· GY01AU5 · 2011-04-07 17:13:52 — ska vi debattera betänkande AU5, Jämställdhet. Detta betänkande behandlar motioner från den allmänna motionstiden och avser allmänna frågor om jämställdhet. Det innebär att vi behandlar motioner om en jämställd arbetsmarknad, ett jämställt arbetsliv, unga och ett jämställt arbetsliv, ändringar i diskrimineringslagen, jämställdhetsarbetets organisering, mansrollen och mäns jämställdhetsarbete samt övriga frågor om jämställdhet.I betänkandet behandlas 19 motionsyrkanden. Utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden. Företrädare för Socialdemokraterna, och följer upp sina motioner med totalt sju reservationer och ett särskilt yttrande.Därmed överlämnar jag betänkandet till debatt. Jämställdheten går bakåt i . De segrar som har vunnits har på nacken. går bakåt i listor och undersökningar som gäller jämställdhet. Det går åt helt fel håll.Länder som har legat långt efter oss springer i kapp oss i jämställdhet där vi har varit förebilder och bäst i världen. Regeringen gör ingenting eller helt fel saker för att vända utvecklingen. Regeringen vrider helt enkelt klockan tillbaka.Kvinnor behandlas som daglönare och får ta de timmar som erbjuds som deltider, delade turer och visstidsanställningar i alla former. 352 000 kvinnor har visstidsanställning, vilket innebär sämre löner och utvecklingsmöjligheter. Därtill är arbetsmiljön ofta stressig eftersom arbetsinsatsen sker vid arbetstoppar. Om olyckan är framme får man inte sin skada godkänd som arbetsskada.Över 700 000 kvinnor jobbar ; av alla sysselsatta kvinnor jobbar heltid. Kvinnors arbetsinsats och arbetsvillkor används som ett dragspel på arbetsmarknaden och enbart på arbetsgivarens villkor. Många kvinnor jobbar och när det inte finns barnomsorg, och fortfarande tar kvinnor mer hand om det oavlönade arbetet med hem och familj.Är det konstigt att man inte får livet att gå ihop? Är det konstigt att man känner att det inte går så bra att förena arbetsliv och familjeliv?Vi har en regering som inte gör någonting som ger resultat i rätt riktning utan man sänder helt fel signaler. sade finansminister att ingångslönerna i kommun- och landstingssektorn är för höga. Vilka jobbar där? Det är till kvinnor som i min hemkommun har en ingångslön på om de jobbar heltid. Är det konstigt att barnfattigdomen ökar och att klyftorna mellan kvinnor och män ökar?Införandet av vårdnadsbidrag och utförsäljning av välfärden är också att vrida klockan tillbaka och ge helt fel signaler. Vi ser redan nu att männen drar ifrån på arbetsmarknaden. Skillnaden är den största . Det är 229 000 fler män än kvinnor som har jobb. Regeringen motverkar arbetet för jämställdhet.Löneskillnaderna mellan kvinnor och män är stora. Kvinnor har av männens lön. Det är en nettoskillnad på . Det är mycket pengar. Som exempel på hur mycket det är kan sägas att det motsvarar mat för en tvåbarnsfamilj under . blir det så mycket pengar att man kanske kan köpa en stuga eller en bättre bostad. Fram till pensionen blir skillnaderna enorma.Dessa skillnader får konsekvenser för den enskilde, men också för hela familjen genom hela livet - detta trots att kvinnor och män har lika ansvarsfulla och kompetenskrävande arbeten. Kvinnor har inte samma makt i samhället trots att det inte råder kompetensbrist hos kvinnor, utan snarare tvärtom. Kvinnor utbildar sig mer än män just nu.Utvecklingen är dyster, men det går naturligtvis att göra någonting åt den om den politiska viljan finns. Ett jämställt arbetsliv innebär tillväxt och mer resurser till välfärden. Det är något som gagnar oss alla.Jämställdhet är mycket viktig för oss socialdemokrater eftersom jämställdhet handlar om mänskliga rättigheter och rättvisa. Därför måste vi jobba för att arbete ska vara en rättighet både för kvinnor och för män. Heltid ska vara norm, varken mer eller mindre. Lönerna ska kunna gå att leva på även för kvinnor, och anställningsvillkoren ska vara bra. Det ska vara löner och arbetsvillkor som ger människor möjlighet