bet · GY01FiU27 · 2011-06-08 00:00:00 — Jag är av uppfattningen att det lånetak som vi har när det gäller utlåning till bostäder är ett exempel på en åtgärd som är bra. Det är förmodligen många andra som borde ha gjort någonting sådant tidigare. En annan fråga som vi har hemmavid och som finns runt är att det med facit i hand hade varit bra med mycket strängare restriktioner på utlåning i utländsk valuta i . Då ställs man naturligtvis inför den gränsöverskridande frågeställningen: skulle ha infört den restriktionen, myndigheterna i eller vi själva? På det ena eller andra sättet borde det ha gjorts med facit i hand. Frågan ställdes om III och om det ska finnas maxtak eller inte. Det känns väldigt udda med ett maxtak för kapitaltäckning. Om man skulle införa det, vilket jag tror vore olyckligt, tvingas ett enskilt land att införa andra typer av administrativa regler för att uppnå samma effekt på det ena eller andra sättet. Det är inte alls självklart vilken väg man ska gå där. Baselkraven är minimiregler, och de bör så vara. I varje fall så länge som det är den enskilda nationen som ska backa upp det egna banksystemet. : Jag vill börja med att säga att jag inte kan tala för ännu eftersom vi precis har kommit i gång med vårt arbete. Men jag har varit med i och Riksgälden , så jag har erfarenheter med mig. Jag koncentrerar mig på den första frågan. Hade utfallet varit annorlunda om man hade haft ramverket? Jag tror att det hade blivit annorlunda på en del sätt, men vi hade inte undvikit krisen. Det som är den absolut viktigaste lärdomen är att vi har väldigt svårt att förutse hur en kris kommer att utveckla sig. Att det skulle bli en kris som spred sig på detta sätt över hela världen så snabbt tror jag att nästan ingen hade kunnat föreställa sig. vet vi att det kan gå till på det sättet. Det gör att det kommer att finnas en större nervositet över systemeffekter när det blir problem någonstans. Det gör att det är desto viktigare att få till den här typen av regelverk. En av lärdomarna som i varje fall jag drog, och jag tror flera personer som varit med håller med mig, är att det är svårt att veta i förväg vilka finansiella institutioner som behöver tas om hand. Att ha regelsystem som gör det möjligt att ta hand om både stora och små institutioner tror jag är viktigt. De lärdomar vi har från svensk sida är att man kan behöva ta över en bank. Det är också viktigt att ha med i verktygslådan. Det finns ett inslag i förslaget från EU som handlar om att man ska utforma avvecklingsplaner för alla banker. Det är någonting som kan vara positivt. Men det finns också faror med det. Det blir ett väldigt administrativt tungrott system som gör att arbetsinsatserna riskerar att hamna på alldeles fel saker. Där tror jag att man måste vara väldigt försiktig så att det inte blir en gigantisk ansamling av planer med massor av sidor som gör att tillsynsmyndigheterna sitter nerplöjda och arbetar med fel saker. Det är viktigt att framöver tänka på att få till regelsystem så att man kan hantera det finansiella systemet med effektiva verktyg. När det gäller frågorna om vad vi skulle ha behövt för verktyg för att undvika detta kommer jag att få anledning att fundera över det väldigt mycket . Jag tror att jag passar där. Statsrådet : Herr ordförande! Jag kan inte på något vis svara på fråga. Men en kommentar till den är att en del i ramverket är en stark internationell tillsynsverksamhet. Det tror jag är bra i vilket fall som helst. Om det hade stoppat krisen kan man diskutera. Den kris som vi drabbades av i varje fall här i var mycket Baltikumpåverkad. Det spelade ingen roll hur gott jobb än gjorde för den svenska banktillsynen om inte hans kolleger i hade gjort ett bättre jobb än vad de gjorde. Att säkerställa att banktillsynen blir bättre på europeisk nivå men även på lokal nivå är någonting som man kan ta med sig som gör att det borde kännas lite tryggare inför en framtida kris. Den andra frågan är väldigt intressant. I är det en väldigt fattig