bet · GZ01UFöU2 · 2011-12-02 00:00:00 — Det finns heller ingen anledning att svartmåla det som vi faktiskt har lyckats uppnå under de år som vi mer aktivt har varit verksamma där.Det handlar om en mycket svår, om än samlad, men mycket viktig internationell insats i ett av världens allra fattigaste länder som dessutom har varit drabbat av konflikter och krig, allra minst . redogjorde för en del av den historiska, komplicerade bakgrund som vi har att hantera.Sedan 2001 har vi aktivt på olika sätt försökt att ge de svenska bidrag som är naturliga när fattar beslut om en så pass omfattande operation som det har varit, med civila, med politiska, men också med de militära insatser som står främst i fokus för diskussionen och ställningstagandet här.Det är klart att en operation som denna successivt utvecklas i olika steg. Det vi nu diskuterar är egentligen det svenska bidraget till den strategi som lades fast vid . Den strategin hade vi delvis varit med om att utarbeta. Inte minst under ordförandeskapet i Europeiska unionen arbetade vi mycket tillsammans med Obamaadministrationen för att få en mer utpräglad politisk strategi för konfliktlösningen.Vi sade att det inte finns någon militär lösning. Vi är där för att bygga fred. Det militära ska stödja fredsarbetet, men fredsarbetet är i grunden politiskt. Det överförande av säkerhetsansvar som vi nu diskuterar svensk medverkan i är en del av denna mer samlade strategi. Den har ju också en rad andra komponenter. Låt mig bara nämna dem i korthet för fullständighetens skull.Vi arbetar mycket med en regional samarbetsstrategi. Jag tror att det är det alldeles avgörande för stabilitet . Landet får inte bli föremål för substitutkrig, eller vad vi ska kalla det, från olika regionala aktörer som spelar ut sina motsättningar internt i den afghanska politiken. Det har vi sett gång på gång genom historien. Konferensen i var ett mycket viktigt steg i riktning mot den fastare regionala samarbetsstruktur som är en nödvändig förutsättning för långsiktig stabilitet i Afghanistan.Problemen finns självfallet där. Vi ser dem inte minst i relationerna till och för all del också i den interna utvecklingen i . Men vi ska inte heller glömma bort de indirekta effekterna av relationerna mellan och och relationerna mellan den samlade västvärlden och , också en viktig granne och aktör i det långsiktiga historiska afghanska dramat.Sedan krävs det en intern försoningsstrategi. Den är i allt väsentligt någonting som är eget ansvar. President har skisserat den vid ett antal olika tillfällen. Det bakslag som mordet på professor innebar var mycket stort, men den så kallade loja jirgan gav president och andra fortsatt fullmakt att fortsätta samtal lokalt, regionalt och nationellt för att försöka förmå allt fler att lägga ned vapnen och åstadkomma en politisk lösning. Vi stöder det arbetet, men vi understryker också att detta i allt väsentligt är ett arbete som är afghanernas eget ansvar. Vi diskuterar vad en sådan överenskommelse måste leda fram till. Jag kan återkomma till det.Därefter har vi säkerhetsöverförandet som diskuteras. Vi går på den militära sidan gradvis från stridande till stödjande. Den utvecklingen är på gång. Vi ska för svenskt vidkommande avsluta det . Vi är därefter beredda, som sade, om det finns behov av detta, till en skolande insats. Från stridande till stödjande till skolande, det är alldeles uppenbart att för sin framtid behöver en fungerande säkerhets- och rättsapparat. Inget samhälle, ingen stat, kan fungera utan det. Och vi kan inte beröva den hjälp som detta hårt sargade land behöver för att klara också den uppgiften. Det ligger ju inom ramen för det arbete som dominerar mycket av den internationella dialogen och mer långsiktiga åtaganden från det internationella samfundets sida för Afghanistan.Vi träffades i för att där börja skissera en del av de mer långsiktiga åtagandena . blir alldeles avgörande år för framtid. Då ska det väljas en ny president. Då ska det väljas ett nytt