och frihet till sin egen försörjning. Det ska också vara löner som ger människor förutsättningar att lämna sin man eller partner om de blir slagna eller om kärleken har tagit slut. Vi ska ha bra och utvecklande arbetsvillkor med delaktighet och inflytande över arbetsinnehåll, och vi ska ha arbetstider som går att förena med familjeliv. Vi ska ha ett arbetsliv med en god arbetsmiljö så att man orkar med sitt sociala liv och orkar arbeta ända fram till pensioneringen. Vi måste bli bättre på kvinnors arbetsmiljö och hälsa. Där behövs mer forskning. Om olyckan ändå är framme och vi skadas eller blir sjuka på grund av vårt jobb ska även kvinnor få sin arbetsskada prövad och godkänd på samma villkor som män får det. Vi ska ha en bra och hög kvalitet på vår välfärd med bland annat barnomsorg som är anpassad efter dagens behov och dagens arbetsliv, så att det finns barnomsorg även och . Vi vet att vi inte har ett arbetsliv där man börjar kl. 7 och slutar , utan det är många kvinnor och män som jobbar alla tider . Vi ska ha en bra äldreomsorg och sjukvård så att vi vet att våra äldre och sjuka har det bra så att vi också kan arbeta. Vi måste få föräldrar att dela mer jämställt på föräldraledigheten, för det är bra för mammorna, det är bra för papporna, det är bra för barnen, men det är också bra för arbetsgivarna eftersom de då vet att både kvinnor och män blir föräldrar och vill vara det. Vi vill ha en välfärd och ett trygghetssystem som inte diskriminerar kvinnor. Vi vill att makten i hela samhället ska fördelas jämställt, alltifrån politik till bolagsstyrelser.Innan alla politiska beslut tas ska man analysera hur de påverkar och vilka konsekvenser de får för både kvinnor och män.Vi socialdemokrater vill göra till det land som är bäst på jämställdhet för att det är bra för alla oss i . Det är bra för samhället, det är bra för tillväxten, och det är bra för välfärden. Vi accepterar inte att regeringen vrider klockan bakåt för det är inte modernt och rättvist, och det hör inte hemma . Det duger inte med en pysselverkstad med vårdnadsbidrag och krångliga regelverk med jämställdhetsbonus. Det duger inte med en fördelningspolitik som ger redan rika män mer som man tar från redan fattiga kvinnor. Vi ser väldigt tydligt en ökad barnfattigdom i där var sjätte förskolebarn lever under fattigdomsnormen. Vi vet att många unga föräldrar med barn tvingas finna sig i dessa icke jämställda arbetsvillkor som finns på svensk arbetsmarknad, och de får inte möjlighet att försörja sin familj. Det är inte okej i att en ensamstående mamma med barn blir drabbad i dubbel bemärkelse som barnfattigdomen ökar och redan rika män blir ännu rikare. Vi vet att man kan göra skillnad med politik, och vi vill att återigen ska vara ett föregångsland för ett jämställt samhälle för att det är bra för oss alla. Vi socialdemokrater yrkar bifall till reservationerna 4 och 5 från Socialdemokraterna, och . I kampen för jämställdhet har det nästan bara handlat om att kvinnor ska anamma de normer och villkor som gäller för männen. Hur ofta talas det inte om vikten av att kvinnor får tillgång till de manligt dominerade jobben, medan det är ovanligt att tala om motsatsen, det vill säga att män i högre grad borde jobba i de så kallade kvinnojobben?Mansrollen gynnar män på så sätt att den ger makt, bättre lön och större rörelsefrihet. Men bakbinds även männen i patriarkatets egen tvångströja. menar att det är dags att gå den andra vägen. Det är minst lika viktigt att männen anammar det som betraktas som traditionellt kvinnligt och går över till kvinnodominerade branscher. Ska detta kunna åstadkommas krävs det att lönerna höjs i dessa branscher, inte för att männen kräver detta utan för att vi ska ha ett mer jämställt arbetsliv, och att heltids- och visstidsanställningar blir minst lika mycket norm som i manligt dominerade branscher. Vi kan inte vänta på attitydförändringar. Det krävs beteendeförändringar. Att verka för jämställdhet kräver olika metoder. Det finns ingen quick