bet · GY01SkU22 · 2011-03-07 00:00:00 — avslår motionsförslagen om tillkännagivande till regeringen i fråga om beskattning av stiftelser och om viss skattefrihet för . Svenska juridiska personer är i princip skattskyldiga i för alla sina inkomster. Vissa stiftelser, ideella föreningar och registrerade trossamfund samt ett antal andra juridiska personer är helt eller delvis undantagna från denna skattskyldighet. Statkyrka-reformen har i fråga om beskattningen medfört att i likhet med andra registrerade trossamfund omfattas av de skatteregler som gäller för andra ideella föreningar. Det är alltså fråga om en begränsad skattskyldighet under samma förutsättningar som gäller för övriga ideella föreningar. Prästlönefastigheter och prästlönetillgångar var vid taxeringar, som en övergångslösning, frikallade från skattskyldighet för inkomst och förmögenhet (prop. 1998/99:38, bet. 1998/99:KU18). Något närmare gäller följande vid beskattningen av stiftelser och ideella föreningar. som uppfyller vissa krav är inte skattskyldig för kapitalvinster och kapitalförluster utan beskattas bara för inkomst av näringsverksamhet (7 kap. 3 § IL). För skattefriheten gäller att något av stiftelsens huvudsakliga ändamål ska bestå i att främja vård och uppfostran av barn, lämna bidrag för undervisning eller utbildning, bedriva hjälpverksamhet bland behövande, främja vetenskaplig forskning, främja nordiskt samarbete eller stärka försvar under samverkan med militär eller annan myndighet. Ändamålen får inte vara begränsade till vissa familjer eller bestämda personer (7 kap. 4 § IL). Motsvarande skattskyldighet gäller även för en allmännyttig ideell förening. För föreningen undantas emellertid (7 kap. 7 § IL) även inkomster som till huvudsaklig del kommer från självständig näringsverksamhet som är ett direkt led i främjandet av föreningens allmännyttiga ändamål eller som har annan naturlig anknytning till sådana ändamål eller kommer från verksamhet som av hävd utnyttjas som finansieringskälla för ideellt arbete. Vid en jämförelse med ändamålskravet för stiftelser är ändamålskravet för ideella föreningar mer allmänt formulerat. Föreningen ska ha till huvudsakligt syfte att främja vissa allmännyttiga ändamål, såsom religiösa, välgörande, sociala, politiska, idrottsliga, konstnärliga eller liknande kulturella ändamål (7 kap. 8 § IL). Ett trettiotal särskilt angivna juridiska personer, däribland stiftelser med viss allmännyttig verksamhet, är skattskyldiga bara för inkomst på grund av innehav av fastighet (7 kap. 17 § IL, den s.k. katalogen). För både stiftelser och föreningar gäller vidare ett verksamhetskrav som innebär att deras verksamhet uteslutande eller så gott som uteslutande ska tillgodose sitt huvudsakliga ändamål. Ett s.k. fullföljdskrav ska också uppfyllas. Det innebär att stiftelsen eller föreningen, sett av , ska bedriva en verksamhet som skäligen motsvarar avkastningen av stiftelsens respektive föreningens tillgångar. För föreningar gäller dessutom ett öppenhetskrav av innebörd att föreningen inte får vägra någon inträde som medlem, om det inte finns särskilda skäl för det med hänsyn till arten eller omfattningen av föreningens verksamhet eller föreningens syfte eller annat. Allmännyttiga ideella föreningar och registrerade trossamfund som uppfyller villkoren för skattefrihet har enligt 63 kap. 11 § IL rätt till grundavdrag med om de ska beskattas för skattepliktiga rörelseinkomster. Mervärdesskatteskyldigheten för ideella föreningar utgår från om verksamheten är skattepliktig inkomst av näringsverksamhet enligt IL. Den skattefrihet vid mervärdesbeskattningen som följer av detta har medfört problem i förhållande till EU eftersom de begrepp som gemenskapsrätten baseras på inte helt överensstämmer med begreppsbildningen enligt svenska mervärdesskatteregler. Stiftelse- och föreningsskatteutredningen har i betänkandet Moderniserade skatteregler för ideell sektor (SOU 2009:65) föreslagit att lika regler ska gälla för stiftelser, ideella föreningar och