parlament. Även om kan klaga på att de här valen inte är fullständigt demokratiska och att de inte riktigt äger rum som i - så är förvisso fallet - är de om man jämför med vad som har varit fallet i historia, om man jämför med hur det är i regionen i övrigt och om man jämför med hur det är i konfliktregioner i världen i övrigt betydande framsteg. Vi vill konsolidera och föra dem framåt, inte minst genom en stark FN-roll , efter 2014, i Afghanistan.Det kommer ändå inte att räcka med detta. En av de saker som vi sade med stor tydlighet på var att Europeiska unionen nu är redo att gå in i förhandlingar om ett långsiktigt samarbets- och partnerskapsavtal med för att hjälpa över hela spektrumet av insatser som behövs för statsbyggande, för samhällsbyggande och ytterst för fredsbyggande. Det är väldigt viktigt. Förhandlingar pågår också som bekant med amerikanerna om ett mer långsiktigt avtal, både civilt och när det gäller de mer säkerhetsinriktade åtgärderna.Alldeles självklart handlar det om de ekonomiska insatserna. Jag tror att det var som citerade någon som sade: Ska ni bekämpa talibanerna ska ni bekämpa fattigdomen. Det har inte med att bekämpa talibanerna att göra. Det har att göra med att vi vill hjälpa många länder runt om i världen till en rimligare ekonomisk utveckling. Det tar inte nödvändigtvis bort hotet från terrorister. Det har vi sett i många fall. Men det är viktigt för framtid i alla fall. Här kommer att krävas ytterligare insatser. Även där är det regionala samarbetet och att handeln kan flöda fritt över gränserna av alldeles avgörande betydelse, liksom att vi kan bidra till att bygga en bättre infrastruktur på olika sätt, att vi kan se till att utbildningssystemet i kan tillhandahålla alla dem som måste kunna göra insatser för att detta land ska fungera i framtiden.Där kommer också de svenska biståndsinsatserna - viktiga, viktiga, viktiga under de år som har gått, men än viktigare . Vi har som ett av få länder förpliktat oss både att utöka dem och att respektera att vi ska göra stora delar av detta genom den afghanska statsapparaten. Den är icke fullständig och perfekt, förvisso inte, men skjuter vi den åt sidan och gör allting vid sidan av den har den heller aldrig några möjligheter att bli det som vi vill att den ska bli.Sedan måste vi göra mer för att ta itu med den viktiga uppgiften att bekämpa drogproduktionen och droghandeln. Det är ingen tvekan om att detta är den huvudsakliga orsaken till den korruption som vi ser grassera i delar av det afghanska samhället. Har man av världens produktion av opium produceras det svarta miljarder som spolar runt både i det afghanska samhället och i många andra nationer, inklusive vår egen. Här måste det internationella samfundet vara berett att göra mer och effektivare som kommer.Mycket återstår. Det blir konferenser i , i och i för att tala om finansieringen, för att tala om att göra mer för att bekämpa drogerna.Det vi vill se från svensk sida är ett brett, starkt och långsiktigt internationellt engagemang för . Det leder fram till den naturliga slutsatsen att vi måste vara med. Vi kan inte predika vad andra ska göra och sedan mäla oss ut. Då är de insatser som också svenska soldater gör kanske små i det historiska sammanhanget, men de visar vilja att också göra det vi vill ska göras av andra för detta lands framtid.Jag tycker att det var viktigt som sades av både och andra om betydelsen av de insatser som har gjorts av svenskar som har varit verksamma där, också de offer som detta har krävt, också den manifestation som det innebär att vi får ett mycket brett politiskt stöd i denna riksdag för denna insats. Det är svensk tradition, både brett stöd och breda internationella engagemang. Men då är det viktigt att vi är med. Jag tackar för det stöd som jag hoppas att denna politik också kommer att få. Självklart kommer det att ta att bygga fred i . Inte ens om vi skulle bifalla reservation kommer vi i övermorgon att kunna se val i som har samma standard som i , mödravård