bet · GY01FiU30 · 2011-02-22 00:00:00 — 2010/11:FiU30 Kommunala frågor I betänkandet behandlas motioner om kommunala frågor från den allmänna motionstiden . Motionerna rör en resultatutjämningsfond eller balansfond för kommunerna, det kommunala skatteutjämningssystemet, avknoppning av verksamhet, privatiseringarnas samhällsekonomiska konsekvenser, vinstutdelning i offentligt finansierade välfärdsverksamheter, momskompensation till friskolor, avgiftsbeläggning av myndighetsutövning samt sommarjobb för gymnasieelever. Utskottet avstyrker samtliga motioner. I betänkandet finns tre reservationer från S, SD och V. Utskottets förslag till riksdagsbeslut En resultatutjämningsfond eller balansfond för kommunerna 2010/11:K230 av (FP) och 2010/11:Fi237 av (M). 2010/11:Fi235 av m.fl. (M) och 2010/11:N323 av m.fl. (V) yrkande 15. 2010/11:Fi204 av och (båda M) och 2010/11:Fi227 av (M). 2010/11:Fi213 av m.fl. (V). Reservation 1 (SD) Reservation 2 (V) Vinstutdelning i offentligt finansierade välfärdsverksamheter 2010/11:Fi211 av (S) yrkandena 1 och 2, 2010/11:Fi243 av (S) och 2010/11:Fi258 av m.fl. (S). Reservation 3 (S) 2010/11:Fi234 av och (båda M). 2010/11:Fi236 av (M). 2010/11:Fi221 av (S). Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (S), (M), (S), (M), (S), (FP), (S), (C), (S), (M), (MP), (KD), (SD), (V) och (M). I betänkandet behandlas motioner om kommunala frågor från den allmänna motionstiden . Motionerna rör en resultatutjämningsfond eller balansfond för kommunerna, det kommunala skatteutjämningssystemet, avknoppning av verksamhet, privatiseringarnas samhällsekonomiska konsekvenser, vinstutdelning i offentligt finansierade välfärdsverksamheter, momskompensation till friskolor, avgiftsbeläggning av myndighetsutövning samt sommarjobb för gymnasieelever. En resultatutjämningsfond eller balansfond för kommunerna Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om en resultatutjämningsfond eller balansfond för kommuner. Utskottet hänvisar till den utredning som pågår i frågan. I två motioner tas frågan om en resultatutjämningsfond eller balansfond upp. I motion Fi237 av (M) framhålls att finanskrisen och den senaste lågkonjunkturen har aktualiserat kommunernas önskemål om att kunna använda överskott under goda år för att täcka underskott när tiderna blir sämre. Motionären föreslår att man i samband med regeringens aviserade översyn av kommunernas balanskrav prövar möjligheten att låta varje kommun avsätta en del av överskott till en resultatutjämningsfond som kan användas fritt kommande år. I motionen föreslås ett tillkännagivande om att kommunerna bör kunna reglera sina resultat mellan åren via en resultatutjämningsfond. I motion K230 av (FP) framhålls vikten av det kommunala självstyret i . Många kommuner avsätter resurser till dels pensionsreserven, dels en balansfond. Balansfonden ska enligt regelverket inte användas när det är sämre tider om det inte är uppenbart att kommuner går med kraftiga underskott. Motionären anser att detta regelverk bör ses över och att en ny regel bör införas om att kommuner ska kunna använda de resurser som de sparat i en balansfond för de satsningar som krävs i sämre ekonomiska tider. Motionären föreslår ett tillkännagivande om att regelverket för kommunernas balansfonder bör ses över och att en ny regel bör införas om att kommuner ska kunna använda de resurser som de sparat för de satsningar som krävs i sämre ekonomiska tider. Det s.k. balanskravet innebär att kommuner och landsting ska ta fram en budget för det kommande kalenderåret där budgeten ska upprättas så att intäkterna överstiger kostnaderna, enligt 8 kap. 4 § tredje stycket kommunallagen. Undantag får göras om det finns synnerliga skäl t.ex. då en kommun eller ett landsting med stark finansiell ställning ges möjlighet att med beaktande av god ekonomisk hushållning minska sin förmögenhet, dvs. upprätta en budget som inte är i balans. I budgetpropositionen framförde regeringen att erfarenheterna från finanskrisen har tydliggjort