bet · GY01MJU11 · 2011-02-22 00:00:00 — 2010/11:MJU11 Fiskeripolitik m.m. Miljö- och jordbruksutskottets betänkande I detta betänkande behandlar utskottet sammanlagt 37 motionsyrkanden om fiskeripolitiken från den allmänna motionstiden . De frågor som tas upp avser komplettering av fiskekvotssystemet med s.k. kilowattdagar eller havdagar, fiskerikontroll, sanktioner och förbud samt miljömål och hållbarhetskriterier inom fiskeområdet. Vidare uppmärksammas behov av att anpassa redskapen till ett skonsamt fiske, fiskeflottans kapacitet, EU:s fiskeavtal med tredjeland och regelförenkling. Även frågor som rör ålfiske, kustnära fiske, fritidsfiske och vattenbruk behandlas. Utskottet avstryker samtliga motionsförslag i huvudsak med hänvisning till att det pågår arbete som rör de väckta förslagen. I betänkandet finns 14 reservationer (S, MP och V) och 1 särskilt yttrande. Utskottets förslag till riksdagsbeslut avslår motionerna 2010/11:MJ210, 2010/11:MJ274 yrkande 1, 2010/11:MJ330, 2010/11:MJ342 yrkande 1 i denna del och 2010/11:MJ388. avslår motion 2010/11:MJ294 yrkande 6 i denna del. Reservation 1 (MP, V) Hållbarhetskriterier i EU:s fiskerätter avslår motion 2010/11:MJ446 yrkande 1. Reservation 2 (S, MP, V) Miljömål i EU:s fiskepolitik avslår motion 2010/11:MJ446 yrkande 9 i denna del. Reservation 3 (MP, V) avslår motion 2010/11:MJ306. Reservation 4 (S, MP, V) avslår motion 2010/11:MJ342 yrkande 2. Reservation 5 (S) avslår motionerna 2010/11:MJ329, 2010/11:MJ414 och 2010/11:MJ446 yrkandena 4 och 5. Reservation 6 (MP, V) avslår motionerna 2010/11:MJ274 yrkande 6, 2010/11:MJ286 yrkandena 1 och 2 samt 2010/11:MJ342 yrkande 1 i denna del. avslår motionerna 2010/11:MJ274 yrkande 2 och 2010/11:MJ294 yrkande 6 i denna del. Reservation 7 (V) EU:s fiskeavtal med tredjeland avslår motion 2010/11:MJ274 yrkande 9. avslår motion 2010/11:MJ294 yrkande 6 i denna del. Reservation 8 (S, V) Bistånd till fiskerikontroll m.m. avslår motion 2010/11:MJ446 yrkande 7. Reservation 9 (MP, V) Tillämpningen av miljörättsliga principer och mål avslår motionerna 2010/11:MJ274 yrkande 7 och 2010/11:MJ446 yrkandena 8, 9 i denna del och 10. Reservation 10 (MP, V) avslår motion 2010/11:MJ446 yrkande 3. Reservation 11 (MP) avslår motionerna 2010/11:MJ274 yrkande 3 och 2010/11:MJ294 yrkande 6 i denna del. Reservation 12 (V) avslår motionerna 2010/11:MJ331 och 2010/11:MJ413. avslår motionerna 2010/11:MJ264 yrkande 1, 2010/11:MJ287 och 2010/11:MJ350 yrkande 4. Småskaligt fiske och fritidsfiske avslår motionerna 2010/11:MJ260, 2010/11:MJ274 yrkande 10, 2010/11:MJ298, 2010/11:MJ342 yrkande 3 och 2010/11:MJ347. Reservation 13 (S) avslår motionerna 2010/11:MJ274 yrkande 11 och 2010/11:MJ342 yrkande 4. Reservation 14 (S) På miljö- och jordbruksutskottets vägnar Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (M), (S), (M), i (S), (M), (S), (S), Per Åsling (C), (M), (MP), (KD), (SD), (V), (S) och (FP). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlas sammantaget 37 motionsyrkanden om fiskeripolitiken från den allmänna motionstiden . Frågor som tas upp är komplettering av fiskekvotssystemet med s.k. kilowattdagar eller havdagar, fiskerikontroll, sanktioner och förbud samt miljömål och hållbarhetskriterier inom fiskeområdet. Vidare uppmärksammas behov av att anpassa redskapen, fiskeflottans kapacitet, EU:s fiskeavtal med tredjeland och regelförenkling. Därutöver behandlas frågor som rör ålfiske, kustnära fiske och fritidsfiske samt vattenbruk. Utskottet avstryker samtliga motionsförslag. I betänkandet finns 14 reservationer (S, MP och V) och 1 särskilt yttrande. Miljö- och jordbruksutskottets uppföljnings- och utvärderingsgrupp genomförde 2007 en uppföljning av resultat och konsekvenser som de fiskeripolitiska insatserna får för företag inom yrkesfiske, vattenbruk och fisketurism (rapport /08:RFR3). Mot bakgrund av rapporten godkände att en mer ingående uppföljning och redogörelse för de fiskeripolitiska insatsernas effekter i relation till målen bör redovisas