bet · GY01MJU11 · 2011-02-22 00:00:00 — Den yrkesmässiga fiskeverksamheten lyder i allt väsentligt under direktverkande EU-förordningar. Ett antal åtgärder har genomförts varav den viktigaste är införandet av en elektronisk loggbok enligt rådets förordning (EG) nr 1966/2006 av om elektronisk registrering och rapportering av fiskeverksamheter och om metoder för fjärranalys. Andra genomförda förändringar berör främst ett minskat uppgiftslämnande i loggboken, kustfiskejournalen och avräkningsnotan samt lättnader i förhandsanmälan inför landning (skr. 2009/10:187). Utskottet har erfarit att regeringen i arbetet med unionens bestämmelser verkat för en regelförenkling. Ett exempel är arbetet med återhämtningsplanen för torskbestånden i med angränsande områden, där förslag angående alternativa kontrollmetoder infördes . Detta innebar att genomförda nationella förenklingar kunde bibehållas. Utskottet vill vidare nämna att föreslår vissa förenklingar när det gäller tillståndskrav för yrkesfiske. Som redovisats ovan är förslagen under beredning, och utskottet utgår från att regeringen i samband härmed arbetar vidare med regelförenklingar för fiskerinäringen. bör fortsatt vara pådrivande inom EU-samarbetet och, där det är möjligt, ta initiativ till att förenkla eller genomföra förenklingar av det nationella regelverket. Utskottet föreslår med det anförda att motionerna MJ331 (KD) och MJ413 (M) lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om ålfisketillstånd och ålkultur. I motionerna MJ264 (M) yrkande 1 och MJ287 (C) framhålls att man måste göra det möjligt att överföra ålfisketillstånd till en annan person för att säkerställa generationsskiften i ålfiskeföretagen. Dagens förbud när det gäller att överlåta ålfisketillstånd innebär att små ålfiskeföretag inte kan fortsätta sin verksamhet när tillståndsinnehavaren dör eller av annan orsak är förmögen att bedriva ålfiske. Enligt motion MJ350 (S) yrkande 4 är det väsentligt att värna om en fortsatt ålkultur med hållbart fiske, förädling och ålagillen. Motionären uppger att förutsättningarna för ålen måste förbättras så att reproduktionen fungerar. Det behövs därför kraftfulla och omedelbara åtgärder som säkerställer en tillväxt i ålbeståndet. Utskottet konstaterar att ålen har varit en av de mest talrika och spridda fiskarterna i , men är ålen akut hotad. Mängderna vuxen ål har minskat påtagligt. Likaså har antalet unga ålar som ska bygga upp beståndet rasat . Ålens nedgång har varit så långvarig och kraftig att den fördes upp på den svenska listan för rödlistade arter såsom akut hotad. är också ålen listad som akut hotad av (). Med anledning av ålens akuta situation beslutade att införa ett förbud mot att fiska ål i avvaktan på EU:s krav om att samtliga medlemsstater skulle upprätta ålåterhämtningsplaner. Regeringen har i en skrivelse till redogjort för det allvarliga läget när det gäller ålen (skr. 2009/10:187). Av redovisningen framgår bl.a. att ålfiskeförbudets primära syfte var att få kontroll och överblick över ålfisket inför den nationella förvaltningsplan som skulle utformas , där en långsiktig anpassning av fisketrycket skulle ske. Särskilda tillstånd kunde dock ges för den som, , hade bedrivit riktat ålfiske som uppgått till . Dessa tillstånd kombinerades med nationella bestämmelser om höjt minimimått och redskapsbestämmelser för fasta redskap och ryssjor. För att långsiktigt åstadkomma en återhämtning krävs, enligt regeringen, gemensamma åtgärder i hela utbredningsområdet. EU antog en återhämtningsplan för den europeiska ålen 2007, rådets förordning (EG) nr 1100/2007 av om åtgärder för återhämtning av beståndet av europeisk ål, vilken innebär bindande åtaganden för medlemsstaterna att säkerställa en tillräcklig utvandring av blankål, ålens fullvuxna stadium, för lek. Enligt