med samma standard som den i eller skolor med samma standard som de som finns på Gotland.Nu har det gått . I snart har det funnits svenska soldater i . Då måste man väl ändå på centrala punkter kunna visa att utvecklingen går åt rätt håll. Låt oss då titta på några av de argument vi gång på gång har hört från talarstol och utrikesminister för att motivera insatsen. Vi har fått höra att svenska soldater är i för att skapa säkerhet. har vi till och med fått höra att det är fredsstyrkor i . Men säkerhetsläget har försämrats. som det har funnits svenska soldater i har antalet civila dödsoffer ökat i . Vi ser hur fler och fler människor kommer också till vårt eget land som flyktingar undan detta krig. Freden har blivit alltmer avlägsen som har gått med ISAF-insatsen i Afghanistan.Man har sagt att man är i för att bidra till demokratisering, men regeringen skriver själv i propositionen att MR-situationen är utomordentligt allvarlig. Det behövs inte någon svartmålning från mig som kritiker av den svenska insatsen. Det räcker att läsa regeringens proposition. Man har sagt att man är i för att bistå med utvecklingsinsatser och ge bistånd. Men ingen kan vara nöjd med den sociala utvecklingen i när av utländska internationella insatser av afghanerna lever i fattigdom. har man i kammaren beskrivit detta krig som ett krig för de afghanska kvinnorna. Men vi kan konstatera att ingenstans på jorden finns så många kvinnor som inte kan läsa eller skriva som just i . På punkt efter punkt har man inte nått målet med insatsen. Man har inte lyckats vända utvecklingen. Varför väljer man från den borgerliga regeringens sida att fortsätta med en insats som inte lyckats på centrala punkter? Jag vet inte om har rätt i sina siffror, men låt oss utgå från att han har det och att lever i fattigdom. Då vågar jag påståendet att var det . Har vi så väl lyckats att börja lyfta upp ett land i så svåra omständigheter ur fattigdom är det faktiskt ett mycket bra resultat vi har uppnått - om siffror stämmer. Det vet jag inte om de när det gäller utvecklingen för ett land som är . Ingen kan förneka att det finns problem eller att vi har uppnått mycket. Men det är inte det frågan handlar om. Det finns en stor internationell insats. Vi vill att den ska vara bredare och bättre. Men det uppnår vi inte genom att bara ge oss i väg. står där i en allians med och talibanerna. Den är inte formell, men den är de facto. Det är den sidan du står på, inte på den sida där alla vi står som försöker göra det bättre för , som inser svårigheterna och utmaningarna, som vill göra det ännu bättre, men som inte vill svika de människor som faktiskt sätter tilltro och förhoppningar till vad vi försöker åstadkomma. Det skulle bli ett stort svek. Du borde själv tänka efter vilka dina allierade är i denna svekpolitik mot . Om jag hade sjunkit till samma nivå i debatten som utrikesministern precis har gjort hade jag försökt utmåla och sammanklumpa , de borgerliga partierna, Socialdemokraterna och med den långa raden av krigsherrar som stöder regeringen i . Dessa krigsherrar har så mycket blod på sina händer att de troligtvis bara kan konkurrera med talibanerna själva. Men jag sjunker inte till den nivån. Det här är en seriös debatt och vi ska fatta några av de viktigaste besluten i riksdagen.Carl Bildt säger att det är ett svek från sida att byta strategi. Jag säger att det är precis tvärtom. Att fortsätta med en strategi som inte uppnått sina mål, som inte har bidragit till att minska antalet dödade civila och som inte har bidragit till att föra närmare fred, är att svika det afghanska folket, att blunda för misstagen.Låt oss vara ärliga. Visst har det uppnåtts framgångar. säger att "vi" har uppnått mycket i . Vilka är detta "vi"? Vem är det som har uppnått framgångarna? Det kanske kommer som en nyhet för , men det är inte soldater som bekämpar fattigdom. Det är inte soldater som utbildar nya barnmorskor i . Det är inte soldater som bygger och driver skolor i Mazar-e-Sharif, som