bet · GY01MJU24 · 2011-05-17 00:00:00 — 2010/11:MJU24 Nedskräpning Miljö- och jordbruksutskottets betänkande I betänkandet behandlas regeringens proposition 2010/11:125 Nedskräpning och ett motionsyrkande från allmänna motionstiden . I propositionen föreslår regeringen att en ny straffbestämmelse om nedskräpningsförseelse införs i . Med bestämmelsen straffsanktioneras nedskräpning som är mindre allvarlig men som ändå inte kan betraktas som ringa. Förslaget innebär inte någon ändring av det straffbara området för olika former av nedskräpning. Däremot innebär förslaget att den lindrigare varianten av nedskräpning inte längre ska omfattas av den nuvarande straffbestämmelsen om nedskräpning utan i stället kommer att utgöra en självständig straffbestämmelse med enbart penningböter i straffskalan. För att genomföra nya EU-regler på avfallsområdet föreslår regeringen ändringar i definitioner av avfall och hantering av avfall samt att regeringens bemyndigande att meddela föreskrifter om kommunernas informationsskyldighet utökas till att också kunna avse all information som finns i avfallsplanerna. Vidare föreslås ändringar i reglerna om vad en dom som ger tillstånd till avfallshantering ska innehålla. För att genomföra nya EU-regler om utrustning avsedd för spridning av bekämpningsmedel föreslås det ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om krav på utrustning som är avsedd för hantering av kemiska produkter och biotekniska organismer. Utskottet föreslår att ändringarna ska träda i kraft . Utskottet tillstyrker i övrigt regeringens förslag och gör samma bedömningar som regeringen. I betänkandet finns en reservation. Utskottets förslag till riksdagsbeslut antar regeringens förslag till lag om ändring i med den ändringen att tidpunkten för ikraftträdandet bestäms till . Därmed bifaller delvis proposition 2010/11:125. avslår motion 2010/11:MJ378 yrkande 7. Reservation (MP) På miljö- och jordbruksutskottets vägnar Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (S), (M), i (S), (M), (S), (FP), (S), Per Åsling (C), (S), (M), (MP), (KD), (SD), (V) och (M). Ärendet och dess beredning Med anledning av och rådets direktiv /98/EG av om avfall och om upphävande av vissa direktiv (EUT L 312, 22.11.2008, s. 3, Celex 32008L0098) har tagit fram en departementspromemoria Nya avfallsregler (Ds 2009:37) kallad avfallspromemorian, som bl.a. behandlar ändringar i . I detta lagstiftningsärende behandlas de delar av avfallspromemorians förslag som är nödvändiga att införa på lagnivå för att uppfylla kraven i direktiv /98/EG. Med anledning av och rådets direktiv /127/EG av om en ändring av direktiv /42/EG vad gäller maskiner för applicering av bekämpningsmedel (EUT L 310, 25.11.2009, s. 29, Celex 32009L0127) har tagit fram ett förslag till ändring av verkets föreskrifter om maskiner. Det förslaget har remitterats och beredningen har visat att en ändring i 14 kap. behövs. Ett förslag till utformningen av 14 kap. 1 och 8 §§ har tagits fram inom och beretts med , och . Lagrådet har i fråga om nedskräpning framfört att den föreslagna gärningsbeskrivningen ger intrycket att frågan om en nedskräpningsförseelse har begåtts ska prövas med hänsyn främst till omfattningen av det område som berörs och därför föreslagit en annan utformning av bestämmelsen. Regeringen har följt Lagrådets förslag i denna del. Regeringen har också följt Lagrådets förslag i fråga om att det är uttrycket hantering av avfall som definieras i 15 kap. 3 § . Definitionen har dock utformats på ett annat sätt. Skälen för det redovisas i avsnitt 6.2. Regeringen har i övrigt följt Lagrådets förslag till ändringar (se avsnitt 6.4 och 8 samt författningskommentaren). Efter Lagrådets granskning har det uppmärksammats att det i 21 kap. 1 a § och 24 kap. 14 § finns hänvisningar till miljödomstol som förbisetts i ett tidigare lagstiftningsärende. Eftersom miljödomstolarna byter