bet · GY01NU14 · 2011-04-15 00:00:00 — Utskottet kan inte se några avgörande principiella skäl till att kommuner genom införande av en vetorätt mot uranprospektering ska kunna förhindra denna kunskapsuppbyggnad. Ett sådant förbud skulle dessutom i praktiken vara utan betydelse då det i normala fall är mer eller mindre oundvikligt att även finna uran i samband med att man söker efter andra . Ett mer långtgående förbud mot prospektering av alla de som kan förekomma med uran vore orimligt och starkt negativt för mineralprospekteringen i och därmed även starkt negativt för möjligheterna till en framtida livskraftig gruvindustri i vårt land. I en reservation (S, V, MP) till stöd för flera av de då aktuella motionerna anfördes bl.a. följande: Uran är ett av de som omfattas av minerallagen. Brytning av uran är en verksamhet som riskerar att leda till betydande negativa miljökonsekvenser och som kan vara ett hot mot människors hälsa. Det är för oss en självklarhet att lokala och regionala aktörer tillåts utöva ett betydande inflytande över beslut med dessa eventuella konsekvenser. Även om regeringens tillåtlighetsprövning tillsammans med det kommunala vetot gör att lokala och nationella intressen ofta kan beaktas på ett bra sätt anser vi att en översyn av lagstiftningen behöver genomföras. Vi vill understryka att vi inte ser framför oss någon uranbrytning i . Vi anser därför att de förändringar av lagstiftningen som är nödvändiga för att säkerställa det principiella ställningstagandet bör genomföras. När det gäller frågan om uranprospektering anser vi i likhet med flera motionärer från partier på båda sidor om blockgränsen att det lokala och regionala inflytandet måste stärkas. Det finns anledning att se över frågan om hur enskilda, kommuner, länsstyrelser m.fl. kan få bättre information, insyn och påverkansmöjligheter i samband med uranprospektering. Regeringen bör även göra provborrning efter uran tillståndspliktig. I den händelse dessa förslag inte får eftersträvat resultat i termer av en mer fullödig miljöprövning och bättre lokal och regional förankring av frågor om prospektering efter uran bör det övervägas om sådan verksamhet bör kringgärdas med ytterligare restriktioner. Till reservationen fogades ett särskilt yttrande där representanterna för S, V och MP framförde följande: Vi ser inte framför oss någon uranbrytning i och avser i regeringsställning att genomföra de förändringar av lagstiftningen som är nödvändiga för att säkerställa detta principiella ställningstagande. Det vore bra om den nuvarande regeringen kunde redovisa hur den ser på eventuell uranbrytning i . Utskottet tar inledningsvis ställning till motioner i vilka det begärs ett lagfäst förbud mot uranbrytning. Därefter behandlar utskottet motionsyrkanden som gäller prospektering efter uran. Av redovisningen ovan framgår att en ansökan om tillstånd för eventuell uranbrytning ska tillåtlighetsprövas av regeringen, att kommuner har vetorätt mot brytning av uran och att sådan brytning kringgärdas av strikta miljörestriktioner. Utskottet anser att bestämmelserna på detta område är tillfyllest och ser således inga skäl att skärpa dem ytterligare genom att införa ett generellt förbud mot uranbrytning i linje med vad som begärs i motionerna 2010/11:N330 (MP) och 2010/11:N280 (V). Motionerna avstyrks i berörda delar. I motion 2010/11:N342 (S) förordas ett förbud mot uranbrytning i . Geografiska områden som av olika skäl är av riksintresse finns avgränsade i . Eventuella revideringar av dessa avgränsningar bör behandlas samlat exempelvis när regeringen tar ställning till förslag på detta område från . Utskottet ser inga skäl för att föregripa dessa ställningstaganden. Motionen avstyrks liksom även motion 2010/11:N240 (M) om en statlig uranfond. har tagit ställning till motioner om ökat lokalt inflytande i samband med prospektering efter uran. Utskottet har då