bet · GY01UFöU4 · 2011-06-16 00:00:00 — För det andra var det, som jag uppfattade som viktigt för både socialdemokrater och oss vänsterpartister, den begränsning som fanns i mandatet att de svenska planen som skulle delta i inte skulle bomba markmål.När vi ser på denna nya insats - det är helt korrekt att det är en ny insats som vi ska ta ställning till - är det uppenbart att man har frångått båda dessa kriterier.När det gäller skydd av civila, att vi inte ska ta ställning för någon av de stridande parterna, som är en del av konflikten, ser vi nu att deltagande i flygförbudszonen ska avslutas. Vi ska inte längre delta i att skydda mål på marken mot attacker från eventuella delar av det libyska flygvapnet. Om en libysk helikopter skulle attackera civila mål ska svenska plan inte ingripa. I stället ska vi delta i en insats som alltmer börjat bli fokuserad på att bedriva ett regelrätt krig där man tar ställning för den ena parten mot den andra med målet ett regimskifte.Även den andra begränsningen, att vi inte ska delta i anfall mot markmål, är i praktiken borta, för den information som de svenska planen ska samla ihop ska ju användas av Nato just som ett underlag för att bomba markmål. Vår svenska insats blir en förutsättning för att Nato ska kunna bedriva markanfall.Frågan till Socialdemokraterna är: Varför denna omsvängning? ägnar väldigt mycket tid åt att tala om just den internationella koalitionens bombanfall. Egentligen är anledningen till att vi är där att har en diktator, , som har visat sig vara benägen att bomba sitt eget folk. Det är just det vi försöker att förhindra med de insatser som vi gör där.Kom ihåg att när talar om att det behövs humanitära insatser i är kanske den främsta humanitära insatsen att stoppa Gaddafi från att systematiskt våldta sin befolkning, att systematiskt bomba sin befolkning, att systematiskt kasta in klusterammunition i civila områden, att skjuta mot sjukhus, att avrätta människor. Det är kanske den främsta humanitära insats vi kan göra, för allt det andra är mycket svårare att nå fram med eftersom Gaddafi agerar som han gör. Det är ju därför vi är där. Vi är fortfarande där för att skydda civila, och vi har bestämt oss för att göra en annan insats som är mer efterfrågad. Det handlar om att svara upp mot det som och Nato ser ett behov av att göra i området.Hans Linde försöker ta sig upp på de moraliska höjderna genom att påpeka att vi står för något mer omoraliskt än vad han gör. Men, , du stod här och var för den insats som vi deltog i. Det var flygspaning över till exempel flygförbudszonen. Om våra plan under flygspaning såg ett luftvärn gick informationen till Nato som kunde se att det pågick saker som man ville stoppa, och så bombades luftvärnet.Nu blir det så att om vi under en flygspaning ser en pansarkolonn attackera en stad kommer den informationen att gå till Nato. Bedömer man att brott mot civila måste stoppas kommer pansarkolonnen att beskjutas.Vad är den moraliska skillnaden mellan att ge information till Nato för bombning av luftvärn och att ge information för bombning även av pansarkolonner, ? behöver inte berätta för mig som vänsterpartist om grymhet. Jag påminner om att den första Libyendebatt vi hade i kammaren efter att folkets revolt hade brutit ut var en aktuell debatt som begärt. Vi var det första partiet som förde upp frågan om grymhet mot sin egen befolkning på den politiska dagordningen i denna kammare. Hade vi inte tagit detta initiativ hade det dröjt betydligt längre. Jag behöver alltså inte läxas upp när det gäller dessa frågor.Det är en ny insats som har förändrats i grunden. fattade beslut om att skulle delta i upprätthållandet av flygförbudszonen för att förhindra libyska plan att attackera mål på marken. Denna insats är avslutad.Vi har fått tydliga besked att om svenska plan ser libyska helikoptrar attackera civila markmål ska vi inte ingripa, för det är inte längre vår uppgift. I stället är vår uppgift nu att spana. Det är en i grunden