för (bet. 2007/08:MJU2, rskr. 2007/08:93). Miljö- och jordbruksutskottet har även låtit sammanställa två forskningsöversikter (rapporterna /09:RFR4 och 2009/10:RFR2). Den första innehöll forskning om fiskets, övergödningens och miljögifternas direkta och indirekta effekt på fiskpopulationer, och den andra belyste frågor om fiskbestånden ur ett framtidsperspektiv. Nedan ges en översiktlig bild av fiskeripolitiken med utgångspunkt från regeringens redovisning i den skrivelse som lämnades (skr. 2009/10:187, Redovisning av fiskeripolitiska insatser). Detta utgör en viktig utgångspunkt för utskottets ställningstagande när det gäller motionsförslagen i detta betänkande. Den gemensamma fiskeripolitiken och nationell lagstiftning Den gemensamma fiskeripolitiken är en s.k. fullt utvecklad unionspolitik, vilket innebär att samtliga EU:s medlemsländer omfattas av politikens bestämmelser. Enligt grundläggande EU-rättsliga principer får inte ha nationella bestämmelser som strider mot om den gemensamma fiskeripolitiken. Däremot får ha nationella bestämmelser för att komplettera eller verkställa . Inom EU utformar och tillämpar medlemsstaterna en gemensam fiskeripolitik som bygger på principerna om gemensam förvaltning av fiskeresurserna och, som huvudregel, lika tillgång till fiskevattnen för alla EU-fiskare. EU:s fiskeripolitik hade till en början som grundsyfte att främja ökad produktion av fisk. har EU:s fiskeripolitik alltmer kommit att präglas av de problem som sammanhänger med minskande fiskbestånd och risker för utfiskning. Detta har lett till en stark utbyggnad av regelsystemet med inriktning på bevarandeåtgärder, begränsningar och kontrollåtgärder. Den gemensamma fiskeripolitiken omfattar i princip alla aspekter på fisket från havet till konsumenten. Politiken innehåller fyra s.k. politikområden. Dessa är bevarandestrategier, strukturstrategier, marknadsstrategier och strategier för förbindelser med tredjeland. Bevarandestrategier (eller resursstrategier) syftar till att skydda fiskresursen. I den ingår regleringen om fiskets bedrivande och kontrollen av fisket. Strukturstrategiernas uppgift är huvudsakligen att anpassa medlemsstaternas fiskeflottor till tillgängliga fiskeresurser men även att främja en hållbar näringslivsutveckling. Marknadsstrategiernas syfte är att underlätta för en gemensam marknad. Strategier för den externa politiken behandlar EU:s förbindelser med länder och organisationer utanför unionen. Medlemsstaterna har viss nationell kompetens eftersom vissa områden är oreglerade. Nationellt kan vissa aspekter regleras för kustfisket medan fisket i sötvatten som helhet regleras nationellt. Även fritidsfisket regleras huvudsakligen nationellt med undantag av det saluföringsförbud som har fastställts i EU:s kontrollförordning (rådets förordning (EG) nr 1224/2009). I samma förordning anges också att medlemsstaterna ska övervaka fångsterna av fritidsfiskets uttag på bestånd som omfattas av en av EU fastställd återhämtningsplan. Efter analys av de biologiska effekterna kan EU i viss mån reglera aktuellt fritidsfiske. Den nationella lagstiftningen finns i fiskelagen (1993:787). Fiskelagen reglerar rätten till fiske och fiskets bedrivande inom Sveriges sjöterritorium och inom ekonomiska zon utöver det som gäller enligt EU-lagstiftningen. Fiskelagen har varit föremål för en översyn som har presenterats i betänkandet Med fiskevård i fokus en ny fiskevårdslag (SOU 2010:42). Det pågår en remissbehandling av förslagen. Utskottets förslag i korthet avslår motioner (S, M, MP, V, KD) om den gemensamma fiskeripolitiken. De frågor som tas upp avser komplettering av fiskekvotssystemet med s.k. kilowattdagar, utformning av fiskekvoter, miljömål och hållbarhetskriterier i EU:s fiskepolitik samt förbud rörande krabbklor. Jämför reservationerna 1 (MP, V), 2 (S, MP, V), 3 (MP, V) och 4 (S, MP, V). I motionerna MJ210 (KD) och MJ388 (M och KD) uppmärksammas att det behövs en komplettering av systemet med fiskekvoter för att undvika