bet · GY01TU20 · 2011-05-10 00:00:00 — Utskottet påminner också om att regeringen givit PTS i uppdrag i regleringsbrevet (dnr N2009/9298/ITP m.fl.) att analysera och ge förslag till hur arbetet med robusta elektroniska kommunikationer kan vidareutvecklas för att motsvara samhällets och samhällsviktiga användares långsiktiga behov av robusta elektroniska kommunikationer. Uppdraget redovisades i promemorian Regeringsuppdrag 1:4 robusta elektroniska kommunikationer (dnr 11-3194). Myndigheten meddelar här sin avsikt att bl.a. inleda en analys av de mobila nätens förmåga att motstå olika typer av störningar. PTS avser även att se över utformningen av den risk- och sårbarhetsanalys som genomförs för sektorn. PTS uppger i promemorian att en ny strategi för robust elektronisk kommunikation kommer att utarbetas för perioden 20122014. Utskottet välkomnar detta. Utskottet vill i sammanhanget också lyfta fram att i syfte att förebygga att kablar grävs av, vilket är en vanlig orsak till avbrott, har PTS tillsammans med marknadens aktörer utvecklat ett informationssystem, Ledningskollen, med uppgifter om kabelförlängningar som på ett enkelt sätt kan delges entreprenörer och andra som utför markarbeten. Det bör också nämnas att regeringen i regleringsbrevet (dnr N2010/7970/ITP m.fl.) har givit PTS i uppdrag att bl.a. redovisa myndighetens arbete med att förbättra samordning, informationshantering och koordinering av grävarbeten utifrån myndighetens rapport samordning kring planerade grävarbeten (PTS-ER-2010:11). Mot bakgrund av yrkandet i motion T373 (S) vill utskottet även påminna om att önskemål om ett ersättningssystem för att förebygga avbrott i teleförbindelser motsvarande det som finns på elsidan har behandlats tidigare, senast i betänkande 2008/09:TU11. Utskottet hänvisade då till att infrastrukturminister , i ett frågesvar , framhållit att el- och telemarknaderna i flera sammanhang inte är jämförbara. Ministern anförde att det på telekommunikationsområdet finns flera olika operatörer och nätägare som konkurrerar på olika sätt och att det finns olika överföringstekniker med olika överföringshastigheter som samverkar och konkurrerar. Statsrådet pekade på att det skulle bli mycket komplicerat att etablera olika ersättningsnivåer och fastställa ersättningskrav. Statsrådet ansåg att systemet i värsta fall skulle kunna stänga ute olika tekniker och leverantörer samt kunna leda till minskad utbyggnad och tillgänglighet till nät för elektronisk kommunikation. Enligt utskottet äger denna bedömning alltjämt giltighet. Utskottet konstaterar sammanfattningsvis att det pågår ett fortlöpande och omfattande robusthetshöjande arbete för att minska sårbarheten och stärka driftsäkerheten i näten för elektronisk kommunikation. Motionerna T373 (S) och T426 (S) avstyrks följaktligen. Internationell roaming för datakommunikationstjänster Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om ett pristak för dataroamingtjänster. Utskottet konstaterar att dataroaming omfattas av en prisreglering på grossistnivå. Vidare hänvisas till att Europeiska kommissionen genomför en översyn av hur roamingförordningen fungerar. Begreppet roaming innebär en tjänst som, till följd av avtal mellan två mobilnätsoperatörer, möjliggör att en abonnent kan använda en annan mobiloperatörs nät för att ringa och ta emot samtal och nyttja andra typer av mobila tjänster i områden där abonnentens egen operatör inte har täckning. Internationell roaming är en tjänst som erbjuds av en nationell mobilnätsoperatör till en utländsk mobilnätsoperatör. och rådets förordning (EG) nr 717/2007 om roaming i allmänna mobiltelefonnät i gemenskapen trädde i kraft . Då infördes bl.a. en skyldighet för mobiloperatörer att erbjuda slutkunder en möjlighet att välja en s.k. eurotaxa för gjorda och mottagna roamingsamtal inom EU. I förordningen fastställdes gradvis minskade pristak för denna taxa . och rådet beslutade genom förordning (EG) nr 544/2009 dels att förlänga ovannämnda förordning till 2013 