annan insats med andra uppgifter än tidigare, och därför har valt att säga nej till den.Retoriken blir tunn. Man talar om de fruktansvärda övergrepp begår mot sin egen befolkning. Insatsen har dock inte till uppgift att skydda civilbefolkningen. Vi ska som sagt inte reagera eller agera om civilbefolkningen attackeras. Vår uppgift är och framöver att spana över det libyska luftrummet och rapportera in till Nato. Sedan blir det Natos uppgift att använda denna information bäst man vill.Urban talar i sitt anförande om det historiska beslutet om FN:s resolution . Ja, det var verkligen ett historiskt beslut, och vi behöver vårda det. Därför ser jag med stor oro på hur man inte bara i retoriken för fram krav på att frångå denna och röra sig in i en gråzon. Vi ser det i . Ser inte hur man i den internationella insatsen börjar röra sig in i gråzoner och till och med över FN-resolutionens gränder? På det sista kan jag svara att jag redan i förra debatten påtalade att en del av och bombningar var i gråzonen. Jag sade det för att jag tydligt ville markera för de andra länder som är med i insatsen att det är viktigt att man håller sig till FN-mandatet eftersom det är ett unikt beslut och första gången responsibility to protect används. Det vore synd att utnyttja mandatet över gränserna för att på det sättet hindra att FN tar beslut. Detta vill jag vara helt tydlig med. Naturligtvis är det viktigt att vi sänder signalen att det gäller att hålla sig till det som FN-resolutionen innebär.Jag vill inte läxa upp om positionen. Jag är fullt medveten om att hade en god politik när det gällde att stödja folk. Jag är därför ledsen över att inte fortsätter stödja insatsen. Jag tror att det höga tonläget från bygger på att han är besviken på att regeringen hanterade klantigt i förhandlingsprocessen inför propositionen. Jag hade välkomnat att var med, för det vore inte speciellt konstigt med tanke på att det fortsatt handlar om att skydda civila.Insatsen har förändrats för att det libyska flygvapnet i princip är utslaget. Det kan finnas ett fåtal plan och helikoptrar kvar. Vårt flygvapen har stora problem ändå att få ned en helikopter om det skulle behövas. Detta behov finns inte.I dag finns det ett behov av att spana på vad Gaddafi gör, för han är alltmer desperat. Det omvärlden och den internationella koalitionen oroas över är en desperat åtgärd av en desperat diktator när han sätter in pansarfordon mot en stad för att göra ett våldsamt övergrepp på civilbefolkningen. Där ska vi givetvis vara med och flygspana. Vi kan göra en fantastiskt bra insats för att skydda civila mot Gaddafis desperata åtgärder mot sitt eget folk. Jag kan inte påstå att jag har längtat efter den här debatten. Jag hade snarare hoppats att världssamfundet som gått skulle ha fått Gaddafi att förstå att hans folk, som han kallar kackerlackor - vilket flera här tagit upp - inte älskar honom och att det är bättre för alla parter, även honom själv, om han träder tillbaka från sin självutnämnda tron och överlämnar makten till folket. Å andra sidan anade jag när vi tog det tidigare beslutet att det inte var troligt att han skulle göra det. Jag anade också att det inte skulle räcka för världen att stoppa våldet i . är för den som väntar på något gott, som Gaddafi som hoppas på att världen ska tröttna och dra sig tillbaka.Därför är det en viktig signal till Gaddafi att världssamfundet inte har för avsikt att låta honom återuppta slakten av civila och att världen inte vill ge signalen till andra potentiella slaktare i världen att vi reagerar bara så länge medierna finns på plats, men sedan glömmer vi snabbt de brott mot mänskligheten som de begår. är det beslutat att insatsen fortsätter, och kunde vi höra på nyheterna att Gaddafi vill förhandla. Han vet att insatsen förlängs.Det här är ingen lätt eller självklar fråga. I synnerhet inte för ett parti med rötter i principen om ickevåld som metod. Vår slutsats, som precis som utgår från solidaritet med det libyska