bl.a. konstaterat att prospektering som i någon utsträckning omfattar uran är värdefull då den kan öka möjligheterna att finna andra brytvärda . Vidare har utskottet påpekat att en vetorätt mot uranprospektering i praktiken skulle vara utan betydelse då det ofta är oundvikligt att finna uran när man söker efter andra . När det gäller de miljöargument som förs fram mot uranprospektering är det utskottets uppfattning att befintlig miljölagstiftning säkerställer att prospekteringsverksamheten sker på ett sätt som inte äventyrar människors hälsa eller naturmiljön. Som har redovisats tidigare i detta betänkande har utskottet tagit initiativ till att det ska genomföras en översyn av minerallagen som syftar till att markägare och kommuner med ökad tydlighet och effektivitet får tidig information om vad en prospektering avser och hur den ska genomföras. När det gäller sådan prospektering som inbegriper uran torde denna information vara av särskilt stort värde. Med det anförda avstyrks motionerna 2010/11:N377 (S), 2010/11:N396 (S), 2010/11:N328 (MP), 2010/11:N330 (MP) och 2010/11:N280 (V). De tre sistnämnda motionerna avstyrks i berörda delar. Prospektering efter och utvinning av naturgas eller andra fossila bränslen Utskottets förslag i korthet avslår motioner om prospektering efter och utvinning av fossil energi. I sitt ställningstagande hänvisar utskottet bl.a. till den översyn av minerallagen som utskottet föreslår. Jämför reservation 4 (MP, V) och särskilt yttrande (S). I motion 2010/11:N414 (S) konstateras att en svensk kommun genom att lägga in sitt veto kan stoppa vindkraftsetableringar. Enligt motionären är det mycket märkligt att motsvarande vetorätt inte finns när det gäller att stoppa utvinning av fossil energi som olja och gas. Det rimmar mycket illa med gällande miljömål. Hon anser att det är dags för kommuner att få vetorätt när det gäller utvinning av fossil energi. Det skulle långsiktigt vara bra för klimatet och miljön och ge kommunerna verktyg att stå emot storföretags långtgående exploatering i vinstsyfte. I avvaktan på att kommunerna får denna vetorätt skulle man kunna skydda naturområdena på genom ett moratorium mot utvinning. har mycket goda förutsättningar att utveckla och använda förnybar energi, sägs det i motion 2010/11:N439 (MP). Utvinning av naturgas (fossilgas) eller andra fossila energiråvaror skulle vara mycket hämmande för utbyggnaden av förnybar energi. Det pågående gasprojektet i är ett exempel på detta. Med tanke på det oerhört allvarliga hot som klimatförändringarna innebär vore det, enligt motionärerna, ytterst omoraliskt att godkänna utvinning av fossila energiråvaror i som ytterligare spär på den globala uppvärmningen. För att ska ha en konsekvent linje i klimatfrågan bör minerallagen ändras så att såväl prospektering efter som utvinning av kol, olja och naturgas förbjuds. Naturgas är ett fossilt bränsle, slås det fast i kommittémotion 2010/11:N279. Vidare konstateras att det finns en omfattande opinion mot planerna på gasutvinning i . Motionärerna menar att regeringen inte bör godkänna en storskalig utvinning av fossila bränslen i , exempelvis Shells planer på att utvinna fossil naturgas i . Bestämmelser kring prospektering efter eller utvinning av naturgas Utöver de tillstånd som utfärdas av Bergsstaten för prospektering eller utvinning är flera av de verksamheter som är aktuella kring naturgas även tillstånds- eller anmälningspliktiga enligt . Enligt förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd krävs tillstånd av eller miljödomstolen för utvinning av naturgas. Krav ställs även på att det finns en miljökonsekvensbeskrivning. Djupborrning som inte gäller utvinning av naturgas är endast anmälningspliktig. Provborrning som är mer ytlig och som alltså inte kan anses omfattas av begreppet djupborrning kan därmed vara undantagen från anmälningsplikten. Sådan borrning kan dock i