· GZ01AU1 · 2011-12-07 13:45:05 — Det är denna verklighet vi måste ändra på - en verklighet där ursprung gör att individer klumpas ihop i grova kategorier som förstärker klassklyftor och segregation. Det är denna verklighet som skaver i skon.Naturligtvis ställer jag mig bakom alla reservationer här och det särskilda yttrande som beskriver vår politik. Men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservationerna 4 och 8. genomförde Alliansen en av de viktigaste reformerna för att förstärka arbetslinjen. Det var den nya etableringsreformen för nyanlända som då sjösattes.I slutet av 1970-talet och störtdök sysselsättningen bland utrikesfödda. Från att sysselsättningen bland utrikesfödda tidigare hade varit högre än bland inrikesfödda blev det en störtdykning till en lägre sysselsättning, och sysselsättningen fortsatte att sjunka. har det inte skett en återhämtning.År 1982 togs beslutet att börja särbehandla invandrare. togs beslutet att arbetsmarknaden inte längre skulle vara motorn för nyanlända in i det svenska samhället, utan det skulle vara kommunernas socialförvaltningar. då Domus hette Domus bestämde sig för att arbetslösa svenskar behövde jobb medan invandrare skulle få en snuttefilt från socialförvaltningen.Det är därför glädjande att Alliansen nu tar ansvar för de nyanlända och för att bryta denna negativa trend. Nyanländas första kontakt med samhället är nu arbetsförmedlare. Vi har tillsammans med öppnat för en ny form av invandring, som bygger på att man har ett jobb redan innan man sätter sin fot i . Andelen invandrare som under sitt första år har fått en kontakt med arbetsmarknaden var förut - på . Sedan denna reform har fått kontakt med arbetsmarknaden på ett halvår.Etableringsreformen tar också tag i de enorma skillnader som finns i kommunernas mottagande. Det gjordes en undersökning 2003 som visade att i var av alla bosnier sysselsatta. Motsvarande siffra i var . Denna skillnad är oacceptabel och orimlig. Vi kan inte kräva att någon, svensk eller utrikesfödd, ska ha förståelse för socialförvaltningarnas inkompetens vid val av bostadsort. Ännu mindre kan man acceptera dessa ödesdigra konsekvenser för ens framtid. Det är därför vi lyfter upp integrationsfrågan från att vara en angelägenhet till att vara en nationell angelägenhet. Det finns dock många utmaningar kvar. Den första är bostäder. Där jobben finns, finns inte bostäder. Så ser det ut i detta land. Det drabbar alla, men det drabbar främst dem som vill ta sitt första steg i det svenska samhället - ungdomar och invandrare. Vi har hög arbetslöshet i vissa regioner och arbetskraftsbrist i andra. har det aldrig skett att en politiker pekat på en markplätt i , eller och sagt att man får bygga där, och så har ingen byggt. Det har aldrig skett. Det finns inte brist på vare sig vilja att bygga eller pengar från bostadsbolagens sida. Det är därför jag nu vänder mig till stadsbyggnadsnämnder och kommunalråd men även nejsägande medborgare i alla landets tillväxtregioner och säger att vi behöver bostäder. Vi behöver bygga, vi behöver bygga ut och vi behöver bygga tätt, men ni står i vägen. Jag vet, jag vet; det finns alltid en ek att rädda, en buske att ockupera, en groda i fara eller en sluss att bevara - absolut! Problemet är dock att inte tog sig ur fattigdom och blev det land det blev genom att vi bestämde oss för att bo som barnen i Bullerbyn. Det är därför vi måste vara självkritiska i alla partier, från SD till , sossarna, och Alliansen. Vi tenderar att alltid lyssna på dem som tycker att det här med bostäder är bra - fast inte här. Det här med arbetsplatser är bra - fast ska vi verkligen bygga dem här? Den fajten måste vi ta. Från reaktionära, blåhåriga nejsägare till hampaodlande trädkramare måste vi ta den fajten. Vi får inte arbetsmarknadspolitik och integrationspolitik att funka annars. Det är en av de stora utmaningarna för integrationspolitiken. Det var den första utmaningen. Den andra utmaningen är socialbidragen. Sedan nyanlända