registrerade trossamfund. Förslaget utgår från de bestämmelser som gäller för föreningar och trossamfund men har fått en anpassad och moderniserad utformning. Enligt utredningen är den avgörande faktorn vid ställningstagandet i frågan om lika regler den allmännyttiga verksamhet som bedrivs och inte om den bedrivs av en stiftelse, en ideell förening eller ett registrerat trossamfund. Med denna likabehandling undviks också problem när sådana organisationer samverkar med eller stöder varandra. Utredningen bereds i . Kommissionen har konstaterat att de särskilda momsreglerna för allmännyttiga ideella föreningar och registrerade trossamfund strider mot EU:s momsdirektiv och har därför beslutat att inleda ett fördragsbrottsförfarande mot . I rapporten för den ideella sektorn, m.m. (Ds 2009:58) behandlas kommissionens kritik och föreslås ett antal förändringar för att anpassa mervärdesskattelagen till EG-rätten, bl. a. att vissa begrepp i lagen anpassas ytterligare till EG-rätten och att de särskilda momsreglerna för allmännyttiga ideella föreningar och registrerade trossamfund slopas. Vidare föreslås bl.a. nya undantag från mervärdesskatt, regler om skattebefrielse för både ideell sektor och småföretag samt ändrade regler om uthyrning av verksamhetslokal. Promemorian bereds i . Pågående arbete med momsfrågorna för ideella föreningar redovisas i budgetpropositionen (prop. 2010/11:1, förslag till statsbudget , finansplan och skattefrågor m.m., se s. 147). I motion Sk244 yrkar (M) att Stiftelse- och föreningsskatteutredningens förslag om ändring av vilka stiftelseändamål som ska godtas för skatteförmånlig behandling genomförs. I motion Sk454 av (KD) yrkas om en utredning för att skapa förutsättningar för skattebefrielse för prästlönetillgångar och mervärdesskattebefriade köp av varor och tjänster mellan kyrkans olika delar. Utskottet har vid tidigare behandling av motionsyrkanden om förändringar i skattereglerna för ideell verksamhet uttalat sin uppfattning att ideellt, frivilligt arbete är av stor betydelse för det svenska samhället. Såväl staten som kommunerna har all anledning att uppmuntra och stimulera till olika former av ideella insatser. Det sker också genom olika former av stöd, framför allt till idrotten och kulturen, men även till andra folkrörelser. De skatteregler som gäller för ideella föreningar och stiftelser, som inte förändrades i samband med skattereform, är i viktiga avseenden föråldrade, vilket leder till gränsdragningsproblem och bekymmer vid tillämpningen både för den ideella verksamheten och för . Utskottet förutsätter att den pågående beredningen av hithörande frågor ska kunna leda till ändamålsenligare och enklare regler. Utskottet ser det nu liksom tidigare som angeläget att förslag kan föreläggas . Med hänsyn härtill avstyrker utskottet motion Sk244. Som framgår av utskottets redovisning ovan gällde skattebefrielsen för vissa tillgångar i längst års taxering. Detta är i enlighet med de avvägningar som gjordes vid genomförandet av statkyrka-reformen och innebär att skatterättsliga status blir densamma som för andra ideella föreningar. Beträffande frågor om mervärdesskatt kan tilläggas att även vissa förslag som en utredare har lagt fram i promemorian Mervärdesskatt för den ideella sektorn, m.m. (Ds 2009:58) bereds i . Utskottet avstyrker motion Sk454, men vill i sammanhanget erinra om att regeringen, för att säkerställa det långsiktiga bevarandet av de kyrkliga kulturminnena, i budgetpropositionen föreslog att den kyrkoantikvariska ersättningen ska uppgå till . Det är regeringens avsikt att detta belopp ska utgå . Härigenom ges goda och stabila planeringsförutsättningar för ett långsiktigt bevarande av de kyrkliga kulturminnena. Avdrag för sponsring, gåvor och forskning Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslagen om tillkännagivanden till regeringen om avdrag för sponsring, gåvor och forskning. Med sponsring avses vanligtvis ekonomiska bidrag från företag till idrott, kultur eller annan