med ytterligare gradvis minskade prisnivåer, dels att utöka regleringen till att även gälla sms- och dataroamingtjänster inom gemenskapen. För sms-roaming infördes en skyldighet för operatörerna att införa en eurotaxa på motsvarande vis som för roamingsamtal. Vad gäller roaming för datakommunikationstjänster ansågs det att det var för tidigt att reglera priserna i slutkundsledet, bl.a. då det bedömdes finnas ett konkurrenstryck på slutkundsnivå eftersom roamingkunderna kunde få tillgång till datatjänster på flera olika sätt när de är utomlands, t.ex. genom allmän trådlös uppkoppling till Internet. Åtgärder infördes dock för att förbättra insynen beträffande slutpriserna för dataroamingtjänsterna, särskilt för att undanröja problemet med oväntat höga räkningar, och för att ge roamingkunderna ett sätt att övervaka och kontrollera sina utgifter för dessa tjänster. I enlighet med förordningen ska exempelvis alla roamingkunder garanteras att deras sammanlagda utgifter för dataroamingtjänster under en given användningsperiod inte överskrider ett visst belopp, om inte kunden gett sitt uttryckliga medgivande till detta. Ett standardtak på gäller för alla kunder som inte har valt en annan nivå. För att undanröja orimligt höga grossistavgifter på dataroamingtjänster infördes också genom förordningen en prisbegränsning i grossistledet för dessa tjänster fr.o.m. . (KD) konstaterar i motion 2010/11:T505 att man inom EU har beslutat om en prisreglering för roamingsamtal inom unionen liksom för sms-roaming. Motionären anmärker dock på att roamingen för mobildata alltjämt är oreglerad och pekar på att detta har lett till betydligt högre priser jämfört med vad som gäller för dataöverföring i operatörernas egna nät. Motionären efterfrågar därför i yrkande 15 ett pristak för dataroamingtjänster. Pristaket föreslås bestå dels av ett maxpris per megabyte, dels en maxtaxa per dag. Utskottet vill inledningsvis påminna om att vid översynen av roamingförordningen (nr 717/2007) utvidgades tillämpningsområdet för denna till att även omfatta sms- och dataroaming inom gemenskapen; en öppenhets- och skyddsmekanism introducerades för att skydda konsumenterna från oväntat höga räkningar till följd av dataroaming som det också infördes ett pristak på grossistnivå för dataroamingtjänster. Utskottet vill även peka på att kommissionen presenterade en delrapport om utvecklingen av roamingtjänster i Europeiska unionen (KOM(2010) 356). Kommissionen konstaterade här bl.a. att priserna för dataroamingtjänster hade minskat betydligt i grossistledet men att konsumenterna ännu inte drog full nytta av dessa sänkningar, även om de genomsnittliga slutkundspriserna för dataroaming visade en nedåtgående trend. Av kommissionens meddelande En digital agenda för (KOM(2010) 245) framgår vidare bl.a. att kommissionen kommer att undersöka hållbara lösningar för taltelefoni- och dataroaming. För att stärka den digitala inre marknaden framhåller kommissionen målsättningen att till 2015 i princip utjämna skillnaderna mellan roamingpriserna och priserna för nationella samtal och meddelanden. Kommissionen kommer att till göra en fullständig översyn av hur roamingförordningen fungerar. I översynen kommer det att analyseras om ytterligare reglering av roamingtjänsterna fortfarande kommer att vara nödvändig och hur denna i så fall bäst bör utformas. Utskottet konstaterar att kommissionen inledde ett offentligt samråd inför denna översyn. Kommissionen framhöll i samband med detta samråd sin målsättning att alla roamingkunder ska ha snabb och enkel tillgång till konkurrenskraftiga roamingpriser för taltelefoni-, sms- och datatjänster på en marknad där de priser som operatörerna tar ut ligger närmare de verkliga kostnaderna för att tillhandahålla effektiva roamingtjänster (IP/10/1679). Mot bakgrund av det anförda avstyrks motion T505 (KD) yrkande 15. Öppen källkod och öppna standarder Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om ett nationellt kompetenscenter för öppen källkod