problemen med att kommunsektorns finanser är konjunkturkänsliga. Regeringen anser att det finns en risk att kommuner och landsting genom förändringar av skatter och utgifter bidrar till att förstärka konjunktursvängningarna, vilket enligt regeringen är ett problem ur ett stabiliseringspolitiskt perspektiv. Det kommunala balanskravet kan förstärka detta beteende. Regeringen har även i tidigare budgetpropositioner framhållit detta och har mot den bakgrunden tillsatt en utredning med uppdrag att överväga åtgärder som kan motverka att verksamheterna i kommunsektorn förstärker konjunkturvariationerna (dir. 2010:29). Enligt kommittédirektiv 2010:29 ska utredaren analysera de kommunala finansernas konjunkturkänslighet och med utgångspunkt i denna analys föreslå möjliga förändringar i nuvarande regelverk för den ekonomiska förvaltningen i kommuner och landsting, t.ex. avseende det kommunala balanskravet, och i regelverket för den kommunala redovisningen. Utredaren ska vidare lämna förslag till ett system för stabilisering av kommunsektorns intäkter över en konjunkturcykel. Uppdraget ska slutredovisas . I betänkande 2009/10:FiU3 behandlade utskottet motioner om förändringar av kommunernas balanskrav. Utskottet konstaterade att till skillnad från många andra länder kunde möta krisen med ordning och reda i de offentliga finanserna till följd av ett trovärdigt finanspolitiskt ramverk i form av ett överskottsmål för den offentliga sektorns sparande, ett tak för statens utgifter och ett kommunalt balanskrav. Utskottet ansåg vidare att det är viktigt att politiken tar sin utgångspunkt i detta ramverk även då konjunkturläget försämras dramatiskt. Utskottet ansåg emellertid att krisen visat att det finns behov av att skapa mer stabila ekonomiska förutsättningar för kommuner och landsting över konjunkturen. Den kommunala verksamheten finansieras till stor del av kommunalskatter som är starkt beroende av konjunkturen. Kommunsektorns inkomster ansågs därför behöva få en ökad stabilitet över konjunkturcykeln. Utskottet välkomnande därmed regeringens avisering om att se över förändringar i balanskravet och andra aktuella redovisningsfrågor. Mot den bakgrunden ansåg utskottet att inte då borde ta initiativ till förändringar av balanskravet som motionärerna föreslog och avstyrkte därmed de berörda motionerna. Utskottet har noterat att finanskrisen har tydliggjort problemen med att kommunsektorns finanser är konjunkturkänsliga. Den kommunala sektorns inkomster består till stora delar av kommunalskatter som är starkt beroende av konjunkturen. För att uppfylla balanskravet kan kommuner och landsting tvingas till skattehöjningar alternativt nedskärningar i konjunkturnedgångar. Utskottet välkomnar därför regeringens pågående utredning om att se över förändringar i balanskravet och andra aktuella redovisningsfrågor. Utskottet vill dock understryka vikten av ett trovärdigt finanspolitiskt ramverk i form av ett överskottsmål för den offentliga sektorns sparande, ett tak för statens utgifter och ett kommunalt balanskrav. bidrar till att den ekonomiska politikens trovärdighet upprätthålls. Ett trovärdigt finanspolitiskt ramverk med tydliga mål och restriktioner understöder enligt utskottet en väl utformad finanspolitik. Enligt utskottet har klarat sig bättre ur den ekonomiska krisen än många andra länder. Förklaringen till det är enligt utskottet ett trovärdigt finanspolitiskt ramverk. Mot bakgrund av det som redovisas ovan anser utskottet att inte nu bör ta initiativ till de förändringar som motionärerna föreslår och avstyrker därmed de berörda motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om det kommunala skatteutjämningssystemet. Utskottet hänvisar till den parlamentariska utredning som pågår i frågan. I två motioner tas frågor upp om det kommunala skatteutjämningssystemet. I motion Fi235 av m.fl. (M) framhålls att alla är överens om att det finns ett behov av utjämning mellan kommuner och även landsting för att garantera de offentliga