förordningen ska av den glasål som fångas i medlemsstaterna saluföras för utsättning i ålavrinningsområdena inom EU för att bidra till detta. Åtgärder för att uppnå målen ska regleras i varje medlemsstat i en nationell återhämtningsplan. plan var en av de första som godkändes av kommissionen 2009. Planens åtgärder omfattar ett minskat fisketryck, ålyngelutsättningar och förbättrade möjligheter till passage förbi vattenkraftsanläggningar. Enligt planen ska ålfisket minska för att sedan halveras . Det finns följaktligen inte några förutsättningar för expansion av detta fiske. Reglerna har varit föremål för en översyn i enlighet med planen, vilket har inneburit ytterligare begränsningar av ålfisket. Den nationella återhämtningplanen ska utvärderas och därefter . Utskottet vill vidare uppmärksamma att regeringen i propositionen En sammanhållen svensk havspolitik (prop. 2008/09:162) tillförde ytterligare 2009 respektive 2010 för genomförande av den nationella planen för återhämtning av beståndet av ål. Utskottet anser att det behövs fortsatt kraftfulla åtgärder för att få fler ålar att överleva. Utskottet välkomnar därför beslut om ytterligare insatser för att skydda den utrotningshotade ålen . Detta innebär bl.a. att ålfisket på ska trappas ned och stoppas helt 2012. Dessutom höjs minimimåttet i och sötvattensområdena . Utskottet utgår avslutningsvis från att regeringen inom EU-samarbetet driver frågan om att skapa förutsättningar för en tillväxt av ålen. Med det anförda föreslås att motionerna MJ350 (S) yrkande 4, MJ264 (M) yrkande 1 och MJ287 (C) lämnas utan vidare åtgärd. Småskaligt fiske och fritidsfiske Utskottets förslag i korthet avslår motioner om att prioritera det småskaliga fisket, tremetersregeln vid kustnära fiske, fiskekort i fjällen samt rätt att plocka japanska jätteostron. Jämför reservation 13 (S). Enligt motion MJ274 (KD) yrkande 10 bör småskaliga yrkesfiskare som försörjer sig själva och sina familjer prioriteras framför fritidsfisket. Det är därför viktigt att uttala en tydlig politisk vilja att stärka det småskaliga yrkesfiskets ställning i . Även i motion MJ342 (S) yrkande 3 framhålls att det småskaliga kustnära fisket ska prioriteras eftersom det är regionalpolitiskt viktigt, för glesbygden, för sysselsättningen, för turistnäringen och inte minst för fiskenäringen. Strukturstödet till fisket bör, enligt motionen, utökas för att möjliggöra omställningen till ett hållbart samhälle även för fiskenäringen. I motion MJ260 (M) diskuteras tremetersregeln vid kustnära fiske. Detta innebär att fiske på grundare vatten än är förbjudet under vissa tider. Förbudet mot att lägga nät för sikfiske på grundare vatten än har inneburit att denna typ av fiske i princip har förbjudits eftersom fisken under lektid söker sig mot grundare vatten för äggläggning. Möjligheten att fånga sik på djupare vatten är begränsad. Lokalbefolkningen drabbas hårt av regeln och därför bör den, enligt motionären, upphöra. Enligt motion MJ347 (S) är det krångligt att fiska på statens mark när man vandrar, åker skidor eller skoter i de svenska fjällen. Det behövs fiskekort som är giltigt för ganska många sjöar. För att underlätta för turister i fjällen bör man kunna lösa ett fiskekort som gör det möjligt och tillåtet att fiska i alla statens sjöar under förutsättning att den fångade fisken anrättas och äts på plats. I motion MJ298 (S) begärs att regeringen i den översyn som sker av fiskelagen ska lösa frågan om rätten att plocka de japanska jätteostronen. Japanskt jätteostron (Crassostrea gigas) upptäcktes i svenska vatten . Det är fortfarande oklart om vem som helst eller endast fiskerättsinnehavaren får plocka denna nya art. De japanska jätteostronen i har nått en storlek som är attraktiv för konsumtion, och eftersom de lever så grunt som på noll