s.k. utkast. Det är därför väsentligt att driver frågan om att införa kilowattdagar eller havdagar då man fiskar under ett visst antal dagar och får ta hand om all fisk. Även i motion MJ274 (KD) yrkande 1 föreslås att kilowattdagar införs för fisket på demersala arter i för att anpassa fiskeflottans kapacitet till en långsiktigt hållbar förvaltning av fiskebestånden. I motion MJ342 (S) yrkande 1 framhålls att det fiskepolitiska arbetet inom EU oförtrutet måste drivas vidare med höga svenska ambitioner vad gäller nytt förvaltningssystem som förhindrar att fisk kastas tillbaka i havet. Havdagar, minimistorlekar och teknisk utveckling, utskrotning av fiskeflottan är andra nödvändiga åtgärder. Enligt motion MJ330 (KD) bör svenska fiskare i likhet med danska fiskare få en ökad tilldelning av kilowattdagar då stängda områden inrättas. Svenska myndigheter bör därför begära motsvarande justering hos kommissionen som de danska har gjort när det gäller torskfisket i . I motion MJ294 (V) yrkande 6 i denna del framhålls att fiskekvoterna bör baseras på forskarnas rekommendationer. Den gemensamma fiskeripolitiken har inte utgått från forskarnas råd när det gäller hållbart fiske. Motionärerna uppger att av alla fiskarter inom EU hotas av överfiske. Enligt motion MJ446 (MP) yrkande 1 bör regeringen i samband med EU:s fiskeförhandlingar driva linjen att det ska införas hållbarhetskriterier som ska gälla EU:s alla fiskerätter. Fiskerätter ska inte fördelas efter hur mycket man har fiskat tidigare. I samma motion betonas vidare att miljömålet bör vara överordnat i EU:s fiskepolitik. I EU:s gemensamma fiskeripolitik negligeras konflikterna mellan miljömål och ekonomiska mål. Det behövs en tydlig prioritering av långsiktiga miljömål framför kortsiktig ekonomisk (yrkande 9 delvis). I motion MJ306 (S) uppmärksammas avarter i krabbfisket där man bryter av klorna på krabbor och sedan kastar tillbaka dem i havet igen. Krabbklor betingar ett högt pris. Det krävs ett tydligt förbud mot fångst och hantering av avskilda krabbklor och ett införselförbud av krabbklor till . Regeringen bör därför inom EU aktivt verka för att ett sådant förbud införs i den gemensamma fiskeripolitiken för att komma till rätta med detta allvarliga och otillständiga djurplågeri. Det finns ett stort interesse kring arbetet med utformningen av den gemensamma fiskeripolitiken, vilket också avspeglas i de olika förslag som återfinns i nu aktuella motioner. Utskottet anser i likhet med motionärerna att detta är ett angeläget arbete för att kunna få till stånd ett hållbart fiske som också tillgodoser konsumenternas efterfrågan. Från svensk sida betonas att reformen av den gemensamma fiskeripolitiken behöver vara genomgripande och att man måste komma till rätta med överkapaciteten i den europeiska fiskeflottan. Vidare måste behovet av långsiktighet i förvaltningen och förändring av beslutsstruktur tillgodoses. Enligt utskottets mening är det väsentligt att bevaka att den gemensamma fiskeripolitikens målsättning och principer om försiktighetsansatsens tillämpning baserat på (Ices) vetenskapliga rådgivning och gradvis införande av ekosystemansatsen efterlevs. Grundinställningen är att fiskeriförvaltningen ska verka för ett långsiktigt hållbart resursutnyttjande. För att nå detta är det viktigt att Ices vetenskapliga rådgivning utgör grunden för de politiska besluten samt att existerande förvaltnings- och återhämtningsplaner följs. träffades en politisk överenskommelse i rådet om att reglera kvoter för fem arter i . Även antalet dagar som torskfiskare spenderar ute ur hamn (fiskeansträngningen) bestämdes. Detta innebär att kvoterna och de totalt tillåtna fångstmängderna kompletteras med en reglering av fiskeansträngningen. Vid rådets möte fastställdes kvoter som innebär att de reduceras utifrån den vetenskapliga rådgivningen. Detta är en ansvarsfull inriktning som aktivt har arbetat för. När det gäller torsken i har pekat på den dåliga beståndsstatusen och givit sitt stöd till