välfärdstjänsterna, men det är helt orimligt med ett system som motverkar tillväxt och utveckling. När det gäller utjämningen mellan landstingen är det enda landsting som betalar till systemet, som har den högsta landstingsskatten. Staten bör ta det fulla ansvaret för utjämningen för såväl kommuner som landsting. Staten står för av finansieringen, och rimligen bör staten stå för för att på så sätt premiera tillväxt och utveckling och inte som ställa kommuner eller landsting mot varandra. Motionärerna föreslår ett tillkännagivande om att skatteutjämningen för såväl kommuner som landsting fullt ut ska finansieras av staten. I kommittémotion N323 av m.fl. (V) anförs att de svenska kommunerna är internationellt sett mycket självständiga när det gäller att fatta viktiga beslut om medborgarnas service och lokala infrastruktur (yrk. Trots att den demokratiska grundstrukturen är väl utvecklad i finns det ett påtagligt utrymme för att stärka kommunerna ytterligare i deras roll att få den lokala ekonomin att växa genom en hög kvalitet på den lokala servicen. En stark och långsiktigt trygg ekonomi är en hörnpelare för kommunernas kompetens och självstyre. Det finns utrymme för förändringar, som en förstärkning av skatteutjämningssystemet, som ger samtliga kommuner en mer stabil grund för ekonomisk och social utveckling, möjligheter för kommunerna att samverka på fler områden utan krångliga och hindrande regelsystem samt betydligt bättre möjligheter för kommunerna i gränstrakterna till våra grannländers kommuner att samverka över gränserna utan omfattande byråkratiska och praktiska hinder. Motionärerna föreslår ett tillkännagivande om vikten av starka kommuner och utvecklingskraft. Regeringen beslutade att tillsätta en parlamentarisk kommitté som ska utvärdera och utreda systemet för kommunalekonomisk utjämning (kommittédirektiv 2008:110). Sammanfattningsvis ska denna kommitté utreda alternativa metoder för inkomstutjämning i syfte att identifiera om det i den nuvarande inkomstutjämningen finns tillväxthämmande faktorer och i så fall föreslå hur dessa kan undanröjas samt hur incitamenten för ekonomisk tillväxt och ökad sysselsättning kan stärkas ta ställning till om och i så fall hur skatteväxlingar ska beaktas inom ramen för utjämningen se över möjligheterna och vid behov lämna förslag i syfte att förenkla kostnadsutjämningssystemet och öka stabiliteten utvärdera de förändringar som efter förslag ekonomiska vårproposition genomfördes utreda om strukturbidraget bör förändras eller avvecklas analysera effekterna för kommunerna och landstingen av att personer som bor i ett land har arbetsinkomster i ett annat land och vid behov föreslå hur detta bör beaktas i utjämningssystemet utreda om och i så fall hur effekter i utjämningssystemet vid indelningsändringar ska hanteras överväga om det finns specialdestinerade statsbidrag som i stället bör ingå i det generella statsbidraget beakta konsekvenserna för utjämningssystemet av införandet av en fastighetsavgift beakta konsekvenserna för utjämningssystemet av reformer i övrigt som påverkar den kommunala sektorn vid behov lämna förslag till hur bidrags- och avgiftsförändringar för enskilda kommuner och landsting till följd av kommitténs förslag ska hanteras. Regeringen har överlämnat betänkandet Deluppföljning 2 av den kommunalekonomiska utjämningen med förslag till förändringar i kostnadsutjämningen (SOU 2007:61) till den parlamentariska kommittén så att det kan ingå i underlaget för kommitténs arbete. Kommittén, vars arbete pågår, ska redovisa sitt uppdrag . Kommittén har möjlighet att få utredningshjälp av den permanenta uppföljningsorganisation som inrättats vid Statskontoret och som överlämnade en promemoria till utredningen med en beskrivning av de kommunala utjämningssystemen i , och . Vidare har Statskontoret publicerat promemorian Det kommunala utjämningsstödet en förstudie (PM ). avslutade Statskontoret en metodinriktad studie med rapporten och beräkningssätt inom kostnadsutjämningen