bet · GZ01TU4 · 2011-12-01 00:00:00 — Här tillämpar man principen om stegvist tillträde som föreskrivs i direktivet. Har övningsföraren inte innehaft behörigheten A2 krävs i stället att han eller hon fyllt (direkttillträde). I propositionen föreslås att den lägsta tillåtna åldern för att övningsköra med fordon som kräver utökad B-behörighet ska vara medan ålderskravet för att övningsköra med fordon som kräver behörigheten C1 eller C1E ska vara . Ålderskravet för övningskörning med fordon som kräver behörigheten C, CE, D1 eller D1E ska vara . Samma ålderskrav ska gälla för övningskörning med en trehjulig motorcykel med en högre nettoeffekt än . För övningskörning med fordon som kräver någon av behörigheterna D och DE ska ålderskravet vara . Utredningen föreslog i sitt betänkande samma ålderskrav för övningskörning för vissa behörigheter som för att förvärva förarbehörigheten. Regeringen gör dock bedömningen att de nu gällande ålderskraven , och 9 månader respektive för övningskörning med moped, snöskoter, terränghjuling och fordon som kräver behörigheten BE bör behållas. Även för övningskörning med fordon som kräver behörigheten B bör de nu gällande ålderskraven behållas, frånsett det högre ålderskravet för att köra trehjulig motorcykel med en högre nettoeffekt än . Regeringen anför att principen i möjligaste mån bör vara att den tidpunkt då körkortet tidigast kan utfärdas föregås av en period då sökanden får övningsköra. Regeringen föreslår vidare att vid körträning som också utgör övningskörning enligt lagen om yrkesförarkompetens ska andra ålderskrav gälla i vissa fall. I stället för ålderskravet ska det gälla att den som körtränar inom ramen för oförkortad grundutbildning för fordon som kräver förarbehörigheten C eller CE ska ha uppnått en ålder . I stället för ålderskravet ska det gälla att den som körtränar inom ramen för förkortad eller oförkortad grundutbildning för fordon som kräver förarbehörigheten D eller DE ska ha uppnått en ålder . De nya ålderskrav för övningskörning med tung lastbil, buss och släpfordon som regeringen föreslagit, och som hänger samman med de nya högre ålderskraven för att utfärda körkort för dessa behörigheter, överstiger i flera fall motsvarande ålderskrav för att utföra förvärvsmässiga transporter enligt lagen (2007:1157) om yrkesförarkompetens. Detta medför inga problem så länge grundutbildningen för yrkesförarkompetens äger rum inom gymnasieskolan eller den kommunala vuxenutbildningen. I 4 kap. 1 § körkortsförordningen föreskrivs att ålderskraven för övningskörning i körkortslagen inte ska gälla vid en sådan utbildning. Om en grundutbildning för yrkesförarkompetens inte äger rum inom skolväsendet utgör däremot de föreslagna åldersgränserna för övningskörning ett hinder för eleven att övningsköra . Regeringen föreslår därför att det i 4 kap. körkortslagen införs bestämmelser om undantag från de vanliga ålderskraven för övningskörning i dessa fall. Regeringen föreslår att kravet slopas på den som inte har körkort med behörigheten B att före övningskörningen ha haft körkort för det eller de slag av fordon med vilket körningen sker, om övningskörningen sker med sådant fordon eller sådan fordonskombination som kräver behörigheten C, D eller E. För att få övningsköra med sådana fordon eller fordonskombinationer som kräver behörigheten C1, C1E, C, CE, D1, D1E, D eller DE ska det vara tillräckligt att inneha B-körkort eller att ha haft körkort för det slag av fordon med vilket körningen sker. Det tredje körkortsdirektivet innehåller inte några bestämmelser om övningskörning. Regeringen anser bl.a. att det är omotiverat att upprätthålla kravet på att före övningskörningen ha haft körkort för det slag av fordon med vilket körningen sker när något motsvarande krav inte gäller i de snarlika situationer som avses i 3 kap. 6 och 7 §§. Regeringen föreslår därför i likhet med utredningen att treårsgränsen i 4 kap. 4 § slopas. Vid övningskörning i gymnasieskolan och den kommunala vuxenutbildningen gäller särskilda