bet · GY01UFöU4 · 2011-06-16 00:00:00 — Jag gör ingen hemlighet av att det är vår politiska strävan. Jag är förvånad över att tar sig före att kritisera den politiska ambitionen.Däremot är det inte någonting som vi ska uppnå med militära medel. Det är den politiska processen som ska leda till detta. Den militära operationen handlar först och främst om att säkra de civila målen.Jag refererade de tre krav som vi ställer upp för en vapenvila, och jag frågade om ställer upp på dessa tre krav på vapenvila. Det är för det första att alla attacker på civila ska upphöra. Det är för det andra att Gaddafi drar tillbaka sina militära styrkor till förläggningarna. Det är för det tredje att han går med på att de humanitära hjälpsändningarna ska ske obehindrat.När han går med på det blir det vapenvila och politisk process. Om vi ska göra vapenvila innan han går med på det skulle man objektivt sett, som en gammal marxist skulle säga, spela på Gaddafis planhalva. Det är där, objektivt sett, som nu befinner sig. Jag vill igen påminna om, för det kanske har glömt bort, att det var mitt parti, , som såg till att Libyenfrågan först kom upp till debatt i riksdag genom att vi begärde en aktuell debatt.I de tre debatter som vi nu har haft har vi i varit oerhört tydliga i vårt stöd till det libyska folket och dess legitima krav på att måste avgå och att vi måste få till ett demokratiskt styre i Libyen.Vi har också varit glasklara i samtliga dessa tre debatter med - jag vet inte om har sovit under mina anföranden här - att vi vill se ett eldupphör i Libyen.Vad innebär ett eldupphör i ? Det innebär självklart att attacker mot civila måste upphöra, att styrkorna måste dra sig tillbaka och att man låter humanitära insatser komma fram.Det vi debatterar och om ska fatta beslut om är i grunden en ny insats. När vi fattade beslut gav vi ett mandat från att skulle delta i en internationell insats för att skydda civilbefolkningen genom att upprätthålla en flygförbudszon.Den proposition som nu har presenterat är i grunden någonting helt annat. Vi ska inte längre delta i flygförbudszonen. Vi ska i stället delta med spaningsinsatser i en insats som alltmer har fått karaktären av att avsätta och få till ett regimskifte i landet.Det kan inte bara svepas i väg. De argument som hörs från allt fler av de länder som deltar i insatsen är att man ser som ett legitimt militärt mål. Man tycker att det är helt legitimt att man bedriver bombanfall mot och civila mål där som tillhör . Det är problematiskt, uppgift nu är att vi ska åka till för att spana. Men vem kommer att använda uppgifterna och på vilket sätt? Där har vi inga garantier. Vi åker ned och ger övriga Nato ett frikort att kunna använda den information som vi samlar ihop för att eventuellt bryta mot FN-resolutionen . Det kan jag som vänsterpartist inte ställa mig bakom. hävdar att han har varit oerhört tydlig. Det är möjligt. är han oerhört otydlig om vad han faktiskt vill. Han säger: Vi är nog emot Gaddafi, men absolut inte för att vara för aktivistiska för att avsätta Gaddafi.Jag tar gärna anklagelser från om att jag är för aktivistisk när det gäller att avsätta . Jag tackar för den anklagelsen. Det är en politisk målsättning. Den skäms vi inte för. Vi ska vara mycket tydliga med att detta strävar vi efter, annars kommer vi inte upp med någonting annat.Hans Linde, och också antar jag vill ha en omedelbar vapenvila utan villkoren. Sedan ställde jag frågan om villkoren. säger att han instämmer i dem. Då är det samma politik. Vi måste fortsätta intill dess att vi uppnår dessa villkor, annars har vi inte skyddat de civila.Ta Misrata som ett exempel. Kan han tro att någon hjälp hade nått fram till dem någonsin om vi inte hade gjort de militära insatserna för att ta bort krypskyttarna, artilleriet och stridsvagnarna som dödade vanliga människor?Nu har vi fått bort dem från stora områden. kommer Röda Korset, Röda Halvmånen och Médecins Sans Frontières in och hjälper människorna. Hade , och fått råda hade