bet · GY01TU17 · 2011-03-30 00:00:00 — Motionären föreslår därför att ska få i uppdrag att tillsammans med näringslivet och berörda myndigheter undersöka behovet av att anpassa infrastrukturen för turistresmål som är starkt säsongsbundna eller knutna till ett visst evenemang. I motion 2010/11:T508 av m.fl. (S) lämnas önskemål om att i infrastrukturplaneringen studera förutsättningarna att avsätta medel till en särskild pott för lokala och regionala infrastruktursatsningar. Motionärerna anför att vilken typ av åtgärd som passar bäst i de olika delarna av landet beror mycket på lokala och regionala förutsättningar, och de understryker därför vikten av att länen själva får formulera vilken typ av lösningar som är bäst lämpade just för dem. Genom en s.k. hela-landet-pott föreslås länen ha möjlighet att via ansöka om medel för infrastrukturåtgärder som har fokus på jobb, klimat och kollektivtrafik. Motionärerna framhåller att potten ska användas till att utöka kollektivtrafiken, exempelvis genom förbättra utnyttjandet av lågtrafikerade banor. Motionärerna understryker vidare att åtgärderna ska ge effekt i närtid, både för att skapa jobb och för att ge snabba förbättringar för resenärer. Prioriteringar för trafikens infrastruktur Utskottet har behandlat motioner med önskemål om att prioritera specifika faktorer vid bedömningen och prioriteringen av infrastrukturinvesteringar, senast i betänkandet Åtgärdsplanering för transportsystemet 20102021 m.m. (bet. 2009/10:TU24). Utskottet bedömde här att flertalet av de faktorer som enligt motionerna skulle beaktas vid utformningen av det framtida transportsystemet t.ex. behovet av infrastrukturinvesteringar som främjar ett klimatanpassat transportsystem liksom regional utveckling inkluderades i de prioriteringar som legat till grund för den genomförda åtgärdsplaneringen. Enligt utskottets mening äger denna bedömning giltighet även för de motionsyrkanden som redovisas ovan. Regeringens infrastrukturproposition Framtidens resor och transporter infrastruktur för hållbar tillväxt (prop. 2008/09:35), propositionen Mål för framtidens resor och transporter (prop. 2008/09:93) och beslut med anledning av dessa angav, tillsammans med regeringens planeringsdirektiv (N2008/8698/IR m.fl.), förutsättningarna för trafikverkens och länens arbete i åtgärdsplaneringen. Utskottet påminner om att det i infrastrukturpropositionen underströks att vägledande prioriteringar har varit att utveckla transportsystemet så att bl.a. tillväxten stöds, så att fler människor kommer i arbete i fler och växande företag i hela landet och så att arbetsmarknadsregionerna vidgas. I sammanhanget framhöll regeringen bl.a. behovet av en effektiv samordning av trafikslagen, behovet av ökade godstransporter på järnväg och besöksnäringens behov i glesbygdsområdena. Regeringen lämnar i skrivelsen Åtgärdsplaneringen för transportsystemet 20102021 (skr. 2009/10:197) en redogörelse för åtgärdsplaneringen som lett fram till fastställelsen av en nationell plan för transportsystemet 20102021 och fastställelsen av ekonomiska ramar för länsplaner för regional transportinfrastruktur 20102021. Regeringen framhåller här bl.a. att regionförstoring ökar möjligheterna för individer att hitta attraktiva arbetsplatser och livsmiljöer inom pendlingsavstånd. Regeringen uppmärksammar även att besöksnäringen är en växande näringsgren där god tillgänglighet kan ha avgörande betydelse. Av regeringens skrivelse framgår också att regeringen bl.a. kompletterat trafikverkens förslag med vissa satsningar som har koppling till godstrafik. Utskottet välkomnade i betänkande 2009/10:TU24 det trafikslagsövergripande perspektivet som kännetecknat den genomförda åtgärdsplaneringen och noterade i sammanhanget bl.a. att frågan om förbättrad infrastruktur i anslutning till de kombiterminaler som är mest centrala för det svenska transportsystemet hade övervägts i samband med trafikverkens arbete med att upprätta den nationella planen för transportsystemet. Med anledning