hamnade i socialbidragens fälla har det haft katastrofala följder för sysselsättningen. Vad blev svaret och reaktionen från politikerna? Jo, vi började diskutera strukturell diskriminering. Vi började diskutera skolavslutning i kyrkan. Vi började diskutera samförstånd kontra nationell identitet. Jag kan dra exempel: I ville kommunen ge en get till varje invandrad kvinna, för det trodde man var lösningen. I samma kommun rasar SD över att det finns separata grillar för fläsk och nötkött i vissa parker. ignorerar vi det enkla faktumet att marginaleffekten för att ta ett jobb för en nyanländ invandrarfamilj som har två barn och går på socialbidrag är . Man förlorar pengar på att ta ett jobb. Sedan sitter vi här och undrar varför folk inte är i arbete. Vi har konstruerat ett bidragssystem som gör att du faktiskt kan få mer pengar i plånboken av att föda ett till barn än om du tar ett jobb. Du tjänar mer på att sätta ett till barn i fattigdom - för det är vad det är - än att ta ett jobb och börja bygga en framtid, en karriär och en delaktighet i samhället. Sedan står vi här och undrar varför av utrikesfödda kvinnor är i arbete. Detta är enkla ekonomiska fakta som vi inte konfronterar. av alla med långvarigt socialbidrag är utrikesfödda. I diset mellan batik, kryddstarka maträtter i Folkets Hus och hetsande mot religioner och folkslag har vi glömt bort dessa enkla, grundläggande ekonomiska faktorer. Får människor mer pengar av att gå på bidrag än av att arbeta kommer de att gå på bidrag. Jag förstår Socialdemokraterna och när de vill att bidragen ska vara höga för människor som temporärt faller, så att de kan studsa upp på detta skyddsnät till ett bättre liv. Jag har förståelse för den tanken. Men för människor som alltid har varit och är på botten är detta nät över deras huvuden inget annat än en bur. Om jag ska vara ärlig mot människorna i denna kammare och er som tittar på detta kan vi vara aktiva här och driva på för en snabbare integration av de nyanlända. Vi kan se till att fler hamnar i arbete snabbare. Vi kan se till att svenskundervisningen blir lite bättre. Men ska vi verkligen lösa de integrationsproblem som finns i förorter måste vi ta tag i den svenska bidragsmodellen. Den viljan måste vi ha. Vi måste se över den retroaktiva föräldraförsäkringen, vi måste se över svenskundervisningen och vi måste ta tag i socialbidragen. Trots den alarmerande bild jag har målat upp pekar det faktiskt åt rätt håll. Sedan reformen har, enligt de preliminära siffror som kommit in, andelen människor som hamnat i arbete fördubblats. Det är fortfarande väldigt låga procent , men det vi har gjort tyder på att det blir bättre. Alliansens skifte i mottagandet har slagit fast att det är arbete som är motorvägen i det svenska samhället - inte bidrag, getter, kryddstark mat på , hets mot folkgrupp eller hets mot religioner. Med arbetslinjen kommer att fortsätta att bli ett ännu mer fantastiskt land. Därför, herr talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkande AU1. Denna debatt om integrationspolitiken är rätt intressant, och jag har lyssnat med intresse på inlägg.Jag sade i mitt anförande att kommunerna har bra förutsättningar att göra etableringen i lite snabbare och smidigare. Man har tillgång till arbetsplatser, man står för sfi-undervisning och så vidare. Därför läste jag med rätt stort intresse debattinlägg i på Brännpunkt för sedan, och jag ska citera ur det: "Regeringen har lagt detta ansvar på Arbetsförmedlingen. Vi befarar att Arbetsförmedlingen inte kommer att uppnå samma goda resultat. "Då blir min fråga: Om , som är moderat och representerar regeringspartiet, nu har de goda erfarenheterna av att åtminstone hans egen hemkommun har så goda erfarenheter av att bedriva integrationsarbete, varför har då inte arbetsmarknadsutskottets moderater fått gehör hos regeringen för att även kommuner borde få bedriva lotsverksamhet? Det var en väldigt bra fråga. Svaret är väldigt enkelt, nämligen att är en parentes på den svenska