lär det bli allt fler som önskar plocka dem. Utskottet konstaterar att på regeringens uppdrag har utrett och analyserat det småskaligt kustnära fisket i . Arbetet har skett i samarbete med länsstyrelserna (, Småskaligt kustfiske ). Av rapporten framgår att det finns många hinder av varierande karaktär och dignitet som begränsar och/eller påverkar det småskaliga fisket i en mindre positiv riktning. För flertalet av dem är det en stor utmaning att försöka hantera och, inte minst, att åtgärda dem. Möjligheten att förändra situationen ligger såväl på EU-nivå, nationell nivå, myndighetsnivå, regional och nivå, samhällsnivå som på individnivå. I rapporten lämnas ett antal åtgärdsförslag som syftar till att åstadkomma en positiv utveckling för det småskaliga fisket. Utskottet har erfarit att underlaget har varit föremål för en hearing. När det gäller åtgärdsförslagen uppger Landsbygdsdepartementet att vissa åtgärder har genomförts och att andra är under beredning. Det finns exempelvis vissa lättnader för det småskaliga fisket i torskplanen jämfört med den tidigare regleringen. Man har bl.a. infört en kombination av gemensamma fiskestopp och ett bestämt antal fiskedagar som fiskaren själv kan välja när han eller hon vill utnyttja. Fiskedagarna var tidigare bestämda i förväg, och väder och vind kunde då hindra i synnerhet de mindre fartygen från att lämna hamn. Havsområdet i höjd med och norrut till (område 27), där i huvudsak småskaligt fiske bedrivs, är undantaget från planen. Undantaget genomförs för att man även under lekstoppet ska kunna fiska på andra arter i området. Planen innebär också vissa lättnader i rapporteringen för dem som frivilligt accepterar satellitövervakning och elektronisk loggbok. Den fleråriga planen innehåller även flera förbättringar av fiskerikontrollen. Utskottet anser att fisket, inte minst det småskaligt kustnära fisket, i är väsentligt för att behålla och skapa arbeten på landsbygden. Det är därför positivt att utredningen om det kustnära fisket har genomförts. Utskottet utgår från att regeringen i sin fortsatta beredning av utredningens förslag och övriga insatser som syftar till en långsiktigt hållbar utveckling inom fiskerinäringen beaktar frågor som rör det småskaliga kustnära fisket. Utskottet föreslår därför att motionerna MJ274 (KD) yrkande 10 och MJ342 (S) yrkande 3 nu lämnas utan vidare åtgärd. Beträffande frågan om tremetersregeln vid kustnära fiske har utskottet inhämtat följande information från Landsbygdsdepartementet. ändrades fiskebestämmelserna i och ett förbud att fiska med nät på vatten grundare än under laxens och öringens fredningstid infördes. Detta genomfördes för att minska bifångsterna av öring vid annat fiske. tillåts fiske med nät då det inte uppehåller sig lika mycket öring i dessa områden. bedrivs även abborrfiske i området. Ett undantag infördes för finmaskiga nät för att möjliggöra ett fiske efter siklöja, vilket bedrivs på grunt vatten. har påpekat den dåliga statusen hos havsöringen i . Även det internationella havsforskningsinstitutet , som ansvarar för vetenskaplig oberoende rådgivning vad gäller fiskeresurserna, i bl.a. , konstaterade att öringbestånden i norra 2009 hade en avsevärt lägre status än förväntat. Mot bakgrund av den dåliga beståndssituationen för öring i detta område anser inte att det ännu är lämpligt att ta bort de nuvarande bestämmelserna. Mot denna bakgrund avstryker utskottet motion MJ260 (M). Frågan om fiskekort i fjällen har behandlats av utskottet (se bet. 2006/07:14 s. 2122 och 2009/10:MJU22 s. 37). Utskottet fann, vid båda tillfällena, att fisket på statens mark i fjällen förvaltas av under stort hänsynstagande till det skydd rennäringen har enligt gällande lagstiftning (bet. 2005/06:MJU27). Det är således som beslutar om omfattningen av och villkoren