de fortfarande bombats i Misrata och inte fått någon hjälp. Den politiken ställer vi inte upp på. I den föreliggande propositionen föreslår regeringen att den svenska insatsen i förlängs med . I debatten handlade insatsen , och vill man alltså förlänga den med ytterligare och förnyat uppdrag.Man kan redan nu ställa sig frågan om denna insats är början till något som kommer att dra ut genom ytterligare förlängningar framgent. Med tanke på Natos tidigare och nuvarande insatser kan man tänka sig att även denna kommer att pågå under en mycket . Medan man i , som till och med är medlem i Nato, sätter punkt för insatsen väljer alltså , som inte är medlem, att förlänga sin insats.Sverigedemokraternas ursprungliga ställningstagande har inte förändrats. Vi är fortfarande kritiska till det svenska deltagandet i insatsen av flera skäl. Vi är visserligen inte principiellt avvisande till att delta i militära operationer utomlands, men detta betyder inte att det är självklart att måste delta i alla typer av internationella krigsoperationer. Vår inställning bygger på att ett svenskt deltagande förutsätter ett tydligt uttalande om syftet med operationen, hur den kan förväntas pågå och hur omfattande den ska vara. Så är inte fallet med denna operation, vilket vi kan konstatera.Inte heller är det, av regeringens proposition att döma, klart att insatser om en bordningsstyrka eller informationsoperationer efterfrågas. Trots detta vill man nu besluta om att bidra med en insats till en kostnad på ytterligare . Det är pengar som tas från andra delar av försvaret, vilket redan nu går på knä och knappast kan uppfylla kravet om att försvara vårt eget territorium.Fru talman! Inför propositionen varnade för att det fanns risk för att flera av de andra länder som deltar i operationen successivt skulle vidta alltmer långtgående åtgärder i kriget, så kallad mission creep.Vi menar att just detta nu har visat sig stämma. Nato har tagit klar ställning för ett avsättande av Gadaffi, och för del föreslås alltså nu ett utökande av spaningsuppdraget och marktrupp. Vad blir nästa steg?Vi kan se hur FN-resolutionen tolkas väldigt olika. Medan några tolkar den som att Gaddafi är legitim att döda tolkar andra det inte så. Några Natokällor hävdar att man har Gaddafi själv på kornet och andra förnekar det.Fru talman! hör vi hur övriga partier, med i spetsen, sjunger i kör för deltagande i insatsen i . Desto tystare var det tidigare från moderat håll. Utrikesminister har själv tillhört ett bolag som samarbetat med Gaddafiregimens blodiga diktatur och tjänat pengar på den libyska oljan.I februari var han inte beredd att stödja vare sig den ena eller andra sidan. helt plötsligt förespråkar han både insatser och förlängningar av desamma mot diktatorn. Det är klart. Det är aldrig bra att satsa på en förlorande häst. Då är det bättre att byta häst, vilket uppenbarligen är utrikesministerns nya strategi.Man kan ställa sig frågan: Vems intressen stöder vi med vår insats? Vi hörde tidigare från säga att om vi drog tillbaka vår insats skulle vi svika de krafter vi stöder. Vilka är dessa krafter? Det finns fortfarande tecken på att rebellsidan inte nödvändigtvis utgör ett bättre alternativ för utveckling än vad Gaddafi gör. Det är oklart om det så kallade nationella övergångsrådet har kontroll över alla rebellstyrkor. Rapporter från rebellzonen om repressalier mot verkliga eller inbillade Gaddafianhängare samt om hur regelrätta lynchningar har ägt rum har fortsatt. Dessutom har befälhavare på rebellsidan medgivit hur de och deras mannar har slagits mot amerikanerna i och . De är med andra ord representanter för samma grupper som våra soldater i bekämpar . Ska vi nu skydda samma personer i ?Herr talman! Vi betvivlar inte att det finns ett rättmätigt missnöje med diktatur. Vi betvivlar inte heller att det finns goda intentioner hos en del av dem som deltar i upproret. Men olyckligtvis finns det inte särskilt mycket som talar för att rebellsidan kan komma att bli basen för