debatt vad gäller kapitaltäckning för bankerna. Jag ser i princip aldrig några bankägare som är ute och talar om frågan och än mindre kunderna. Bankägarna borde välkomnas in i debatten. Jag skulle vilja att de diskuterade frågan: Hur mycket kapital är jag beredd att ha i en bank som jag vill ha pengar i? Det borde vara så att stora aktieägare i banker har en uppfattning om vilket kapital de ska ha i den bank de äger. Jag ser inte någon sådan debatt över huvud taget. Det är bankledningarna som verkar driva debatten just . De verkar tycka att ju mindre kapital, desto bättre. Här kan man göra ett antal reflexioner. En är att om man skulle få mer kapital i en bank kommer bankaktien att bli en mer stabil aktie än vad den annars skulle ha blivit. Är bankaktien mer stabil än annars kommer avkastningskravet från kapitalägarna att gå ned jämfört med att ha en mer riskfylld aktie. Det är inte självklart att det kommer att bli en övervältring av kostnader på konsumenter om man har mer kapital i en bank. Min sista kommentar är att om det skulle vara så att det blev en kraftig övervältring av kostnader till konsumenter, det vill säga att räntan går upp på vanliga bostadslån och så vidare, är det naturligtvis så att allt annat lika kommer och hans kamrater i riksbanksledningen att sänka reporäntan så att den effekten i varje fall inte får fullt genomslag i ekonomin. Debatten bör föras bredare än det görs , och jag välkomnar bankägarna. har en väldigt stor banksektor. Om man tittar på bankernas tillgångar i förhållande till bnp är vi fjärde landet i . Vi har en mycket stor banksektor koncentrerad på fyra banker. Det är rimligt att länder med den typen av bankkoncentration kan ha lite högre kapitaltäckning än andra länder som har en betydligt mindre banksektor som är betydligt mer diversifierad. Därför skulle vi välkomna möjligheten att kunna ha högre kapitaltäckning i än i andra länder. Kommissionär : Först av allt vill jag säga vad jag har för intryck av detta. Jag är väldigt glad över och lyckönskar till att debatten äger rum inom ramen för den offentliga utfrågningen i den svenska . Det vore bra om den medvetenheten fanns i alla EU:s medlemsstater så att man på så sätt skulle kunna ta itu med de förslag eller kommentarer som kommissionen lägger fram i så god tid som möjligt. Jag är väldigt glad över att få vara med i den här dialogen. Jag har en annan kommentar. Vi måste gå bakåt i tiden och titta på hur situationen då såg ut när det gällde finanssektorn och banksektorn i en värld som hade vant sig vid att tänka och tycka att finansmarknaden skulle vara självreglerande. Jag har aldrig trott på en självreglering på finansmarknaden. var det helt enkelt så att man skulle öppna upp alla dörrar och fönster. Var och en gör som den vill. Vi hade en finansiering i världen i en allt raskare takt, och man kunde se ett oansvarigt uppträdande bortom all kontroll och med ingen som helst övervakning eller tillsyn. Så såg situationen ut. Det är en karikatyr av liberalisering och avreglering. Jag är liberal. Jag är för en social marknadsekonomi som är konkurrenskraftig. Men kan man säga att det var en ren karikatyr av detta. Man strävade efter så stor vinst som möjligt på så som möjligt. Vi såg finansmarknader och banker som bara tjänade sig själva och inte stod i den allmänna ekonomins tjänst. För att dra lärdomar av de erfarenheter vi har gjort av krisen i enlighet med rekommendationerna från G20 handlar det om att återställa bankerna i den allmänna ekonomins tjänst och inte tvärtom som har varit fallet . Den galenskap som man har kunnat notera inom vissa finansiella institutioner handlar också om ersättningar. Det var en fråga som jag tog upp alldeles när det gällde vissa banker. Ju högre risker man tog, desto bättre fick man betalt med vetskap om att risken i slutändan var det inte de själva som skulle betala utan skattebetalarna skulle stå för den notan. Så såg situationen ut. har vi gudskelov gått tillbaka till någon typ av global styrning. Det