kommunkartan. Det är inte så att av alla utrikes födda som kommer in i landet får arbete , som det är i . Så ser det inte ut.I , och i gemene kommuner ser det väldigt dåligt ut. Det vi pratar om är att de kommuner som är bra ska få vara med. Men då tycker jag att vi ska vara ärliga. I är vi för denna reform att Arbetsförmedlingen tar ansvaret. Vi tar en smäll, absolut, men genomgående i landet är det ett lyft. Arbetsförmedlingen kanske inte är lika bra som de bästa kommunerna, men Arbetsförmedlingen är definitivt mycket bättre än de flesta dåliga kommuner. Så är det.Därför kräver vi inte att vi ska gå tillbaka till det system som fanns . Det är inte så att gemene kommun är bättre än vad Arbetsförmedlingen är på att hitta jobb och se till att utrikes födda kommer i arbete. Vi har provat det , och det funkade inte. Det funkade på vissa ställen, , , parenteser på kartan. Det är därför som vi gör detta skifte och ser till att det är professionella arbetsförmedlare som tar hand om dem och att det är lotsar som ser till att de hamnar i arbete.Sedan tycker jag att vi kan ha en diskussion, absolut, om kommuner ska kunna gå in som lotsar. Ja, om de kan garantera att de har en hög kvalitet på sin verksamhet. Det är en framtidsdiskussion som jag är redo att ta. Det är intressant, därför att jag tror att det finns en poäng i att även kommuner skulle kunna få bedriva lotsverksamhet. Jag har inte sagt att alla kommuner var världsbäst på integration, snarare tvärtom. Men det var lite intressant att i sitt inlägg sade att har kontakt med arbetsmarknaden. Jag förmodar att han menade att av de nyanlända har kontakt med Arbetsförmedlingen.Det finns en del saker som blir lite intressanta här. När det gäller etableringsreformen handlar det om att Arbetsförmedlingen har ansvaret . Vi socialdemokrater har försökt debattera vad som händer . Det är bara att titta på fakta, att etableringen på arbetsmarknaden tar . Då har vi befarat att en del av det ansvaret hamnar hos kommunerna. konstaterar också i sin debattartikel att som kommun riskerar att få betala för någon annans misslyckande. Då blir det rätt intressant att fråga om tror att den borgerliga regeringen som är moderatledd kommer att underlätta för kommunerna att bidra till lotsverksamheten. Som vi hörde i en annan debatt handlar lotsverksamhet , och jag tror att kommunerna kanske kan prestera något bättre än så.När tror , som representerar , att vi kan få se ett förslag om att även kommunerna ska få ett mer strukturerat arbete och också kunna ingå i lotsverksamheten för nyanlända? För det första vill jag korrigera lite fakta.Det är inte så att en lots måste ställa upp i . Det är en miniminivå. Och jag tycker att det är mycket rimligare att titta på resultat än att mäta hur många timmar folk spenderar med varandra. Det viktiga är att människor hamnar i jobb.Lotssystemet är konstruerat så att det inte går att få ekonomi i en lotsverksamhet om inte människor hamnar i arbete. Den stora kritiken mot denna reform har ju varit att lotsutförare får för lite pengar per person. Systemet bygger helt och hållet på att lotsarna får människor i arbete, och det tycker vi är ett bra incitament.Detta var det som jag först ville korrigera.För det andra pratar om , vilket gör mig väldigt glad. Jag har ett särintresse i denna fråga, och jag har full förståelse för att regeringen måste ha ett allmänintresse. Men jag gör vad jag kan för att se till att den handfull duktiga kommuner som är bra på det här ska kunna få gehör hos regeringen. Vill du ansluta dig till den kampen är du varmt välkommen.När det gäller de förutsättningar som finns har kommit i någon form av kontakt med arbetsmarknaden, arbetsförberedande insatser och så vidare. De som inte har gjort det har oftast blivit föräldraförsäkrade. De har fått barn och är därmed lediga.Statistiken ser väldigt bra ut, och det ser ljust ut . Men för att lösa hela det här problemet måste vi ta ett helhetsgrepp på integrationspolitiken och inte diskutera