folket, är dock att det inte är läge för världssamfundet att dra sig ur Libyeninsatsen. Det vore att lämna de civila i i sticket, åt sitt öde och i händerna på Gaddafi. Rebellerna har inte kapacitet att skydda dem.Konflikten pågår för fullt, och det går inte att gå in med en fredsbevarande insats i det här läget. Då är nästa fråga: Ska delta i insatsen, och ska stödja den?För insatser av det här slaget är det av avgörande betydelse för oss att insatsen sker på uppdrag av FN, att vi bedömer att den svenska insatsen ger ett mervärde för de civila som berörs och att det finns ett brett stöd i . Det ska så att säga inte bara vara bra träning för den svenska Försvarsmakten eller ses som förevändning för att marknadsföra svensk krigsmateriel. Det ska inte heller vara någon enstaka röst som fäller avgörandet i riksdag.Fru talman! Insatsen är ett FN-uppdrag. FN har i det här fallet bett Nato leda insatsen, på samma sätt som de bett Afrikanska unionen leda andra insatser i . Om jag inte är felinformerad kommer alla länder som tidigare deltog i den gemensamma insatsen att fortsätta även den kommande perioden. Förberedelser för postkonfliktinsatser är på gång och redo att sättas in när den akuta konflikten är över.FN-resolutionerna och 1973 som ligger till grund för insatsen är ovanligt tydliga och innebär att det är civila, det vill säga människor, som ska skyddas, inte staten , inte , inte rebellerna. Den handlar om människors säkerhet och ska skydda alla civila oavsett vilken sida i konflikten de stöder eller råkar vara hänvisade till på grund av bostadsort. Den innebär att den nya FN-principen om skyldighet att skydda testas i skarpt läge.Miljöpartiet anser att det i första hand är människors säkerhet som ska prioriteras och stöder FN:s nya princip om skyldighet att skydda som innebär att det inte i första hand är territorier utan människor som ska skyddas.Människorna i världen har inte råd med ett misslyckande i och en återgång till tiden innan skyldighet att skydda var ett begrepp. Det är nu världen kan visa att vi menar allvar med att det inte bara är staters territorium som ska skyddas utan också människor. Vi bör inte underskatta värdet av tydliga signaler inför framtida konflikter.Samtidigt är det oerhört viktigt att bevaka att Nato eller enskilda deltagande länder inte går utöver det som stadgas i resolutionen, vilket både och Hans har talat om. Vi har ju fått indikationer på att enskilda länder gärna vill gå längre. Jag vill därför poängtera att vi utgår från att den svenska insatsen håller sig inom resolutionernas ramar och inom de ramar den svenska ger. Allt annat vore oacceptabelt.Fru talman! Det måste i slutänden bli en politisk lösning på konflikten och det är huvudspåret för världssamfundet, men Gaddafi har fått många chanser att avgå och att förhandla fram en politisk lösning. Han har i stället utlyst vapenvilor och därefter snabbt slagit till. Hans agerande har knappast ingett förtroende. Men även om Gaddafi inte längre har några direkta luftstridskrafter att attackera befolkningen med har han stor kapacitet för markstrider, och situationen för civila är fortfarande mycket allvarlig - även om den är annorlunda än då resolutionen om flygförbudszonen antogs. I betänkandet kan vi läsa: Rapporteringen från konfliktområdet omfattar kränkningar av mänskliga rättigheter och brott mot humanitär rätt såsom summariska avrättningar, försvinnanden, användning av mänskliga sköldar, användning av klusterammunition i tätbefolkade områden, sexuellt våld och tortyr av frihetsberövade. Enligt propositionen rapporteras brist på bränsle, medicin och sjukvårdspersonal från delar av landet, och livsmedelssäkerheten uppges vara hotad på vissa håll. Om konflikten förlängs finns en oro för en mer storskalig humanitär katastrof i de västra regionerna. Antalet internflyktingar i landet uppges vara 250 000. Människor som redan flytt uppges vara minst 636 000. Enligt UNHCR, som var på besök i utskottet , har 16 000 flytt över och cirka en tiondel av dem har omkommit. 