allmännyttig verksamhet. Avdragsrätten för sponsorbidrag bedöms utifrån de bestämmelser som gäller för driftskostnader i allmänhet. Huvudregeln, som finns i 16 kap. 1 § IL, anger att utgifter för att förvärva och bibehålla inkomster ska dras av som kostnad. Samma kapitel innehåller ett antal bestämmelser som preciserar omfattningen av avdragsrätten för vissa typer av utgifter. Som exempel kan nämnas att särskilda inskränkningar i avdragsrätten gäller för utgifter för representation, som ofta har karaktär av levnadskostnader, medan utgifter för forskning och utveckling bedöms enligt en mer generös regel än huvudregeln. För sponsorbidrag finns inga regler utöver huvudregeln. En principiellt viktig inskränkning i avdragsrätten för utgifter är förbudet i 9 kap. 2 § IL att dra av sina levnadskostnader och liknande. Denna regel gäller generellt och inte bara för näringsverksamhet. Av lagtexten framgår uttryckligen att gåvor räknas som sådana utgifter som inte får dras av vid inkomsttaxeringen. Avdragsrättens omfattning, bl.a. mot bakgrund av gåvoförbudet, har prövats av Regeringsrätten. I ett uppmärksammat mål (sponsring av Operan, mål nummer 2677-1998) klargjorde Regeringsrätten att sponsring träffas av förbudet mot avdrag för gåvor om mottagaren inte tillhandahåller någon direkt motprestation och ersättningen inte heller avser en verksamhet hos mottagaren som har ett sådant samband med sponsorns verksamhet att ersättningarna kan ses som indirekta omkostnader i denna. Den omständigheten att sponsringen var ägnad att förbättra sponsorns goodwill och därigenom kunde vara kommersiellt motiverad innebar inte i sig att sponsringen förlorade sin karaktär av gåva. Enligt 16 kap. 9 § IL medges avdrag för forskning och utveckling (FoU) som har eller kan antas få betydelse för näringsverksamheten. Detta gäller även utgifter för att få information om sådan forskning och utveckling. I vissa fall ska utgifterna aktiveras och får då ligga till grund för värdeminskningsavdrag. Regeln, och den praxis som utvecklats kring den, kan betraktas som generös i jämförelse med många andra avdragsregler. Kravet på forskningens anknytning till företagets verksamhet är inte särskilt starkt. Det ska föreligga en motprestation, men det är tillräckligt att givaren har ett rimligt intresse av forskningen. föreslog skatteutskottet enhälligt, med delvis bifall till sex motioner (M, FP, KD, MP), att skulle tillkännage för regeringen att en prövning borde göras av reglerna kring den skattemässiga behandlingen av utgifter i samband med sponsring. följde utskottet (bet. 2001/02:SkU21, rskr. 2001/02:202). Bakgrunden till uppdraget var att det gjorts gällande från kultur- och näringslivshåll att sponsring av kultur inte kunde dras av i samma omfattning som sponsring av idrott. I skrivelse 2003/04:175 återkom den dåvarande regeringen med en redovisning av en genomförd översyn av den skattemässiga behandlingen av sponsring med anledning av tillkännagivande. Enligt regeringens bedömning hindrade inte lagregler och rättspraxis att det i det enskilda fallet kan göras en nyanserad bedömning av sponsorns rätt till avdrag och att rättsutvecklingen kunde följa utvecklingen inom företagen och gå mot en större öppenhet i fråga om motprestationens karaktär. I praxis skulle imageskapande sponsring, med bibehållen respekt för förbudet mot avdrag för gåvor, kunna beaktas i högre utsträckning. Regeringen hade inhämtat att avsåg att se över rekommendationerna på området. Regeringen hade å sin sida för avsikt att följa hur utvecklingen på området fortskrider. Utskottet har vid återkommande tillfällen därefter behandlat motioner med likartat innehåll som de här förevarande motionsyrkandena. Utskottet har avstyrkt tillkännagivanden till regeringen i hithörande frågor med hänsyn till den uppmärksamhet som frågorna redan åtnjuter i regeringens arbete. har behandlat avdragsrätt för sponsring i ett ställningstagande (dnr 130 702489-04/113 Riktlinjer, avdragsrätt för sponsring) och i en skrivelse (dnr 131 476491-09/111 Kultursponsring) som finns tillgängliga via . I motion Sk227 efterlyser (FP) ett tydligare regelverk för vad som ska anses som avdragsgill sponsring. I motion Sk230 yrkande 4 av m.fl. (FP) förordas införande av en skatterabatt som gör det mer förmånligt för företag att satsa på forskning och utveckling. (FP) förespråkar i motion Sk246 ökade möjligheter till kultursponsring för företag. och (M) föreslår i motion Sk304 ett förtydligat regelverk för sponsring av kultur och idrott som innebär en generösare avgränsning av vad som är avdragsgillt. (KD) yrkar i motion Sk331 förbättrade möjligheter för det svenska näringslivet att ge pengar till forskning och utveckling. Enligt motion Sk387 av (S) bör ytterligare insatser för att stödja forskning och utveckling för småföretagare inventeras och kartläggas. Därefter kan möjligheten av t.ex. ett utökat skatteavdrag för forskning och utveckling prövas, anser motionären. Per Åsling (C) anser i motion Sk447 att regeringen i det fortsatta arbetet med att främja utveckling och dynamik i småföretag bör utreda och prioritera möjligheten att införa en generell skatterabatt för utgifter för FoU i den kommande översynen av företagsbeskattningen. och (KD) vill enligt motion Sk455 få en översyn av skattelagstiftningen i syfte att underlätta för sponsring av kulturella ändamål. I motion Ub439 yrkande 2 av och (M) förordas en förstärkning av de ekonomiska incitamenten för forskning och utveckling. Vid tidigare behandling av liknande motionsförslag, (bet. 2009/10:SkU27) har utskottet hänvisat till det arbete som påbörjats av regeringen för att stärka den ideella sektorn och det civila samhället samt stimulera forskning. På skatteområdet har det här gällt bl.a. att främja tillkomsten av donationer från privatpersoner och företag. I fråga om sponsring inom kulturområdet har utskottet förutsatt att regeringen ska beakta de skäl för en tydligare reglering som framförts i flera motioner. Utskottet anser att resultatet av arbete bör avvaktas och avstyrker därför motionärernas förslag om tillkännagivanden till regeringen om det fortsatta arbetet i hithörande frågor. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandena om tillkännagivande till regeringen i fråga om pågående arbete som rör fastighetstaxering m.m. Enligt fastighetstaxeringslagen (1979:1152), förkortad FTL, ska allmän fastighetstaxering ske enligt bestämmelserna i följande ordning: och därefter taxeras småhusenheter1[ Den allmänna fastighetstaxering av småhusenheter som skulle ha skett 2009 genomfördes i stället som förenklad fastighetstaxering (SFS 2007:1412).] och därefter taxeras lantbruksenheter och därefter taxeras hyreshusenheter, industrienheter, elproduktionsenheter och specialenheter och därefter taxeras ägarlägenhetsenheter. Mitt emellan de allmänna fastighetstaxeringarna sker förenklad fastighetstaxering. Detta gäller hyreshusenheter, småhusenheter, ägarlägenhetsenheter och lantbruksenheter. då allmän eller förenklad fastighetstaxering inte görs sker i stället särskild fastighetstaxering. Då fastställs närmast föregående års taxering oförändrad, om inte ny taxering enligt vissa förutsättningar ska ske. Vid fastighetstaxeringen fattas beslut om taxeringsvärden, skatte- och avgiftsplikt, typ av taxeringsenhet, m.m. som tjänar som underlag vid beskattningen och i vissa andra sammanhang. Med anledning av ett antal motioner om en översyn i syfte att slopa eller inskränka i fastighetstaxeringen beslutade ett tillkännagivande till regeringen om att en utredning bör tillsättas som ska belysa förutsättningarna att slopa fastighetstaxeringen på bostäder (bet. 2009/10:SkU27, rskr. 2009/10:205). Bakgrunden till tillkännagivandet är att den statliga fastighetsskatten på småhus och bostadsdelen i hyreshus ersattes av en fastighetsavgift genom vilken kopplingen till fastighetstaxeringsvärdena har försvagats. I motion Sk309 yrkar (M) att den löpande fastighetstaxeringen slopas. (KD) förordar i motion Sk372 en skyndsam utredning av hur taxeringsvärdessystemet för småhus kan avvecklas. Enligt motion Sk439 av Finn m.fl. (M) bör en översyn göras av möjligheterna att avskaffa fastighetstaxeringen, avveckla tomträttslagstiftningen och att tillåta ombildning till ägarlägenheter i befintliga bostadshus. I motion C360 yrkande 1 i denna del föreslår och (KD) att taxeringsvärdessystemet avskaffas. I budgetpropositionen (prop. 2010/11:1, förslag till statsbudget , finansplan och skattefrågor m.m., se s. 142) har regeringen aviserat en utredning med uppdrag att lämna förslag om att avskaffa eller avsevärt förenkla systemet med fastighetstaxering av bostäder. I uppdraget ska ingå att belysa konsekvenserna för fastighetstaxeringen i övrigt liksom för all användning, såväl lagreglerad som oreglerad, av de uppgifter som bestäms vid fastighetstaxeringen, som t.ex. taxeringsvärden och indelning i olika byggnadstyper. Det saknas skäl att överväga ytterligare ett tillkännagivande till regeringen i fråga om en eventuell avveckling av fastighetstaxeringen av bostäder. I motion Sk439 tas förutom fastighetstaxeringen upp frågor om tomträtt och ägarlägenheter. Dessa frågor bereds i andra sammanhang. I ett svar på en interpellation (ip. 2008/09:389) har justitieministern uttalat som en ambition att det ska inledas ett arbete med att analysera behovet av en översyn av tomträttsreglerna i ett vidare perspektiv. I fråga om ägarlägenheter kan sådana enligt gällande regler bildas endast i samband med nyproduktion (3 kap. 1 b § andra stycket 1 FBL). avstyrkte i betänkande 2008/09:CU33 motionsyrkanden om att göra ombildning till ägarlägenheter möjlig med hänvisning till att de frågor som hade tagits upp i motionerna kommer att bli föremål för överväganden inom . Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionsyrkandena i detta avsnitt. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandena om tillkännagivanden beträffande vissa frågor som är kopplade till beskattningen av boendet. Jämför särskilt yttrande 2 (S, MP, V). Den statliga fastighetsskatten på småhus och bostadsdelen i hyreshus ersattes av en fastighetsavgift (prop. 2007/08:27, bet. 2007/08:SkU10, rskr. 2007/08:90). För småhus bestämdes fastighetsavgiften till per värderingsenhet, dock högst av taxeringsvärdet. Fastighetsavgiften för bostadsdelen i hyreshus bestämdes till per bostadslägenhet, dock högst av taxeringsvärdet. Fastighetsavgiften ska räknas upp med utvecklingen av inkomstbasbeloppet. är avgiftsnivåerna respektive . Den sänkning av fastighetsskatteuttaget som skedde i och med övergången till systemet med en avgift 2008 finansieras inom bostadssektorn genom förändringar i beskattningen av kapitalvinster på bostäder. Kapitalvinstskatten för privatbostäder har höjts från till , ett tak ursprungligen på 1,6 men numera på för uppskovsbelopp har införts och uppskovsbeloppen har räntebelagts med ett belopp motsvarande av uppskovsbeloppet. Uttaget av fastighetsavgift har begränsats för pensionärer och personer som får sjuk- eller aktivitetsersättning (prop. 2007/08:156, bet. 2008/09:SkU3). Genom beslut (prop. 2009/10:33, bet. 2009/10:SkU15) utvidgades systemet med fastighetsavgift fr.o.m. (taxering) så att det även omfattar fastigheter med småhus som saknar byggnadsvärde, dvs. hus för vilka värdet understiger , och tomtmark för småhus som är bebyggd med småhus på ofri grund, exempelvis hus på tomt som arrenderas. Utvidgningen har finansierats genom att taket för uppskovsbelopp har sänkts . I motion Sk383 yrkar (KD) på en utredning av hyresrättens ställning för att få svar på om dagens skatteregler missgynnar hyresrätten i förhållande till andra boendeformer. Utredningen bör enligt motionen se över möjligheten av att ta bort den kommunala fastighetsavgiften på hyresfastigheter och analysera effekterna av momsbeläggning av bostadshyror. Enligt motion Sk284 av (C) bör regeringen se över och förändra fastighetsavgiften för studentboende i syfte att uppnå en neutralitet i skattetryck i jämförelse med hyresrätt som upplåtelseform, t.ex. i stället för dagens beskattning per rum införa en fastighetsavgift för studerandeboende som fördelas som avgift per korridor. I motion N437 yrkande 7 föreslår m.fl. (MP) att den fastighetsägare som har effektiviserat i förhållande till en lämnad energideklaration ska ges en eftergift på skatten. De målsättningar som har formulerats för bostadspolitiken utgår från bl.a. att det är viktigt med en mångfald av boendeformer, som ger valfrihet och möjlighet att uppfylla behov och önskemål om att bo och arbeta där man önskar. Flera av de skatteförändringar för bostadssektorn som har beslutats under den innevarande valperioden har förbättrat de boendes skattemässiga situation. Fastighetsskatteuttaget för egnahem, bostadsrätter, kooperativa hyresrätter och andra hyresrätter har sänkts. Det är naturligtvis ett starkt intresse att samtliga upplåtelseformer ges goda skattemässiga villkor, något som bör beaktas fortlöpande i samband med genomförandet av bostadspolitiken. har det genom ny lagstiftning blivit möjligt att uppföra ägarlägenheter i nyproduktion. Detta är ett viktigt steg mot en utökad och mer flexibel hyresmarknad. Såväl av regeringen som här i lyfts i olika sammanhang fram den nära kopplingen mellan en framgångsrik politik för jobb och tillväxt och väl fungerande bostads- och hyresmarknader. På flera håll i landet, särskilt i storstadsområdena, utgör bostadsbristen ett hinder för rörligheten på arbetsmarknaden. Regeringen har senast i budgetförslaget framhållit att det för att det ska byggas fler bostäder behövs en bättre fungerande konkurrens på byggmarknaden. Vidare måste det bli mer attraktivt att äga och förvalta hyresfastigheter. Regeringen har lagt en första grund för detta genom reformeringen av hyressättningssystemet i bred enighet med parterna. Möjligheten att också på andra sätt stärka hyresrättens ställning på den svenska bostadsmarknaden kommer att prövas (prop. 2010/11:1, förslag till statsbudget , finansplan och skattefrågor m.m., s. 62). Eftersom olika åtgärder för att främja hyresrättens ställning redan finns med i regeringens reformambitioner för den innevarande valperioden finns det inte skäl för ett tillkännagivande i dessa frågor. Utskottet avstyrker följaktligen motion Sk383. Beträffande frågan om fastighetsavgiften för hyreshus med studentbostäder beräknas denna som för andra hyreshus utifrån antalet bostadslägenheter. Vad som menas med bostadslägenhet knyter an till definitionen av bostadslägenhet i jordabalken, och därför behövs inte någon egen definition för uttag av fastighetsavgift, vilket skulle kunna skapa särskilda gränsdragningsproblem vid tillämpningen av skattereglerna. I många fall torde dessutom fastighetsavgiften för hyreshus med studentbostäder komma att bestämmas till ett lägre belopp än per bostadslägenhet, eftersom avgiften är begränsad till som högst av hyreshusets taxeringsvärde. Den generellt sänkta beskattningen av bostäder i hyreshus får på detta sätt genomslag även för hyreshus med studentbostäder. Emellertid vill i sammanhanget utskottet också erinra om att det framgår av propositionen om fastighetsavgift (prop. 1997/08:27) att regeringen särskilt kommer att följa frågan om behovet av att stimulera utbudet av studentbostäder. Utskottet finner inte skäl till ett tillkännagivande heller i denna fråga och avstyrker motion Sk284. Beträffande motion N437 yrkande 7 uttalade skatteutskottet (yttr. 2008/09:SkU11y) i ett yttrande till näringsutskottet över energipropositionen (prop. 2008/09:163) att det av regeringen föreslagna utvidgade ROT-avdraget (prop. 2008/09:178, bet. 2008/09:SkU32) hade en sådan utformning att energibesparande åtgärder främjas. Småhusägare som vill genomföra energieffektiviseringsåtgärder kan dra av arbetskostnaden för t.ex. tilläggsisolering och byte till energieffektiva fönster. Utskottet anser att det inte finns skäl att överväga en utvidgad skattelättnad med anledning av förslaget i motionen. Avskrivning av flyttbara bostadshus