bara de nyanlända utan även folk som har varit här väldigt . De integrationsåtgärder som regeringen vidtar stimulerar integrationsprocessen samt underlättar och påskyndar de nyanländas etablering i arbets- och samhällslivet i Sverige.Syftet är att fler nyanlända ska kunna lära sig svenska språket, lättare få ett arbete och etablera sig som delaktiga individer i sitt nya samhälle.Vi måste också få hjälp, inte minst av invandrarorganisationer, för att nå personer med invandrarbakgrund med information om hur det svenska samhället fungerar och om de grundvärderingar vi har här i landet.Vi vet att kunskaper i det svenska språket liksom utbildning och arbete är helt avgörande för en lyckad integration. Det gäller att varje nyanländ utifrån sina egna förutsättningar får stöd för att snabbt lära sig svenska för att kunna få ett arbete och klara sin egen försörjning.Under många år har haft en politik som fokuserat på ett omhändertagande av de personer som tagit sig till vårt land eller på att tycka synd om dem. Det är ingen nyhet för någon av oss att vi har varit dåliga på att ta till vara de nyanländas kompetens.Det är fortfarande många personer som utestängs från den svenska arbetsmarknaden på grund av sina utländska namn.Folkpartiet instämmer med regeringen i att en lyckad och fungerande integration är en av vår framtids stora utmaningar. Etableringsreformen, som trädde i kraft , inriktar sig just på att de nyanlända snabbt ska kunna lära sig svenska, snabbt ska kunna få ett jobb och att de snabbt ska bli självförsörjande och få kännedom om sina rättigheter men också om vilka skyldigheter de har och som gäller här i Sverige.Etableringsreformen, som utgår från varje individs behov, betonar också individens delaktighet och eget ansvar för sin framtid.Det var mycket viktigt att regeringen förde över huvudansvaret för de nyanländas etablering från kommunerna till Arbetsförmedlingen. Genom att nyanlända tillsammans med Arbetsförmedlingen upprättar individuella handlingsplaner ökar förutsättningarna för att deras kompetens bättre tas till vara. En förbättrad etablering är grundläggande för att kunna ta till vara den resurs som den nyanlände utgör.Kommunerna har fortfarande en viktig roll i form av praktisk hjälp och stöd till nyanlända. Det gäller rollen att ordna bostad, att ansvara för sfi och samhällsorientering, introduktionsinsatser inom förskola och fritidshem och att i stort underlätta etableringen i det svenska samhället.Herr talman! Enligt arbetskraftsundersökning för uppgår antalet sysselsatta utrikes födda personer i till 700 000. Det är 700 000 människor som går till sitt arbete. Över 60 000 småföretag ägs av personer med invandrarbakgrund. Utan våra utlandsfödda skulle stora delar av sjukvården och servicesektorn sluta fungera. Arbetskraftsinvandringen kan bli helt avgörande för den svenska välfärden när arbetskraftsbristen väntas öka om några år.Invandringen har fört med sig nya kunskaper och erfarenheter som berikat vårt land och gett oss ett mer utvecklat samhälle. Utan denna öppenhet och detta bidrag till vårt välstånd hade utan tvekan varit ett fattigare land i dag.Länsstyrelsernas roll har också förstärkts i och med etableringsreformen, genom bland annat övertagandet av det direkta ansvaret för att teckna överenskommelser med kommunerna om mottagandet av nyanlända. hade länsstyrelserna tecknat överenskommelser om att ta emot nyanlända med 267 kommuner.De personer som inte omfattas av etableringsreformen ska även i fortsättningen erbjudas stöd och service från Arbetsförmedlingen. Behov av särskilda insatser vad gäller utbildning och yrkeserfarenhet finns fortfarande kvar.Sysselsättningsnivån för utrikes födda kvinnor är lägre än för utrikes födda män. finns det risk att många av dessa kvinnor fastnar i långtidsarbetslöshet och i en ekonomiskt utsatt situation. En av de stora integrations- och jämställdhetsutmaningarna är att fler utrikes födda kvinnor ska kunna försörja sig själva och få makt över sin