namn till mark- och miljödomstolar innehåller propositionen förslag till följdändringar i dessa bestämmelser. Ändringarna är författningstekniskt och även i övrigt av en sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Det är enligt 15 kap. 30 § förbjudet att skräpa ned utomhus på en plats som allmänheten har tillträde eller insyn till. En straffbestämmelse som innebär att den som med uppsåt eller av oaktsamhet skräpar ned på sådana platser kan dömas för nedskräpning till böter eller fängelse i högst finns i 29 kap. 7 § . Nedskräpning upplevs som ett ökande samhällsproblem. Attitydundersökningar har visat att en stor del av befolkningen anser att nedskräpningen har ökat . Enligt regeringens uppfattning är nedskräpning ett angeläget samhällsproblem. Mot denna bakgrund är det viktigt att skapa förutsättningar för ett effektivt genomslag av nedskräpningsförbud. Nedskräpning kan vara ett resultat av gärningar av varierande straffvärde och däribland mindre allvarliga överträdelser som snarare har karaktären av ett allmänt hänsynslöst uppträdande än av ett handlande som på ett mera allvarligt sätt är ett hot mot människors hälsa och miljön. För att underlätta en i högre grad differentierad straffvärdesbedömning bör lindrigare överträdelser skiljas ut från nedskräpning av normalgraden och placeras i en egen straffbestämmelse med enbart penningböter i straffskalan. En sådan ändring av straffbestämmelser kan bidra till att förbättra effektiviteten när det gäller att bekämpa nedskräpning och skapa förutsättningar för ett enklare sätt att lagföra den som skräpar ned. En effektiv sanktion mot nedskräpning är en tydlig markering från samhällets sida om nedskräpningsförbudets betydelse. Den nu gällande övergripande EU-regleringen om avfall finns i och rådets direktiv /98/EG av om avfall och om upphävande av vissa direktiv (nya ramdirektivet). Direktivet ersätter och rådets direktiv /12/EG av om avfall (EUT L 114, 27.4.2006, s. 9, Celex 32006L0012). För att förenkla unionslagstiftningen upphävdes rådets direktiv /689/EEG om farligt avfall (EGT L 377, 31.12.1991, s. 20, Celex 31991L0689) och rådets direktiv /439/EEG av om omhändertagande av spilloljor (EGT L 194, 25.7.1975, s. 23 (Celex 31975L0439). Vissa bestämmelser i dessa direktiv fördes i stället in i det nya ramdirektivet. I direktivet finns definitioner av bl.a. avfall och avfallshantering. Där ställs bl.a. krav på åtgärder för att avfall ska tas om hand utan fara för människors hälsa och miljön. Vidare ställs det krav på tillstånd för en viss hantering av avfall och på att upprätta avfallsplaner. I direktivet finns, utöver en ny definition av avfall, indirekta förtydliganden av vad som avses med avfall dels anges villkor som måste vara uppfyllda för att en restprodukt från en tillverkningsprocess ska kunna anses vara en biprodukt och inte avfall (artikel 5), dels anges villkor som ska ligga till grund för kommissionens arbete med att ta fram kriterier för att bedöma om avfall upphört att vara avfall (artikel 6). I direktivet finns även en ny definition av avfallshantering (artikel 3.9), nya bestämmelser om tillståndsprövning (artikel 23) och nya bestämmelser om allmänhetens medverkan i utarbetandet av avfallsplaner och avfallsförebyggande program. Syftet med översynen och antagandet av det nya ramdirektivet har bl.a. varit att öka insatserna för att förebygga avfall och att ta hänsyn till olika produkters och materials hela livscykel, och inte enbart till avfallsfasen. Syftet har även varit att klargöra centrala definitioner, t.ex. definitionen av avfall. Ambitionen har även varit att minska miljöpåverkan vid hantering av avfall samt att uppmuntra återvinning och återanvändning. De huvudsakliga svenska bestämmelserna på området finns i 15 kap. och i avfallsförordningen (2001:1063). För att uppfylla de nya kraven föreslås ändringar i . Regeringen avser utöver detta att med