och öppna standarder mot bakgrund av pågående initiativ för att främja detta område. Öppen källkod innebär att källkoden till ett datorprogram är tillgänglig att använda, läsa, modifiera och vidaredistribuera för den som vill. Syftet är att användaren ska kunna rätta och utveckla koden samt anpassa det till sina behov. Ett exempel på programvara med öppen källkod är operativsystemet Linux. När flera tillverkare enas om att använda samma teknikstandard uppstår en öppen standard. De tekniska specifikationerna för en öppen standard ska finnas tillgängliga i sin helhet för alla som vill använda den. Det brukar också krävas att det är en oberoende icke vinstdrivande organisation som förvaltar standarden. Exempel på öppna standarder inom IT-området är html, det sidbeskrivningsspråk som används på webben, och dokumentformatet pdf. I motion 2010/11:T522 av i och (båda C) framhålls att användningen av öppen källkod och öppna standarder leder till ett antal positiva effekter; bl.a. anförs att beroendet av enskilda leverantörer och plattformar minskar som innovation och konkurrens stimuleras genom att samverkan blir möjlig mellan lösningar som tillhandahålls av flera olika leverantörer. Motionärerna påminner om att E-delegationen i betänkandet Strategi för myndigheternas arbete med e-förvaltning (SOU 2009:86) har framfört att öppna standarder bör vara förstahandsval av teknisk lösning och att öppen programvara alltid ska övervägas. De påtalar dock att detta inte följs inom offentlig förvaltning, beroende på okunskap från beslutsfattare vid upphandling och vid upprättande av kravspecifikationer. Motionärerna förespråkar därför att ett nationellt kompetenscenter för öppen källkod och öppna standarder etableras, för att därigenom bl.a. höja den nationella kompetensen på området. Utskottet påminner inledningsvis om att det redan i propositionen Från IT-politik för samhället till politik för IT-samhället (prop. 2004/05:175) framfördes att användningen av öppna standarder och öppna programvaror borde främjas, av såväl kostnads- som konkurrensskäl. Vidare bör nämnas att en IT-standardiseringsutredning (dir. 2006:36) tillsattes , vilken har haft i uppdrag att bl.a. överväga om och i så fall hur öppen programvara borde främjas samt vilka de rättsliga konsekvenserna blir av öppen programvara. Utskottet vill i sammanhanget även påminna om att utredningen genom tilläggsdirektiv också fick i uppdrag att analysera möjligheterna till, och de rättsliga konsekvenserna av, en ökad användning av öppen källkod (dir. 2006:117). I slutbetänkandet Den osynliga infrastrukturen om förbättrad samordning av offentlig IT-standardisering (SOU 2007:47), som överlämnades till regeringen , uppgav utredningen att en allmän utgångspunkt borde vara att öppna programvaror i normalfallet måste ha egen kraft att klara sig på marknaden. Enligt utredningen var det i första hand öppna standarder och gränssnitt som skulle främjas, inte öppen programvara. Utredningen föreslog bl.a. att myndigheter skulle använda öppna standarder för att undvika att bli alltför beroende av företagsspecifika standarder. Utredningen föreslog även att en vägledning borde utarbetas för att beskriva dels hur myndigheter borde agera vid anskaffning och utveckling av öppna programvaror, dels hur myndigheterna kunde gå till väga för att underlätta återanvändningen av de programvaror som de utvecklat. I uppdraget (dir. 2009:19) till den e-delegation som tillsattes för att genomföra regeringens handlingsplan för e-förvaltning angavs explicit att den offentliga förvaltningens e-tjänster, i så stor utsträckning som möjligt, borde bygga på öppna standarder samt använda sig av programvara som bygger på öppen källkod och lösningar som stegvis frigör förvaltningen från beroendet av enskilda plattformar och lösningar. Utskottet är positivt till detta och vill i sammanhanget framhålla att när det gäller främjandet av fri programvara och öppna standarder pågår flera initiativ på området inom ramen för myndigheternas