en metodstudie (2009:9). Det kan vidare noteras att regeringen i propositionen En reformerad grundlag (prop. 2009/10:80) föreslår att principen om självstyrelse ges en tydligare markering i regeringsformen. I en ny bestämmelse ska det klargöras att principen gäller för all verksamhet. Vidare förtydligas i regeringsformen att skatteutjämning mellan kommunerna är möjlig. Propositionen bygger på den parlamentariska grundlagsutredningen, som lade fram ett enigt betänkande (SOU 2008:125). Propositionen behandlades av (bet. 2009/10:KU19). Lagändringarna trädde i kraft . Utskottet ansåg det vara angeläget med en bestämmelse som förtydligar att skatteutjämning mellan kommuner är möjlig. Som utredningen och regeringen framhållit bör en sådan bestämmelse också möjliggöra system som utformas på ett annat sätt än det nuvarande, men en viss begränsning bör finnas med avseende på systemets syfte. Bestämmelsen bör följaktligen innebära att en kommun ska kunna åläggas att bidra till kostnaden för andra kommuners angelägenheter om det krävs för att uppnå likvärdiga ekonomiska förutsättningar samt för att ge kommunerna möjlighet att uppfylla sina åtaganden. I betänkande 2007/08:FiU3 behandlade utskottet motioner om kommunalekonomisk utjämning. Utskottet framhöll att systemet för kommunalekonomisk utjämning både ska stimulera ekonomisk tillväxt och ge incitament för ökad skattekraft. Utjämningssystemet ska värna kommunernas rätt att bestämma skattesatsen och ge varje kommun och landsting förutsättningar för att kunna ta större ansvar för den lokala och regionala utvecklingen. Endast med ett sådant utjämningssystem som utgångspunkt kan kommunsektorn möta de långsiktiga utmaningarna inom vården, skolan och omsorgen, anförde utskottet. Det kommunala utjämningssystemet måste, enligt utskottet, ta hänsyn till verkliga inkomst- och kostnadsförhållanden i olika delar av landet. Utjämningen bör baseras på tydligt mätbara strukturella kostnadsskillnader och inte utgå från fiktiva standardnivåer. Den ska också beakta fler faktorer som kan återspegla den verkliga kostnadsstrukturen i kommuner och landsting. Bristerna i den kommunala utjämningen finns enligt utskottets mening framför allt i de negativa marginaleffekterna inom inkomstutjämningssystemet och komplexiteten inom kostnadsutjämningen. Det nuvarande utjämningssystemet är dessutom alltför omfattande och oöverblickbart. Mot denna bakgrund välkomnade utskottet regeringens planer på att tillsätta en parlamentarisk utredning med uppdrag att utvärdera och utreda systemet för kommunalekonomisk utjämning. Utskottet bedömde att det inte fanns anledning för att göra något särskilt uttalande om översynen av det kommunala utjämningssystemet. De aktuella motionerna avstyrktes således. I betänkande 2008/09:FiU22 konstaterade utskottet att regeringen hade tillsatt en parlamentarisk utredning med uppdrag att utvärdera och utreda systemet för kommunalekonomisk utjämning (dir. 2008:110). Utskottet, som också vidhöll tidigare uttalanden om kommunalekonomisk utjämning, avstyrkte de aktuella motionerna med hänvisning till utredningen. I betänkande 2009/10:FiU17 konstaterade utskottet att den parlamentariska utredningen med uppdrag att utvärdera och utreda systemet för kommunalekonomisk utjämning bedriver sitt arbete. I direktiven (dir. 2008:110) redovisas att finansutskottet har uttalat att systemet för kommunalekonomisk utjämning ska både stimulera ekonomisk tillväxt och ge incitament för ökad skattekraft (bet. 2006/07:FiU3 s. 19, jfr bet. 2007/08:FiU3 s. 26). Utskottet vidhöll denna uppfattning. I utredningsdirektiven anges att alternativa metoder för inkomstutjämning med ett långsiktigt perspektiv ska utredas. Syftet är att identifiera om det finns tillväxthämmande faktorer i det nuvarande systemet. Förslag ska i sådant fall lämnas till hur dessa faktorer kan undanröjas. Vidare ska det utredas om incitamenten för ekonomisk tillväxt och ökad sysselsättning på annat sätt kan stärkas inom ramen för