stöd av befintliga bemyndiganden i göra förordningsändringar för de ytterligare anpassningar som krävs för att genomföra det nya ramdirektivets krav. En ny straffbestämmelse om nedskräpningsförseelse föreslås bli införd i . Med bestämmelsen straffsanktioneras nedskräpning som är mindre allvarlig men som ändå inte kan betraktas som ringa. Förslaget innebär inte någon ändring av det straffbara området för olika former av nedskräpning. Däremot innebär förslaget att den lindrigare varianten av nedskräpning inte längre ska omfattas av den nuvarande straffbestämmelsen om nedskräpning utan i stället kommer att utgöra en självständig straffbestämmelse med enbart penningböter i straffskalan. För att genomföra nya EU-regler på avfallsområdet föreslår regeringen ändringar i definitioner av avfall och hantering av avfall samt att regeringens bemyndigande att meddela föreskrifter om kommunernas informationsskyldighet utökas till att också kunna avse all information som finns i avfallsplanerna. Vidare föreslås ändringar i reglerna om vad en dom som ger tillstånd till avfallshantering ska innehålla. För att genomföra nya EU-regler om utrustning avsedd för spridning av bekämpningsmedel föreslås det ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om krav på utrustning som är avsedd för hantering av kemiska produkter och biotekniska organismer. Ändringarna föreslås träda i kraft . Utskottets förslag i korthet bifaller regeringens lagförslag med den ändringen att tidpunkten för ikraftträdandet bestäms till . avslår en motion om pantavgift på engångsgrillar (KD). Regeringen föreslår att en särskild straffbestämmelse som avser mindre allvarlig nedskräpning införs. Brottet rubriceras nedskräpningsförseelse. För en sådan gärning döms till penningböter. Mindre allvarlig nedskräpning medför inte ansvar för brottet nedskräpning. Regeringen konstaterar att nedskräpningen i samhället måste ses som ett angeläget problem. Regeringen föreslår att avfall definieras som varje ämne eller föremål som innehavaren gör sig av med eller avser eller är skyldig att göra sig av med. Ett ämne eller föremål anses vara en biprodukt i stället för avfall om det har uppkommit i en tillverkningsprocess där huvudsyftet inte är att producera ämnet eller föremålet, om ämnet eller föremålet kan användas direkt utan någon annan bearbetning än som är normal i industriell praxis, och om ämnet eller föremålet kommer att fortsätta att användas på ett sätt som är hälso- och miljömässigt godtagbart och som inte strider mot en lag eller en annan författning. Ett ämne eller föremål som blivit avfall upphör att vara avfall om det har hanterats på ett sätt som innebär återvinning och uppfyller krav i fråga om fortsatt användning enligt föreskrifter som meddelats av regeringen eller av den myndighet regeringen bestämmer. Regeringen föreslår att hantering av avfall definieras som insamling, transport, återvinning, bortskaffande eller annan fysisk befattning med avfall, eller åtgärder som inte innebär fysisk befattning med avfall men som syftar till att avfall samlas in, transporteras, återvinns, bortskaffas eller byter ägare eller innehavare. Regeringen föreslår ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om att skyldigheten för kommunerna att lämna information om hanteringen av avfall kompletteras så att det framgår att informationen även kan avse alla uppgifter som finns i avfallsplanerna. Enligt regeringens förslag ska ett tillstånd att lagra, återvinna eller bortskaffa avfall innehålla en förteckning över de kategorier av avfall, och den totala mängd avfall, som får lagras, återvinnas respektive bortskaffas. Tillståndet ska även innehålla uppgifter om den metod för att lagra, återvinna eller bortskaffa avfall som ska tillämpas och de villkor som behövs i fråga om åtgärder för att övervaka och kontrollera att de skyldigheter som gäller för verksamheten uppfylls. Ett