för fiskeupplåtelser. Det finns möjligheter att i de tre aktuella länen köpa fiskekort för begränsad tid och som gäller i flertalet vatten. En upplåtelse av rätt till fiske i alla dessa vatten skulle enligt utskottets mening medföra ett intrång i den rätt till fiske som medlem i sameby har och är därför inte möjlig. Utskottet erinrade om att Jakt- och fiskerättsutredningen överlämnade slutbetänkandet Jakt och fiske i samverkan (SOU 2005:116). I betänkandet föreslås införande av lokal förvaltning av jakten och fisket i bl.a. fjällen. Betänkandet bereds i . Utskottet noterade att länsfiskekort i de tre fjällänen fortfarande säljs. Fiskekorten gäller inte för alla sjöar, men i många. I den nu aktuella behandlingen konstaterar utskottet att vad tidigare anförts alltjämt äger giltighet, varför bör lämna motion MJ347 (S) utan vidare åtgärd. När det gäller frågan om de japanska jätteostronen konstaterar utskottet att frågan har behandlats av . Utredaren föreslår att rätten till frifiske utsträcks. Detta ska gälla såväl svenska medborgare som övriga EU-medborgare. I avvaktan på den fortsatta beredningen av utredningens förslag föreslår utskottet att motion MJ298 (S) lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om dels att vattenbruket, dels att fiskförädlingsindustrin bör utvecklas. Jämför reservation 14 (S). I motion MJ342 (S) yrkande 4 uppmärksammas vattenbrukets utveckling. Detta gäller t.ex. odlingsteknik för nya sötvattensarter som , abborre och eventuellt gös. Forskningen kring vattenbruk bör inriktas på foderutveckling och processlämplighet, liksom på sjukdomsbekämpning, genetik och könsmognadsproblem. Forskningsresurser bör avsättas som i förlängningen kan bidra till en bra mix av vattenbruksprodukter, anpassade efter svenska förhållanden. Miljöprövningen bör centraliseras till en vattenmyndighet för att bästa kompetens ska nås. Enligt motion MJ274 (KD) yrkande 11 bör den svenska fiskförädlingsindustrin utvecklas. De mindre förädlingsindustrierna bevarar den svenska kustbygden levande och främjar det småskaliga fiskets fortbestånd. För många småföretagare är det svårt att känna till och efterleva ett alltför omfattande regelverk. Därför bör en sådan företagare vid den första kontakten med en myndighet i samband med att verksamhet påbörjas kunna få upplysning om samtliga tillstånd och avgifter som behövs för verksamheten, även om någon del tillhör någon annan myndighet. Utskottet anser att den svenska fiskerinäringen är viktig för att skapa arbete och tillväxt på landsbygden. Enligt utskottets bedömning finns det en potential att utveckla både det småskaliga lokala fisket såväl som vattenbruk och förädling av fisk. Det är därför glädjande att produktionen av odlad fisk har vuxit och omsättningen har ökat. För perioden 20002009 har produktionen av odlad fisk vuxit från ca till som omsättningen har ökat med . Antalet anställda och antalet odlingsställen har stabiliserats och visar nu på en uppgång enligt uppgifter i budgetpropositionen utgiftsområde 23 Areella näringar, landsbygd och livsmedel. Regeringen uppdrog åt en särskild utredare att analysera förutsättningarna för samt identifiera hinder mot att ett ekonomiskt och ekologiskt bärkraftigt svenskt vattenbruk ska kunna utvecklas. Utredningen avlämnade sitt betänkande (SOU 2009:26, Det växande vattenbrukslandet). Enligt Landsbygdsdepartementet pågår ett arbete med att genomföra delar av utredningens förslag. Exempelvis har medel tillförts för att koordinera den svenska vattenbruksnäringen, riktade insatser till vattenbruket samt forskning. Det operativa programmet för fiskenäringen i 20072013 ligger till grund för satsningar på att utveckla verksamhen. Enligt utskottets mening har i detta sammanhang uppmärksammats att regeringen avsätter som tillsammans med medel från