ger utbildning till barn med funktionsnedsättningar. Det är civila biståndsorganisationer som gör detta med en uttrycklig önskan att de militära insatserna ska hållas så långt bort som möjligt från deras verksamhet.Ta inte åt dig äran av det fantastiska arbete som civila biståndsarbetare gör i . "Vi" har inte uppnått mycket, . De civila biståndsorganisationerna har uppnått mycket i , och för det ska de ha vårt tack. Om det är så som säger, att vi har minskat fattigdomen så mycket att det är kvar när vi började med i stort sett 100, är det självklart att det inte bara är med hjälp av soldaterna. Men detta hade aldrig varit möjligt utan den internationella säkerhetsinsatsen. Utan den internationella säkerhetsinsatsen hade detta land fortfarande varit styrt av talibanerna. Så är det. Det är talibanerna som är alternativet, och som var alternativet , och som vi försöker att trycka tillbaka. talar om civila offer. Jag har tittat på FN:s statistik och vilka som svarar för de civila offren. Det är huvudsakligen talibanerna som svarar för dem. Då ska vi inte stå passiva. Då ska vi skydda människorna mot det våld som riktas mot skolor, sjukhus och demokratiskt valda politiker. Då ska vi också välja vilka som är våra allierade. talar om att vi är allierade med krigsherrar. Det sade han i sitt anförande. Han försöker svartmåla detta som Natopolitik, och det är ungefär det hemskaste man kan tänka sig i värld. Då är det rimligt att vi tittar på vilka som är faktiska allierade. I denna kammare är faktiska allierade . I den afghanska verkligheten är faktiska allierade talibanerna. Det är inte hedervärt och det är inte trevligt att höra det, men inte desto mindre sant. Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på samtliga reservationer.Nu har vi från talarstolen hört om det folkrättsliga stödet, om FN och säkerhetsrådet, om regeringen , om korruptionen och osäkerheten i landet. Vi har också hört om långsiktiga roll.Jag vill säga att jag också har varit i . När jag var där träffade jag barn i skolor. Jag såg också, precis som beskrev, de fantastiskt lysande ögonen och lusten till kunskapen som fanns i landet. Jag kunde också se flickor som fick gå i skolan och fick möjligheten till utbildning. Jag hade också möjligheten att prata med familjer som hade som högsta mål att deras barn skulle få utbildning. Jag kunde också växla några ord med barnen på engelska, om än knackig engelska eftersom de var i nio- till tioårsåldern. Men de kunde säga några ord på engelska. Visst har det ändå hänt någonting.Nu står vi inför en transition i landet. Vi ska finnas där, fast lite bakom. Vi ska inte leda, utan vi ska stödja och rådgiva. självt ska klara av detta. De ska öva under vårt överinseende. De ska få rådgivning av oss - vi ska finnas där. OMLT, de styrkor som tidigare stridit tillsammans med afghanerna, sida vid sida, ska ge råd och stöd.Vi ska alltså finnas där långsiktigt för en civil insats. Men hur skapar man egentligen ett demokratiskt land? Jag tror att den stora idén är skolan. Självklart ska de flesta gå i skolan. Men vi måste också ha ett fungerande samhälle runt omkring, en fungerande polis, ett fungerande rättsväsen, inte ett samhälle där någon annan ska sitta i fängelse för det som en familjeförsörjare har gjort. Så kan det gå till i ; någon annan kan ta straffet i dag.Det måste vara rättvisa val, där var och en kan välja utifrån vad den har för situation och övertygelse om framtiden i landet.Vi ska alltså finnas där, och det gör vi. Vi har en stab, en chef och ett förband. De ska nu vakta, eskortera, lämna underrättelser, ge sjukvård och sköta logistik. har vi tillfört en helikopterenhet. Den består av två räddningshelikoptrar för medicinsk evakuering. Vi har länge sagt här i kammaren att de behövs.Vi har där också två taktiska obemannade flygfarkoster, TUAV, som kan flyga på låg höjd över ytor och rapportera om vad de ser.OMLT som funnits tillsammans med förbanden har tagit en stor risk. De har funnits med ute på fälten, och