stället omfattas av kraven på anmälan till enligt 12 kap. 6 § . meddelar att man planerar att se över behovet av att ändra formuleringarna kring borrning i förordningen. kan, om det behövs i det enskilda fallet, kräva att det upprättas en miljökonsekvensbeskrivning. kan också förelägga om de försiktighetsmått som behövs eller att helt förbjuda viss verksamhet. Prospektering efter gasformiga kolväten Enligt uppgift från SGU till finns det för tillfället 26 beviljade undersökningstillstånd som gäller för gasformiga kolväten. Därutöver finns två tillstånd för olja och gasformiga kolväten. Det ena innehas av AB Igrene som bedriver prospektering efter djupgas i Siljansringen. Det andra innehas av och gäller prospektering efter olja utanför . Av de 27 undersökningstillstånden som avser gas utfärdades det första . bedrevs ingen gasprospektering i . Shells provborrningar efter naturgas i ansökte 2008 om tillstånd för att prospektera efter naturgas inom ett större område i . genomförde bolaget borrningsarbeten efter gas i berggrunden i , och kommuner. Arbetet avslutades och har laboratorieanalyser genomförts. Shells undersökningstillstånd enligt minerallagen för att söka efter naturgas i går ut . meddelade att de avslutar borrningarna då det inte visat sig finnas tillräckligt med gas i berggrunden för att den ska vara lönsam att utvinna. Bolaget kommer därför inte att ansöka om en förlängning av de tillstånd som löper ut . Ansökan om koncession för utvinning av naturgas Gällande undersökningstillstånd för gasformiga kolväten är lokaliserade till , , och . Enligt uppgifter till från länsstyrelserna i dessa län är det endast i som det finns en ansökan om tillstånd för utvinning inne för prövning. Sökande är Tekniska Verken i och ansökan avser tio borrhål på . Den svenska minerallagen utgör tillsammans med och därtill knutna författningar en garanti mot att svenska naturtillgångar brukas på ett ovarsamt och ohållbart sätt. Det råder dessutom en bred enighet i om att användningen av fossila energikällor måste minska. Såväl det globala klimatet som människors närmiljö är beroende av att nyttjandet av kol, olja och gas reduceras. Utskottet har pekat på värdet av goda möjligheter för olika intressenter att undersöka den svenska berggrunden, vilket kan resultera i ökade kunskaper som på olika sätt gagnar vårt land. Prospektering efter exempelvis naturgas inom ramen för gällande strikta miljörestriktioner bör, enligt utskottets uppfattning, därför inte förbjudas i linje med vad som föreslås i motion 2010/11:N439 (MP). Gällande restriktivitet när det gäller att låta naturgas spela mer än en marginell roll i det svenska energisystemet är, enligt utskottets uppfattning, tillräckligt för att det ska vara obehövligt att lagstifta mot utvinning av såväl naturgas som andra fossila bränslen. Motionen avstyrks i berörd del. När det gäller frågor om ökat kommunalt inflytande i samband med prospektering efter och utvinning av fossil energi vill utskottet erinra om att utskottet tidigare i detta betänkande har föreslagit en översyn av minerallagen som syftar till att markägare och kommuner med ökad tydlighet och effektivitet får tidig information om vad en prospektering avser och hur den ska genomföras. Utskottet anser att det saknas skäl för att föregripa utredningens resultat genom att förorda en vetorätt mot utvinning av fossil energi i linje med vad som efterfrågas i motion 2010/11:N414 (S). Avslutningsvis konstaterar utskottet att motion 2010/11:N279 (V) om storskalig utvinning av fossila bränslen i ger intryck av att motionärerna vill att ska uppmana regeringen att föregripa eventuella tillståndsprocesser eller att genom ett uttalande ska binda upp regeringen i dess roll som självständig aktör inom ramen för denna prövning. Utskottet vill erinra om det olämpliga i att fattar beslut med den innebörden. Enbart detta faktum fungerar som en