av önskemålen rörande besöksnäringen i motionerna T231 (FP) och T519 (C) vill utskottet också uppmärksamma att regeringen uppdrog åt att inrätta ett utvecklingscenter för turistnäringen för att bl.a. samordna resurser för att främja rese- och turistnäringens tillväxt (dnr N2010/4941/FIN). TRIP Turistnäringens Utvecklingscenter invigdes sedermera och bland deltagande myndigheter finns bl.a. Transportstyrelsen, och Trafikanalys. Ett av syftena med centret är att se till att sektorns behov av en väl fungerande infrastruktur tillvaratas. I flera av motionerna framförs önskemål om ökade satsningar i järnvägssystemet. Utskottet kan i denna del hänvisa till att frågor rörande bl.a. järnvägens kapacitet och robusthet behandlats i betänkandet Järnvägs- och kollektivtrafikfrågor (bet. 2010/11:TU13). Utskottet vill vidare i sammanhanget framhålla att regeringen beslutade att uppdra åt att, med nu gällande nationell plan för utveckling av transportsystemet som grund, utreda behovet av ökad kapacitet i det svenska järnvägssystemet (dnr N2011/1933/TE). ska enligt uppdraget lämna förslag till effektiviserings- och kapacitetshöjande åtgärder som kan vidtas för att tillgodose kapacitetsbehovet. Aspekter som enligt uppdraget särskilt bör belysas är bl.a. identifieringen av flaskhalsar, behovet av följdinvesteringar i andra delar av transportsystemet och hur drifts- och underhållsåtgärder kan bidra till en effektivitetsökning. Uppdraget ska slutredovisas . Utskottet välkomnar detta initiativ. Utskottet vill vidare påminna om att även motioner om höghastighetsbanor har behandlats vid ett flertal tillfällen, senast i betänkandena /10:TU24 och 2010/11:TU1. Utskottet har i dessa sammanhang framhållit att utbyggnaden av höghastighetsbanor utgör en intressant och strategisk satsning. har det konstaterats att det alltjämt saknas ansvarsfullt underbyggda kalkyler som gör att det går att hävda att en utbyggnad i är samhällsekonomiskt väl motiverad. Utskottet noterar med tillfredsställelse att det i ovannämnda uppdrag till framgår att verket även ska analysera olika alternativ för höjd hastighetsstandard och att bl.a. betänkandet Höghastighetsbanor ett samhällsbygge för stärkt utveckling och konkurrenskraft (SOU 2009:74) ska beaktas i arbetet. Utskottet vill också påminna om att regeringen i fastställelsebeslutet av den nationella planen (dnr N2009/6374/TE m.fl.) gav i uppdrag att, för övriga åtgärder som är nödvändiga för utvecklingen av transportsystemet inom en ram på för perioden 20102021, redovisa ett förslag till fördelning av medlen utifrån de transportpolitiska målen. Härigenom kan ytterligare ett antal satsningar komma att genomföras som bl.a. rör de önskemål som framförs i motionerna ovan. förslag överlämnades sedermera (TRV2010/26674A) och bereds inom (). Mot bakgrund av ovanstående avstyrks motionerna T222 (FP) yrkande 1, T231 (FP), T441 (KD) yrkandena 1, 3 och 4, T443 (S) yrkande 1, T489 (M, KD, C, FP) yrkandena 1 och 2 samt T519 (C). Transportsystemet är ett viktigt instrument i samhällsbyggandet såväl i gles- och landsbygder som i små och medelstora städer och i storstadsområden. Utskottet anser i likhet med vad som anförs i motion T508 (S) att det regionala inflytandet i infrastrukturplaneringen är betydelsefullt; härigenom kan de åtgärder främjas som är bäst lämpade för de lokala och regionala förutsättningar som råder i olika delar av landet. Regeringen anförde i den senaste infrastrukturpropositionen (prop. 2008/09:35) att ordningen med länsplaner som beslutas på regional nivå fungerar väl och ger ett reellt regionalt inflytande över planeringsramens användning. Utskottet instämmer i denna bedömning. Utskottet vill också framhålla, i likhet med vad som anges i budgetpropositionen (prop. 2010/11:1 utg.omr. 22), att en ökad samordning mellan regional och nationell nivå skapar bättre förutsättningar för att utveckla ett sammanhållet transportsystem. Utskottet påminner om att regeringen inför åtgärdsplaneringen uppdrog åt länen