fix. Därför måste kampen för jämställdhet föras överallt och på alla områden, på det personliga och på det samhälleliga planet.En förändring för att kunna bryta dagens könsmaktsordning blir möjlig när både män och kvinnor ser de strukturer och normer som styr vårt samhälle. Ju fler män som engagerar sig i detta arbete, desto mindre kommer motståndet att bli. Implicit behöver detta inte betyda att det är männen som står för motståndet, men detta är ett faktum i de samhällen som har nått högre grad av jämställdhet. Kvinnor och män kommer både att vinna och att förlora på de förändringar som förväntas av dem på grund av kön. För vissa män kan det till och med vara skrämmande att mista problemformuleringsföreträdet, tolkningsföreträdet, men också makten och ibland också pengarna. För vissa kvinnor kan det verka skrämmande att utmana rådande ordning och kräva utrymme. Men vi måste också se de vinster som det innebär i form av frihet att få leva utan förtrycket. Framgångsrikt jämställdhetsarbete kräver strukturförändringar. Det handlar inte om enskilda fall och enskilda ärenden, utan det handlar om samhälleliga strukturer. Dessa strukturer skapas av lagstiftning, kommunala regelverk, avtal och överenskommelser på arbetsmarknaden. De underhålls också av dem. Men det måste också finnas stor frihet och flexibilitet för lösningar som är anpassade till olika delar av samhällslivet. Övergripande generaliseringar måste kombineras med stor respekt för de lokala samhällenas olikheter. One size fits all funkar inte. Individens grundläggande frihet måste beaktas. Vi från tycker att lönekartläggningar ska genomföras . Det har vi skrivit i våra motioner. Detta är någonting som egentligen borde vara självklart för dem som just har för ögonen att bryta strukturerna. Men så är tyvärr inte fallet . Varför återgår man inte till den tidigare jämställdhetslagens krav på att arbetsplatser ska upprätta lönekartläggningar och inte som det har blivit med den nuvarande lagstiftningen? Vad är problemet?Regeringen har tidigare lyft fram att man med denna försvagning - det är de facto en försvagning av lagstiftningen - ville minska den administrativa bördan för företagare. Det är en minst sagt tvivelaktig motivering, tycker vi.Det lagstadgade förbudet mot diskriminering på grund av kön är ett åtagande i enlighet med internationella konventioner. Men det är väl lite för mycket, tycker jag, att dessa relativiseras.Att ge arbetsgivare fribrev att fortsätta att diskriminera kvinnor i arbetslivet därför att det innebär mindre krångel för arbetsgivaren är helt enkelt inte en legitim utgångspunkt.Om vi ska uppnå målet om ett arbetsliv fritt från könsdiskriminering måste staten ställa krav på arbetsgivare att aktivt arbeta för att undanröja de strukturer och rutiner som orsakar och upprätthåller diskrimineringen.Vi kan titta på vad den typ av lagstiftning som försvagats har inneburit för arbetstagare. Vi ser då att uppemot en fjärdedel av arbetstagarna inte längre omfattas av jämställdhetsinsatser. 21 000 färre företag än tidigare behöver inte längre upprätta en handlingsplan för jämställda löner och en jämställdhetsplan.För vissa är detta kanske bara siffror. Men för andra innebär detta att det jag uttryckt i mitt resonemang tidigare inte kommer att förverkligas heller och inte att man åtminstone tar några steg i riktning mot idén om ett jämställt arbetsliv.Fru talman! En annan viktig fråga som tidigare lyft fram är den om att det är hög tid att också politiken problematiserar frågan om maskulinitet - det här med att mäns och pojkars situationer i ett helhetsperspektiv närmare måste belysas. Att män och manlighet är norm och att manlighet är sammankopplad med makt medför inte per automatik att den normativa manlighet som råder är gynnsam för män i gemen. Förvisso kan man tycka att män som grupp gynnas av dessa strukturer. Men på individnivå ser vi att även mannen i mångt och mycket är fast i den roll som samhället, med den könsmaktsordning som råder, faktiskt ritat upp åt honom.Gruppen mäns överrepresentation på maktpositioner och i vissa yrken är kanske självklara saker som vi inte längre tänker så mycket på, i alla fall inte om vi har en blåare nyans i partifärgen. Däremot vet vi att mäns överrepresentation när det gäller våld, missbruk, olyckor, hemlöshet och kriminalitet är aspekter av just den maskulinitet som måste ifrågasättas och analyseras bättre.