bestämmelser på grund av att övningsförare i en sådan verksamhet i regel är för unga för att ha B-körkort. I dessa fall aktualiseras inte frågan om treårsgränsen. Av bestämmelserna i 4 kap. 2 § körkortsförordningen (1998:980) framgår bl.a. att övningskörning med fordon som kräver behörigheten BE, C eller D inte får ske innan de kunskaper och färdigheter som krävs för behörigheten B har uppnåtts. Regeringen bedömer att vid övningskörning i gymnasieskolan eller den kommunala vuxenutbildningen bör de särskilda reglerna att övningskörning med fordon som kräver behörigheten BE, C eller D inte får ske innan de kunskaper och färdigheter som krävs för behörigheten B har uppnåtts som gäller ska fortsätta att gälla. Övningskörning med fordon som kräver behörigheten CE eller DE får på motsvarande sätt inte ske innan de kunskaper och färdigheter som krävs för behörighet för dragfordonet har uppnåtts. På motsvarande sätt bör dessa bestämmelser gälla de nya behörigheterna C1, C1E, D1 och D1E. De grundläggande bestämmelserna om att övningskörning ska ske under uppsikt och kraven på den som ska utöva överinseendet finns i huvudsak i 4 kap. körkortslagen. Bestämmelserna om övningskörning i 4 kap. körkortslagen kompletterar och svarar i viss utsträckning emot bestämmelserna om förarbehörighet samt körkort och förarbevis i 2 och 3 kap. samma lag. Kompletterande bestämmelser finns i 4 kap. körkortsförordningen. I körkortsförordningen finns som tidigare nämnts också samtliga bestämmelser om övningskörning i det fall då övningskörning sker i gymnasieskolan eller den kommunala vuxenutbildningen. Regeringen bedömer att bestämmelserna om uppsikt under övningskörning även fortsättningsvis ska meddelas i körkortslagen respektive körkortsförordningen i samma utsträckning som . Regeringen föreslår vidare att begreppet körkort för fordon av det slag körningen avser i 4 kap. 7 § körkortslagen ska ersättas av begreppet behörighet för fordon av det slag körningen avser. Regeringen föreslår också att möjligheten att begära att ett godkännande som handledare upphävs avskaffas. införs en giltighetstid för godkännande som handledare. Regeringen föreslår vidare att bestämmelserna om riskutbildning i 4 kap. 1214 §§ körkortslagen förs ihop med motsvarande bestämmelser om introduktionsutbildning i 911 §§ samma kapitel. I 5 kap. 3 § körkortslagen anges i åtta punkter de olika återkallelsegrunderna som delvis motsvarar förutsättningarna för utfärdande av körkort i 3 kap. 2 § körkortslagen. I propositionen föreslår regeringen att uppräkningen av återkallelsegrundande trafikbrott i 5 kap. 3 § 1 körkortslagen som avser vissa angivna trafikbrott ska indelas i underpunkter motsvarande brotten grov vårdslöshet i trafik, rattfylleri, grovt rattfylleribrott, brott enligt 30 § första, andra och tredje styckena lagen (1990:1157) om säkerhet vid tunnelbana och spårväg samt brott mot 10 kap. 2 § första, andra och tredje styckena järnvägslagen (2004:519). Detta innebär ett redaktionellt förtydligande av den befintliga lagtexten och motiveras med att möjligheterna att ta ut statistik för återkallelsegrunderna underlättas om det går att skilja de olika grunderna åt i vägtrafikregistret. Regeringen föreslår vidare att bestämmelsen i 5 kap. 2 a § andra stycket 2 körkortslagen korrigeras med hänsyn till att spärrtiden och giltighetstiden för återkallelse tills vidare inte kan bestämmas i ett visst där angivet fall. I 5 kap. 3 § körkortslagen anges i åtta punkter de olika återkallelsegrunderna som delvis motsvarar förutsättningarna för utfärdande av körkort i 3 kap. 2 § körkortslagen. Den föreslagna regleringen innebär att spärrtiden eller giltighetstiden inte kan bestämmas vid återkallelse enligt 3 § 7, som gäller återkallelse av medicinska skäl, utan endast vid ett sådant brott som anges i 3 § 14 alternativt, vad gäller giltighetstid, misstanke om brottslig gärning. Lagtexten föreslås alltså ändras så att den bättre speglar innehållet i bestämmelserna. Regeringen föreslår också att det i