att för respektive län upprätta ett förslag till transportslagsövergripande länsplan för regional transportinfrastruktur för perioden 20102021 (dnr N2008/8698/IR m.fl.). Regeringen underströk i sammanhanget att de långsiktiga trafikslagsövergripande länsplanerna för regional transportinfrastruktur skulle förankras politiskt i länen. Regeringen fastställde ramen för länsplanerna till . I regeringens skrivelse om åtgärdsplaneringen (skr. 2009/10:197) konstaterades det sedermera att avvägningarna i förslagen till länsplaner visade att regionerna strävat efter att stärka näringslivets konkurrenskraft genom åtgärder för att öka både arbetsmarknadsregionernas storlek och tillgängligheten i godstransportsystemet. Det konstaterades vidare att länsplanerna prioriterat en stärkt kollektivtrafik för att förbättra tillgängligheten och minska klimatpåverkan. Utskottet bedömer mot bakgrund av vad som anförts ovan att syftet med motionen om att säkra det regionala inflytandet vid planeringen av transporternas infrastruktur är väl tillgodosett. Motion T508 (S) avstyrks följaktligen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag som väckts om olika finansieringsfrågor. Utskottet understryker att frivillig medfinansiering är ett angeläget sätt att öka investeringsvolymen. Utskottet betonar också att anslagsfinansiering av infrastrukturinvesteringar förbättrar överskådligheten i statsbudgeten liksom möjligheter till helhetssyn. Jämför reservation 2 (S, MP, V). I motion 2010/11:T441 yrkande 5 av (KD) anförs att medfinansiering av infrastrukturprojekt i grunden är positivt. Det understryks dock att rika kommuner inte ska kunna köpa sig före i kön när det gäller den statliga finansieringen av infrastrukturinvesteringar. Motionären konstaterar att de flesta landsbygdskommuner saknar ekonomiska möjligheter att medfinansiera projekt och menar att detta inte får innebära att medfinansierade projekt i storstadsregioner prioriteras före projekt i glesare regioner. I motion 2010/11:T352 av m.fl. (S) understryks vikten av att staten och vid infrastrukturplaneringen ser till helheten i samhällsbygget. De anser att regeringen upphöjt medfinansiering till princip vid byggandet av statlig infrastruktur och att detta ur många aspekter innebär en högst olycklig utveckling. Enligt motionärerna grumlas härigenom gränsen mellan det statliga och det kommunala åtagandet. De anför också att det inte kan uteslutas att kommunernas möjlighet att medverka finansiellt i vissa fall har kommit att styra de nationella prioriteringarna i stället för behovet. Vidare framhålls det att medfinansieringen innebär mindre pengar till skola, vård och omsorg. Motionärerna anför att förhandlingarna mellan staten och regionerna om medfinansiering präglas av ett stort mått av godtycke och att det därför behövs en mycket tydligare statlig policy för i vilka situationer som medfinansiering är aktuell och vilka finansieringslösningar som kan användas. Även i motion 2010/11:T427 av (S) framförs oro över att det växande kravet på medfinansiering innebär att infrastruktursatsningarna kommer att styras av de enskilda kommunernas ekonomiska förutsättningar i stället för var de största behoven finns. Motionären anser att denna utveckling leder bort från att staten tar det gemensamma ansvaret för infrastruktursatsningarna och att vissa delar av landet då aldrig kommer att få ta del av dessa. Det framhålls också att medfinansieringen innebär mindre pengar till skola, sjukvård och äldreomsorg. I motion 2010/11:T303 av (M) förordas en översyn av redovisningsprincipen för infrastrukturinvesteringar. Motionären anför att nuvarande princip om att alla investeringar ska rymmas under utgiftstaket får till följd att samhällsekonomiskt lönsamma investeringar stoppas eller skjuts , då de dessutom blir dyrare att färdigställa. I stället förespråkas en ändrad redovisningsprincip där nya större väg- och järnvägsprojekt bokförs som en investering. Härigenom skulle avskrivningar kunna ske och om