kommissionens förslag om att minska TAC . Vidare har framhållit behovet av att införa ytterligare åtgärder för att skydda beståndet. Utskottet vill uppmärksamma att vid det mötet fogades ett stort antal deklarationer till den politiska överenskommelsen. Flertalet av dessa tillkom, enligt vad utskottet erfar, på svensk begäran. Bland annat att kommissionen ska föreslå riktlinjer för hur nya och utökade fisken får etableras, en deklaration om det utkastförbud som finns med i det avtal EU ingick med och en deklaration rörande torsk i om att kommissionen ska skicka en förfrågan till STECF avseende säsongsstängning av trålfisket . Utskottet konstaterar avslutningsvis att utkast av fisk är ett stort problem och ett oacceptabelt resursslöseri som omöjliggör en korrekt bestämning av fiskeridödligheten. Det är därför viktigt att utkast av fisk stoppas och att bifångster av andra hotade fiskarter samt fåglar och däggdjur minskas så att bestånden kan återhämta sig och att man undviker förlust av viktig genetisk variation. En nyckelfaktor för att komma åt problemet är utvecklandet och nyttjandet av effektiva selektiva fiskeredskap (se vidare avsnittet om redskap). Med det anförda föreslår utskottet att motionerna MJ210 (KD), MJ388 (M och KD), MJ274 (KD) yrkande 1, MJ342 (S) yrkande 1 delvis, MJ294 (V) yrkande 6 delvis och MJ446 (MP) yrkande 1 och yrkande 9 delvis lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller frågan om att öka tilldelningen av kilowattdagar (kW-dagar) vill utskottet hänvisa till sin tidigare redovisade inställning att det är angeläget att den s.k. försiktighetsansatsen tillämpas baserat på Ices vetenskapliga rådgivning och med gradvis införande av ekosystemansatsen. Situationen för torsk är fortfarande mycket allvarlig. Enligt vad utskottet därtill har inhämtat från framgår att inte har utnyttjat alla kW-dagar i förhållande till tilldelade fiskekvoter. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion MJ330 (KD). Utskottet har tidigare behandlat frågor om hanteringen av krabbklor (t.ex. bet. 2006/07:MJU13). Därvid redovisades det gemenskapsrättsliga regelverket när det gäller krabbklor. Reglerna innebär att högst av den totala fångsten av krabbklor vid fiske med burar eller tinor får bestå av avskilda krabbklor. Vid fiske med andra redskap får högst avskilda krabbklor behållas ombord och landas. När det gäller saluföring är huvudregeln att krabbklor inte får saluföras utan att detta endast får ske med hela krabbor. Undantag görs för hela krabbor som är romhonor eller har mjukt skal. Detta tillämpas emellertid inte på små produktkvantiteter som av kustfiskaren avsätts direkt till detaljhandlare eller konsumenter. I dessa fall får alltså krabbklor säljas, men givetvis gäller bestämmelserna om tillåtna landningsmängder. Vidare reglerar bestämmelserna saluföring i första led och hindrar alltså inte att en förstahandsmottagare köper hela krabbor för att sedan, i andra led, sälja endast krabbklor. Mot bakgrund av det anförda är utskottet inte berett att förorda något införselförbud. Motion MJ MJ306 (S) bör därför lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om fiskerikontrollen, översyn av den svenska lagstiftningen när det gäller administrativa sanktioner och sanktioner inom den gemensamma fiskeripolitiken. Jämför reservationerna 5 (S) och 6 (MP, V). Enligt motion MJ342 (S) yrkande 2 behöver fiskerikontrollen bli mer effektiv. behövs inte mer resurser för kontrollen, utan mer effektivitet och mindre av kvantitet bör prägla verksamheten. EU behöver vidare utveckla ett bättre samarbete än , och en gemensam personalstyrka förordas för fiskerikontrollen. I motionerna MJ329 (KD) och MJ414 (M) förordas en översyn av lagstiftningen om administrativa sanktioner inom fiskerinäringen som infördes . Motionärerna anser bl.a. att regelverkets utformning inte tar tillräcklig hänsyn till väder och vind, eller andra omständigheter utanför fiskarens kontroll. I motion MJ446 (MP) yrkande 4 framhålls att straffen för olagligt fiske ska harmonieras och skärpas. Det finns underlag som visar att fiskerikontrollen inte fungerar. Risken att upptäckas är för liten och straffen är för låga för att förebygga lagbrott. Alla EU-länder måste också ha kännbara sanktioner. Enligt samma motion bör regeringen verka för att ska kunna dra in fiskekvoter från de länder som missköter sig och som inte klarar centrala miljörelaterade krav. Medlemsstater som inte tar sitt ansvar för den gemensamma fiskeripolitiken måste drabbas av kännbara sanktioner (yrkande 5). Inledningsvis vill utskottet nämna att fiskerikontrollen omfattar alla delar av den gemensamma fiskeripolitiken (resurs, struktur, marknad och förhållande till tredjeland). Den bedrivs såväl på land som till sjöss. Syftet med den landbaserade kontrollen är främst att övervaka att de nationella begränsningarna av fångster och effort efterlevs. Övervakning till sjöss syftar främst till att övervaka att fisket genomförs i enlighet med gällande regler. Kommissionen har vid ett fler tillfällen kritiserat genomförande av fiskerikontrollen. Kritiken resulterade i att delgavs en underrättelse om fördragsbrott. Kritiken avsåg brister i fångstövervakningen och ineffektiv hantering och uppföljning av överträdelser. Som ett resultat av detta beslutade regeringen att ge ett övergripande ansvar för genomförande av fiskerikontrollen, att flytta ansvaret för att genomföra landningskontroll från till samt att införa ett system med administrativa sanktioner. Under genomförandet av dessa förändringar har kommissionen kritiserat för bl.a. bristande dimensionering av landningskontrollen och bristande geografisk korskontroll av uppgifter med hjälp av VMS (satellitbaserad positionsrapportering). Kritiken har medfört att regeringen tillfört extra resurser för att förstärka och utveckla fiskerikontrollen, senast med . Som ytterligare ett led i detta förbättringsarbete gjordes en överenskommelse mellan och kommissionen om hur den svenska fiskerikontrollen skulle förbättras. De åtgärder som har vidtagits har inneburit att antalet landningskontroller mer än fördubblats . Detta är resultat av en utökning av antalet kontrollanter och utveckling av mobila IT-system för genomförande av kontroller i fält avseende såväl dokumentation som tillgång till t.ex. fartygsuppgifter och satellitpositioner genom nyttjande av VMS att inslaget av riskanalys i kontrollens genomförande har ökat att ett nytt system för s.k. geografisk korskontroll främst genom ökat nyttjande av VMS har utvecklats att ett nytt system för uppföljning av överträdelser har utvecklats som ett led i införandet av administrativa sanktionsavgifter att det förebyggande arbetet har utökats genom förbättrad information gentemot fiskerinäringen. Utskottet noterar därför med tillfredsställelse att kommissionen därefter har granskat arbete med fiskerikontrollen och inte återkommit med kritiken. Inom EU har fiskerikontrollen reformerats på grundval av den kritik som har riktats mot denna av såväl Europeiska revisionsrätten som kommissionen. Den har varit ineffektiv och bristfälligt genomförd av medlemsstaterna. antogs en ny kontrollförordning för den gemensamma fiskeripolitiken.1[Rådets förordning (EG) nr 1224/2009 av om införande av ett kontrollsystem i gemenskapen för att säkerställa att bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs, om ändring av förordningarna (EG) nr 847/96, (EG) nr 2371/2002, (EG) nr 811/2004, (EG) nr 768/2005, (EG) nr 2115/2005, (EG) nr 2166/2005, (EG) nr 388/2006, (EG) nr 509/2007, (EG) nr 676/2007, (EG) nr 1098/2007, (EG) nr 1300/2008, (EG) nr 1342/2008 och upphävande av förordningarna (EEG) nr 2847/93, (EG) nr 1627/94 och (EG) nr 1966/2006 (kontrollförordningen).] Enligt vad utskottet har erfarit deltog aktivt i förhandlingsarbetet för att skapa ett effektivt och väl fungerande regelverk för kontrollen, i synnerhet under det svenska ordförandeskapet. Den nya kontrollförordningen samlar regleringen av fiskerikontrollen inom unionen