till att skicka fler svenska soldater till .