körkortslagen ska införas en ny återkallelsegrund, en nionde punkt, som innebär att ett körkort ska återkallas om det fanns hinder för att utfärda körkort vid tiden för körkortets utfärdande och hindret fortfarande består. De återkallelsegrunder som föreligger avser huvudsakligen olika situationer då körkortsinnehavet kan ifrågasättas på grund av händelser som inträffat eller tillstånd som har uppkommit efter det att körkortet utfärdades eller, vad gäller sjukdom, omständigheter som inte var kända vid utfärdandetillfället. Tredje körkortsdirektivet innehåller ett obligatoriskt krav på medlemsstaterna att frånta en körkortsinnehavare rätten att köra om körkortet utfärdats under felaktiga förutsättningar, dvs. där omständigheterna fanns redan vid körkortets utfärdande. Den svenska regleringen behöver därför kompletteras med en sådan återkallelsegrund. Den föreslagna återkallelsegrunden omfattar alla fall då körkort utfärdats trots att förutsättningarna för detta inte varit uppfyllda. Regeringen gör i propositionen ett antal bedömningar i anslutning till de ovan nämnda förslagen. Regeringen gör bl.a. bedömningen att rekvisitet att körning kan ske utan fara för trafiksäkerheten för att medge en rätt att fortsätta köra trots att körkortet omhändertagits inte bör återinföras i lagtexten såsom utredningen föreslagit. Regeringen anför bl.a. att en sådan förutsättning ligger i sakens natur. Regeringen gör också bedömningen att allmän brottslighet och personliga förhållanden i övrigt bör kvarstå som en särskild grund för återkallelse. Brotten olovlig körning och tillåtande av olovlig körning bör regleras på samma sätt som och inte regleras särskilt i 5 kap. 3 § körkortslagen såsom utredningen föreslog. Ett internationellt körkort är en handling som är avsedd att visas upp i andra länder och som utgör en översättning av det nationella körkortet till andra språk. Regler om och förebilder för internationellt körkort finns i var och en av de tre om vägtrafik som har anslutit sig till: av , av och av . Regeringen föreslår i propositionen att det ska anges i körkortslagen att ett utländskt körkort gäller tillsammans med ett internationellt körkort som är utformat i överensstämmelse med någon av dessa ovan nämnda konventioner, om det inte redan gäller på någon annan grund. Regeringen anser att innehav av ett giltigt nationellt körkort tillsammans med ett internationellt körkort som är utformat i enlighet med någon av dessa tre vägtrafikkonventioner bör gälla i och att detta för tydlighets skull bör framgå av lagtexten. Regeringen gör bedömningen att bestämmelser om att ett utländskt körkort endast ska gälla i om innehavaren uppfyller de ålderskrav som gäller för innehav av svenska körkort med motsvarande behörighet inte bör införas i körkortslagen, vilket föreslogs av utredningen. Ett sådant förslag skulle strida mot konventionsåtaganden för innehavare av körkort från ett tredjeland. Regeringen föreslår vidare med anledning av direktivet ändringar och förtydliganden i bestämmelserna om giltighetstid och utbyte vad gäller körkort som utfärdats i en stat inom EES, eller . I propositionen föreslås att bestämmelsen i körkortslagen om frivilligt utbyte av körkort som utfärdats i en av dessa stater för EES-körkortens del kompletteras med att utbyte vid utgången av den giltighetstid som anges på körkortet även får ske när körkortsinnehavaren inte är permanent bosatt i men studerar här . Om utbytet av ett EES-körkort avser någon av behörigheterna C1, C1E, C, CE, D1, D1E, D eller DE och sker vid utgången av den giltighetstid som anges på körkortet, får utbyteskörkortet endast ge sådan behörighet om körkortsinnehavaren i samband med ansökan har visat att de medicinska kraven för att ha behörigheten är uppfyllda. I propositionen föreslås också förtydliganden om att körkortsinnehavaren vid frivilligt utbyte har rätt att påkalla utbyte av sitt utländska körkort om förutsättningarna för det är uppfyllda. Förtydligandet innebär således att det i 6 kap. 7 § införs