arbete med e-förvaltning, bl.a. inom och . I finansutskottets utlåtande över kommissionens grönbok om e-upphandling (utl. 2010/11:FiU19) noterar finansutskottet att kommissionen arbetar med att ta fram en uppsättning tillämpningar som kommer att omfatta centrala faser i upphandlingsprocessen och som håller på att göras tillgängliga som fria komponenter med öppen källkod som kan integreras i varje e-upphandlingssystem. anser att det är bra att kommissionen tydligt förespråkar öppna standarder och öppna källkodslösningar och understryker att dessa möjliggör sänkta kostnader som beroendet av enskilda leverantörer minskar. delar denna uppfattning. I E-delegationens betänkande Strategi för myndigheternas arbete med e-förvaltning (SOU 2009:86) aviseras att det i en kommande vägledning för automatisk samverkan mellan myndigheterna ska slås fast att öppna standarder är förstahandsval vid val av teknisk lösning och att öppen programvara alltid ska övervägas vid val av lösning. Utskottet noterar med tillfredsställelse att E-delegationen sedermera har tagit fram en första version av denna vägledning. Här beskrivs grundläggande principer för automatiserad samverkan; bl.a. framhålls att tjänster i så stor utsträckning som möjligt ska utvecklas med stöd i öppna standarder för att säkerställa återanvändning och informationsutbyte. Det understryks i vägledningen att öppna standarder underlättar för leverantörer att realisera stöd för den här typen av tjänster i sina produkter och att användandet av öppna standarder ökar sannolikheten för att verktygsstöd finns tillgängliga. Det betonas också att öppna standarder ger ett brett stöd och därmed ökar möjligheterna att utveckla nya lösningar. Utskottet vill även framhålla att E-delegationen har inrättat ett IT-standardiseringsråd för att underlätta beredningsprocesserna kring IT-standardiseringsfrågor. Arbete pågår i rådet med att ta fram riktlinjer för vissa standardiseringsfrågor, bl.a. öppna standarder. Enligt vad utskottet fått veta är avsikten att utifrån detta arbete komplettera ovannämnda vägledning för automatiserad samverkan med konkreta riktlinjer om öppna standarder. Utskottet välkomnar detta initiativ. Av ovanstående framgår att det pågår arbete för att främja användningen av öppen källkod och öppna standarder. Utskottet finner mot denna bakgrund att ytterligare initiativ såsom ett nationellt kompetenscenter inte är nödvändiga. Motion T522 (C) avstyrks följaktligen. Utskottets förslag i korthet Utskottet konstaterar att den angelägna frågan om IT och miljön är väl uppmärksammad. Utskottet bedömer därför att syftet med motionsförslagen om att främja användningen av IT i miljövänliga syften blir väl tillgodosett. avslår följaktligen motionsförslagen. (KD) betonar i motion 2010/11:T409 yrkande 2 vikten av att utveckla digitala kommunikationer och flexibla arbetslösningar som kan minska behovet av fysiska transporter. Motionären understryker att informations- och kommunikationstekniken (IKT) har en stor potentiell inverkan på både transportbehoven och energi- och materialströmmarna i samhället. Motionären efterlyser därför en strategisk satsning på forskning kring vilka industrisektorer som har möjlighet att decentralisera produktionen och därmed minska behovet av transporter. Motionären anser vidare att staten skulle kunna vara ett gott föredöme när det gäller användande av t.ex. videokonferenser och uppmuntrande av flexibla arbetsformer. Det anförs att det bör finnas strikta krav på den offentliga förvaltningen att minska de fysiska arbetsresorna och att reseråd bör tillämpas för de anställda. Även i motion 2010/11:T505 av (KD) understryks att IT har en stor potentiell inverkan på transportbehoven och på energi- och materialströmmarna i samhället. Motionären efterlyser en nationell strategi för grön IT och anför i yrkande 13 att staten ska vara proaktiv och ett gott föredöme i att utnyttja IT i gröna syften. Motionären framhåller möjligheterna att använda IT för att minska de