en friare och mer demokratisk utveckling i . är ett klansamhälle, och vad rebellerna verkligen vill se för utveckling, annat än att få bort Gaddafi, är det ingen som vet.Vår inställning är att under rådande omständigheter inte bör delta i militära operationer i och att resurser i stället bör läggas på humanitära insatser på plats för att hjälpa dem som har flytt sedan oroligheterna inleddes. Det som är positivt i den föreliggande propositionen är att de humanitära insatserna betonas mer än i den förra propositionen, då de knappt omnämndes. Men vi anser det trots allt inte vara tillräckligt.Därför yrkar jag, herr talman, bifall till reservation och avslag på utskottets förslag i betänkandet.I detta anförande instämde , och (alla SD). Att sända militär personal och militära vapensystem för att bidra till att lösa internationella konflikter och bevara fred är stora och grannlaga beslut. Det handlar om ställningstaganden där vi som folkvalda beslutsfattare har att ta ansvar för internationella operationer där svensk militär personal kan riskera livet. Motiven för sådana beslut måste vara mycket starka. Det måste också finnas en helhetssyn bakom sådana beslut där man ser hela samhällsperspektivet. Perspektivet får inte enbart vara militärt.Svensk utrikes- och säkerhetspolitik måste alltid bottna i folkrätten och dess principer. Det är ett fundament för att värna de små nationernas rätt men också respekten för människors liv och rätt till integritet. Om andra principer får råda är risken uppenbar att ändamålet blir att helga medlen. Maktpolitiska motiv riskerar då att gå före det som är internationell rätt och lag.När vi nu står i begrepp att besluta om ett nytt mandat för svenska insatser i handlar det om att verka inom de tre FN-uppdragen, det vill säga att skydda civila och att upprätthålla vapenembargot och flygförbudszonen. Uppdraget är nu breddat och innehåller en helhetssyn på utvecklingen i . Det kommer att krävas ett långsiktigt stöd för att skydda civila, hjälpa flyktingar, bygga det civila samhället och stödja skapandet av demokratiska institutioner. ska vara en del av detta långsiktiga åtagande. Vi ska bejaka stöd till internationella organisationer som verkar i detta syfte.Att långsiktigt skapa fred, stabilitet och frihet handlar om samhällsbyggande. Därför är en beredskap för och åtgärder på den civila och humanitära sidan mycket viktiga. Tyvärr har de behoven och de perspektiven i alltför liten utsträckning belysts i såväl den allmänna som den politiska debatten. Att nu detta har fått sin plats i propositionen ser jag dels som en nödvändighet, dels som en politisk framgång.Det är naturligt att den svenska militära insatsen nu ändrar karaktär. Den svenska insatsen på enbart flygförbudszonen avslutas. När nu en marin bordningsstyrka tillförs och ett så kallat psyops-team ska etableras är det av Nato efterfrågade kompetenser. Jag har läst de dokument och den lista som finns som detta grundar sig på. Alla andra spekulationer är felaktiga uppgifter. Sak samma gäller för den flygspaning omfattande två rotar per dag som kommer att utföras inom alla de tre FN-uppdragen. Sammanlagt handlar det svenska bidraget om 180 personer.Inte minst mot bakgrund av att det libyska flygvapnet i allt väsentligt är utslaget finns motiv för en förändrad svensk insats. Flygförbudszonen är effektiv och har gett resultat. Noterbart är dock att Gaddafiregimen fortfarande förfogar över ansenliga mängder av helikoptrar, artilleri, stridsvagnar och taktiskt luftvärn. Syftet är nu att det förlängda FN-uppdraget ska utgöra ett sådant militärt tryck att förutsättningar för en politisk lösning uppstår.Det uppdrag som vi nu ska besluta om sträcker sig . Redan nu måste vi ställa oss frågorna om vad som händer efter dessa . Kommer Gaddafiregimen att falla? Hur ser civilbefolkningens situation ut? Hur blir utvecklingen i omvärlden med , södra och ? Kommer andra krav som vi inte känner till att ställas?Jag tror att det är viktigt både för regeringen