1 600 personer som omkommit bara under flykt på havet är en väldigt stor andel av konfliktens alla dödsfall. Det är viktigt att tänka på. Det har också visat sig att alla inte har gett sig av frivilligt i de skrangliga båtarna utan tvingats i väg av Gaddafitrogna. Om de försöker ta sig in till land blir de skjutna. UNHCR berättade för oss i utskottet att de anser att det är självklart att flyg och båtar i området agerar på det sätt de kan för att bistå människor i sjönöd i stället för att bara passera förbi, vilket faktiskt har hänt. Det har också nämnts här tidigare. Vi har samma uppfattning som UNHCR.Längs den västra gränsen kan upp emot 80 000 personer ha tagit sig in i som rapporter strömmar in om människor som också försvinner spårlöst. Eventuellt finns de i fångläger i Tripolitrakten. Det handlar i huvudsak om minoritetsgruppen Amazigharaber som de libyska myndigheterna diskriminerat, och de har försökt utplåna deras språk och kulturella identitet. Människor i de här drabbade bergsområdena är extra utsatta också för bristen på mat och mediciner.Behoven av ökad säkerhet är fortfarande stora och de humanitära behoven är enorma och större än . Det är för del av avgörande betydelse att den svenska insatsen ses i ett helhetsperspektiv. Det räcker inte med militära insatser när andra behov är ännu större. I det akuta läget behövs det stora humanitära insatser i form av mat, medicin och assistans till flyktingar. I det längre perspektivet behövs det stöd med återuppbyggnad, demokratiutveckling etcetera. Medel för humanitära insatser kommer från biståndsbudgeten och ska inte blandas ihop med de militära. Det behövs inga riksdagsbeslut för att skicka mer civil hjälp till eftersom medel för humanitär hjälp redan finns avsatta i biståndsbudgeten. I diskussionerna med regeringen har vi särskilt betonat behoven av ökade humanitära insatser och ökade insatser för att bistå flyktingar, och vi har fått gehör för det. Människor i behöver fortfarande skydd, men att bevaka flygförbudszonen är inte det primära när knappt har några plan kvar. De var i princip utslagna redan när vi kom dit, som sade tidigare. Därför finns det heller ingen anledning att de svenska planen ska fortsätta med ett uppdrag som inte behövs. Det som nu fått en fråga om att bistå med är spaning, och enligt de uppgifter vi fått har de svenska planen god spaningsförmåga. Genom att ta bort begränsningarna i det tidigare uppdraget, förutom begränsningen att inte beskjuta markmål som kvarstår, kan de svenska planen också spana efter annat och bidra till att genomföra andra delar av resolutionerna. De svenska planens uppgift är att spana - inte skjuta, annat än i självförsvar förstås.Det finns inga tekniska hinder för planen att också spana och fotografera när de passerar havet på väg till och från . Att fotografera över land eller hav är ingen avgörande skillnad. Det skulle ge god hjälp till UNHCR i deras arbete att få veta var människor i nöd befinner sig även när de råkar vara på havet. Att skydda civila omfattar självklart också de tusentals civila som flytt eller tvingats att fly och inbegrips naturligt av resolutionen. I utskottet förutsätter vi att de militära insatserna också uppmärksammar flyktingarnas situation. Det är något vi också vill förmedla till Nato som leder insatserna eftersom det uppenbart inte alltid fungerat som det borde.Fru talman! Jag sade tidigare att tre kriterier ska vara uppfyllda för att ska godkänna en svensk insats. Det första, att det ska vara ett FN-uppdrag i botten, är klart och tydligt uppfyllt. Det andra, att insatsen ska ge ett mervärde för berörd befolkning, är också uppfyllt eftersom situationen för befolkningen fortsatt är katastrofal och den nya inriktningen på den svenska insatsen förutom spaningens early warning-funktion också har ökat fokus på humanitära insatser och hjälp till flyktingar.Då fattas bara det breda stödet i riksdag och också det kriteriet är