bet · GY01JuU9 · 2011-02-09 00:00:00 — Mot denna bakgrund anser inte utskottet att bör göra något tillkännagivande till regeringen när det gäller rekryteringen av nämndemän. Utskottet anser inte heller att det finns skäl för något tillkännagivande från när det gäller nämndemännens ersättning. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Ju223, Ju284, Ju314, Ju413 och Ju414. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om pensionsåldern för justitieråd och en motion om lönesättningen för domare. Jämför reservation 10 (SD). I motion Ju350 (M) anförs att justitieråd borde tillåtas att arbeta längre än till . Som övre åldersgräns föreslås . Enligt motionären är en särreglering i detta avseende rimlig, bl.a. mot bakgrund av de högsta domarnas alldeles speciella arbetssituation och samhällsbetydelse. I motion Ju357 (KD) begärs en utredning av gränsdragningsproblemen ur konstitutionell synpunkt när det gäller domares löner. Motionären anför bl.a. att individuella och prestationsbaserade löner för domare kan hota deras oavhängighet och självständighet. Genom den grundlagsreform som trädde i kraft har ett nytt särskilt kapitel om rättskipningen införts i regeringsformen (prop. 2009/10:80, bet. 2009/10:KU19 och 2010/11:KU4). Syftet med detta är att markera vikten av ett oberoende och opartiskt domstolsväsende. Vidare markeras domstolarnas särställning i det konstitutionella systemet (a. prop. s. 120). Innehållet i det nya kapitlet motsvarar till stor del de tidigare bestämmelserna. Enligt regeringen gav redan de tidigare bestämmelserna i 11 kap. regeringsformen i allt väsentligt det skydd för domstolarnas oberoende som bör uppställas på grundlagsnivå. I några avseenden har dock förändringar gjorts. Det gäller t.ex. i fråga om förfarandet vid utnämning av ordinarie domare och behandlingen av frågor om avskedande och disciplinansvar (a. prop. s. 127; se även prop. 2009/10:181 Utnämning av ordinarie domare och bet. 2010/11:JuU3). Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att lämna förslag till en lag om domstolar och domare (dir. 2009:106). Enligt direktiven bör utgångspunkten vara att samla de bestämmelser om domstolar och domare som finns i bl.a. och lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar. Utredaren ska också utifrån grundlagsfästa krav och vad som annars bedöms lämpligt överväga vilka bestämmelser om domstolar och domare som bör finnas i lag och vilka som bör föreskrivas i förordning. Det står också utredaren fritt att föreslå sakliga ändringar i de nuvarande bestämmelserna om domstolar och domare i lag och förordning. Utredaren ska vidare genomföra en översyn av de befintliga domaranställningarna och chefsstrukturen i de allmänna domstolsslagen. Uppdraget för den ovan nämnda Utredningen om en lag om domstolar och domare utvidgades (dir. 2010:57). Enligt tilläggsdirektivet ska utredaren också analysera behovet av dels lagändringar till följd av vissa ändringar av behörighetsreglerna i de högsta domstolarna, dels lagbestämmelser om krav på svenskt medborgarskap för den som utövar rättskipningsuppgifter utan att vara ordinarie domare. Utredaren ska lägga fram fullständiga författningsförslag. Bakgrunden till tilläggsuppdraget är vissa av de ändringar i 11 kap. regeringsformen som trädde i kraft . Den som är eller har varit ordinarie domare i eller får således numera tjänstgöra i båda domstolarna. Detta torde föranleda behov av följdändringar i lag (prop. 2009/10:80 s. 130). Vidare har en bestämmelse införts i regeringsformen om att ordinarie domare ska vara svensk medborgare och att krav på behörighet att utöva rättskipningsuppgifter i övrigt får uppställas endast i lag eller enligt förutsättningar som anges i lag (se 11 kap. 11 § regeringsformen). Utredningen om en lag om domstolar och domare ska redovisa sitt uppdrag . behandlade och avstyrkte utskottet ett motionsyrkande om en utredning när det gäller domares löner i förhållande till kraven på domstolarnas oavhängighet (bet. 2009/10:JuU12 s. 1213). Utskottet konstaterade att frågor om domstolars och domares oberoende hade varit föremål för en bred översyn och att frågorna behandlades i regeringens proposition om en reformerad grundlag. Vidare hänvisade utskottet till den pågående utredningen om domstolar och