och för oss andra att börja fundera i dessa långsiktiga perspektiv och i alla fall försöka förnimma vad som händer i ett senare skede för att på något sätt försöka förbereda oss efter bästa förmåga på de olika kravbilder som kan uppstå.Utvecklingen går snabbt just . Därför kan värdet och vikten av just begreppet helhetssyn inte betonas nog hårt. I slutändan är det bara en politisk lösning på situationen i som gäller. Den kan hänga ihop med utvecklingen i regionen som helhet. Därför är det svenska militära bidraget att betrakta som en del i en process som ska övergå i fredligt samhällsbyggande.Det är bra att det nu finns en bred uppgörelse i den svenska . Internationella uppdrag av detta slag ska vila på en bred parlamentarisk grund. Visst bär propositionen i vissa drag kompromissens prägel, men från socialdemokratiskt håll står vi helt och fullt bakom den. Vi anser oss rejält ha bidragit till och påverkat propositionens innehåll med såväl humanitära insatser, marin bordningsstyrka och psyops-team som avslutat uppdrag i flygförbudszonen. Svensk politik i förhållande till har breddats och getts ett bättre djup. Det är vi positiva till.Jag vill också passa på att här i markera de positiva intryck som försvarsutskottet fick i samband med sitt besök på flygbasen på . Uppskattningen för den svenska insatsen är stor, kvaliteten i de uppdrag som utförs är hög, och det materiel som levereras anses vara mycket viktigt och användbart. Andra nationer vittnar om den svenska personalens kompetens och goda insatser. Det sätt på vilket man utför sitt arbete ger anledning till stolthet.Av totalt 268 uppdrag har 232 fullföljts. hade man levererat 82 500 spaningsbilder. Kopplingen mellan avancerad teknik och djup analysförmåga gör det svenska bidraget mycket värdefullt. Jag vill också notera att jag i samband med ett besök på F 21 i som man fick det operativa ansvaret för den fortsatta operationen kunde notera det starka engagemanget för att göra en bra insats inom det nya uppdrag som vi står i begrepp att besluta om. F 21 får huvudansvaret för den fortsatta operationen, och jag är fullt förvissad om att man kommer att ta sig an uppgiften på bästa sätt och fullfölja den.Med detta yrkar jag bifall till föreliggande förslag och propositionen. Situationen i utgör fortfarande ett hot mot civila och ett brott mot mänskligheten.Syftet med resolutionerna och 1973 är just att vidta alla nödvändiga åtgärder för att skydda civila.För att genomföra dessa åtgärder behövs ett aktivt deltagande från medlemsstaterna. deltagande i den militära insatsen i har varit föremål för ställningstagande, och en svensk väpnad styrka finns på plats. Fortsatt svenskt deltagande i den internationella militära insatsen i är därför nödvändigt.Herr talman! Situationen i är mycket oroande. Med tanke på den libyska regimens våldshandlingar och angrepp mot de civila i landet måste regimen stoppas och hindras från att begå ett fortsatt övergrepp på de civila. Livsmedelssäkerheten uppges vara hotad, och det har även rapporterats brist bland annat på medicin, sjukvårdspersonal och bränsle.I syfte att stärka krafter som verkar för demokrati och en ny framtid för folket i behövs ett fortsatt svenskt bidrag. Förutom flygstridskrafter och stödresurser föreslås även bidrag med resurser för bordningsinsatser, informationsoperationer och så vidare.Sverige måste vara den tydliga rösten och ha den starka positionen i världen när det gäller att försvara de mänskliga rättigheterna och vara på folkets sida. måste stå i främsta ledet i fördömandet av de diktatorer och regimer som kränker mänskliga rättigheter och begår brott mot mänskligheten.Herr talman! Man kan fråga sig: Kan en varaktig och långsiktig lösning i åstadkommas med Gaddafi kvar vid makten? Kan en diktator som Gaddafi och hans regim, som attackerar folket med flyg, stridsvagnar och pansarfordon, vara trovärdig eller att lita på i förhandlingarna? Gaddafi är inte längre en legitim ledare för det libyska folket. De civila