fysiska resorna, bl.a. genom flexibla arbetsformer som främjar arbete hemifrån. Utskottet har behandlat frågan om IT och miljön tidigare, senast i betänkande 2009/10:TU18. Liksom då vill utskottet inledningsvis peka på att regeringen beslutade om en förordning (2009:907) om miljöledning i statliga myndigheter som innebär att flertalet statliga myndigheter har en skyldighet att ha ett miljöledningssystem. Utskottet vill framhålla att det av förordningen bl.a. framgår att myndigheterna ska miljöanpassa sina verksamheter och utifrån detta även utarbeta en mötes- och resepolicy. Miljöledningssystemet ska följas upp . Av redovisningen ska bl.a. framgå på vilket sätt myndigheten har använt informationsteknik, exempelvis videomöten, i syfte att minska antalet tjänsteresor. har i uppdrag att vägleda myndigheterna i miljöledningsarbetet och att sammanställa en årlig rapport med en analys av hur myndigheternas arbete har gått. presenterade således rapporten i staten 2009 Miljöledningssystem i myndigheter 2009 (rapport 6352). Utskottet noterar med tillfredsställelse att det av denna rapport framgår att majoriteten av de nära 200 berörda myndigheterna har alla grundläggande delar av miljöledningssystemet på plats. Vidare framgår explicit att i den mall som verket tagit fram för myndigheternas redovisning av miljöledningsarbetet 2010 ska myndigheterna bl.a. uppge på vilket sätt informationsteknik har använts i syfte att minska energiförbrukningen och för att minska antalet tjänsteresor. Utskottet välkomnar detta. Utskottet vill också påminna om att regeringen gav i uppdrag att ta fram ett förslag till handlingsplan för IT för miljön för offentlig sektor (dnr N2009/4435/ITP). Regeringen framhöll i beslutet att IT kan bidra till en bättre miljö genom effektivisering inom många områden, exempelvis inom transporter. I beslutet betonades också vikten av att staten utgör ett gott exempel inom området IT och miljö. redovisade följaktligen rapporten för miljön Förslag till handlingsplan (rapport 6354). Här rekommenderas bl.a. att statliga myndigheter, som en del av den miljöutredning som ska göras enligt ovannämnda förordning om miljöledning, gör en analys av IT-verksamheten ur miljösynpunkt. rekommenderade bl.a. att statliga myndigheter miljöanpassar sin anskaffning av IT, att de utarbetar en rese- och mötespolicy samt att de ser över tillgången till lämplig teknik för virtuella möten och följer upp användningen av denna. Regeringen beslutade sedermera om agendan IT för en grönare förvaltning Agenda för IT för miljön (dnr N2010/3482/ITP [delvis]), som i stora delar bygger på förslag till handlingsplan. Agendan riktar sig i första hand till de myndigheter som lyder under ovannämnda miljöledningsförordning. Det övergripande målet med agendan är att miljöanpassad IT ska användas för att minska statlig miljöbelastning. Agendan innehåller mål och rekommendationer inom tre insatsområden där statlig förvaltning bedöms ha stor möjlighet att påverka: Anskaffning, vilket innefattar upphandling, avrop samt till viss del även övriga inköp av IT-produkter och IT-tjänster. Regeringen slår fast att andelen anskaffningar med miljökrav på IT-området bör öka. Regeringen anför att myndigheterna i detta syfte bl.a. bör ta fram en inköpspolicy för IT, utbilda personal i miljöanpassad upphandling av IT och anskaffa miljöbästa alternativ inom IT. Drift och användning av IT i myndighetens egen verksamhet. Regeringen anför att energianvändningen i IT-verksamheten kan minska genom att design och utrustning optimeras och genom en effektivare drift och användning av IT. Regeringen anger att myndigheterna därför bl.a. bör analysera IT-verksamheten ur miljösynpunkt, utarbeta riktlinjer och mål för IT ur miljösynpunkt samt utbilda personalen i IT och miljö. Resor och möten. Regeringen uppger bl.a. att myndigheterna bör utarbeta en mötes- och resepolicy samt öka tillgängligheten och underlätta användningen av resfria mötesalternativ. Utskottet är positivt till regeringens