avskrivningstiden kopplas till projektets livslängd skulle den årliga kostnaden för avskrivningar bli mycket låg. Motionären framhåller att detta i högre grad skulle ge budgetutrymme för underhåll och drift av befintliga vägar och järnvägar. Vidare anförs att staten skulle kunna fastställa en långsiktig investeringsram för en stabil och löpande utbyggnad av infrastrukturen. Utskottet har behandlat motioner om medfinansiering ett flertal tillfällen, senast i betänkandet Åtgärdsplanering för transportsystemet 20102021 m.m. (bet. 2009/10:TU24). Utskottet framhöll då bl.a. att frivillig medfinansiering kunde vara ett angeläget sätt att öka investeringsvolymen och att ökat samarbete också kunde ge en bättre utformning av åtgärderna och skapa utrymme för fler förbättringar av den statliga infrastrukturen. Utskottet ställer sig alltjämt bakom denna bedömning. Regeringen fastställde den nationella trafikslagsövergripande planen för utveckling av transportsystemet samt definitiva ekonomiska ramar för trafikslagsövergripande länsplaner för regional transportinfrastruktur för perioden 20102021 (dnr N2009/6374/TE). Av beslutet framgår att totalt ca har kunnat tillföras planeringssystemet genom avtal om medfinansiering som trafikverken och länen tecknat för enskilda objekt samt brukarfinansiering och EU-medel. Utskottet välkomnar detta betydande tillskott, inte minst givet de stora eftersläpningar av infrastrukturinvesteringar som finns. Med anledning av den oro som uttrycks i motionerna om möjligheten till medfinansiering vill utskottet understryka att denna möjlighet inte ska påverka den grundläggande ansvarsfördelningen mellan statliga och kommunala aktörer för samhällets infrastruktur. Utskottet vill i sammanhanget framhålla att regeringen beslutade om att tillsätta en utredning () för att föreslå processer och riktlinjer för medfinansiering av transportinfrastruktur i det framtida planeringssystemet för transportsystemet (dir. 2010:92). Utredningen ska enligt uppdraget bl.a. behandla frågan om hur spelregler och rollfördelning mellan staten och och privat sektor kan förtydligas. Utskottet välkomnar detta. Utskottet vill vidare understryka att medfinansiering är en frivillig uppgift och ska inte kunna bli en förutsättning och grundläggande del av finansieringen av den statliga infrastrukturen. Det konstateras i tidigare nämnda uppdrag att det finns farhågor om att medfinansiering kan bli ett sätt att köpa sig förbi kön och därför leder till att samhällsekonomiska värderingar inte blir tillräckligt styrande vid prioriteringen av statliga investeringar. Utskottet noterar med tillfredsställelse att det mot denna bakgrund även anges att utredningen ska analysera under vilka omständigheter medfinansiering kan bidra till val av infrastrukturinvesteringar som är effektiva ur ett bredare samhällsperspektiv och hur det kan säkerställas att lokal medfinansiering inte leder till suboptimerade lösningar sett i ett systemperspektiv. En särskild fråga som lyfts upp i sammanhanget är om medfinansiering bör kunna påverka prioriteringen mellan och utformningen av objekt, och i så fall på vilket sätt. Uppdraget ska slutredovisas . lämnade delbetänkandet Medfinansiering av transportinfrastruktur utvärdering av förhandlingsarbetet jämte överväganden om brukaravgifter och lånevillkor (SOU 2011:12). I delbetänkandet konstateras att spelregler och förhandlingsmandat inte hade kommunicerats i förväg, vilket medfört att utrymmet för lokala variationer och kreativa lösningar har varit stort. Detta har i sin tur har lett till betydande skillnader i utformning och tolkningar av såväl överenskommelsernas utformning som planering och genomförande av själva förhandlingsarbetet. Utskottet noterar med tillfredsställelse att det framgår att parterna i de allra flesta fallen säger sig vara nöjda med såväl resultaten som arbetets genomförande givet de otydliga förutsättningarna. Utskottet konstaterar att något som anges fortfarande vara oklart är parternas tolkning