en rätt till utbyte. Ett utländskt körkort som är utfärdat inom EES, eller och som gäller i ska efter ansökan bytas ut mot ett likvärdigt svenskt körkort, om innehavaren är bosatt i . Det föreslås också förtydliganden om att ett körkort som omfattas av bestämmelsen om frivilligt utbyte ska bytas ut ersättas även i det fall att körkortet förstörts eller kommit bort och att beslutet om att ersätta körkortet ska grundas på tillgängliga uppgifter. Också detta förtydligande omfattar förutom EES-länderna även och . Vidare föreslås det i propositionen en bestämmelse om att ett körkort inte får bytas ut om det är föremål för en åtgärd som är att jämställa med återkallelse eller omhändertagande i en annan EES-stat. Ett svenskt körkort som lämnats i utbyte mot eller ersatt ett EES-körkort med högre behörigheter ska förnyas första gången vid utgången av den giltighetstid som angavs på det utbytta körkortet, om utbytet eller ersättningen skedde före utgången av denna giltighetstid. Förnyelse ska alltså ske som om EES-körkortet inte hade bytts ut mot ett svenskt utan hade förnyats i det land där det utfärdades. Regeringen bedömer att ett EES-körkort som förvärvats genom utbyte av ett körkort utfärdat i ett tredjeland även fortsättningsvis bör erkännas i . Körkortsdirektivet medger att en värdmedlemsstat vägrar att erkänna sådana EES-körkort ifall körkortsinnehavaren flyttar sin permanenta bosättningsort till en annan medlemsstat än den som bytte ut ursprungskörkortet (artikel 11.6 andra stycket). Regeringen anser inte att det finns något avgörande skäl för att ändra bestämmelserna om erkännande eller utbyte av EES-körkort i detta avseende när nu körkortslagstiftningen ska anpassas till det tredje körkortsdirektivet. Enligt gällande rätt kan utbyte av ett utländskt körkort mot ett svenskt endast ske för EES-körkort samt körkort utfärdade i eller . Skälet till att de sistnämnda länderna jämställs med EES-länder i detta hänseende är att har bilaterala avtal om utbyte av körkort med dem. Utredningen tog i sitt betänkande upp frågan om att utvidga möjligheterna att byta ut utländska körkort mot svenska men avstyrkte en sådan utvidgning. Utredningen ansåg att det är befogat att göra skillnad på tredjelandskörkort och EES-körkort bl.a. på grund av graden av harmonisering av körkortsbestämmelserna mellan EES-staterna. Utredningen ansåg också att kraven för att förvärva svenskt körkort inte borde innebära något större besvär eller någon betydande kostnad för den innehavare av ett tredjelandskörkort som vill fortsätta att köra bil efter det att hans eller hennes körkort blivit ogiltigt i . Vidare framhöll utredningen betydelsen av den obligatoriska riskutbildningen och värdet av bl.a. övning i halkkörning för förare i vårt nordliga klimat. Regeringen instämmer i utredningens överväganden och föreslår därför ingen utvidgning av de nuvarande utbytesmöjligheterna. Regeringen föreslår att lagen om yrkesförarkompetens ska anges vara tillämplig även på förare som utför gods- eller persontransporter med fordon som kräver behörigheten C1, C1E, D1 eller D1E. Dessa behörigheter ska inte längre jämställas med C, CE, D respektive DE. Definitionerna av gods- och persontransporter ska anpassas härtill. Lagens bestämmelser om hävdvunna rättigheter ska göras generellt tillämpliga på körkort utfärdade i en stat inom EES och även omfatta behörigheterna C1, C1E, D1 och D1E. Regeringen föreslår vidare att en förare som förvärvat ett yrkeskompetensbevis för grundläggande kompetens genom grundutbildning för fordon som kräver förarbehörigheten C1 eller C1E ska fr.o.m.18 års ålder ska få utföra godstransporter med sådana fordon. En förare som utför godstransporter och som innehar ett giltigt yrkeskompetensbevis för grundläggande kompetens för fordon som kräver någon av behörigheterna C1, C1E, C eller CE ska inte behöva förvärva ett nytt yrkeskompetensbevis för fordon som kräver någon av de andra behörigheterna. Tillsyn och kontroll av alkolås Regeringen föreslår att Transportstyrelsen ska utöva tillsyn över efterlevnaden av de föreskrifter om godkännande av alkolås som har meddelats i anslutning till körkortslagen. Den som fått ett alkolås godkänt ska på begäran av Transportstyrelsen ge upplysningar och lämna ut handlingar i den utsträckning som behövs för tillsynen. I propositionen föreslås det vidare att Transportstyrelsen i stället för att återkalla ett godkännande av alkolås får meddela varning om det kan antas att felet eller bristen rättas till. Regeringen föreslår också att polisen ska ha rätt till tillträde till ett körkortspliktigt fordon som framförs av en körkortsinnehavare vars körkortsinnehav är förenat med villkor om alkolås för att kontrollera alkolåset. En sådan kontroll ska utföras så att den inte orsakar större olägenhet än vad som är nödvändigt med hänsyn till dess ändamål. Polisens rätt till tillträde för att kontrollera alkolås ska även omfatta fordon som framförs av en körkortsinnehavare vars körkort är villkorligt återkallat enligt lagen om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse. Regeringen föreslår att rekvisitet uppenbart olämplig i bestämmelsen om läkares skyldighet att anmäla innehavare av taxiförarlegitimation i 3 kap. 5 § yrkestrafiklagen ska ersättas med olämplig. Det ska vidare införas en skyldighet för läkare att anmäla till Transportstyrelsen, om läkaren vid en undersökning eller genomgång av journalhandlingar finner det sannolikt att innehavaren av en taxiförarlegitimation av medicinska skäl är olämplig att ha en sådan legitimation och denne motsätter sig en fortsatt undersökning eller utredning. En motsvarande ändring ska göras i fråga om läkares anmälningsskyldighet enligt körkortslagen. Regeringen föreslår att ett beslut att inte förnya körkort ska få överklagas när beslutet grundar sig på att sökanden inte uppfyller tillämpliga krav på att vara permanent bosatt eller studera i alternativt saknar en sådan anknytning till en annan stat inom EES-området. Regeringen gör också bedömningen att det inte bör införas några bestämmelser i lag om att körkort ska förses med mikroprocessor. Om sådana bestämmelser införs bör det ske i förordning eller myndighetsföreskrifter efter det att kommissionen har fastställt föreskrifterna för mikroprocessorn. Regeringen föreslår vidare att förarprov inte ska få avläggas om giltighetstid för återkallelse tills vidare löper. I körkortslagen ska det uttryckligen anges att Transportstyrelsen prövar frågor om förnyelse av körkort och om ersättande av utländska körkort. Regeringen föreslår att de nya och ändrade bestämmelserna i körkortslagen ska träda i kraft i fråga om 4 kap. 8 §, 5 kap. 25 a, 27 och 28 §§ samt 10 kap. 2 § och i övrigt . Bestämmelsen i 7 kap. 2 § första stycket 9 i sin nya lydelse ska dock tillämpas för tid fr.o.m. . Bestämmelsen i 5 kap. 25 a § ska fr.o.m. ha motsvarande tillämpning för en körkortsinnehavare vars körkort är villkorligt återkallat enligt lagen om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse. Den nya lydelsen av 3 kap. 5 § yrkestrafiklagen ska träda i kraft . De nya och ändrade bestämmelserna i lagen om yrkesförarkompetens ska träda i kraft . För en förarbehörighet som förvärvats före ska äldre föreskrifter gälla. För ett körkort som utfärdats före detta datum ska dock 3 kap. 12, 14 och 14 a §§, 7 kap. 2 § första stycket 4 och 8 kap. 2 § tillämpas i sina nya lydelser fr.o.m. . Ett körkort med behörigheten C, CE, D eller DE ska då förnyas första gången enligt 3 kap. 14 § andra stycket vid det ordinarie förnyelsetillfälle som enligt äldre föreskrifter skulle ha infallit närmast efter , dock . Trots ålderskraven i 3 kap. 1 § får körkort med behörigheten A, C, CE, D eller DE utfärdas till den som tidigare innehaft ett körkort med motsvarande behörighet, om det tidigare körkortet utfärdats före . Då ska 2 kap. 6 § tillämpas i sin äldre lydelse. Äldre föreskrifter ska fortfarande gälla för godkännanden som handledare som har meddelats före . Regeringen gör bedömningen att ändringarna i