första svaret är till jag håller på att ge ett svar , så på med hörlurarna! Jag lyssnade faktiskt på vad ni sade. Jag har varit parlamentariker och riksdagsledamot så jag vet hur det fungerar här. Jag har mycket hög respekt för de nationella parlamenten. Det första svaret är att vi nu gudskelov drar lärdom av denna globala kris genom att vi skapar verktyg och metoder för global styrning i och med G20. Vi har också en stability board där och naturligtvis EU som också vill skapa ett skydd för den europeiska ekonomin. Så ser bakgrunden ut som gör att vi måste komma vidare. Det som vi har fattat beslut om inom G20 på internationell nivå måste var och en göra på egen hand i en parallell värld. Jag är väldigt ofta i . Jag var i . Det är för att jag ska kunna kontrollera när det gäller bankerna, försäkringsinstituten och marknaderna att vi parallellt gör det som vi tillsammans har beslutat inom G20 så att man inte får något slags regelmässig godtycklighet, något som också har gett upphov till mycket elände. I denna globala kontext håller vi nu i på att lägga fram förslag till olika typer av försvarsmetoder. Jag hörde den uppmaning som förde fram här. Jag är väldigt glad över att återse honom. Det var mindre än jag var här och förde en dialog med honom. Det var väldigt fruktbart. Man kan inte utesluta ett instrument som går ut på att den offentliga sidan, staten, går in. Jag sade i mitt första inlägg att det kan förekomma situationer när man har uttömt alla andra möjligheter där det offentliga kan kliva in. Men det är viktigt att vi drar lärdom av krisen här. Då måste man se att det är den absolut sista möjligheten att skattebetalarna får vara med och betala. Jag tycker att man såvitt möjligt ska begränsa staternas ingripande och använda det bara i extremfall. Om vi griper in innan har vi olika försvarsmetoder, något slags brandväggar som vi kan använda oss av för att föregripa att en svår situation uppstår. En god extern övervakning saknades i . Vi har Europeiska bankmyndigheten som har sitt säte i som gäller för både banker och marknader tillsammans med . Det är ett organ som samarbetar med de nationella myndigheterna så att det blir ett samarbete. En andra försvarsmetod är att ha krav på att man uppvisar en viss försiktighet. När det gäller har jag lyssnat på vad ministern sade, och jag tror också att det var som sade det, att vi borde kunna gå längre. Jag hör många bankirer som säger motsatsen. Det är många bankirer som säger att Baselåtgärderna är alldeles för krävande och svåra. Det kommer att straffa sig, ni kommer att hindra ekonomin och hindra tillväxten. Det gäller att vi hittar en balans där. Jag respekterar den oro man ger uttryck för i eller här i . Det är så att man i enlighet med subsidiaritetsprincipen med en viss flexibilitet bör kunna ha möjlighet att kapitalisera ytterligare eller tillföra ytterligare kapital med utgångspunkt från objektiva skäl. Detta är någonting vi måste ta hänsyn till. Jag noterar den synpunkten. Vi har en tredje försvarsmetod. Det handlar om hur styret ser ut och specifika åtgärder som kan vidtas i enlighet med övervakningsmyndighet och avvecklingsmyndighet. Det finns vissa specifika åtgärder som man kan vidta . När man ser en risk uppstå, för att undvika att risken växer och blir en kris, kan man till exempel inställa en utdelning eller lägga ned en viss del av bankverksamheten. Sedan var det frågan om bail-in. Det föreslår man för att uppmana aktieägare och fordringsägare att kliva in och använda sina medel. För det femte krävs pengar, medel, för att finansiera denna omstrukturering, för att tillföra nytt kapital eller för att få en ordnad avveckling. Det behövs pengar. Jag har tittat på den svenska modellen eftersom ni själva har dragit lärdom snabbare än andra av krisen. Ni har agerat mer förnuftigt. Det ska finnas en fond som bankerna själva tillför medel till, en avvecklingsfond. Det måste finnas flera olika avvecklingsfonder på det europeiska planet som kan gripa in. Det var de fem