domare. Mot den bakgrunden ansåg inte utskottet att det fanns skäl att särskilt utreda frågan om domares oavhängighet i förhållande till lönesättning. Som framgår ovan pågår en utredning som ska resultera i ett förslag till lag om domstolar och domare. Enligt direktiven står det utredaren fritt att föreslå sakliga ändringar i de nuvarande bestämmelserna om domstolar och domare. Utskottet vill inte föregripa resultatet av detta arbete och avstyrker därför motionerna Ju350 och Ju357. Utskottets förslag i korthet avslår en motion med flera förslag om skiljeförfaranden. I motion Ju351 (M) yrkandena 13 begärs att flera olika frågor om skiljeförfaranden ska utredas. Motionären efterfrågar således en översyn av om det finns skäl att stärka rättssäkerheten för parterna i skiljeförfaranden, om förhörspersoner i skiljetvister ska höras under samma straffansvar som i allmänna domstolar och om det bör införas spärrar av något slag när det gäller kostnaderna i skiljeförfaranden. gäller lagen (1999:116) om skiljeförfarande. När lagen tillkom ersatte den lagen (1929:145) om skiljemän och lagen (1929:147) om utländska skiljeavtal och skiljedomar. Lagen om skiljeförfarande vilar på samma grundprinciper som de tidigare lagarna och betonar grundsatsen om parternas rätt till självbestämmande (prop. 1998/99:35 s. 42). Grundregeln är att parterna kan träffa skiljeavtal beträffande sådana tvister som de kan ingå förlikning om (1 §). När det gäller förhållanden mellan näringsidkare och konsument får dock ett skiljeavtal som huvudregel inte göras gällande om avtalet har ingåtts innan tvisten uppkom (6 §). Ett skiljeförfarande inleds när en part tar emot en begäran om skiljedom. Parterna kan dock bestämma annat (19 §). Skiljemännen ska handlägga tvisten opartiskt, ändamålsenligt och snabbt. De ska i sin handläggning följa vad parterna har bestämt, om det inte finns något hinder mot det (21 §). Som en allmän regel gäller att parterna ska svara för bevisningen. Skiljemännen får inte ta upp ed eller sanningsförsäkran eller förelägga vite eller annars använda tvångsmedel för att skaffa in begärd bevisning (25 §). De kan däremot lämna tillstånd till en ansökan om en sådan åtgärd inför tingsrätten (26 §). Då ska regler om bevisupptagning utom huvudförhandling tillämpas beträffande förhör. Vid bevisupptagningen ska skiljemännen få tillfälle att ställa frågor. I lagen om skiljeförfarande finns utförliga bestämmelser om parternas skyldighet att betala ersättning till skiljemännen och om hur denna kostnad ska fördelas mellan parterna (3742 §§). I lagstiftningsärendet om lagen om skiljeförfarande uttalade justitieutskottet bl.a. följande (bet. 1998/99:JuU12 s. 910). Skiljeförfarande är en betydelsefull form för lösning av framför allt större kommersiella tvister. För del gäller detta inte bara tvister inom riket; intar också en framskjuten plats bland de länder dit parter förlägger kommersiella tvister med internationell anknytning. Det är därför angeläget att lagregleringen i fråga om skiljeförfarande är ändamålsenligt utformad. Skiljemannalagen, som varit i kraft i nära , har efter hand kommit att i olika avseenden framstå som föråldrad. Det är därför ägnat att inge tillfredsställelse att en modern lagstiftning om skiljeförfarande nu läggs fram för . Lagförslaget upprätthåller den grundläggande principen om partsautonomi, dvs. parternas frihet att i stor utsträckning bestämma förfarandets utformning. Genom att den av , , utformade modellagen fått tjäna till ledning vid utarbetandet av åtskilliga bestämmelser torde också lagens användning i internationella sammanhang underlättas. Utskottet vill instämma i Lagrådets bedömning att den föreslagna lagen bör kunna utgöra en god grund för ett skiljedomsväsende som även kan tillvinna sig internationella parters förtroende. Utskottet tillstyrker alltså i princip regeringens förslag. Enligt utskottet har det inte framkommit något som föranleder ett tillkännagivande från när det gäller lagen om skiljeförfarande. Utskottet, som utgår från att regeringen följer tillämpningen av lagen och bevakar rättsutvecklingen på området, avstyrker motion Ju351 yrkandena 13. Särskilt organ för prövning av ansökningar om resning Utskottets förslag i korthet avslår en motion med förslag om en oberoende resningsnämnd