sådant tillstånd till förbränning av avfall som omfattar energiåtervinning ska, utöver vad som krävs , innehålla villkor om att energiåtervinningen ska ske med hög energieffektivitet. Utrustning avsedd för hantering av kemiska produkter och biotekniska organismer I propositionen föreslås det att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter som behövs till följd av medlemskap i unionen om att tillhandahålla, ta i drift eller släppa ut utrustning på marknaden som är avsedd för hantering av kemiska produkter eller biotekniska organismer. Regeringen föreslår en följdändring i straffbestämmelse om bristfällig miljöinformation med anledning av att en angiven EU-förordning om import och export av farliga kemikalier har fått en ny beteckning. bestämmelser om länsstyrelsernas och kommunernas prövning följdändras med anledning av ändringarna om vad en tillståndsdom ska innehålla. Med anledning av att miljödomstolarna fr.o.m. byter namn till mark- och miljödomstolar görs ändringar i som medför att benämningarna blir korrekta. Regeringen föreslår att lagändringarna träder i kraft . Enligt motion MJ378 (KD) yrkande 7 bör en pantavgift på engångsgrillar införas. Engångsgrillar och utbrända värmeljus skapar stora problem i kommunernas värmeverk, där de ofta hamnar. Precis som med burkar och flaskor måste det vara lätt att lämna in de använda grillarna för återvinning. För att komma till rätta med problemet bör en pantavgift på engångsgrillar införas, förslagsvis på . har uttalat att om möjligt bör minst förflyta mellan kungörande och ikraftträdande (jfr. KU 1975/76:51 och bet. 2004/05:KU10). För att lämna ytterligare några dagars utrymme för författningsutgivningen föreslår utskottet därför att tidpunkten för ikraftträdandet senareläggs till . Propositionen har inte föranlett något motionsyrkande eller några invändningar under utskottsbehandlingen. Utskottet ansluter sig därför i övrigt till regeringens överväganden och tillstyrker regeringens förslag. Utskottets ställningstagande innebär att propositionen tillstyrks delvis. När det gäller motionsyrkandet om pantavgift på engångsgrillar vill utskottet redovisa följande. Vid behandling av proposition 2007/08:129 Förhandsgodkända insamlingssystem för förpackningar och papper uttalade utskottet att det endast är producenter av förpackningar för konsumtionsfärdig dryck av plast eller metall som omfattas av skyldigheten att se till att deras förpackningar ingår i ett godkänt insamlingssystem (bet. 2007/08:MJU8). Regeringen anförde i propositionen att genom att utvidga skyldigheten till att gälla även producenter av andra förpackningsslag och producenter av vissa slags papper blir dessa producenters och materialbolagens ansvar och skyldigheter tydligare. Regeringen fick bemyndigande att genomföra ett sådant system (rskr. 2007/08:229). Enligt uppgift från är denna fråga fortfarande under beredning. I en rapport till regeringen om system för insamling av hushållsavfall i materialströmmar (bet. 2009/10:MJU16 och 2009/10:MJU6) har förordat att insamling och återvinning av hushållens avfall bör breddas till att omfatta allt avfall av metall och plast som går att materialåtervinna, alltså inte enbart förpackningar. bedömer att en frivillig överenskommelse mellan kommuner och producenter är den samhällsekonomiskt mest effektiva lösningen. I detta scenario tar förpackningsproducenter emot smått avfall, i den befintliga insamlingsstrukturen för förpackningsavfall, och kommunerna tar emot stort avfall på återvinningscentraler. Enligt rapporten skulle en övergång till insamling i materialslag endast ge en marginell ökning av materialåtervinningen. Det innebär att miljövinsten skulle bli begränsad. Potentialen för ökad materialåtervinning av plast och metall är betydligt större för de plast- och metallförpackningar som inte sorteras ut, utan blir kvar i soppåsen. Huvudsyftet med insamling