uppfyllt, även om det inte är hundraprocentigt. Resultatet är en kompromiss som sex partier av åtta kan känna att de fått med sina viktiga frågor i. Med ett nytt uppdrag behövs färre plan, de får ett vidgat spaningsuppdrag och kan därmed göra större nytta för helheten. Det blir större fokus på humanitära frågor och att bistå alla civila, också flyktingar. Jag förstår att det här är en svår debatt för . Jag förstår att det är svårt att vara företrädare för ett pacifistiskt parti när man står i talarstolen och förespråkar att ska delta och spana i en internationell insats som alltmer fokuserar på att avsätta och bidra till ett regimskifte.Jag förstår att hoppas att den svenska insatsen ska hålla sig inom folkrättens ramar och att man ska respektera FN-mandatet. Problemet är att det här inte är en svensk insats. Det är en internationell insats med en lång rad deltagande länder. Vårt truppbidrag kan inte särskiljas från de övriga. Om den information som de svenska JAS Gripen-planen samlar in används av andra länder på ett sätt som bryter mot folkrätten och FN-resolutionen kan vi inte ställa oss på läktaren och säga att vi tvår våra händer. Då är vi direkt medskyldiga. Det kan vi inte styra över med det riksdagsbeslut som förespråkar.Det var egentligen inte därför jag begärde replik.Jag såg den presskonferens där , och presenterade överenskommelsen om . lyfte fram att det verkligen fått genomslag för var den humanitära hjälpen. Jag blev glad för det. Det behövs en ökad humanitär hjälp i . Vi skulle behöva öka våra humanitära civila insatser. När jag läser regeringens proposition, som har varit med och förhandlat fram, blir jag förvånad. Där finns inte ett enda konkret löfte om ökad humanitär hjälp. Det finns vaga skrivningar om en inriktning att det eventuellt kan bli några ökningar, men inte ett enda konkret löfte om ökad humanitär hjälp. Inte en enda krona har utlovats, i alla fall inte i den proposition eller det betänkande vi har att debattera. använder ju det som ett argument för att säger att man ska rösta ja till insatsen. Min fråga är därför: Hur mycket kommer de humanitära insatserna att öka? Hur många kronor har kämpat sig till när det gäller humanitära insatser i ? När det gäller om den svenska insatsen ska hålla sig inom folkrättens ramar utgår jag från att den svenska insatsen gör det. Det finns ett antal resolutioner som vi har ställt oss bakom. Genom riksdagsbeslut och våra egna regler har vi möjlighet att styra den svenska insatsen. Jag utgår från att den svenska insatsen håller sig inom resolutionens ramar. Allt annat vore oacceptabelt, som jag sade i mitt tidigare inlägg. Det står jag fast vid. Om det visar sig att den svenska insatsen inte gör det måste vi ta ställning till vad vi ska göra. Då måste det naturligtvis bli någon form av reprimand till Försvarsmakten.Förra gången, när vi fattade det här beslutet, tänkte jag att om vi inte skickar några plan - det kostar 100 miljoner - kan vi i stället lägga 100 miljoner på humanitära insatser. Men det är inte kommunicerande kärl. Ökade humanitära insatser behöver vi inte gå till för att bestämma om. Det finns redan i biståndsbudgeten en stor post för humanitära insatser. Vi brukar svara på de förfrågningar som vi får från Ocha. Vi har inte diskuterat exakta summor. Däremot finns det en ökad vilja att bistå med mer humanitär hjälp. Det måste vi naturligtvis förmedla till Ocha, och så får vi ta ställning till de önskemål vi får från Ocha. Jag ska vara helt ärlig. Jag tror inte heller att de fem svenska JAS Gripen-planen kommer att bryta mot FN-resolution eller mot folkrätten. Det är ganska svårt att bryta mot folkrätten när man bedriver flygspaning. Men problemet är, och det tar inte upp i sitt svar, att vi kommer att samla information som sedan ska användas av andra. Hur kan vi då garantera att de länder som sedan kommer att använda den information som vi samlat ihop i sin tur håller sig inom folkrätten och inom FN-mandatets ramar? Där lämnar vi