och en motion med förslag om en . I motion Ju206 (FP) föreslås att Justitiekanslern får i uppdrag att sätta samman en oberoende resningsnämnd med uppdrag att granska något eller några ifrågasatta domar som pilotfall. Därefter bör en utvärdering göras varpå systemet med resningsnämnden eventuellt kan permanentas. I motion Ju376 (KD) föreslås att behovet och utformningen av en utreds. Enligt motionären skulle kommissionen vara fristående från andra rättsvårdande myndigheter och inrättas för granskning av de fall där en förnyad prövning begärs. Motionerna tar sikte på de fall då en tilltalad som blivit dömd i brottmål ansöker om resning till sin fördel. Bestämmelserna om resning finns i 58 kap. . Sedan en dom i brottmål har vunnit laga kraft får resning beviljas till förmån för den tilltalade i vissa fall (2 §). Den som vill ansöka om resning ska göra det skriftligen hos hovrätten, om domen meddelats av tingsrätt, och i annat fall hos (4 §). I resningsansökan ska sökanden uppge bl.a. de bevis han eller hon vill åberopa och vad som ska styrkas med varje bevis (5 §). Om resning beviljas ska rätten som huvudregel förordna att målet åter ska tas upp vid den domstol som sist dömt i målet (7 §). bedrevs på Justitiekanslerns uppdrag ett tillsynsprojekt om rättssäkerheten i brottmål. Syftet var att ta reda på om rättssäkerheten är tillräckligt väl tillgodosedd i brottmålsprocessens olika delar, hos polis, åklagare och i domstol. Undersökningen skulle ta sin utgångspunkt i avslutade brottmål där personer hade frikänts efter att först ha dömts för brott i dom som vunnit laga kraft. Resultatet redovisades i rapporten . I rapporten behandlas bl.a. frågan om att inrätta en oberoende resningsnämnd. Enligt rapporten bör det införas ett system där en fristående instans tar ställning till resningsansökan och i första hand avgör om den bör föranleda utredningsåtgärder eller inte. Beslutet om resning bör enligt rapporten fortfarande fattas av domstol i enlighet med de principer som redan gäller. Med anledning av rapporten överlämnade Justitiekanslern en skrivelse till justitieministern med förslag om att regeringen bl.a. ska låta utreda frågan om inrättande av en särskild resningsnämnd. tillsatte regeringen en utredning med uppdraget att utreda dels hur förundersökningarnas kvalitet bäst kan säkerställas, dels hur förfarandet i samband med ansökan om resning i brottmål kan förbättras. I delbetänkande Resningsförfarandet i brottmål återupptagande av förundersökning och rätt till biträde (SOU 2009:98) behandlas den sistnämnda frågeställningen. När en fråga om resning aktualiseras kan det finnas behov av utredningsåtgärder, t.ex. att hålla nya förhör med målsäganden eller att genomföra tekniska undersökningar. För att en åklagare ska få vidta sådana åtgärder måste den tidigare förundersökningen först tas upp på nytt. I delbetänkandet anförs bl.a. (s. 8399) att nuvarande rättsläge (praxis) innebär att det ställs höga krav för att återuppta en förundersökning efter det att domen har vunnit laga kraft. Utredningen föreslår att förutsättningarna för att ta upp en förundersökning på nytt i ett resningsärende ska regleras i lag. I den föreslagna regleringen av återupptagande av en förundersökning i resningssyfte sätts kraven lägre jämfört med vad som gäller enligt nuvarande praxis. Härigenom skapas ett större utrymme för att återuppta en förundersökning i resningssyfte. föreslår också (s. 109122) att det införs en rätt för den tidigare tilltalade att få en offentlig försvarare när en fråga om resning aktualiseras. Likaså ska ett brottsoffer kunna få ett målsägandebiträde utsett åt sig i ett resningsärende. Delbetänkandet bereds inom . behandlade utskottet ett motionsyrkande om en oberoende resningsnämnd (bet. 2008/09:JuU24 s. 3133). Utskottet underströk då att det är ett allvarligt problem att det har förekommit att oskyldiga personer dömts till ansvar för brott. Utskottet konstaterade med tillfredsställelse att regeringen avsåg att tillsätta en utredning som bl.a. skulle se över behovet av förfaranderegler i anledning av en ansökan om resning i brottmål. Eftersom utskottet inte ville föregripa beredning avstyrktes motionen. Liksom tidigare vill utskottet understryka att det är ett allvarligt problem att det har förekommit att oskyldiga personer har dömts till ansvar för brott. Utskottet vill emellertid inte föregripa regeringens beredning av de förslag om resningsförfarandet i brottmål som har lämnats i delbetänkande SOU 2009:98. Motionerna Ju206 och Ju376 avstyrks därför. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Översyn av rättshjälpslagen m.m., punkt 1 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (S), (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2010/11:Ju256, 2010/11:Ju268 och 2010/11:Ju295. Rättsskyddet ska i första hand regleras av den egna försäkringen om man hamnar i en rättslig tvist och behöver ekonomisk hjälp. Därutöver finns rättshjälp för den som inte kan få rättslig hjälp på annat sätt. Både rättsskyddet och rättshjälpen är begränsade och räcker inte alltid till i komplicerade fall. Det förekommer att människor trillar mellan stolarna. Detta kan leda till att den ena parten ofta kvinnan hamnar i ett underläge. Det förekommer att kvinnor avstår från att driva en bodelningsprocess till följd av rättshjälpsreglerna. I familjemål kan vidare kravet på särskilda skäl för att få rättshjälp ytterst innebära att den ena parten tvingas att stanna kvar i ett förhållande av ekonomiska skäl. Rättshjälpslagen bör ses över och anpassas till dagens problem och behov. Straffansvar för osanna uppgifter under förundersökningen, punkt 3 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ju250. Att ljuga är inte en rättighet. Ändå är det inte straffbart att avsiktligt försvåra en brottsutredning genom att ljuga för förundersökningsledaren. Det är ett enormt slöseri med redan ansträngda resurser när en förundersökningsledare måste lägga ned tid och kraft på att kontrollera grundläggande fakta om en förhörsperson. Det kan t.ex. gälla personens identitet eller vilket förhållande han eller hon har till de medmisstänkta. Genom att kriminalisera uppsåtliga lögner under förundersökningen skulle den misstänkte få incitament att tala sanning. Det borde utredas om det är möjligt att införa ett straffansvar för uppsåtligt försvårande av utredning. Straffreduktion för den som medverkar till att lösa brott, punkt 4 (S, SD) av (S), (S), (S), (S), (S), (SD) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ju293 yrkande 5. För att öka effektiviteten när det gäller stora och komplicerade mål borde straffets längd kunna reduceras för misstänkta personer som hjälper till att utreda brott som de är inblandade i. Förundersökningsbegränsning, punkt 5 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ju293 yrkande 6. I stora mål om ekonomisk brottslighet kan den nuvarande förundersökningsplikten medföra att utredningen och rättsprocessen pågår . Möjligheterna till inskränkningar i förundersöknings- och åtalsplikten bör ses över. Hemliga tvångsmedel, punkt 6 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ju344 yrkandena 4 och 5. Hemliga tvångsmedel kan vara avgörande för att klara upp allvarliga brott. Till följd av hur reglerna är utformade är det vanligtvis inte tillåtet att använda hemliga tvångsmedel i förundersökningar om övergrepp i rättssak eller mened. Såväl övergrepp i rättssak som mened är emellertid allvarliga brott som hotar rättsväsendet. Det kan därför finnas skäl att göra det möjligt att använda hemliga tvångsmedel i förundersökningar om dessa brottstyper. Den frågan bör utredas noggrant och med beaktande av integritets- och rättssäkerhetsaspekter. Enklare regler för kameraövervakning, punkt 8 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ju279. Dagens regelverk för tillstånd att sätta upp övervakningskameror upplevs ofta som krångligt och det är svårt att få tillstånd. Det beror delvis på det starka skyddet för den personliga integriteten. Integritetsfrågorna måste emellertid balanseras mot trygghetsaspekten. Möjligheten att förenkla reglerna för kameraövervakning av brottsutsatta områden bör ses över. Anonyma vittnen i domstol, punkt 11 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ju263 yrkande 2. Regelbundet uppmärksammas hur vittnen tar tillbaka sina uppgifter efter hot. När vittnen på så sätt skräms till tystnad är det ett angrepp på rättsstaten och demokratin. Ett sätt att minska risken för att vittnen hotas kan vara att öppna upp för möjligheten att vittna anonymt. Detta