försvarslinjerna, brandväggarna, som vi har tänkt oss. Om dessa fem system fungerar som de ska tror jag att man kan undvika den sista hypotesen, nämligen att staten måste gripa in. Då har jag svarat och jag har svarat i frågan om att tillföra ytterligare kapital. Tiden går snabbt, och vi har inte tillgång till verktygen . Om vi hade haft den typen av brandväggar tror jag att situationen hade sett annorlunda ut. Jag kan tillägga att man kan lägga till mer punktvisa insatser och åtgärder, som till exempel tänkte sig i fråga om fastighetskrediter. Det finns till exempel vissa banker på som befinner sig i oerhörda svårigheter. Om det hade funnits en bättre styrning och färre intressekonflikter i de olika styrelserummen, om man hade gått mer varsamt fram och mer försiktigt med bolånen, hade man undvikit en hel del problem. Jag tror att verktygslådan kommer att vara effektiv. Man måste vara pragmatisk här. Låt mig ta upp en sista punkt. varnade lite grann för byråkratin. Jag sade tidigare att jag inte är en teknokrat utan en politiker. Jag har fullt av kompetenta teknokrater runt omkring mig. När det gäller verktygslådan föreslår jag att varje institut ska ha en sådan plan på plats när man ställs inför en katastrof och måste improvisera. Man kan se vad som sker när det inträffar naturkatastrofer. Jag var fransk utrikesminister under , som ju berörde många svenskar. Det har jag inte glömt bort. Jag ser också vad som sker nu med kärnkraftskatastrofen i . Man måste föregripa situationen. Man kan inte förutspå alla situationer. Naturligtvis är det otroliga situationer som faktiskt inträffar, men man måste ändå med hjälp av våra övervakningsinstrument försöka föregripa så många situationer som möjligt på förhand och ha planer på plats som uppdateras regelbundet. När man är redo att gripa in utan att behöva improvisera med en viss kapacitet att anpassa sig men utan att behöva uppfinna hjulet varje gång ser det bättre ut. Naturligtvis finns det en risk för alltför omfattande byråkrati. Men man måste se till att varje plan uppdateras fortlöpande. (MP): Jag skulle vilja tacka kommissionären och övriga deltagare för att ni tar er tid att vara här och föra dialogen och diskussionen med oss i riksdag. Jag är också glad att kommissionären tog upp frågan om att i ramverket inkludera möjligheten för stater att tillfälligtvis ta över ägandet i krisdrabbade institut. Min fråga är kanske av mer teknisk art. Den handlar om hur avvecklingsmyndigheten förhåller sig till tillsynsmyndigheten. Jag uppfattar det som att man i förslaget helst ser att det ska vara åtskilda myndigheter. ska man i många delar arbeta tillsammans, man ska tillsammans ta ställning till vilka åtgärder som ska vidtas i förebyggande syfte och i ingripande syfte när krisen väl har uppträtt. Hur ser man på ansvarsfördelningen? Är man tvungen att vara överens? Vad händer om man kommer till olika slutsatser? (FP): Herr ordförande! Jag har tre frågor, men jag tänkte ställa dem i huvudsak bara till en enda person, nämligen kommissionär . Jag ska exploatera den vänlighet han har visat med att komma hit. Jag tyckte kommissionären blev intressantast när han avslutade, men han tog inte upp det som var viktigast, nämligen de gränsöverskridande problemen med bankkontroll. Om den här finanskrisen skiljer sig mot andra i historien är det i fråga om att de gränsöverskridande konsekvenserna innebär att en bankkris sprider sig som en smittsam sjukdom. Om nu Europeiska unionen finns borde man väl ha kraftfulla åtgärder just på gränsöverskridande nivå? Det har vi på andra områden i Europeiska unionen. Jag tycker att den verktygslåda som kommissionären beskrev var nationellt utformad. Min andra fråga gäller kapitaltäckningskrav. Det förefaller som att vi har olika åsikter, men det kan kommissionären möjligen bekräfta eller dementera. Svaret var att bankirerna ser detta som ett stort problem. Men, kära kommissionär, bankirernas trovärdighet är väl förbrukad? Det är de som har lett oss in i