nu ett frikort, ett carte , för de andra länderna utan mer än fromma förhoppning från vår sida.Jag förstår att man inte har diskuterat några exakta summor och att det från sida finns mer av en vilja och en förhoppning om att biståndet ska öka. Jag är oroad, . Jag har sett och hört den här retoriken förut från . Vi hörde den när det gällde Afghanistaninsatsen. Där hade man också förhoppningar om vad den skulle leda till. Det beslut som då ställde sig bakom ledde till att den svenska insatsen i utökades. Det räcker inte bara att ha fromma förhoppningar när man tar ställning till internationella insatser. Det krävs faktiskt också tydliga skrivningar i svart på vitt.Jag skulle också vilja gå in på frågan om flyktingar som tog upp i sitt anförande. Det är sant att 16 000 människor har försökt fly över . av dem har omkommit. Det är den verkligt stora humanitära katastrofen i just . Men när jag läser propositionen kan jag inte hitta någonting om detta. Det finns inga skrivningar om att de svenska planen ska bidra till att söka upp och hitta flyktingar i båtar för att de ska kunna undsättas. Den bordningsstyrka som vi ska fatta beslut om har inte till uppdrag att på något sätt bistå de här flyktingarna heller. Jag är också här förvånad, för jag vet att är en person med ett starkt engagemang för flyktingars rättigheter och deras möjligheter att få en fristad.När jag ser den proposition som har varit med och förhandlat fram hittar jag ingenting. Det finns inte en rad och inte ett kommatecken om att de svenska planen eller den svenska bordningsstyrkan på något sätt ska bistå de här flyktingarna. Det är återigen fromma förhoppningar från talarstolen, , och det räcker inte. Det var tre frågor. Den första handlade om eventuell information till andra länder från vår spaning. Vi menar att de spaningsuppgifter som kommer in går till Nato. De går inte till enskilda länder. Det är upp till Nato att se till att informationen används på rätt sätt och att man håller sig inom resolutionens ramar.Sedan tog upp överenskommelsen om . Vi är ett par stycken som jobbar med de civila insatserna. Det kommer att hända mycket under det här året. Vi kommer med förslag inför nästa Afghanistanproposition. Jag är inte dugg oroad över den frågan. Vi är på väg att dra tillbaka vår militära insats i och växla upp den civila med vår hjälp.Sedan gäller det flyktingarna. Det är en väldigt avgörande fråga för oss i den här överenskommelsen att den militära insatsen också har möjlighet att spana över vatten och bistå i den mån man kan. Det gäller naturligtvis också om vi skulle ha en militär bordningsstyrka i båt på . De har kanske ännu lättare att bistå människor i sjönöd än vad man har från luften. Där kan man upptäcka båtar och rapportera in till UNHCR eller till som då kan gå ut och möta de båtar och de människor som finns på havet.Det här är en viktig fråga för oss. Det var också därför som jag i går i samtal med Försvarsmakten i utskottet ville försäkra mig om att det inte finns några egentliga hinder för att göra detta. Det svar jag fick var att det inte finns några tekniska hinder men att man måste ta den här diskussionen med Nato. UNHCR vill att vi i den svenska stöttar dem i den dialogen med Nato för att få hjälp att bistå flyktingar som befinner sig på havet. En väldigt stor del av de dödsfall som har skett i har skett på havet. Låt mig först uttrycka min tillfredsställelse över att avser att fortsätta sin insats till skydd för civilbefolkningen i . Att inte fullfölja denna uppgift som vi tagit på oss och svika FN skulle ha varit ett allvarligt brott mot våra fredsfrämjande traditioner och målet. Som ett litet land har vi allt intresse av att stödja multilaterala mekanismer för fred, säkerhet och mänskliga rättigheter.Glädjande nog fortsätter också insatsen med stridsflyg att vara stommen i den svenska medverkan. Att under pågående operation ta hem ett bidrag för att skicka helt andra förmågor är tidsödande och föga kostnadseffektivt.