i en rättsakt, vilket innebär en förenkling. En stor förändring är att fiskerikontrollen utökas till alla handelsled och att det blir möjligt att spåra fisken från hav till konsument. En annan nyhet är att fritidsfisket regleras genom ett saluföringsförbud för fisk som fångas i havet och att fångster av fritidsfångad fisk som omfattas av återhämtningsplaner (bl.a. tonfisk, torsk och ål) ska kartläggas för att man ska kunna vidta lämpliga förvaltningsåtgärder. Vidare ska modern teknik utnyttjas mer, t.ex. genom elektronisk loggbok och satellitövervakning som gäller även för mindre fartyg . Påföljderna för dem som bryter mot bestämmelserna är desamma oavsett var överträdelsen har begåtts. Gemensamma sanktionssystem införs för allvarliga överträdelser genom ett pricksystem. Vid ett visst antal prickar kan fiskelicensen dras in. Kommissionen får vidare större möjligheter att agera mot medlemsstater som inte följer reglerna. Det innebär att man kan dra in ekonomiskt stöd eller fiskemöjligheter. Utskottet vill vidare erinra om att har presenterat förslag om att förändra de straffrättsliga sanktionerna. Avsikten är, enligt utredaren, att det ska finnas en möjlighet att döma ut i praktiken mer kännbara straffrättsliga sanktioner än vad som sker . Därför föreslås att tillämpningsområdet för normerade böter utvidgas och att beräkningsgrunderna för dessa böter skärps. Därigenom förbättras möjligheterna att uppfylla EU:s krav på skärpta sanktioner för allvarliga överträdelser av den gemensamma fiskeripolitiken. Syftet är att åstadkomma en allmän straffskärpning för fiskebrott. Som redovisats ovan är utredningens förslag under remissbehandling. Utskottet anser att det är positivt att åtgärder har vidtagits och att reformarbetet fortsätter inom såväl den gemensamma fiskeripolitiken som i för att förbättra fiskerikontrollen. Enligt utskottets mening är det angeläget med en effektiv fiskerikontroll som syftar till att fisket bedrivs i enlighet med gällande regler. Utskottet utgår från att fiskerikontrollen, när kontrollförordningen tillämpas fullt ut, både kommer att utvidgas och effektiviseras i samtliga medlemsstater. Det är, enligt utskottets mening, glädjande att har kunnat genomföra åtgärder för att förbättra den svenska kontrollen och att detta arbete inte föranlett förnyad kritik från kommissionen. Enligt utskottets bedömning bör motionerna MJ342 (S) yrkande 2, MJ446 (MP) yrkandena 4 och 5 därmed kunna lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller motionsyrkanden som särskilt uppmärksammar administrativa sanktioner inom fiskerinäringen i vill utskottet hänvisa till kommissionens kritik av fiskerikontroll. Kritiken ledde fram till en överenskommelse med kommissionen om genomförande av en rad förbättringar inom den svenska fiskerikontrollen. En del av överenskommelsen avsåg införandet av ett system för administrativa sanktioner. Förslag till ett sådant system presenterades i betänkande Administrativa sanktioner på yrkesfiskets område (SOU 2007:20) och ledde till lagstiftning som började tillämpas fr.o.m. (prop. 2007/08:107, bet. 2007/08:MJU16). Utskottet konstaterar att bestämmelserna om sanktionsavgift har varit i kraft under en förhållandevis . Utskottet utgår från att regeringen följer tillämpningen av dessa bestämmelser och återkommer till i frågan om sådana skäl finns. Motionerna MJ329 (KD) och MJ414 (M) bör därmed lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om bl.a. anpassning av fiskeredskap och att inom EU-samarbetet bör verka för att drivgarnsförbudet upphävs. I motion MJ274 (KD) yrkande 6 lyfter man fram att det är viktigt att redskapen anpassas till ett mer uthålligt och i längden lönsamt fiske, dvs. de minsta fiskarna bör inte fastna i näten. Det är inte tillräckligt att anpassa de fångade fiskemängderna för att åstadkomma ett mer uthålligt och i längden lönsamt fiske. Enligt motion MJ286 (C) yrkande 1 behövs åtgärder som säkerställer ett svenskt livskraftigt och lönsamt fiske efter lax i .