kommer att uppgå till för att utveckla den småskaliga fiskeverksamheten. När det gäller forskning och utveckling bedriver () forskning om hur fiskodling kan bedrivas på ett hållbart sätt. SLU har stärkt denna forskning genom ytterligare medelstilldelning. Regeringen har också fördelat medel för avelsarbete för att förbättra den odlade fiskens egenskaper, vilket framgår av regleringsbrevet till . När det gäller frågor om tillstånd för vattenbruksnäringen vill utskottet redovisa att det krävs tillstånd från enligt förordningen om fisket, vattenbruket och fiskerinäringen (SFS 1994:1716). Detta gäller för all fisk- och kräftodling och syftar till att förhindra spridning av fisksjukdomar och oönskade arter och stammar av fisk. Om fiskodlingen drabbas av sjukdomar finns det en risk att dessa sjukdomar sprider sig till vild fisk utanför odlingen. Vidare behövs tillstånd enligt för fiskodling där foder förbrukas per kalenderår eller vid en ändring av en sådan verksamhet. Tillståndet söks också hos . För fiskodlingar med en årlig foderförbrukning överstigande gäller en anmälningsplikt till miljö- och hälsoskyddsnämnden i den kommun odlingen ligger. Även fiskodlingar som är mindre än dessa produktionstal samt kräftodlingar omfattas dock av och kan bli föremål för inspektioner och krav från tillsynsmyndigheten. Utskottet vill också nämna att den nya Havs- och vattenmyndigheten inleder sin verksamhet. Myndigheten kommer att ha ett samlat ansvar för havs- och vattenmiljöfrågor, inklusive genomförandet av fiskeripolitiken. Myndigheten ska verka för bevarande och hållbart nyttjande av havs- och vattenmiljöer. Utskottet utgår från att frågor om såväl ansvarsfördelning som kompetensbehov i förhållande till kunskap om lokala och regionala förhållanden är väl avvägda. Mot bakgrund av det ovan anförda föreslår utskottet att motionerna MJ274 (KD) yrkande 11 och MJ342 (S) yrkande 4 lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Fiskekvoter, punkt 2 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:MJ294 yrkande 6 i denna del. När fiskarter överfiskas rubbas havens känsliga ekosystem, och detta kan utlösa oanade effekter och kedjereaktioner i näringskedjan. är av alla fiskarter inom EU hotade av överfiske. Ett problem är att de kvoter som fastställts av EU inte har baserats på forskarnas råd om tåliga fiskebestånd. Vi anser att fiskekvoterna ska baseras på forskarnas rekommendationer och inte på något som man förhandlar om med beaktande av all kunskap om miljöns tillstånd. Detta bör ges regeringen till känna. Hållbarhetskriterier i EU:s fiskerätter, punkt 3 (S, MP, V) av (S), (S), i (S), (S), (S), (MP), (V) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:MJ446 yrkande 1. Vi anser att och EU bör ställa hårdare krav på de företag som får utnyttja den gemensamma fiskresursen för kommersiell . Fiskerätter ska fördelas utifrån hållbarhetskriterier, och inte som efter hur mycket man har fiskat tidigare. Genom att fördela fiskelicenser efter hållbarhetskriterier kan man också ge företräde till lokalt kustnära fiske och till mera hållbara fiskemetoder. Hållbarhetskriterier har till uppgift att hjälpa till att definiera vilka fiskare som fiskar mest hållbart, och som ger mest tillbaka till lokala kustsamhällen. Kriterierna kan innefatta minst påverkan på havsbottnarna, minsta möjliga dumpning av fisk, lägst bränsleåtgång och koldioxidutsläpp och hög lokal anställningsgrad. Fiske avsett för mänsklig konsumtion ska dessutom prioriteras framför fiske till djurfoder. I EU:s fiskeförhandlingar är det därför angeläget att regeringen driver en linje som innebär att det ska införas hållbarhetskriterier som ska omfatta EU:s alla fiskerätter. Detta bör ges regeringen till känna. Miljömål i EU:s fiskepolitik, punkt 4 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:MJ446 