problemen. Jag förstår inte riktigt varför bankirernas synpunkter skulle väga särskilt tungt i detta sammanhang. Det är just deras misshushållning som vi ska försöka stävja för framtiden. Balansen, kompromissen, förefaller mig vara att tänka på fel sätt. Min tredje fråga gäller staten, owner of last resort, inte lender of last resort utan owner of last resort. Jag förstår inte riktigt varför kommissionären utgår från att detta måste kosta skattebetalarna någonting. Tänker sig kommissionären att staten ska betala för aktierna? Så behöver det väl inte vara? (C): Herr ordförande! Tack för bra inledningar. Jag har två frågor. Den ena frågan riktar sig till kommissionär . Jag tror att vi alla är överens om vikten av ett EU-gemensamt regelverk för att hantera banker i kris. Alla länder har dock olika villkor och ramverk att ta hänsyn till. Att hitta en lösning som passar precis alla är knappast görligt. Därför ser jag behovet av att det EU-gemensamma regelverket kan kompletteras med verktyg som är anpassade till varje land. För del har vi lyft fram att statligt övertagande i samband med kapitalisering måste vara tillåtet, så kallat kapitaltillskott. Hur ser kommissionär på behovet av flexibilitet och anpassning mer generellt och på det svenska kravet mer specifikt? Jag har också en fråga till och , som inte var inledare. Hur ser ni på det EU-gemensamma ramverket för krishantering av banker? Vilka för- och nackdelar ser ni, och vilka utmaningar ser ni i den process som följer? Kommissionär : Tack för frågorna! ställde en teknisk fråga. Jag har inte alla tekniska svar här i denna stund beträffande vad som kommer att ske om tillsynsmyndigheten och avvecklingsmyndigheten inte är överens. Men ni har helt rätt när ni ställer frågan. Man måste till exempel undvika att det uppstår motstridigheter mellan olika myndigheter. Därför var jag angelägen när det gäller herr de Larosières förslag under det svenska ordförandeskapet jag vill återigen hälsa till att vi har dessa europeiska verktyg som inte ersätter de nationella myndigheterna men som ser till att det blir ett samarbete just för att undvika att det blir motstridiga åtgärder eller åtgärder som skiljer sig åt sinsemellan. finns det ett område där vi har vissa befogenheter och där nationella myndigheter kommer att samarbeta och fatta beslut och komma med tekniska åtgärder. Det är det första området där man kan undvika att det uppstår motstridigheter och konflikter. När det handlar om avvecklingsmyndigheten som vi vill upprätta kan man tänka sig att det kan uppstå konflikter och att man inte alltid är överens. Vi arbetar vidare med frågan. Jag ser inte som något uppenbart att om övervaknings- eller tillsynsmyndigheterna upptäcker en risk, ett dåligt uppträdande, för fallerande bank eller att det har tagits alltför övedrivna risker i fråga om bolån, att de inte skulle fatta rätt beslut efter att de väl har ställt en diagnos. Då är riskerna för motstridigheter begränsade. Det handlar om att ställas inför en akutsituation där en potentiell kris kan uppstå. Vi måste få fram mekanismer för en ordnad avveckling. Precis som ni sade, , är det så. ställde flera frågor. Jag kanske inte gjorde mig ordentligt förstådd. Jag talar som europeisk kommissionär. Jag tittar på de positiva erfarenheter som har gjorts i medlemsländerna här och där och framför allt i ert land. Som kommissionär vill jag komma med svar på de gränsöverskridande frågorna för att kunna ta itu med de gränsöverskridande problemen. Ni känner väl till dem. Det gäller till exempel era svenska bankers deltagande i ekonomier. Jag var i . av bankerna tillhör utländska banker. Ni vet kanske att i hälften av EU:s medlemsländer ägs hälften av bankerna av banker i ett annat land. Det här är precis vårt jobb: Vi måste få en radarskärm där vi kan se detta, och vi behöver verktyg för gränsöverskridande verksamhet. När det handlar om verktygslådan för gränsöverskridande företagsgrupper kommer övervakningen att arbeta med banken som enhet. Där ska finnas