Är det så att vi i det mest jämställda landet i världen inte har förmåga att lyfta blicken och försöka se denna typ av strukturer som försvårar, som gör livet svårare inte bara för män och kvinnor utan också för de barn som växer upp i ett sådant här system? Man kan tycka att vi svenskar har nått väldigt långt på området. Men det har väl aldrig hindrat oss från att sträva efter att bli ännu bättre.Den kritik som jag för fram kan kanske vara lyxkritik när man i en majoritet av världens länder inte ens når upp till kanske en hundradel av de ambitioner och de resultat som vi här i har nått upp till. De facto har vi i vårt utskott att hantera de frågor och förslag som kommer på våra bord. Utifrån den sammanställning som vi här har framför oss och som vi ska hantera och som vi ska rösta om måste vi lyfta på varenda sten och se på varenda struktur. Om vi ska kunna uppnå, eller åtminstone ta ytterligare steg på vägen mot, ett jämställt samhälle kommer det att behövas.Fru talman! Med detta yrkar jag bifall till de reservationer som vi har gemensamt med Socialdemokraterna och , nämligen reservationerna 4 och 5. läxade finansminister upp en församling av kommunpolitiker. Det som hade synpunkter på var lönerna i vården och omsorgen. Det kan man verkligen ha, för i dessa yrken där jobben till utförs av kvinnor är lönerna skandalöst låga. Ingångslönen för en undersköterska till exempel ligger på för heltidsjobb. Dessutom är det väldigt vanligt i de här yrkena att man jobbar deltid och att man har visstids- eller timanställningar som ger mycket lägre inkomst än så. En rejäl satsning på att höja lönerna och på att förbättra arbetstider och arbetsvillkor i vård och omsorg skulle verkligen vara ett stort steg framåt för jämställdheten i arbetslivet. Men det var inte det som var ute efter utan precis motsatsen. Han menade att lönerna för undersköterskor, barnskötare, förskollärare och sjuksköterskor är för höga. Han uppmanade kommunpolitikerna att bli bättre på att i de kommande avtalsförhandlingarna hålla nere lönerna. Tvärtemot vad de allra flesta människor i det här landet anser tycker alltså den borgerliga regeringen att kvinnor har för höga löner och att dessa borde sänkas - ett helt fantastiskt uttalande från den person som ytterst är ansvarig för den borgerliga ekonomiska politiken. Det slår ju liksom undan benen för det mesta av det som Alliansen i övrigt säger om sina ambitioner när det gäller jämställdhet i arbetslivet. Det ska bli väldigt spännande att höra om uppfattning delas av de alliansföreträdare som är med i debatten här i dag.Jag behöver kanske inte påpeka att är av helt motsatt uppfattning när det gäller nivån på kvinnors löner. Vi anser inte att de lönerna är för höga. Vi anser i stället att de är för låga. Det gäller inte bara i vården och omsorgen utan i lika hög grad i det privata näringslivet.Vår politik på området syftar till att förändra de strukturer i samhället som upprätthåller den diskriminering som kvinnor drabbas av, bland annat i arbetslivet. Det gäller inte bara lönerna utan också arbetstider, anställningsvillkor, arbetsmiljö och karriärmöjligheter.Fru talman! En viktig, grundläggande, förutsättning för att kvinnor och män ska ha samma möjligheter att vara föräldrar, försörja sig på eget arbete och ha tid och utrymme för sig själva är att det finns tillgång till fungerande välfärdstjänster. Sambandet mellan kvinnors förvärvsarbete och en allmän tillgång till barnomsorg och äldreomsorg är lika tydligt och aktuellt som det var då dagis åt alla var kvinnorörelsens främsta krav.Tyvärr måste vi konstatera att det