tillräcklig grund för att avstyrka motionen. Utskottets förslag i korthet avslår ett antal övriga motioner med mineralpolitisk anknytning. Dessa gäller bl.a. stadsomvandlingen i och och en avveckling av Bergsstaten. Jämför reservation 5 (MP). Den s.k. stadsflytten av till följd av utbyggnaden av gruvan kommer att pågå , sägs det i motion 2010/11:N239 (M). befinner sig redan mitt i en liknande process som den som kommer att starta i . Den påverkan som sker på samhället och dess invånare är betydande. Den förändrade gruvdriften innebär en stor anspänning för kommunerna och för samhällsplaneringen. Men det är enskilda människor som påverkas mest, i synnerhet de som har sitt eget boende i anslutning till rasområdena. Motionären anser att ska uppmana regeringen att beakta konsekvenserna för enskilda personers situation och egendom av den fortsatta utvecklingen av gruvverksamheten. I motion 2010/11:N328 (MP) påpekas problemen med att den svenska lagstiftningen är underställd EU:s lagstiftning. Om en svensk kommuns rätt att säga nej till mineralbrytning enligt den svenska lagstiftningen inte har något värde i den överordnade EU-lagstiftningen så är det mycket allvarligt. Det vore dock mycket olyckligt om en svensk kommun förlorade en tvist i EG-rätten där svenska miljö- och naturvårdsintressen ställts mot försörjningskrav på EU-nivå. bör därför agera inom EU för att säkerställa att en sådan händelse inte ska kunna inträffa. Om det är möjligt att stoppa risken för sådana ingrepp med hjälp av nationell lagstiftning bör även den vägen prövas. Regeringen bör med andra ord, med alla rimliga medel, verka för att EU:s rätt till svenska naturtillgångar avvecklas. har sedan hundratals år lagar som gör att vem som helst kan beviljas tillstånd att undersöka eller bryta en mineralfyndighet inom ett område, oavsett vem som äger marken, noteras det i motion 2010/11:N206 (C). Bergsstaten beviljar dessa tillstånd. Motionären anser att beslutsbefogenheten bör decentraliseras till regional och nivå. Länsstyrelserna bör få ta över Bergsstatens tillståndsgivning medan kommunerna bör få möjlighet att utöva sitt planmonopol även vad gäller prospektering och utvinning. Markägaren bör ha sin äganderätt intakt, och vill någon annan prospektera så får denne sluta avtal med markägaren. I motion 2010/11:N436 (MP) erinras om den miljöolycka som hände vid Boliden AB:s anläggning i . Motionärerna anser att exploatering av naturtillgångar ska grundas på försiktighetsprincipen. Exploatören ska redovisa huruvida brytningen står i överensstämmelse med en långsiktigt hållbar utveckling och att den kan ske utan allvarliga miljökonsekvenser. Flera av de här aktuella motionerna behandlades i identisk eller snarlik lydelse av utskottet även (bet. 2009/10:NU14). I sitt ställningstagande noterade utskottet inledningsvis att så även var fallet (se bet. 2008/09:NU18). Beträffande motionen om den pågående stadsomvandlingen i och i förutsatte utskottet att de i (1987:10, fr.o.m. 2010:900) reglerade möjligheterna för enskilda och andra rättighetshavare att utöva inflytande under planeringsprocesserna tas till vara av berörda aktörer. Utskottet erinrade också om att den pågående omvandlingen på nära håll följs av representanter för den högsta politiska nivån inom ramen för den s.k. Malmfältsgruppens arbete. Angående det som sägs i den nu aktuella motionen 2010/11:N328 (MP) om EU:s rätt till svenska naturtillgångar, som också behandlades , framhöll utskottet att de farhågor som målas upp i motionen saknar grund och att det därför inte fanns skäl för att tillmötesgå önskemålet om ett tillkännagivande. Utskottet förutsatte vidare att agerar miljömässigt ansvarsfullt inom ramen för det arbete som bedrivs exempelvis inom EU och FN när det gäller naturtillgångar i allmänhet och då även i frågor om mineralutvinning. Några uttalanden från med denna inriktning ansåg utskottet således