måste skyddas till varje pris mot regimens hänsynslösa våld och angrepp.Utöver de militära insatserna kommer det att krävas ett brett engagemang från det internationella samfundet samt humanitära insatser. Det gäller det libyska folkets legitima krav på politiska reformer, en fungerande rättsstat och en ekonomisk och social utveckling.Sveriges bistånd till internationella organ som arbetar med humanitärt bistånd och stöd till flyktingar måste förstärkas.Herr talman! Valet för oss liberaler är klart: Vi väljer folket framför diktatorerna. Vi stöder folkens uppror för att bli av med sina diktaturregimer även militärt. Det sägs att diktatorn hade sagt: Tala inte om lagar för mig. Jag är lagen. Diktaturregimerna i , i och i anser sig också vara själva lagen, och därför ska de bort.I detta anförande instämde och (båda FP). Vi socialdemokrater ser värdet av militär insats, men vi ser vikten av politiska och humanitära insatser. Det har tydligt framkommit i mina socialdemokratiska kamraters föredragningar här. Jag välkomnar betänkandet och att utskottet understryker att i den internationella militära insatsen i aktivt ska verka för genomförandet av FN:s säkerhetsrådsresolutioner , 1612, 1820 och 1888. De är fortfarande okända och relativt lite implementerade i insatser världen kring, så också i denna.Samarbetet inom FN på detta område har förbättrats, och vi ser början till en mer enhetlig respons mot användandet av sexuellt våld. Utrikesminister har också att driva på för dess genomförande i alla relevanta situationer och organ. har som kandidat till för mänskliga rättigheter mångas förväntningar att leva upp till.Det krävs politiska lösningar, herr talman, och i en förändring mot ett demokratiskt styre i ska kvinnorna ta del. Det är inte om, det är inte bör, utan det handlar om ska. För att det ska vara möjligt krävs att kvinnorna kan och tillåts fritt organisera sig och ställa upp i framtida val, att kvinnors organisering ges stöd, att ett civilt samhälle kan växa fram. Vikten av att kvinnor deltar i konfliktlösning och arbete för långsiktig fred är belagd i forskning. Kvinnor ska varhelst de lever ha politiskt inflytande och tillgång till skydd.ICC har påbörjat undersökningar men efterlyser en starkare politisk vilja härifrån för att motverka sexuellt våld i samband med väpnade konflikter. När jag har talat med förövare i fängelser som i , besökt domstolen i , talat med kvinnor i och besökt sjukhus med drabbade kvinnor och flickebarn i efterfrågas alltid enhetliga och samordnade insatser på fältet, alltså konkreta åtgärder och tidigt politiskt stöd.Genom historien har kvinnor utsatts för sexuella trakasserier, hot om och våldtäkter vid väpnade konflikter. Civila har utsatts. Våldtäkt är ett billigt vapen. Men har systematiska våldtäkter och sexuellt våld inte förknippats med eller . riskerar att förändra den bilden. Först kom information om att regeringstrogna hotade kvinnor i syfte att hindra männen från att lämna hemmet för att demonstrera mot Gaddafi. Kvinnorna vågade inte heller gå ut. Genom ryktesspridning skapades rädsla hos såväl kvinnor som män. kommer de rapporter vi har fruktat och befarat om våldtäkter av kvinnor på flykt.Vi kan inte avstå från att reagera i brist på alla fakta. Även om jag är medveten om att varsamhet med uppgifter ska vara påkallad i en konfliktsituation reagerade vi . Vi satt inte och väntade. Vi talade inte om stabilitet. Vi har inte sagt att vi inte tar ställning. Vi tar ställning för kvinnorna.Även om vi inte vet tillräckligt om de mekanismer som gör att sexuellt våld används systematiskt vet vi att de används i vissa konflikter men inte i andra. Förskräckande exempel finns, men det är dags för alla män som befinner sig i en position som ger dem möjlighet att värna kvinnors rättigheter som människor i krig och konflikter att träda fram. Enskildas agerande och politikers agerande spelar roll.Vi vet att disciplinen inom poliskårer och i militära förband kan vara stark. Befäl kan använda sin auktoritet för att stoppa oacceptabelt beteende. Vi vet också att de goda exemplens makt kan få spridning. Vi har talat med svenska militärer i konfliktområden som har visat på de goda exemplen. Vi ser också motsatsen, som egyptisk militärs oskuldstester. Vi är nu oroliga för vad som händer i Syrien.Europadomstolen i slog 1997 fast att begreppet tortyr även omfattar våldtäkt. Rwandatribunalen slog fast att våldtäkt kan ingå som en strategi i folkmord. Sexuellt våld har inkluderats i åtalen i mål som tagits upp av i . På samma sätt utgår jag från att domstolen behandlar brott i den nu pågående konflikten i Libyen.Redan det nationella övergångsrådet kan kriminalisera våld mot kvinnor, stödja kvinnor, vara en del i processen och rensa ut artikel 375 i strafflagen. Men det finns mer gods som behöver rensas ut. I bör alla reservationer till Cedaw tas bort och åtgärder vidtas för att genomföra den lokalt genom att nationella lagar överensstämmer med Cedaw. Sade EU:s det när öppnades i Benghazi i ? Vad säger hon med stöd av utrikesminister och övriga regeringsföreträdare?Kvinnor kan kvoteras till konfliktförebyggande arbete och fredsförhandlingar. Kvinnor som utsätts för sexuellt våld och våldtäkt i samband med väpnade konflikter ska få sin sak prövad i allmänna domstolar och inte i militärdomstolar eller genom sedvanerätt. Det är mycket viktigt. Här känner jag en oro. Kvinnor som utsatts för sexuellt våld och våldtäkt ska ges rätt till hälso- och sjukvård, professionell sådan.Vi tar ansvar här , och vi ser en bredd av insatser. Det pekar vi också på här i dag.Situationen för kvinnor i har nämnts i två inlägg. Jag har gjort en besiktning av UD:s instruktioner - det är ytterst utrikesminister som sänder de instruktionerna - och sett att det inte finns något om stöd för att kvinnor i som protesterar ska ha och ska få svenskt stöd för att köra bil, som borde vara så självklart. Jag hoppas få ett klarläggande. Är det så att inte, när kvinnor i protesterar, ger dem sitt stöd för att köra bil? Låt mig först yrka bifall till utskottets förslag, som innebär bifall till propositionen.Som vi har hört under de senaste timmarnas debatt är insatsen i både mångfasetterad, besvärlig och långsiktig - men moraliskt helt försvarbar. Detta är första gången världssamfundet har förenats bakom FN om att sätta kraft bakom orden "responsibility to protect" eller på svenska "skyldigheten att skydda". Vi sitter inte längre stilla och tittar på när oskyldiga blir dödade, torterade eller på annat sätt förtryckta i . Vi agerar.Det är rätt att agera. Det vore fel att inte göra det. Hur vi gör det är en grannlaga uppgift. Om vi gör det som vi nu gör får det humanitära konsekvenser. När vi konfronterar diktatorn leder det på kort sikt till ökade flyktingströmmar, humanitär nöd och samhällen i kaos. Den ytterst ansvariga för detta är Gaddafi och hans regim.Att inte göra det och se på hur en diktator med våld slår ned ett folks strävan efter frihet och demokrati är inte på något sätt försvarbart.Vi har varit där förut. Vi har följt vad som har hänt i olika delar av världen, då vi inte har funnit vägar att agera tillsammans, detta medan förtryck har fortgått eller folkmord har begåtts i exempelvis och . Det är välkommet och på alla sätt försvarbart.I situationer som dessa är det dock alltid personerna i civilbefolkningen som får betala det högsta priset. De är inte tränade, skyddade eller beväpnade, som många av de militära aktörerna är. Därför är det alltid de som dödas och skadas i de stora flertalen. Den tysta misären och lidandet breder ut sig, medan världens medier fokuserar på stridsflygplan och gatustrider mellan regimen och rebellerna. Det är alltid de stridande som först får mat, mediciner och förnödenheter. Sist kommer kvinnor, barn och funktionshindrade.Jag hade själv tillfälle att vara i under slutskedet av kriget. Jag besökte barnsjukhus och barnfängelser, som faktiskt fanns i . Det var hjärtskärande att se den nöd som fanns på marken.