vardag.Etableringsersättningen är utformad för att öka förutsättningarna för jämställdhet mellan kvinnor och män. En individuell ersättning som inte påverkas av inkomsterna hos andra personer i hushållet skapar starkare drivkrafter för båda makarna i en familj att delta i sfi, samhällsorientering och arbetsförberedande insatser. Detta skapar förutsättningar för nyanlända kvinnor att etablera sig på arbetsmarknaden.Det tar innan den som fått uppehållstillstånd i kommer ut på arbetsmarknaden. Att snabbt lära sig det svenska språket och få ett arbete ger individen en snabbare etablering i samhället. Det för med sig såväl individuella som samhällsekonomiska vinster.Etableringsreformen ökar trycket på inblandade aktörer att samordna sina insatser. Därför är det viktigt med ett välfungerande samarbete mellan samtliga aktörer på lokal, regional och nationell nivå. (Applåder)I detta anförande instämde (FP). Det är intressant med debatter som ska beskriva och ge politiska svar på samhällsfrågor. Jag ägnade en stor del av mitt anförande åt att försöka beskriva situationen för invandrade kvinnor på arbetsmarknaden.Vi är överens om att språket är en viktig nyckel till arbetsmarknaden och samhället i övrigt. Sfi-undervisningen behöver förstärkas och anpassas till arbetsmarknadens villkor. Detta verkar vi vara överens om liksom att kombinationen av språkutbildning och praktik på en arbetsplats skulle kunna göra språket mer levande.Jag återkommer till det jag tycker är märkligt med den borgerliga regeringen, och det är införandet av vårdnadsbidraget. Som jag sade i mitt anförande är nio av tio som har bidraget kvinnor, och sist jag kollade var tre av tio kvinnor med utländsk bakgrund. Med tanke på det undrar jag hur och resonerade politiskt kring vårdnadsbidragets inverkan på kvinnors deltagande på arbetsmarknaden, framför allt när det gäller kvinnor med utländsk bakgrund, när man införde det. Utan tvekan påverkar detta utländska kvinnor eftersom de stannar hemma längre. Den stora skillnaden är dock att förut tyckte man synd om dem. Det var orsaken till att vi misslyckades med integrationspolitiken i . Man lät dem inte lära sig svenska snabbt så att de kunde få ett arbete. Många av de åtgärder regeringen har vidtagit hjälper. Det är inte längre fokus på dem som ofta var drabbade, och det var ju kvinnor som inte fick komma i arbete. tog det i genomsnitt för dessa kvinnor att få jobb. För männen var det . För bägge könen var genomsnittet . Det var inte acceptabelt. Därför har regeringen sagt . Man ska komma i kontakt med Arbetsförmedlingen så fort som möjligt. kommer i kontakt med Arbetsförmedlingen . hade varannan inte haft kontakt ens efter ett år.När det gäller vårdnadsbidraget är det självklart upp till var och en att bestämma. Ingen är tvingad; kvinnor och män får själva bestämma vem som ska ha vårdnadsbidraget och stanna hemma.Som jag sade har problemet varit att vi har tyckt synd om dessa människor. Vi har inte låtit dem vara delaktiga i det svenska samhället och själva bestämma över vad de vill och inte vill göra. Det har vi ändrat på. Jag tackar för svaret. Det är positivt att ser att det finns problem med vårdnadsbidraget. Själv tror jag inte att det i någon större utsträckning bidrar till dessa kvinnors språkutveckling.I lite har vi haft en borgerlig regering där sitter med. Jag vet att vi har en lågkonjunktur, men siffrorna för människor med utländsk bakgrund på arbetsmarknaden är alltför negativa. Det gäller såväl män som kvinnor.När man talar om en arbetslinje, om vikten av språkutveckling och om att det ska gå fortare att komma in på arbetsmarknaden är det kontraproduktivt att man har infört ett bidrag som gör att kvinnor kan stanna hemma längre och därmed hamnar längre från arbetsmarknaden. Det gäller inte bara kvinnor med utländsk bakgrund, utan generellt hamnar man längre från arbetsmarknaden.När jag hör att sympatiserar med det jag säger undrar jag: Tror att vårdnadsbidraget kommer att finnas kvar som ett bidrag för