av i vilken mån det har varit möjligt för medfinansiären att påverka objektets utformning eller prioritering i förhållande till andra objekt. Utskottet emotser med intresse . Med hänvisning till det ovan sagda avstyrker utskottet motionerna T352 (S), T427 (S) och T441 (KD) yrkande 5. Utskottet har också behandlat motioner om att lånefinansiera infrastruktursatsningar i stället för att anslagsfinansiera och direktavskriva dem. Utskottet underströk i betänkande 2009/10:TU24 att grundprincipen enligt budgetlagen (1996:1059) är att infrastrukturinvesteringar ska finansieras med anslag över statsbudgeten. Vidare framhölls det att förarbetena till lagen (prop. 1995/96:220) betonat att anslagsfinansiering av investeringar ger bättre överblick och större inflytande än lånefinansiering. Budgetlagen har reformerats (prop. 2010/11:40, bet. 2010/11:KU14, rskr. 2010/11:177) men huvudprincipen om anslagsfinansiering av investeringar har inte förändrats. Utskottet anser alltjämt att anslagsfinansiering förbättrar överskådligheten i statsbudgeten liksom möjligheter till helhetssyn. Utskottet vill också åter betona att lånefinansiering, på samma vis som anslagsfinansiering, påverkar (minskar) den offentliga sektorns finansiella sparande. Som framhålls i finansutskottets yttrande i samband med behandlingen av den reformerade budgetlagen (yttr. 2010/11:FiU2y) är det realekonomiskt inte någon skillnad om en investering anslagsfinansieras eller finansieras med lån i ; i båda fallen är effekten på statsbudgetens saldo lika med investeringsutgiften. En utökad lånefinansiering får således konsekvenser för möjligheterna att uppfylla överskottsmålet enligt vilket den offentliga sektorns finansiella sparande ska motsvara av bruttonationalprodukten (BNP). Det kan även noteras att finansutskottet i sitt yttrande anför att lånefinansiering riskerar att försvaga både budgetprocessen och inflytande över investeringsbesluten. Regeringen underströk i propositionen Framtidens resor och transporter infrastruktur för hållbar tillväxt (prop. 2008/09:35) att lånefinansiering inte kommer att föreslås för nya objekt såvida kostnaderna inte täcks av brukaravgifter e.d. Utskottet välkomnar alltjämt denna utgångspunkt. Utskottet ställer sig därmed bakom sitt tidigare ställningstagande och tar således avstånd från en övergång till generell lånefinansiering som innebär att kostnaderna inte syns inom utskottets utgiftsområde 22 Kommunikationer, men likväl inskränker det finansiella utrymmet i statsbudgeten som transparensen i budgetberedningen eroderas. Motion T303 (M) avstyrks följaktligen. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om en förenklad planeringsprocess och om minskad klimatpåverkan genom effektivare samhällsplanering. Utskottet pekar på att syftet med motionsförslagen tillgodoses genom ett flertal vidtagna initiativ. Jämför särskilt yttrande (MP, V). I motion 2010/11:T491 av (M) anförs att regeringen bör se över möjligheterna att förenkla regelverket kring infrastrukturprocessen samt begränsa överklagandekretsen. Motionären pekar på att effekten av flera viktiga satsningar i landet har minskat på grund av de flaskhalsar som har uppstått; ofta handlar det om vägavsnitt som inte har färdigställts, bl.a. på grund av det behövs särskilt kostsamma geotekniska lösningar. Motionären understryker därför att det vid angelägna infrastrukturprojekt är oerhört viktigt att alla delar är finansierade, även de områden som hyser en särskilt svår geoteknik. I motion 2010/11:T409 yrkande 1 av (KD) understryks behovet av att satsa på klimatsmart samhällsplanering med minskade avstånd mellan bostad, arbete och offentlig service. Motionären anser att särskild uppmärksamhet bör riktas mot framväxten av köpcentrum utmed infartsvägarna till städerna, s.k. externhandel. Motionären pekar på att dessa köpcentrum är svåra att nå med kollektivtrafik och därför bidrar till att öka bilberoendet och utsläppen. I motion T491 (M) efterfrågas en översyn av planeringsprocessen