inte vara nödvändiga. Stadsomvandlingen i och i Sedan malmbrytningen startade i omkring 1900 har staden påverkats av denna. beslutade om en ny huvudnivå för järnmalmsgruvan i . hade Bergsstaten givit tillstånd för bearbetning av en ny malmkropp i och för en ny huvudnivå. Utvinningen innebär att ca 150 fastigheter i påverkas av deformationer och sättningar i marken. har slutit avtal med berörda fastighetsägare om flytt eller inlösen av husen. inrättade dåvarande näringsministern den s.k. Malmfältsgruppen. Gruppen är ett högnivåforum för dialog i övergripande frågor som rör gruvnäringens tillväxt i Malmfälten och de förändringar som kan bli aktuella i , och . Nuvarande näringsministern fortsatte arbetet i Malmfältsgruppen och är dess ordförande. I övrigt deltar företrädare för , berörda kommuner, myndigheter, företag och organisationer och andra intressegrupper. Konsekvenserna för enskilda personers situation och egendom av beslut som fattas med anledning av gruvinvesteringar i berörda kommuner hanteras bl.a. inom ramen för den lagstiftning som kommunerna, de statliga myndigheterna, och företagen har att följa. Möjligheter till samråd i planeringsprocesser, kostnadsansvar och ersättningsanspråk hanteras successivt i enlighet med aktuell lagstiftning. Genom reglerna i bl.a. aktiebolagslagen (2005:551), bolagsordningen, statens ägarpolicy, Svensk kod för bolagsstyrning och regeringens riktlinjer har ett stort ansvar i samband med stadsomvandlingen. Enligt tidigare uppgift från utövar staten ett aktivt ägande gentemot som bl.a. inkluderar ett hållbart miljömässigt och socialt ansvarstagande. Huvudansvaret för det statliga ägandet av företag ligger numera på . EU har lyft fram frågan om råvaruförsörjning och bl.a. identifierat kritiska metaller och som måste importera i stor mängd. Som gruvnation har en betydelsefull roll i det sammanhanget. har i ett meddelande (KOM(2008) 699) föreslagit att det ska utarbetas en integrerad europeisk råvarustrategi (det s.k. råvaruinitiativet, Raw Material Initiative). presenterade kommissionen ett nytt strategidokument med tydliga mål för att säkra och förbättra tillgången på råvaror för EU (KOM(2011) 25). Strategidokumentet tar upp frågor om stabilitet och transparens när det gäller priser på råvarumarknaden och bygger på de tre pelarna i råvaruinitiativet: säkra tillgång till råvaror från de globala marknaderna på rättvisa villkor främja en hållbar försörjning av råvaror inom EU främja resurseffektivitet och återvinning. Strategidokumentet består av två delar. Den första delen handlar om sambandet mellan de finansiella marknaderna och de fysiska råvarumarknaderna och hur handeln inom finanssektorn alltmer påverkar råvarumarknaderna. Den andra delen bygger på det nyssnämnda råvaruinitiativet och tar sikte på den faktiska tillgången på råvaror såsom mineraler, byggmaterial, trä och gummi. har i överläggningar med näringsminister inför rådets behandling av kommissionens strategidokument ställt sig bakom regeringens ståndpunkt. MP- och V-ledamöterna i utskottet anmälde en gemensam avvikande mening där de bl.a. betonade vikten av råvaruinitiativets fokus på icke energiutvinnande råvaror och att de inte kan acceptera olja, gas eller uran som del av en gemensam råvarustrategi. antog rådet för konkurrenskraft slutsatser om utmaningar på marknaderna för råvaror och basproduktion. Regeringen har välkomnat kommissionens strategidokument men hade gärna sett en tydligare inriktning på den europeiska industrins konkurrenskraft och behovet av en smidig tillgång till råvaror. Regeringen vill verka för att den råvarupotential som finns i och utnyttjas på ett effektivt och hållbart sätt. Vidare framhöll regeringen det angelägna i att betona råvaruinitiativets fokus på icke energiutvinnande råvaror. Samtliga motioner i detta avsnitt var i identisk eller snarlik lydelse föremål för utskottets ställningstagande . Utskottet anser inte att det har tillkommit sådana uppgifter eller omständigheter som gör att det finns skäl för utskottet att ompröva sin då redovisade uppfattning. Samtliga motioner avstyrks därför i berörda delar. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Minerallagen (utom frågor om uran och fossila bränslen), punkt 1 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2010/11:N436 yrkandena 1 och 2 samt 2010/11:N439 yrkande 1 och avslår motionerna 2010/11:C311 yrkandena 3 och 4, 2010/11:N243, 2010/11:N252, 2010/11:N275 och 2010/11:N379. Minerallagstiftningen tillkom i då staten hade intresse av att reglera mineralutvinningen till förmån för statens ekonomiska, industriella och militära intressen. Den då rådande uppfattningen om naturen som en outtömlig råvaruresurs har därefter emellertid kraftigt omvärderats. råder bred enighet om att samhället måste satsa på kretsloppstänkande och resursåtervinning. I det perspektivet är den nuvarande minerallagen onekligen föråldrad. Den gynnar ovarsam mineralexploatering som miljöhänsyn och mål om hushållning och kretslopp får stå tillbaka. I likhet med vad som sägs i motionerna 2010/11:N436 (MP) och 2010/11:N439 (MP) anser jag att det är angeläget med en modernisering av minerallagen i syfte att i första hand stärka miljöhänsyn, mål om hushållning samt kretslopp. Ett flertal frågeställningar som en sådan utredning bör behandla listas i den senare av de två nyssnämnda motionerna. Jag upprepar inte dessa frågor i denna reservation utan hänvisar i stället till motionen. Jag anser också att det är befogat att, så som anförs i den förstnämnda motionen, stärka kommuners och länsstyrelsers vetorätt mot prospektering och utvinning. Jag står även bakom det som sägs i motionen om att försiktighetsprincipen tydligt bör komma till uttryck i minerallagen och att den där ska överordnas andra aspekter på mineralhantering. Genom att jag tillstyrker de båda här omnämnda motionerna tillgodoses även grundtanken i motion 2010/11:N243 (S). Den sistnämnda motionen kan därför avstyrkas liksom även övriga motioner i avsnittet. Uranbrytning, punkt 2 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (V), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:N330 yrkande 2, bifaller delvis motion 2010/11:N280 yrkande 1 och avslår motionerna 2010/11:N240 och 2010/11:N342. Uran är ett av de som omfattas av minerallagen. Brytning av uran riskerar att leda till betydande negativa konsekvenser för miljö och hälsa. Regeringens hållning i frågan om uranbrytning i är allt annat än tydlig. Statsminister uttalanden om att kärnkraft och uranbrytning hänger intimt samman indikerar nu en betydande risk för att regeringen kommer att tillåta miljö- och hälsofarlig uranbrytning i vårt land. För oss är det en självklarhet att lokala och regionala aktörer tillåts utöva betydande inflytande över beslut om uranbrytning. Det kommunala vetot mot uranbrytning är, enligt vår uppfattning, således ett centralt inslag vid prövningen av tillstånd för uranbrytning. Vi har dock även deklarerat att vi inte ser framför oss någon uranbrytning i över huvud taget och anser därför att det är logiskt att lagstiftningen nu skärps i det syftet i linje med vad som föreslås i motionerna 2010/11:N330 (MP) och 2010/11:N280 (V). Regeringen bör således återkomma till med ett förslag som innebär att uranbrytning blir förbjuden i . De två nyssnämnda motionerna tillstyrks i berörda delar. Ett generellt förbud mot uranbrytning gör att det saknas skäl för att verka för att det införs ett förbud mot uranbrytning i ett geografiskt avgränsat område () som det föreslås i motion 2010/11:N342 (S) och att det inte heller finns skäl att inrätta en sådan uranfond som föreslås i motion 2010/11:N240 (M). De två sistnämnda motionerna avstyrks. Uranprospektering, punkt 3 (MP, V) av (V) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen.