bet · GY01SoU14 · 2011-05-25 00:00:00 — Enligt förstudie till en nationell läkemedelsstrategi uppskattas att av alla sjukhusinläggningar är orsakade av läkemedelsrelaterade problem och att nästan 3 000 personer dör på grund av felaktig läkemedelsanvändning. Under Opinion på har jag utvecklat några av de tankar vi har för att arbeta för en nollvision, som vi hörde talas om tidigare här, vad gäller läkemedelsrelaterade problem. Om apotekarna och receptarierna utnyttas bättre för att förbättra läkemedelsanvändningen finns det stora besparingar att göra, inte bara i pengar utan först och främst i mänskligt lidande. vill verka för att apotekarnas och receptariernas kunskaper används mer effektivt än som en resurs i hälso- och sjukvården inklusive apoteken. Vi återkommer därför med vårt tidigare krav på att regeringen bör ge TLV i uppdrag att se över ersättningsmodellen till apoteken och utreda en modell för ersättning för tjänster på apotek, det vi här kallar för farmacevtiska tjänster. utför apotekare och receptarier olika tjänster på apoteken. Det kan handla om att stödja användaren med läkemedelsgenomgångar, att genomföra uppföljningar av behandling, som blodtrycksmätning, eller hälsorådgivning. Den andra punkten handlar om att säkerställa att kompetensnivån på svenska apotek håller Europastandard och att ställa krav på att den läkemedelsansvariga ska vara en apotekare med viss erfarenhet. Förbundet anser att apotekares kompetens behövs på apotek för att lösa mer komplicerade farmacevtiska problem och mer komplicerade kundproblem och svara för den kontinuerliga fortbildningen av apotekspersonalen samt för att upprätthålla och utveckla kontakter med övrig hälso- och sjukvård. Vi anser därför att den läkemedelsansvariga bör vara en apotekare med en viss erfarenhet. saknar av apoteken apotekare som läkemedelsansvariga. bör inte ha lägre krav på kompetens på apotek än vad som finns inom övriga EU där apotekarkompetens finns på alla apotek. Regeringen strävar efter att nå en patientsäkerhet i världsklass. Att då valt ett system för kvalitetsansvaret på apotek som inte inkluderar apotekares kompetens för dessa specifika ansvarsområden sänder motsägelsefulla signaler såväl till vår omvärld som till svenska patienter och kunder som önskar få den bästa rådgivningen och den bästa hjälpen för att kunna använda sina läkemedel på rätt sätt. För att tillgodose behovet av läkemedelsansvariga krävs givetvis olika övergångsregler och andra åtgärder. Många legitimerade receptarier har på egen hand skaffat sig vidareutbildning inom det farmaceutiska området. Det är givetvis viktigt att den här kompetensen tas till vara på rätt sätt. Min tredje punkt är att minska risken för felanvändning av receptfria läkemedel. Minska listan över receptfria läkemedel utanför apoteken, skärp tillståndsgivningen och skärp kontrollen! har varit för principen att vissa receptfria läkemedel ska få säljas utanför apotek. Men vi anser att listan över läkemedel som säljs utanför apotek har blivit alltför lång och att kontrollen är för dålig. Det finns studier som visar att särskilt ungdomar ofta har dålig kunskap om läkemedel, till exempel om receptfria läkemedel mot värk, vilket ökar risken för felanvändning. Det finns också ungdomar som använder receptfria läkemedel för missbruk. har, som vi har noterat tidigare, i en artikelserie uppmärksammat missbruk av framför allt paracetamol. Dessa risker är kända , och det finns många vetenskapliga studier publicerade som tydligt visar att paracetamol i hög dosering medför risk för allvarliga biverkningar och till och med död. Redan under diskussionen inför omregleringen av apoteksmonopolet varnade vi apotekare och receptarier för riskerna med att göra paracetamol alltför tillgängligt. Vi välkomnar givetvis att fortsätter att följa försäljningsutvecklingen och användningen av receptfria läkemedel. Vi anser att följande åtgärder behöver sättas in för att öka säkerheten vid försäljning av receptfria läkemedel: Korta listan över läkemedel som får säljas i butik. Inför tillståndsgivning för försäljning av läkemedel i butik. bör få den uppgiften. Förbättra uppföljningen och kontrollen. bör bli kontrollmyndighet. Inför sanktioner för den som inte följer reglerna och också möjlighet att dra in tillstånd. Överväg skärpta regler genom en maxgräns per köptillfälle för vissa läkemedel, till exempel paracetamol. Det var en summering av de tre förslagen. Ordföranden: Jag lämnar ordet till , förbundsordförande för . : Herr ordförande! Vi i är jätteglada att vi får vara med och tackar för inbjudan. kommer våra synpunkter när det gäller apoteksmarknaden. har ca 7 300 medlemmar. Vi är partipolitiskt obundna och tillhör TCO-familjen. Vi ansluter alla yrkesgrupper inom farmacibranschen; där skiljer vi oss från . Våra största medlemsgrupper är apotekare, receptarier och apotekstekniker. Det har visat sig att det finns vissa brister i tillgängligheten till de läkemedel man behöver, trots att det finns fler apotek och fler försäljningsställen. Tillgängligheten har även försämrats när det gäller receptbelagda läkemedel, och det beror väldigt mycket på att man har ett mindre varulager. Finns inte preparatet på ens apotek finns kanske inte som förut något närliggande apotek som tillhör samma kedja, så att man kolla upp om läkemedlet finns på ett närliggande apotek. finns branschöverenskommelsen om att vi ska höra av oss till närliggande apotek. Det är inte så lätt alla gånger när det är otroligt många kunder som står och väntar. Vi ska lämna vår kund och gå till en telefon och försöka ringa upp det andra . Förmodligen har även det väldigt många kunder och har inte möjlighet att svara . Det är tyvärr alltså lite si och så med branschöverenskommelsen. Vi föreslår därför att man på något vis skulle kunna sekretesskydda varulager, så att vi kan ha en gemensam databas och kunna gå in och titta var läkemedlet finns. Vi vill att man ska behålla ombudsverksamheten, så att det är enklare att komma åt vissa läkemedel. När det gäller receptfritt i handeln är det vissa brister i tillgängligheten även där. Vi har på apoteken och ute i detaljhandeln en mindre sortimentsbredd. Man har minskat varulagren på apoteken och har sina egna varumärken mer än vad det var förut. Vi ser vissa risker med försäljningen i den övriga handeln. Cirka 7 000 var en tidigare siffra, men har vi hört att det är ca 6 000 försäljningsställen i . Då är det risk för överkonsumtion. Det kan ge biverkningar och förgiftningar. Det är även brister hos konsumenterna som ska köpa läkemedlen, och det är mycket ofta som det kan bli felanvändning och att man köper fel läkemedel eller köper dubbelt av till exempel paracetamol därför att man inte vet att olika preparat har samma innehåll. Det har förekommit att det funnits för gamla läkemedel ute i handeln. Att kommunerna brister i tillsynen tycker vi är väldigt allvarligt. Det vore väl bra om fick ett större ansvar för tillsynen. Det är bra att det är en 18-årsgräns för receptfritt i handeln. Men när det gäller apotek tycker vi att det inte ska införas någon åldersgräns. Man måste minska listan för receptfria läkemedel i handeln och ge tillstånd endast för små förpackningar, så att man inte har den här oron att det ska ge biverkningar och överdosering. Vi vill att ska få en större roll, eftersom det verkar som att kommunerna inte har den kompetens eller de resurser som behövs. Det behövs en bättre läkemedelsanvändning. Vi måste sätta läkemedelskonsumenten i centrum. borde satsa på att bli världsledande när det gäller läkemedelsanvändning. Det borde vara en rättighet som medborgare i att få en genomgång av sina läkemedel i den moderna välfärdsstaten. Man borde kunna garanteras rätt till producentoberoende information och rådgivning av professionell farmacipersonal. Det ska ske ända ut i sista ledet av läkemedelsförsörjningen. Därför föreslår vi att man har en läkemedelsgenomgång en gång . Det borde finnas inom läkemedelsförmånen. Vi ser helst att man kan få ökade forsknings- och utvecklingsanslag. När det gäller den ekonomiska tillgängligheten ska ingen behöva avstå från de läkemedel man behöver för att man inte har råd. Därför behövs en socialpolitisk garanti för att alla ska få möjlighet att få de läkemedel de behöver. var det ca 80 000 personer i som inte hade möjlighet att ta ut sina läkemedel och som stod utanför hela samhället. Det kanske finns ett mörkertal. Vi kanske måste utreda hur det ser ut. Vi föreslår att man utvecklar högkostnadsskyddet och inför ett gemensamt delbetalningssystem som ska vara lika för alla och utan kreditprövning. Det finns personer som inte har råd att ta ut sina läkemedel eftersom vi inte har samma delbetalningssystem inom alla företag. Exempel är licensläkemedel och dosdispensering. Eftersom vi ska ha läkemedelskonsumenten i centrum bör vi kunna se till att man kan gå på vilket apotek som helst i och hämta ut ett licensläkemedel när man behöver det. Man borde satsa för att utveckla nya miljövänliga läkemedel. Därför bör man behålla APL och även dosapoteken i gemensam regi. Det ska vara tillgängligt för alla aktörer. Man borde ändra tillståndsgivningen för licensläkemedel och ha en gemensam databas på . Jag är tacksam för att det förslaget har kommit upp och att man tittar på det. Detta behöver man utreda vidare. För att få bättre miljövänliga läkemedel behöver vi öka forsknings- och utvecklingsbidragen. När det gäller oss anställda ute på apoteken och våra erfarenheter: Övergången gick relativt smidigt, även om man inte visste vem som skulle äga ens apotek. Vi har lyckats få kollektivavtal till av företagen. Men många av våra medlemmar ser brister i servicen. Man ska sälja mer och får mindre tid för rådgivning om läkemedel. Det känns inte bra. Vi måste utveckla detta mer, så att vi har möjlighet att ge den rådgivning som behövs och så att vi kan samarbeta mer med vården. När det gäller arbetsmiljöarbetet är det lite si och så ute på apoteken. Stressen ökar, likaså pressen. Det är ett nytt IT-system som håller på att införas ute på apoteken, och det fungerar inte bra. Det är mycket långsamt. Många av våra medlemmar säger att det till och med är sämre än den gamla ATS:en, som vi hade inom . Receptexpeditionen tar till exempel , och det är mycket krångligare om man måste gå tillbaka och ändra på någon expedition. Vad gäller kompetensutvecklingen är det minskad tid till exempel för att hålla sig ajour med nya läkemedel. Vi har gjort en egen studie på våra medlemmar och har även läst . Det är mycket på grund av att tiden inte räcker till. Vi har otroligt många nya apotek. Det är ca 700800 nya anställda totalt inom apoteksbranschen. Det säger sig självt att man är mindre personal ute på varje apotek och mycket kunder. Hur ska vi då hinna ta oss tid att hålla oss ajour och hålla uppe kompetensutvecklingen? Även om vi har väldigt hög kompetens nu behöver vi vidareutveckla den. Vi har fått lite försämrade villkor, bland annat har arbetstiderna höjts från 37 . När de nya ägarna tog över blev det försämrade pensionsvillkor. Detta var synpunkter. Ordföranden: har vi representanter för patienter, brukare, konsumenter, vad vi nu ska kalla det för. Först ut är , som företräds av , intressepolitisk ombudsman. : Jag får börja med att tacka för inbjudan från socialutskottet till denna utfrågning. Jag representerar runt 400 000 medlemmar i i landet. Vårt ställningstagande när det gäller apoteksomregleringen är väl känt. Vi var inte direkt för den omregleringen. Sedan ska man inte vara sämre än att man kan ändra sig, men vi har väl inte hittat något skäl till att göra det. Det beror mycket på att det är som har gått sedan omregleringen infördes. Det är få indikatorer som säger att vi hade rätt eller att omregleringsföreträdarna haft rätt. Det återstår att se. Icke förty motsvarar kompetensen i de nya apoteken den kompetens som fanns inom gamla . Det beror på att det är samma personal. Men vad som händer i nästa generations personal återstår att se när det gäller kompetensen och möjligheterna till service. Man har sagt att vi har fått 200 nya apotek, och det är riktigt. Förtätningen är viktig. Sedan kan man fråga sig om personer som bor runt har blivit lyckligare och friskare av att de nu har tre apotek i stället för ett. Den enda fördelen med förtätningen är att det har blivit närmare för våra medlemmar när de ska gå runt och hitta det läkemedel de har fått förskrivet det finns inte överallt. Det har det vittnats om här från nästan samtliga talare. Det är ett problem inte minst för de äldre som har nedsatt rörelseförmåga. Man behöver inte vara jättegammal. Titta på mig, som också har nedsatt rörelseförmåga . Man får ändå springa runt för att hitta sitt läkemedel. är det faktiskt akut. Man behöver ha det just för stunden och kan inte planera för ett inköp. Vi har en annan fråga som uppmärksammats av våra medlemmar. Det gäller delbetalningen, alltså möjligheten till kredit och att dela upp inköpsbelopp på . Det innebär att vi när vi nu använder oss av flera apotekskedjor också får en räkning från varje kedja när vi gör våra inköp och har fått krediten accepterad. Det kan också ställa till besvär för de äldre. Man får flera räkningar på läkemedel. Det kan vara svårt att betala rätt. Man kanske betalar en och tror att man gjort rätt för sig, när man ska betala alla tre eller två eller hur många det nu kan vara. Detta bör ses över. Det måste väl ändå uppfattas som en försämring mot det som var tidigare. Vad värre är, skulle jag vilja säga, är själva kreditprövningen. Jag fick ett samtal från en medlem som hade drabbats. Man hade icke beviljat kredit från ett apotek därför att vederbörande hade för låg pension. Det måste väl ändå vara därför vi har infört ett kreditsystem, för att de som har låga inkomster eller låga pensioner ska få möjlighet till uppdelning av läkemedelskostnader ? Det är alltför många som beroende på sin inkomst inte kan hämta ut de läkemedel som är förskrivna. Man får en underbehandling av läkemedel som är lika allvarlig som den överförskrivning som finns inom läkemedelsvärlden. Det var någon som var inne på kontrollen från apoteken. Vi har också fått signaler på att man får lite mindre hjälp än tidigare när det gäller utlämning av receptbelagda läkemedel. Det kan bero på stress hos personalen eller på att det är färre anställda. Jag har ingen uppfattning om det. Vi kan bara konstatera att det upplevs som att det har blivit en försämring. Det är lite olyckligt med de receptfria läkemedlen och hanteringen av dem. Vi var i och för sig för att man skulle kunna få sälja receptfria läkemedel ute i handeln, för tillgänglighetens skull. Men vi hade inte kunnat tänka oss att det skulle handla om 500600 olika läkemedelspreparat och 1 700 olika produkter. Det skapar också förvirring. Några företrädare här har föreslagit att man ska begränsa antalet i sortimentet för de receptfria läkemedlen. Jag tror att det är viktigt att man har i minnet att läkemedel i sig är en del i en hälso- och sjukvårdsbehandling. Det är en behandlingsform såväl som annat som man sätter in, vad det nu kan vara, sjukgymnastik, arbetsterapeutisk hjälp och så vidare. Vi kan inte frånkoppla läkemedlen helt plötsligt och säga att detta inte är så farligt, att vi kan jämföra det med köttfärs, eller vad det nu kan vara. Det är icke samma härad när det gäller läkemedlen. Därför tror jag att det är viktigt att man har full kontroll och att man följer utvecklingen, inte minst vad gäller ungdomars användning av vissa av dessa fria läkemedel. Det finns mer att säga. Vi har själva ett projekt ihop med SPF och som heter på läkemedel. Vi skulle inte prata om läkemedel , utan om apoteken, men det är viktigt att man får fullödig information om hanteringen av läkemedel, oavsett om man är gammal, ung eller mittemellan, därför att det är ett medel som kan vålla skada och som icke går att ersätta längre fram i livet. Som någon sade kan det leda till döden om man använder det i för stor dos och på fel sätt. Därför tror jag att det var och är viktigt att apoteken fortfarande känner ansvar för att ge råd och stöd i samband med utlämning av såväl receptfria som receptbelagda läkemedel och framför allt om kombinationen av dessa två produkter. Ordföranden: Jag lämnar över ordet till , sakkunnig på . : Jag vill också börja med att tacka för inbjudan hit. Jag har försökt samla in kunskaper från våra medlemmar och ska berätta lite om dem samt om hur vi har försökt tolka detta. När det gäller tillgängligheten är väl inte vår syn annorlunda än vad som redovisats här. Vi vet att det har blivit fler apotek och bättre öppethållande. Vi vet dock inte säkert om denna förbättring är geografiskt väl spridd över landet. Det tycker jag att man skulle få en bättre redovisning av. Man kan också tänka sig att omregleringen skulle innebära en konkurrens som skulle leda till påverkan på priser och service. Priserna på de receptförskrivna läkemedlen är reglerade, medan det är fri prissättning på receptfria läkemedel. Vi har därför tittat på de receptfria läkemedlen och bett våra medlemmar över hela landet att samla in kunskap om detta genom att helt enkelt gå och fråga på apotek, i dagligvaruhandel och på bensinstationer. När det gäller de fyra stora apotekskedjor som vi tittade på samt Ica och Coop var det i stort sett samma priser för fyra storsäljare som vi inkluderade i vår studie. Där kunde vi inte se att konkurrensen spelade någon som helst roll. Vi hade med en lågprisdagligvarukedja, . Där låg priserna lägre än i de andra. På bensinstationer hittade vi bara högre priser. Det högsta vi hittade var högre pris än hos de andra. Bensinstationer, som sannolikt ger den allra sämsta servicen, hade också de högsta priserna. När det gäller servicen är vi intresserade av om omregleringen har lett till att de sjuka människorna har fått en bättre behandling. Det är grundfrågan. När man försöker fundera kring detta hamnar man i frågan om vad apoteken egentligen är till för. Självklart är det för de receptbelagda läkemedlen i första hand och i andra hand för andra sjukvårdsrelaterade produkter. Man ska veta att apoteken kan sälja i princip vad som för tiden. Om man jämför med gamla Apoteksbolaget är vårt intryck att det har blivit en förskjutning från att hjälpa sjuka människor till att bedriva en ren affär. Då ska man veta att läkemedel i stora drag kostar 30 miljarder. Av det betalar samhället runt 20 miljarder; det är väldigt mycket pengar. Dessa läkemedel används inte effektivt. Vi vet att det av de som är långtidsmedicinerade är högst som följer läkarnas ordinationer. Vi vet att gamla är multimedicinerade i onödan. Vi vet att av dem som är använder läkemedel som har angivit som olämpliga för äldre personer. Det finns en mängd kvalitetsproblem som apoteken skulle kunna ge sig på och förbättra. Vi skulle vilja att detta skedde i större utsträckning än vad som sker . Detta är naturligtvis också kostsamt, tillsammans med alla andra kostnader. Det gamla Apoteksbolaget hade både ett samhällsuppdrag och ett samhällsansvar. Samhällsuppdraget är såvitt jag förstår borta i den nya organisationen, men samhällsansvaret måste finnas kvar. Man kan fråga sig: Tar apoteken någon sorts läkemedelsbehandlingsansvar för sin omgivning och för sina kunder? Griper man in och försöker på ett aktivt sätt rätta till problem man ser? Jag tvivlar lite på detta. En kort sammanfattning: Jag skulle önska att , som är ansvarigt för apoteksinspektionen, granskade kvalitetssidan vad gäller receptförskrivna läkemedel och hur apoteken professionellt hanterar detta. Kan man göra det bättre än man gör ? Jag tror att det skulle vara bra inte bara för våra medlemmar utan för alla som går på . Ordföranden: ut är med förste vice ordförande . : är största patientorganisation. Vi har ca 52 000 medlemmar med 80 olika diagnoser, som man har indelat i fem diagnosgrupper: inflammatoriska sjukdomar, systemsjukdomar, artros, fibromyalgi och mjukdelar samt AS/Bechterew som man kallar det. Många av dem använder mycket läkemedel, så det berör oss till väldigt stor del hur det är med läkemedlen. Jag kan hålla med om det mesta som är sagt inte allt, men mycket om småproblem, det här och så vidare. Men jag tror inte att det är det största problemet. Det är sådant man kan fila till. Man fixar nog det , tror jag. Det som är viktigare för oss är patientsäkerheten. Läkemedel kan vara skadliga om de används fel, om man inte får information och inte har kunskap om vad man gör. Det är som om man köper en häftig bil. Kan man inte bilen kan den bli livsfarlig. Men kan man hantera den kan det funka bra. Så är det med mycket läkemedel. var inne på att man inte använder läkemedel på ett perfekt sätt. Det finns mycket att göra på det området. En helhetssyn på vård och behandling innefattar även läkemedel. Samhället har under haft en förmåga att lyfta ur läkemedel ur hela den biten. Man måste inse att det är ett terapiområde. Ett annat kan vara motion eller vad som helst. Men det är lätt att fokusera på just läkemedel, för det är gripbart och mätbart och man kan sätta kronor och ören exakt. Jag har aldrig hört någon räkna hur mycket röntgen kostar på ett sjukhus redovisat . Det får man aldrig höra. Jag har inte fått höra hur mycket landstingen sparar på att reumatikerna nästan inte ligger inne alls, när man förr låg inne . Man kan redovisa saker hur man vill. Tittar man ur ett samhällsperspektiv måste man ha med alla patienter, kommuner, landsting och staten. Här måste det vara ett samarbete mellan alla. Det är otroligt viktigt här att man har med patienterna och har informerat dem, så att de vet vad de gör när de håller på med läkemedel. Lagerhållningen kan man tycka vad man vill om. Jag kan ibland störa mig på att man har börjat minimera lagren. Det gäller även det goda , som vi egentligen tyckte om. fick jag ett svar senast på i om att de inte lagerför produkter som de har väldigt sällan. Det var en medicin som var livsviktig. Jag skulle ha läkemedel mot resistenta bakterier. Då kan man inte vänta . Det är en potentiellt dödlig sjukdom. Men det efterfrågas så sällan att man inte behöver ha det hemma. Det är dock sådant man kan lösa, tror jag. Man måste se över system och säkerställa dem. Den blå påsen som hade tycker jag skulle införas som en regel, så att man kan beställa och få en påse som expedierande personal inte ser vad det är i. Många grupper, till exempel hivpositiva på en liten ort, vill kanske inte att grannen och andra ska få veta vad de har för problem. Det kan man lösa enkelt med en sådan färdigförpackad påse, som man bara hämtar ut någonstans, på Ica eller var som helst. En sak till som jag har reagerat på är månadens vara. Man ska vara försiktig med sådana uttryck när man håller på i en så viktig bransch. Jag var på Konsumenters möte, där det pratades om att apoteken infört rabatter på varor. Det blir så mycket feltolkningar av saker och ting. Jag tror att man ska vara försiktig när man namnger sådant. Uppfattningen var i princip att gamla produkter reades ut. Man hade inte fattat det generiska utbytet, att det var den billigaste och att det är ett bra sätt att spara pengar för samhället. Detta med generika har trots allt varit ett problem. Det står olika på burkarna. Sedan borde man kunna kräva av dem som levererar läkemedel att burkarna ska vara lättöppnade. Människor har burkar i glas med olika färger, men tas fel, och man förstår att det finns komplikationer när burkarna är nästintill inbrottssäkra. Skulle man inte kunna säga från statens sida att de som levererar läkemedel till ska se till att burken är lättöppnad, oberoende av vad det är för läkemedel? Man har varit inne på detta med läkemedelsförsäkringen. Det är en patientsäkerhetsfråga. Ska jag som patient förväntas veta om det företag som levererar min medicin är med i läkemedelsförsäkringen? Ska ansvaret ligga på mig? Borde inte någon se till att alla är med? Detta har man ju lovat att man ska fixa, men jag vet inte hur. Hur fixar man ansvar för information om läkemedel?