de har följt den afghanska armén på nära håll och stött denna.De här militära rådgivarna , som är svenskar, är våra hjältar. De ska nu byta roll och bli instruktörer i afghanska arméns stabs- och funktionsskolor. Det är ett stort steg för dem. Vi är mycket tacksamma för det jobb som de gjort.Campen delar vi just nu med som har 195 personer på plats. De har ett skyttekompani och förstås också en stab och en ställföreträdande chef, som finns i vårt PRT. Men är det civila verkligen i fokus.Jag hoppas att jag får fler möjligheter att åka till och skulle just nu av hela mitt hjärta vilja önska alla där nere lycka till. Jag tänker på alla dem som varit där nere och på dem som just nu finns där nere.Voteringen i detta ärende sker , inte . Men, som sagt, lycka till alla ni som finns där nere!I detta anförande instämde (S). träffade jag , en välkänd freds- och MR-aktivist från . Hon var hitbjuden av och talade bland annat på ett av dem organiserat seminarium på Myntkabinettet i Stockholm.Tahira var mycket kritisk till den pågående insatsen i som spiller över på och ansåg att västs trupper så fort som möjligt bör dras tillbaka. Ni förlorade kriget för länge sedan, är hennes uppfattning. tycker lika illa om talibanerna, som redan utfärdat fyra fatwor mot henne, som hon tycker om amerikanerna. Lösningen hade i stället varit stöd till utveckling i landet och möjligheter för människor att försörja sig. Det är kanske inte så konstigt att slutsats är denna. Hon bor nära inpå och förstår kulturen på ett annat sätt än vi gör. Hon ser också konsekvenserna av det misslyckade kriget mot talibanerna i både och Pakistan.Tahira var också oroad över den civilmilitära samverkan som hon menar gör att civila utsätts för fara. Det är för övrigt detsamma som FN-organet för katastrofhjälp, Ocha, i alla sammanhang hävdar. De vill inte bli eskorterade av militär vare sig i eller till , som EU försökt få dem att vilja och som militären brukar hävda är nödvändigt för Ochas och biståndsarbetares säkerhet när de bland oss beslutsfattare försöker sälja in idén om denna eskortverksamhet.Den slutsats som kommit till sammanfaller med . Vi menar nämligen också att kriget förlorades för länge sedan och att ett fredligt måste byggas inifrån, av afghanerna. Det behövs utbildning, och det behövs ett gott politiskt ledarskap på alla politiska nivåer. Det behövs även ett fungerande rättsväsen och en fungerande polis som kan lagföra dem som begår brott - detta i stället för att vi ska skicka utländska trupper för att jaga kriminella gäng.Oerhört viktigt är att skapa möjligheter för människor att försörja sig hederligt så att de slipper rekryteras av talibaner, narkotikaligor eller kriminella gäng. Särskilt viktigt är det att stärka kvinnors och flickors möjligheter till utbildning och försörjning.Sist men inte minst behöver de olika biståndsgivarnas olika projekt samordnas så att de hänger ihop och inte spretar åt alla håll.Den militära närvaron får inte innebära att civila utsätts för risker. Ingen mottagare av svenska utvecklingsinsatser ska behöva känna rädsla för att ta emot, riskera, repressalier från olika grupper.I korta drag är det innebörden av de rekommendationer som den överenskommelse om civila insatser som regeringen, och Socialdemokraterna gemensamt träffade . Det gjorde vi efter att först mycket ha ägnat oss åt kunskapsinhämtning och diskuterande under hela våren och sommaren.När beslutade sig för att stödja regeringens förslag om en förlängning av den svenska truppens närvaro i var ökat fokus på civila insatser, till förmån för en gradvis nedtrappning av svensk trupp, en av de viktigaste frågorna. Vi ville också ha en civil ledning för de samlade insatserna - för både de civila och de militära insatserna. vill vi ha ett ansvarsfullt tillbakadragande.När jag besökte trupperna i Mazar-e upptäckte jag snart att min bild av vad en civil ledning innebär skilde sig mycket från hur militären tolkade uppdraget. Frågan om hur den civila ledningen kommer