för trafikinfrastrukturen. Utskottet vill med anledning av detta påminna om att trafikverken överlämnade slutrapporten till nytt planeringssystem för transportsystemet (dnr N2010/1684/TE) och att (dir. 2009:16) överlämnade sitt betänkande Effektivare planering av vägar och järnvägar (SOU 2010:57). Förslagen bereds inom (). Utskottet vill också hänvisa till att motionsförslag om att se över planeringsprocessen behandlades i utskottets betänkande om kostnadskontroll i stora väginvesteringar (bet. 2010/11:TU14). Motionsförslagen avstyrktes med hänvisning till den pågående översynen, och utskottet förutsatte att regeringen utifrån detta arbete skulle komma att vidta lämpliga åtgärder för att effektivisera det nuvarande planeringssystemet. Av samma skäl avstyrker utskottet nu även motion T491 (M). Minskad klimatpåverkan genom effektivare samhällsplanering I motion T409 (KD) yrkande 1 framhålls betydelsen av en klimatsmart samhällsplanering. Utskottet instämmer i att vissa transporter skulle kunna undvikas vid en bättre tillgänglighet och att det mot denna bakgrund är angeläget med en framsynt samhällsplanering i t.ex. miljöer. Utskottet påminner om att det befintliga miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö bl.a. anger att städer, tätorter och annan bebyggd miljö ska utgöra en god och hälsosam livsmiljö samt medverka till en god regional och global miljö och att byggnader och anläggningar ska lokaliseras och utformas på ett miljöanpassat sätt (prop. 2000/01:130, bet. 2001/02:MJU3, rskr. 2001/02:36). I propositionen Svenska miljömål för ett effektivare miljöarbete (prop. 2009/10:155) förtydligas att preciseringarna av miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö bl.a. inbegriper att en långsiktigt hållbar bebyggelsestruktur utvecklas både vid nylokalisering av byggnader, anläggningar och verksamheter och vid användning, förvaltning och omvandling av befintlig bebyggelse som byggnader utformas hållbart städer och tätorter planeras utifrån ett sammanhållet och hållbart perspektiv på sociala, ekonomiska samt miljö- och hälsorelaterade frågor infrastruktur för energisystem, transporter, avfallshantering m.m. integreras i stadsplaneringen och utformas för att minska resurs- och energianvändning samt klimatpåverkan. Utskottet vill framhålla att regeringen i proposition 2009/10:155 betonar att en medveten samhällsplanering spelar en viktig roll i klimat- och miljöarbetet då det ger mindre klimatpåverkande utsläpp genom ett mer transportsnålt och energieffektivt samhällsbyggande. Regeringen anför att en hållbar stadsutveckling kräver bred samverkan av många aktörer på lokal nivå, kunskaps- och erfarenhetsutbyte och en samhällsplanering som är sektorsövergripande. Utskottet delar denna uppfattning. Utskottet vill vidare påminna om att regeringen inledde en satsning på hållbara städer genom att tillsätta en delegation med uppgiften att verka för en hållbar utveckling av städer, tätorter och bostadsområden. I budgetpropositionen föreslog regeringen att satsningen på hållbara städer fortsätter (prop. 2010/11:1 utg.omr. 20 Allmän miljö- och naturvård). Utskottet vill i sammanhanget också framhålla att det på uppdrag av trafikutskottet, civilutskottet och miljö- och jordbruksutskottet har tagits fram en forskningsöversikt med fokus på hur hållbara och klimatsmarta städer kan se ut ; Hållbara städer med fokus på transporter, boende och grönområden (2010/11:RFR3). I rapporten anförs att det för att skapa trafiksystem för hållbart transportbeteende bl.a. behövs att transportkonsekvenser och transportlösningar inkluderas tidigt i planeringsprocesser även i andra samhällssektorer, t.ex. lokalisering av verksamheter integrerade åtgärdsplaner för hållbara transporter i städer, där markanvändning, lokalisering och transportfrågor kopplas samman tydliga kopplingar mellan städernas utveckling/planering och nationella/regionala trafikplaneringsfrågor eftersom enskilda städer ensamma varken äger problemen eller lösningarna