framför allt kvinnor, eller kommer vi att se en förändring när det gäller detta bidrag? Du vet att det inte finns några optimala system, . Det finns inget som fungerar till hundra procent.Etableringsreformen infördes . Vi tänker inte be om ursäkt för att det inte har skett något, för det har skett stora förändringar - inte minst när det gäller synen på de människor som kommer till och vill ha hjälp. har vi inte tagit hand om dem. Vi har haft hjärtspecialister som har kört taxi. Många män och kvinnor med utländsk bakgrund har varit en outnyttjad resurs. Det är detta vi försöker att ändra på, men det kommer inte att gå över en natt.Jag har varit ute och träffat invandrarföreningar och andra. Överallt säger de: Äntligen tycker ni inte synd om oss! Vi är inte längre parasiter. vill vi jobba och vara en del av samhället.Det är det vi försöker göra från regeringens sida. Det gäller att kunna se de här människorna. Det gäller att kunna tillvarata deras resurser, och det kan man göra genom att ge ett tydligt budskap: Ni är en del av det här samhället. Ni har rättigheter, men ni har också skyldigheter.Tyvärr måste jag säga, , att när socialdemokratin hade makten tog ni hand om den första delen. Det handlade om omhändertagande, att tycka synd om dem och att hjälpa dem med bidrag. Men den andra delen - att låta dem förstå att de också har skyldigheter och att de måste bli aktiva och vara en del av samhället - hade ni glömt. Det är det vi försöker ändra på nu från regeringens sida. Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet, innan jag börjar irra i väg i mina egna tankar.Som stockholmare och centerpartist är jag extra stolt som denna. har visat på vissa undersökningar där just stockholmare till är positiva till invandring. av stockholmarna är mycket positiva till invandring. Jag är en extra stolt stockholmare !Dock är man inte lika positivt inställd till integrationen och hur den funkar i staden. Där är man lite mer negativ.Centerpartiet kom för inte så länge sedan ut med en rapport om integration. Man kallade den för - 40-miljonerslandet. Det var ett provocerande arbetsnamn på vår rapport. Vi fick många kommentarer, och många blev uppretade. Jag vågar inte citera i detta sammanhang, men jag tycker att det är en rätt häftig tanke: Om hade haft en sådan invandringspolitik som har skulle vi ha haft ett land med 40 miljoner invånare - ett stort och starkt land, befolkat överallt! kanske inte hade varit en lika svag kommun som den är , utan någon med positiv befolkningsökning.Under processen med att ta fram integrationsgruppen byggde arbetet på tre ben: Vi hade rundabordssamtal med det civila samhällets organisationer. Vi gjorde studiebesök i kommuner och på arbetsförmedlingar. Vi gjorde en internationell utblick.Vi verkar ibland tycka att vi redan kan allting, och vi vill uppfinna hjulet på nytt. Men andra länder gör på andra sätt, och ibland är de faktiskt bättre.Från de rundabordssamtal som vi hade kommer jag att bära med mig ett av mitt livs starkaste minnen. Vi träffade en polsk kvinnoorganisation som ställde en svår fråga. De ställde mig som politiker mot väggen och frågade följande: När blir vi svenskar? Och när ska vi inte längre behöva bevisa att vi vill vara en del av det här landet? Vi vill vara med och bidra! När blir vi svenskar egentligen? När ska ni politiker, systemet och strukturen sluta betrakta oss som ett kollektiv och som en klump av människor där alla är likadana och funkar på samma sätt?Alliansregeringen sjösatte etableringsreformen . Den bygger just på principen om att se varje nyanländ som en individ och inte som en del av kollektivet. Det handlar om individer som har unika förutsättningar men också unika ambitioner.Den individualiserade etableringsplanen är ett viktigt verktyg för den nyanlända när det gäller att utifrån de egna förutsättningarna, ambitionerna och drömmarna lägga grunden för sin etablering i vårt land.Herr talman! Etableringsplanen är också ett viktigt instrument för kvinnorna.