framtagna agenda för IT och miljön och välkomnar regeringens avsikt att följa utvecklingen på området. Utskottet noterar därför med tillfredsställelse att berörda myndigheter, i sina regleringsbrev , har ålagts att redovisa hur de följt de rekommendationer som regeringen angivit för att uppnå målen i agendan. I sammanhanget bör också framhållas att har fått i uppdrag av regeringen att ta fram indikatorer för hur myndigheter ska arbeta med sin IT-verksamhet ur ett miljöperspektiv (dnr N2009/3482/ITP). Uppdraget ska redovisas till regeringen . Vidare vill utskottet peka på att regeringen i regleringsbrevet (dnr Fi2010/5790 [delvis]) givit Kammarkollegiet i uppdrag att, inom ramen för myndighetens arbete med den statliga inköpssamordningen, undersöka hur miljöbästa alternativ inom IT-området kan synliggöras. Uppdraget ska redovisas till regeringen . Regeringen gav även i regleringsbrevet (dnr N2010/8200/KLS [delvis] m.fl.) i uppdrag att, i samråd med , , E-delegationen och de andra myndigheter som anser är berörda, arbeta för att förbättra förutsättningarna för resfria möten inom och mellan myndigheter. Återrapportering ska ske i samband med årsredovisning. Utskottet konstaterar även med tillfredsställelse att branschorganisationen har drivit sitt projekt med bl.a. ett verktyg som mäter en organisations gröna IT-mognad jämfört med ett grönt IT-index. Det kan vidare framhållas att och IT & Telekomföretagen arrangerade seminariet IT för ett grönare samhälle. Seminariet fokuserade på hur IT- och telekomlösningar i praktiken kan samverka i utformningen av den hållbara staden och dess funktioner. IT- och regionminister framhöll vid ovannämnda seminarium att IT och miljön kommer att ha en framskjuten position i den digitala agenda för som regeringen avser att presentera (se närmare i avsnittet IT-politisk strategi). I sammanhanget kan även nämnas att statsrådet , inom ramen för det pågående arbetet med denna digitala agenda, bjudit in aktörer från relevanta organisationer, myndigheter och företag till ett rundabordssamtal för att diskutera hur IT:s potential till miljöförbättringar kan utnyttjas till fullo. Det bör även påminnas om att Europeiska kommissionen utfärdade en rekommendation (K(2009) 7604) med uppmaningar till såväl IKT-sektorn som medlemsstaterna för att främja övergången till en energieffektiv ekonomi med låga koldioxidutsläpp. Här uppmanas medlemsstaterna bl.a. att anta och införa upphandlingsmetoder som förstärker den offentliga sektorns förmåga att genom efterfrågan främja dematerialisering av IKT-produkter och -tjänster, dvs. att minska behovet av fysisk utrustning i samband med tillhandahållandet av elektroniska tjänster, och att rapportera till kommissionen om de åtgärder som vidtas till följd av rekommendationen. svar till kommissionen redovisades i rapporten och energieffektivisering i (N2010.50). Här lämnas en utförlig beskrivning av de initiativ som vidtagits inom offentlig förvaltning liksom inom områdena IT och telekom, byggnader och fastigheter, energi samt transport och logistik. I sammanhanget kan också påminnas om att utskottet vid ett flertal tillfällen, bl.a. i betänkande 2009/10:TU18, understrukit möjligheterna att genom användningen av IT i transportsystemet, s.k. intelligenta transportsystem (ITS), kunna minska belastningen på miljön. Av redogörelsen ovan konstaterar utskottet att den angelägna frågan om IT och miljön är väl uppmärksammad. Utskottet bedömer följaktligen att syftet med motionsförslagen blir väl tillgodosett. Motionerna T409 (KD) yrkande 2 och T505 (KD) yrkande 13 avstyrks därför. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om betydelsen av sociala medier för demokratin. Utskottet hänvisar bl.a. till att regeringen i budgetpropositionen avsatt medel för särskilda insatser för demokratisering och yttrandefrihet. I motion 2010/11:T213 av (S) anförs att utvecklingen av sociala medier ökar möjligheterna att ta del av samhällsdebatten och har därmed gett demokratin nya möjligheter.