utjämningssystemet. Utredningen ska också se över möjligheterna att förenkla kostnadsutjämningssystemet och öka stabiliteten samt vid behov lämna förslag som åstadkommer detta. Utskottet välkomnade att utredningen har tillsatts och att den har fått den inriktning som anges i direktiven. Utredningen beräknas avsluta sitt arbete . När det gäller kommunernas ekonomi mer generellt hänvisade utskottet till sina tidigare ställningstaganden (t.ex. bet. 2009/10:FiU3 Utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner). Den enskilt viktigaste faktorn för utvecklingen av kommuners och landstings ekonomiska situation är hur många människor som arbetar och därmed ges möjlighet att bidra till den gemensamma välfärden. Regeringens politik för fler jobb och minskat utanförskap har bidragit till en högre sysselsättning än vad som annars hade varit fallet. Kommunernas skatteunderlag utvecklas därmed bättre än vad det hade gjort med oppositionens politik. Utskottet vidhöll tidigare uttalanden om kommunalekonomisk utjämning och avstyrkte de berörda motionerna med hänvisning till utredningen. Utskottet har behandlat frågan om kommunalekonomisk utjämning (t.ex. i bet. 2007/08:FiU3, bet. 2008/09:FiU22, bet. 2009/10:FiU17). Vid dessa behandlingar har utskottet hänvisat till pågående utredningsarbete och beredningsarbete. Utskottet ser inte skäl att föregripa resultatet av den pågående utredningen och vill således inte förorda något uttalande från i denna fråga, varför de aktuella motionerna avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om avknoppning av verksamhet. I två motioner tas frågor om avknoppning av verksamhet upp. I motion Fi204 av och (båda M) anförs att s.k. avknoppning av verksamhet där personalen tar över sin skola, sin förskola, sin vårdcentral, sitt äldreboende etc. är ett bra sätt att öka både mångfalden och kvaliteten inom skolan, vården och omsorgen. Avknoppningar är ingen ny företeelse. Personal har tagit över förskolor , och de första skolavknoppningarna skedde . Det har i huvudsak varit lyckosamma avknoppningar med positiva erfarenheter. Men mer behöver göras och regelverket förtydligas. Regeringen deklarerade att man vill främja avknoppningar. Det är bra, men behövs klara förtydliganden i lagstiftningen för att personalen ska ha möjlighet att ta över en verksamhet och få information om under vilka förutsättningar det ska ske. I motionen föreslås ett tillkännagivande om en översyn av lagen för att främja avknoppning av verksamhet och underlätta för personalen att ta över verksamheten. I motion Fi227 av (M) framhålls vikten av arbetet med att öka konkurrensen och valfriheten inom den offentligt finansierade välfärdssektorn. Genom att man tillåter och uppmuntrar alternativa driftsformer och verksamhetsmässiga strategier vid sidan av den kommunalt och statligt drivna verksamheten stärks den enskildes valfrihet. Ett viktigt inslag i denna utveckling har varit fenomenet med avknoppningar som parallellt med nyetableringar av privata aktörer inom välfärdssektorerna starkt bidragit till att stärka konkurrensen och mångfalden. Vår befintliga lagstiftning ger inte en klar vägledning för hur avknoppningar ska genomföras. Statskontoret utredde frågan på begäran och kom fram till slutsatsen att det inte är möjligt för kommunen att rikta ett sådant erbjudande till de anställda. Ingen vidare konklusion nåddes, och regeringen har inte vidtagit några vidare åtgärder för att finna en lösning på problemet. Detta är mycket olyckligt då avknoppningsarbetet nu mer eller mindre avstannat, vilket bromsat upp arbetet med att utöka valfriheten, mångfalden och kvaliteten inom välfärden. Mot den bakgrunden bör regeringen se över regelverket för avknoppningar och ta fram en modell för hur detta även fortsättningsvis kan bidra till ökad konkurrens och valfrihet. I motionen föreslås ett tillkännagivande om att regelverket för avknoppningar bör förändras. Kommunallagens bestämmelser om stöd till näringslivet Enligt 2 kap. 8 § första stycket