här inte är en fråga som en gång för alla är löst. Tvärtom håller bristen på barnomsorg åter på att bli ett arbetsmarknadsproblem. jobbar ungefär 300 000 föräldrar till barn i förskoleåldern kvällar, nätter och . Det är en ganska dramatisk ökning på väldigt ; på bara är det en ökning . har ingenting hänt med tillgången till barnomsorg. Inte ens hälften av landets kommuner erbjuder barnomsorg utanför kontorstid.Det blir allt tydligare att barnomsorgen inte är anpassad efter de behov som småbarnsföräldrar faktiskt har. gjorde en undersökning bland sina medlemmar som visar att var tredje kommunalare med små barn inte kan jobba heltid på grund av förskolans öppettider. De som själva arbetar i välfärdssektorn kan alltså inte arbeta heltid på grund av att förskolan inte håller öppet på tider som deras arbetstider är förlagda till. Den som söker jobb inom handeln eller restaurangbranschen och som har små barn hamnar i en nära nog omöjlig situation - speciellt om det är en ensam förälder - eftersom de här jobben kräver att man kan jobba och kvällar. Jag vet flera personer som av dessa skäl inte har haft möjlighet att ta de jobb som finns - det finns helt enkelt ingen barnomsorg. Om man menar allvar med att det ska gå att kombinera föräldraskap och jobb måste barnomsorgen anpassas till hur arbetslivet har utvecklats. Därför anser vi att kommunernas skyldighet att erbjuda barnomsorg måste utvidgas till att omfatta också alla de barn vars föräldrar jobbar utanför kontorstid. Detta är en minst lika viktig fråga för jämställdheten som det var för 40 år sedan.En annan sådan fråga är äldreomsorgen. Andelen äldre har ökat med , men antalet anställda i vård och omsorg har bara ökat med . Detta känner förstås alla som jobbar i äldreomsorgen av. Det har blivit ett mycket tuffare och stressigare jobb, och naturligtvis påverkar det också kvaliteten för de gamla som tar emot omsorgen. Det är dock också något annat som har hänt . Att allt färre får hjälp av kommunen har lett till att anhöriga i stället har fått kliva in och själva göra jobb. De allra flesta av dem som gör detta är kvinnor. För det betalar de med ökad stress - eller helt enkelt lägre inkomst, eftersom de blir tvungna att gå ned i arbetstid för att klara detta. Det är ett faktum att andelen äldre som behöver stöd och omsorg kommer att bli många, många fler . Detta är därför en av de absolut största utmaningarna vi står inför om kvinnors möjligheter att förvärvsarbeta faktiskt ska kunna upprätthållas. Antingen måste samhället satsa på att bygga ut äldreomsorgen så att den motsvarar de växande behoven, eller också riskerar vi att hamna i en situation där omsorgsarbete åter blir en oavlönad syssla för allt fler. För de äldres skull och för oss yngre och medelålders kvinnors skull, som faktiskt vill kunna fortsätta arbeta också när våra föräldrar blir gamla och skröpliga, vill vi i satsa på att bygga ut och förbättra den allmänna äldreomsorgen. Också det är en helt avgörande jämställdhetsfråga.Fru talman! Det är som sagt inte bara i vård och omsorg som kvinnor har sämre löner och arbetsvillkor än män, utan det ser minst lika illa ut i det privata näringslivet. Det borgerliga påståendet att privatisering av vård och omsorg skulle lösa problemet med låga löner och dåliga arbetsvillkor på grund av ökad konkurrens faller därmed på sin egen orimlighet. Såvitt jag vet råder nämligen full konkurrens i handeln, industrin och restaurangbranschen, men löneskillnaderna mellan kvinnor och män är till och med större där än vad de är i kommuner och landsting. Deltider och otrygga visstidsanställningar är inte heller ett mindre problem för kvinnor i privat sektor än i offentlig.Privatiseringarna av vården och omsorgen har alltså inte lett till vare sig högre löner eller bättre arbetsvillkor. Vad som däremot har hänt sedan privata företag släpptes in i vården är att det numera försvinner av skattebetalarnas pengar till vinster åt vårdföretagens ägare. Dessa pengar hade man kunnat använda på ett