en gränsöverskridande avvecklingskommitté. Precis som sade gäller det att undvika att det blir motstridigheter. Det gäller att få fram mekanismer så att det inte uppstår problem dem emellan. Det är med tillsynsmyndigheten i varje land. Banken har ett säte. Sedan finns olika dotterinstitutioner, men man måste kunna vända sig till samma organ. Man måste se detta i sin helhet. Man måste titta på huvudsätet och på vad som finns i andra länder, olika filialer. Verktygslådan handlar framför allt om att ta itu med gränsöverskridande frågor. Sedan var det en annan fråga. Det handlar om samarbetet mellan olika organ, avvecklingsmyndighet och tillsynsmyndighet. Vi vill se till att bankernas ägare och aktieägare tar sitt ansvar. I verktygslådan, om så krävs, ska avvecklingskommittén besluta tillsammans med en myndighet att vända sig till aktieägarna. Man kan bestämma sig för att byta ut ledningen om ledningen brister i sin verksamhet. I verktygslådan måste man ha möjlighet att byta ut förvaltaren. Om det finns brister i ledningen måste man tillsätta en ny. Vi har lagt fram en grönbok, och jag har lagt fram förslag för att förbättra styrelseskicket i olika finansiella institut. Det gäller att vaka över att få en bättre mångfald, till exempel i styrelserna. Aktieägarna måste komma från olika håll, och de måste ta sitt ansvar. De måste vara med vid mötena. De måste finnas fler kvinnor. Det behöver jag inte säga här i . Här är ni vana vid det, det syns här i panelen, det är jämlikt. I en bank i ett land där det finns fler kvinnor vid makten i företag löper man mindre risker. Det finns ett bättre styrelseskick. Det handlar inte om jämställdhet utan det handlar om att styrningen blir bättre. Vi pratar om bankerna i eller i . Om det hade suttit fler kvinnor i styrelserna och i ledningen för bankerna hade situationen sett annorlunda ut. Utöver denna avvecklingsfond som kan ta bort ledningen och kräva av aktieägarna att de finansierar avvecklingen vill jag att det ska gälla alla finansiella institut. Vi arbetar med åtgärder för att förbättra styrelseskicket när det gäller börsnoterade företag. I samma anda vill vi också förbättra styrelseskicket på många andra håll. En sista punkt, . Jag tycker inte att det är normalt att medborgarna ska betala för bankerna. Det är inte normalt att skattebetalarna ska ut med pengar här. Jag vet att möjligheten måste finnas kvar som en absolut sista utväg, men man måste få till stånd brandväggar, som jag sade tidigare. Preventiva åtgärder som är tillräckliga för att minska riskerna att man i slutändan måste vända sig till skattebetalarna. Det är i den andan som verktygslådan ska utformas. Jag lyssnar på vad ni säger, och jag ser problemen. Jag ser vilka värden som går till spillo både ekonomiskt och politiskt därför att det inte finns förebyggande åtgärder, inte finns en ordnad avveckling, att det inte finns en god övervakning och tillsyn. De problem som allt detta ger upphov till. Jag försöker få fram lösningar här. Jag vill få fram en verktygslåda som kan råda bot på detta. Har goda idéer att komma med? Ministern talade om hur man kan komplettera verktygslådan. Vi ska göra det på ett så intelligent sätt som möjligt. Att vända sig till skattebetalarna måste vara den absolut sista utvägen efter det att man har uttömt alla andra möjligheter. Då har jag svarat på fråga om flexibiliteten. har ju uppmanat till åtgärder för att tillföra nytt kapital. Ja, , jag skulle vilja att man, såvitt möjligt är, håller sig till rekommendationerna från . Många banker säger att det är alltför betungande åtgärder allaredan. Om vi tänker oss att alla medlemsstater och alla bankinstitutioner ska respektera den reella ekonomin är redan det ett framsteg. Men den ytterligare flexibiliteten ja, vi har noterat det också kräver att står enat utan att det ska vara helt och hållet enhetligt. Jag har noterat vad ni sade. : Jag fick en fråga om hur jag ser på det EU-gemensamma regelverket. Till stora delar tycker jag att det ser bra ut.