kommunallagen (1991:900), förkortad KL, får kommuner och landsting genomföra åtgärder för att allmänt främja näringslivet i kommunen eller . Enligt andra stycket i samma lagrum får ett individuellt inriktat stöd till enskilda näringsidkare lämnas endast om det finns synnerliga skäl för det. Bestämmelserna reglerar kommunernas och landstingens förhållande till den del av näringslivet som traditionellt är förbehållen den enskilda företagsamheten. bestämmelser om stöd till näringslivet om statligt stöd är en del av konkurrensregler. Syftet med reglerna är att säkerställa att konkurrensförhållanden inom EU inte snedvrids genom att medlemsstaterna ekonomiskt gynnar t.ex. ett visst företag eller en viss bransch. Med statsstöd avses stöd från stat, kommun eller landsting till en privat näringsidkare. Enligt 6 § lagen (1994:1845) om tillämpningen av Europeiska unionens statsstödsregler är kommuner och landsting skyldiga att lämna upplysningar till regeringen om alla former av stöd som planeras och som kan bli föremål för prövning av Europeiska kommissionen. Ett statsstöd som är oförenligt med fördraget måste återbetalas med ränta. För att stödet ska vara oförenligt med fördraget måste fyra kriterier vara uppfyllda. För det första måste stödet gynna ett visst företag eller en viss produktion. För det andra måste stödet finansieras genom offentliga medel. För det tredje måste stödet snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen, och för det fjärde måste stödet påverka handeln mellan medlemsstaterna. Om åtgärden bedöms utgöra ett statsstöd ska en anmälan förberedas av kommunen eller . Anmälan skickas till som granskar den och skickar den till kommissionen. Utredning om vissa frågor om statligt stöd m.m. Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare (f.d. hovrättsråd ) för att utreda vissa frågor om statligt stöd m.m. Enligt direktivet (dir. 2010:9) ska utredaren överväga förändringar i de svenska genomförandereglerna på statsstödsområdet. Utredaren ska bl.a. lämna förslag som tillgodoser behov av att begära in uppgifter i ärenden som gäller statligt stöd. Förändringar i de svenska genomförandereglerna på statsstödsområdet ska övervägas. Utredaren ska pröva om bestämmelserna om återkrav av kommunalt stöd i 7 § lagen (1994:1845) om tillämpningen av Europeiska unionens statsstödsregler och motsvarande bestämmelser i 21 § förordningen (1988:764) om statligt stöd till näringslivet bör förändras. Frågan gäller bl.a. om den nuvarande förutsättningen för återkrav att kommissionens beslut vunnit laga kraft eller saken prövats av är förenlig med . Utredaren ska också ta ställning till om de nuvarande bestämmelserna om upplysningsskyldighet för kommuner och landsting i 6 § samma lag är tillräckliga eller om skyldigheten bör utvidgas till att avse också den situationen att ett stöd redan har införts och kommissionen eventuellt har inlett en prövning. I uppdraget ingår också att föreslå de författningsändringar som utredaren finner vara nödvändiga för att möjliggöra återkrav i de fall ett statsstöd som inte är förenligt med ges till följd av en lagreglering eller har beslutats av en kommun eller ett landsting. Utredaren ska vidare analysera om det behövs särskilda bestämmelser för att en tredje part inför en svensk domstol ska kunna yrka återkrav eller skadestånd under åberopande av det s.k. genomförandeförbudet i artikel 108.3 sista meningen i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) samt lämna förslag på den författningsreglering som kan behövas. Vidare ska utredaren ta ställning till om det behövs ett undantag från den kommunalrättsliga självkostnadsprincipen och, om så är fallet, lämna sådana författningsförslag som krävs. Utredaren ska redovisa sitt arbete . infördes nya regler i konkurrenslagen (2008:579) som innebär att på talan av får förbjuda staten, en kommun eller ett landsting att driva en verksamhet av kommersiell eller ekonomisk natur eller att i denna verksamhet tillämpa ett visst förfarande.