yrkestrafiklagen och lagen om yrkesförarkompetens inte kräver några övergångsbestämmelser. Utskottet konstaterar inledningsvis att en stor del av de författningsförslag som regeringen lägger fram i propositionen syftar till att genomföra det tredje körkortsdirektivet i svensk rätt. Många av de ändringar som föreslås, såsom ett stegvist tillträde till tyngre och mer effektstarka fordon och höjda åldersgränser för tyngre och mer effektstarka motorcyklar, syftar till att öka trafiksäkerheten. Utskottet välkomnar förslag som bidrar till en ökad trafiksäkerhet. Utskottet välkomnar också propositionens förslag om skärpta regler för tillsyn av alkolås. Utskottet anser att förslagen i sin helhet är väl övervägda och också väl anpassade till den nationella rättsordningen. Utskottet ser positivt på att en angelägen utökad B-behörighet nu kommer att införas genom direktivets och propositionens förslag för dem som vill köra ett något tyngre släp. Den utökade behörigheten B ger möjlighet att framföra en fordonskombination som maximalt kan väga , vilket är en ökning med . För den innehavare av B-behörighet som önskar få den utökade B-behörigheten kommer det att krävas ett körprov. Utskottet vill särskilt understryka vikten av såväl ett förenklat förfarande vad gäller körprov som rimliga kostnader för detta för den enskilde. Utskottet konstaterar att den lösning som regeringen valt med prov i stället för utbildning innebär en större flexibilitet för den enskilde. Utskottets uppfattning är således att det gäller att finna en rimlig avvägning mellan trafiksäkerhetsintresset och vikten av en smidig lösning för den enskilde. Utskottet har under sin beredning uppmärksammat att den föreslagna lydelsen av körkortslagen vad gäller beteckningar inte överensstämmer med lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner. Enligt 1 kap. 2 § körkortslagen ska använda beteckningar motsvara de fordonsbegrepp som återfinns i lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner. I den föreslagna lydelsen av 2 kap. 5 § körkortslagen föreskrivs det hur förarbehörigheten för olika fordonsslag ska anges i körkort genom bestämningar som tagits in i körkortslagen och som grundas på tredje körkortsdirektivet. Lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner är anpassad till det andra körkortsdirektivet. Lagrådet anförde vid sin beredning att det finns skäl att överväga om det går att anpassa definitionen av lätt motorcykel i lagen om vägtrafikdefinitioner så att det även fortsättningsvis är möjligt att i körkortslagen hänvisa dit. Regeringen har avstått från att nu lägga fram något förslag till ändring i denna lag. Utskottet förutsätter mot denna bakgrund att regeringen återkommer till i frågan. Utskottet föreslår att antar regeringens förslag om lag om ändring i körkortslagen (1998:488), lag om ändring i lagen (1998:489) om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse, lag om ändring i yrkestrafiklagen (1998:490) och lag om ändring i lagen (2007:1157) om yrkesförarkompetens. Utbyte av utländska körkort Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om regelverket för utbyte av utländska körkort. Utskottet förutsätter att regeringen inom ramen för den fortsatta utvecklingen av ett smidigt och ändamålsenligt regelverk med fortsatt höga krav på trafiksäkerhet överväger om det finns skäl att förändra den nuvarande regleringen av körkortsutbyte. Jämför reservation (S). Ett utländskt körkort som är utfärdat i en stat inom EES, eller och som gäller i får, enligt den nuvarande lydelsen i körkortslagen 6 kap. 7 §, bytas ut mot ett likvärdigt svenskt körkort, om innehavaren är permanent bosatt i . har gått från att ha en vidsträckt rätt till utbyte av körkort till att ha restriktiva regler. De tidigare generösa bestämmelserna om utbyte ändrades genom SFS 1991:741 efter förslag av utredningen 2000. I delbetänkandet Utbyte av utländska körkort (SOU 1990:52) framhölls trafiksäkerhetsaspekten som ett huvudskäl till att utbytena av körkort borde begränsas.