yrkande 9 i denna del. EU:s gemensamma fiskeripolitik och nationella fiskelag negligerar konflikterna mellan miljömål och ekonomiska mål i fiske- och havsförvaltningen. Vi anser att en lagreglering endast genom att tydligt prioritera långsiktiga miljömål framför kortsiktig ekonomisk kan bli tillräckligt tydlig. Kommande generationer har självfallet rätt till en god havsmiljö. Det räcker inte att jämställa miljö och produktionsmål. Sambanden är enkla. Finns det ingen fisk kan man inte fiska. En god havsmiljö är därför en förutsättning för ett lönsamt fiske. Detta innebär att miljön måste få en överordnad roll i stället för att näringen gynnas. Detsamma gäller målen i EU:s gemensamma fiskeripolitik. Vi vill därför införa en nytt överordnat mål i EU:s gemensamma fiskeripolitik som sätter fisken i havet främst. Detta bör ges regeringen till känna. Förbud rörande krabbklor, punkt 5 (S, MP, V) av (S), (S), i (S), (S), (S), (MP), (V) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:MJ306. Inom EU:s gemensamma fiskeripolitik är fångst och försäljning av krabbklor särskilt reglerade. Huvudregeln är att endast hela krabbor får säljas. Trots detta förekommer ett fiske av krabbor där syftet enbart är att fånga krabban och bryta av klorna för att sedan kasta tillbaka djuret i havet igen. I en del fall blir även ofullständigt matade krabbor av med sina klor för att därefter slängas tillbaka till en säker och långsam svältdöd. Detta är helt klart ett allvarligt djurplågeri. Ofta ser man nykokta krabbklor som enskild produkt till försäljning i fiskaffärerna och i livsmedelaffärernas frysdiskar. Krabbklor är en av de mest åtråvärda delarna av krabban, och de betingar därför ett högre pris. För att komma till rätta med denna avart i krabbfisket krävs ett tydligt förbud mot fångst och hantering av avskilda krabbklor och ett införselförbud av krabbklor till . Vi anser därför att det är angeläget att regeringen inom EU aktivt verkar för att ett sådant förbud införs i den gemensamma fiskeripolitiken. Detta bör ges regeringen till känna. Fiskerikontroll, punkt 6 (S) av (S), (S), i (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:MJ342 yrkande 2. Vi anser att det behövs en effektivare fiskerikontroll som präglas av en ökad effektivitet och mindre kvantitet. Regeringen har i sin budget överfört ett antal från anslaget för åtgärder för landsbygdens miljö och struktur till för att finansiera fiskerikontrollen. Vi anser inte att mer resurser behöver tillföras kontrollsystemet, utan vi behöver en annan syn på fiskerikontrollen. EU behöver också utveckla ett bättre samarbete när det gäller fiskerikontrollen, och vi förordar en gemensam personalstyrka för detta ändamål. Detta bör ges regeringen till känna. Sanktioner, punkt 7 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:MJ446 yrkandena 4 och 5 samt avslår motionerna 2010/11:MJ329 och 2010/11:MJ414. Vi anser att straffen för tjuvfiske måste skärpas eftersom fiskerikontrollen inte fungerar. Risken att upptäckas och bestraffas är för liten och straffen är för låga för att systemet ska ha tillräcklig förebyggande effekt. Alla EU:s medlemsländer måste ha straff och sanktioner på en kännbar nivå för brott mot fiskelagstiftningen. Utöver höjda böter ska straffen även kunna innebära att fiskeutrustning och fartyg förverkas. Kvottilldelning till fartyget ska minskas eller dras in. Vi anser också att regeringen i samband med EU:s fiskeförhandlingar bör driva dessa förslag. Vi vill också ge rätt att införa sanktioner i form av indragna fiskekvoter mot medlemsstater som inte klarar centrala miljörelaterade krav. har mycket begränsade påtryckningsmedel till sitt förfogande gentemot medlemsstater som inte sköter sig. Detta bör ges regeringen till känna. Fiskeflottan, punkt 9 (V) av (V).