betydligt bättre sätt - till exempel hade de kunnat räcka till rätt rejäla lönelyft eller fler anställda och bättre arbetsvillkor. motsvarar faktiskt helårslöner för 10 000 sjuksköterskor.I stället landar alltså dessa miljarder i fickorna på de stora vårdbolagens ägare, och som en extra liten ironi är dessa personer nästan uteslutande män. Nej, marknadslösningar kommer inte att undanröja könsdiskrimineringen i arbetslivet. Tvärtom krävs en aktiv och medveten politik som syftar till att förändra de strukturer som ligger till grund för diskrimineringen. Då måste man ha ett jämställdhetsperspektiv som genomsyrar hela politiken, hela vägen från genom alla ämnesområden i politiken, och den måste bedrivas på ett systematiskt och konsekvent sätt.Vänsterpartiet har en sådan politik. Vi har en rad förslag som vi lyfter fram i alla möjliga sammanhang i alla olika utskott här i och som syftar till just detta. På arbetsmarknadsområdet handlar det om utbyggda välfärdstjänster, stärkta rättigheter i arbetslivet, ett systematiskt jämställdhetsarbete på arbetsplatserna och en jämn fördelning av ansvaret för barn och hushållsarbete. Stärkt rätt till heltid, färre otrygga visstidsanställningar, delad föräldraförsäkring och skärpta krav på lönekartläggning och jämställdhetsplaner är några av dem. En del av dessa förslag har regeringen redan röstat ned i samband med budgeten, och andra kommer vi att debattera längre fram i detta utskott. Jag hyser väl ingen större förhoppning om att allianspartierna plötsligt kommer att vända om och ansluta sig till dessa krav, men vi kan ändå konstatera att av den borgerliga varianten av jämställdhetspolitik - skattesänkningar, nedskärningar i och privatiseringar av välfärden och försämrade trygghetsförsäkringar - har lett till kraftigt ökade inkomstklyftor mellan kvinnor och män och ett rekordstort gap mellan kvinnors och mäns sysselsättning.Det har lett till att fattigdomen bland ensamstående mammor har ökat, och i övrigt har ingenting hänt när det gäller fördelningen av föräldraledighet eller obetalt arbete. Då undrar man lite om allianspartierna är nöjda med detta resultat och kommer att fortsätta på samma spår, eller om vi kanske får höra någonting nytt under dagens debatt. Jag står självklart bakom alla reservationer, men jag yrkar bara bifall till de reservationer vi har gemensamt med Socialdemokraterna och , nämligen nr 4 och 5. I detta betänkande behandlas motioner från den allmänna motionstiden om bland annat jämställdhet, jämställdhet i arbetslivet och diskrimineringslagen. Jag vill börja med att yrka avslag på samtliga motionsyrkanden.Alliansen vann valet . har det skett en historisk kraftsamling för ökad jämställdhet i . Målet för Alliansens jämställdhetspolitik är att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv. Under förra mandatperioden fick jämställdhetspolitiken en omfattande ambitionshöjning, vilket skiljer sig från tidigare regeringars satsningar på området. tillfördes med syfte att utveckla jämställdheten. av dessa avsattes för regeringens särskilda jämställdhetssatsning. Vi fortsätter detta arbete . Det innebär en satsning på för 2011.Fru talman! Vi allianspartier i utskottet står givetvis bakom regeringens samlade långsiktiga strategi för jämställdhet på arbetsmarknaden och i näringslivet. I strategin En jämställd arbetsmarknad finns över 60 konkreta åtgärder. Strategin anger övergripande och långsiktiga inriktningar för politiken på fyra områden:1.Motverka könsuppdelningen på arbetsmarknaden och i näringslivet.2.Främja jämställda villkor för entreprenörskap. 3.Främja jämställt deltagande i arbetslivet.4.Jämställda arbetsvillkor.Fru talman! Det finns många åtgärder och politiska reformer som är viktiga för att skapa ett samhälle som gör verklig jämställdhet möjlig. Arbetet för jämställdhet på arbetsmarknaden och i näringslivet är påbörjat och har börjat leverera. Jag kan notera att Delegationen för jämställdhet i skolan, Deja, överlämnade sitt slutbetänkande till regeringen .