att utformas har också varit föremål för skilda meningar . För att förtydliga vad som ska gälla har utskottet följande text i betänkandet:"Utskottet välkomnar att den samlade svenska insatsen i norra övergår till civil ledning . Det hittillsvarande företrädesvis militära svensk-ledda Provincial Reconstruction Team (PRT) i Mazar-e avvecklas då och ersätts av en civilt ledd struktur, Transition Support Team (TST). Den övergripande civila ledningen är inte minst en viktig politisk signal till afghanerna om att säkerhetsansvaret nu gradvis övergår till dem och att fortsatta närvaro inriktas på att stödja denna övergång med främst civila medel. Utskottet anser i likhet med regeringen att det är av stor vikt att se helheten av det svenska engagemanget i norra , där har både militär trupp och en civil representation, men där biståndet ökar och de civila insatserna får en alltmer framträdande roll i takt med att det svenska militära bidraget minskar. Stöd till demokratisk utveckling och fattigdomsbekämpning är den överordnande målsättningen för de svenska insatserna, och stöd till förbättrad säkerhet är ett led i att uppnå detta. En övergång till civil ledning av de samlade svenska insatserna i norr förstärker ytterligare denna inriktning. Det är dock av central betydelse att biståndsinsatserna genomförs på ett sätt som inte bidrar till sammanblandning med de militära insatserna. "Herr talman! Jag vill understryka att stöd till demokratisk utveckling och fattigdomsbekämpning är den överordnade målsättningen för de svenska insatserna. Det måste vara den civila ledningens ledstjärna i arbetet. Bara genom utbildning och fattigdomsbekämpning kan afghanerna nå en för framtiden hållbar fred och få möjlighet att leva i ett demokratiskt samhälle.Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. Vi i har deltagit och deltar i en insats i , inte minst med den afghanska regeringens goda minne - helt enkelt inbjudna, med tydligt stöd av FN.Ibland, herr talman, låter det i den här debatten nästan som att vi från den svenska sida tvingat oss på den afghanska regeringen, men så är det inte. Vi är i för att bygga ökad säkerhet, åtminstone försöka bidra till det men också till en ekonomisk och demokratisk utveckling för människorna i , inte minst i vårt Mazarområde.I debatten här låter det också som att är en jättelång tid för att nå resultat. Men precis som sagts: Det tar tid att nå resultat. Demokrati byggs inte snabbt. Det kommer vi att få se i och på många andra ställen - precis som vi sett i vårt land. Det är klart att det tar tid också i Afghanistan.Fred är inte heller någonting som snabbt nås. Det finns, herr talman, alltför många exempel på just detta. är självfallet inget undantag.När talar av misslyckanden låter det som att historien började . Så är det ju inte.Som sagts är det trist att inte lyfta fram de framgångar som ändå gjorts. När flickorna får utbildning - det är en ökning från till när det gäller dem som deltar i grundläggande utbildning - är det en del i byggandet av en bättre framtid. Det är ju så vi jobbar med utvecklingsarbete i många andra sammanhang och i så många andra länder.Jag funderar också på vad alternativet är. Hur ser alternativet ut? Skulle framgång födas och följa av att , som vill, lämnar 2013? Skulle då demokrati åstadkommas? Skulle fler få utbildning? Och varför skulle bara lämna? Skulle inte alla lämna? Jag funderar också på om det hade varit bättre om talibanerna hade fortsatt de här ytterligare tio åren. Hade då fler flickor fått utbildning? Hade fler flickor och kvinnor fått möjlighet till en bra och säker förlossning? Jag tror inte det. Jag tog del av kommentar. Hon är afghansk kvinnorättsaktivist och forskar på . Hon ger en tydlig signal till oss alla: Hon hoppas att det internationella samfundet inte ska göra som när de lämnade . av inbördeskrig följde på det uttåget, och på det afghanska talibaner. Låt oss inte göra om dessa misstag! Låt oss göra någonting bättre än det som hände när lämnade!