baserat på material skulle i stället vara att det är mer användarvänligt och begripligt för hushållen. träffades en överenskommelse mellan producenter och kommuner med det gemensamma målet ökad återvinning. Producenterna var företrädda genom Förpacknings- och tidningsinsamlingen och Svensk Glasåtervinning, medan kommunerna var företrädda genom Kommuner och Landsting och Avfall . Samförståndslösningen är ett resultat av förhandlingar som genomförts på uppdrag av regeringen (kommittédir. I överenskommelsen uttalas att medborgarnas vilja att källsortera ska mötas av en ambition om närhet, tydlighet och återkoppling. Syftet är att insamlingssystemet genom ständig utveckling ska säkerställa att av de förpackningar som hushållen väljer att sortera ut omhändertas. Parterna har kommit överens om att tydligare information, utvecklade metoder för att utvärdera servicenivån, forskning och utveckling, lokalt anpassade system och mer samordnad planering av hela avfallshanteringen är viktiga områden där de behöver samarbeta, och ett antal gemensamma mål har satts upp. Ett samverkansorgan kallat Återvinningsforum ska inrättas. Särskilt när det gäller materialinsamling uttalar parterna i överenskommelsen att de vill utveckla samarbetslösningar för en utvecklad materialinsamling, främst för metall och plast. Utskottet har fått information från att regeringen ser positivt på överenskommelsen och anser att den bör få tid och möjlighet att genomföras. En utvärdering ska göras 2011 och regeringen kommer att invänta denna innan den beslutar om ytterligare åtgärder. När det gäller producentansvar och produkter som inte omfattas av befintliga insamlingssystem, exempelvis engångsgrillar, hänvisar utskottet till om materialströmmar. Utskottet har tidigare redovisat (bet. 2009/10:MJU16) att ett utredningsarbete pågår inom . Detta arbete bör inte föregripas. Som regeringen redovisar i den aktuella propositionen måste man arbeta mot nedskräpning på olika sätt och det är självklart viktigt att också exempelvis arbeta med attityder och att på olika sätt skicka signaler om att det inte är acceptabelt att skräpa ned. Mot den bakgrunden har regeringen i regleringsbrevet gett i uppdrag att genomföra en särskild satsning för att främja minskad nedskräpning. Uppdraget omfattar både nedskräpning i stadsmiljö och i naturen, inklusive problemen med nedskräpning längs våra kuster. I uppdraget ingår att utveckla vägledning till kommunerna och att utöka informationen till allmänheten. Arbetet bör i valda delar genomföras i dialog med berörda aktörer på lokal, regional och nationell nivå. I uppdraget ingår även att utreda behovet av ytterligare åtgärder samt att föreslå och konsekvensutreda hur dessa åtgärder bör utformas. ska för vart och ett av redovisa hur arbetet fortlöper . Utskottet föreslår att motion MJ378 (KD) yrkande 7 lämnas utan vidare åtgärd i avvaktan på resultatet av det arbete som pågår. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Pantavgift för engångsgrillar, punkt 2 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:MJ378 yrkande 7. Engångsgrillar och utbrända värmeljus skapar stora problem i kommunernas värmeverk, där de ofta hamnar. I bästa fall blir engångsgrillarna liggande och skräpar i parker eller i naturen tills någon plockar upp dem och forslar dem till återvinningscentralen. Detta är inte heller acceptabelt. Precis som med burkar och flaskor måste det vara lätt att lämna in de använda grillarna för återvinning. För att komma till rätta med problemet bör en pantavgift på engångsgrillar införas, förslagsvis på . Detta bör ges regeringen till känna. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2010/11:125 Nedskräpning: antar regeringens förslag till lag om ändring i . Motion från allmänna motionstiden 2010/11:MJ378 av (KD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att en pantavgift på engångsgrillar bör införas.