bör utredas. Ett minskat nämndemannainflytande, punkt 12 motiveringen (SD) av (SD). kan inte instämma i det som majoriteten anför om vikten av att nämndemannakåren så långt det är möjligt speglar befolkning. Enligt ska kompetensen och inget annat vara avgörande. Nämndemännens ersättning, punkt 13 (S, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2010/11:Ju284, 2010/11:Ju314, 2010/11:Ju413 och 2010/11:Ju414. Höjningen 2007 av nämndemännens arvode från till per förhandlingsdag var mycket välkommen. infördes emellertid ett halvdagsarvode på , vilket ledde till att nämndemännens faktiska ersättning vid halvdagstjänstgöring sänktes. Detta kan ha motverkat den positiva effekt som arvodeshöjningen förväntades få på rekryteringen. Det är viktigt att följa upp effekterna av det nya arvodessystemet och se hur detta har påverkat rekryteringen av nya nämndemän. Pensionsåldern för justitieråd, punkt 14 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ju350. Arbetet som justitieråd är speciellt. Erfarenheten betyder särskilt mycket och en annan viktig aspekt är domstolskontinuiteten. Omsättningstakten bör inte vara för hög. bör man inte sitta i någon av de högsta instanserna innan man har tillägnat sig en betydande erfarenhet. Det förefaller mot den bakgrunden vara motiverat att tillåta justitieråd att vara kvar till i vart fall och kanske rent av till 72 eller . Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden 2010/11:K402 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att undersöka möjligheten att ge rätt till rättshjälp även i fastighetsdomstolar. 2010/11:Ju206 av (FP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en oberoende resningsnämnd. 2010/11:Ju223 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av nämndemannasystemet. 2010/11:Ju225 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en försöksverksamhet med tv-sända rättegångar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att avskaffa det generella fotograferingsförbudet i våra domstolar. 2010/11:Ju228 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att göra en översyn av enskildas rätt till rättshjälp i förvaltningsrättsliga mål. 2010/11:Ju250 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att undersöka möjligheten att göra det straffbart att ljuga i en förundersökning. 2010/11:Ju254 av (FP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av rättshjälp för dem som drabbats av kränkande särbehandling. 2010/11:Ju256 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om allmän rättshjälp vid bodelning. 2010/11:Ju263 av och (båda S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda möjligheten att få vittna anonymt. 2010/11:Ju268 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över lagen om rättshjälp. 2010/11:Ju279 av m.fl. (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheten till en regelförenkling när det gäller tillstånd för övervakningskameror. 2010/11:Ju283 av och (båda M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av fotoförbudet i rättssalar. 2010/11:Ju284 av och (båda S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om nämndemännen. 2010/11:Ju293 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om straffreduktion för dem som medverkar till att lösa brott. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om förundersökningsbegränsning. 2010/11:Ju295 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över rättshjälpslagen så att den anpassas till dagens förhållanden när det gäller vårdnadstvister och liknande. 2010/11:Ju304 av och (båda C): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en lagändring när det gäller krav på tillstånd vid användning av åtelkamera. 2010/11:Ju314 av i och (båda S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om höjt arvode till nämndemän och ledamöter. 2010/11:Ju344 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av möjligheterna att använda hemliga tvångsmedel vid brotten mened och övergrepp i rättssak. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av möjligheterna att använda hemlig teleavlyssning även då den misstänktes identitet inte är känd av de rättsvårdande myndigheterna. 2010/11:Ju350 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om höjd pensionsålder för justitieråd. 2010/11:Ju351 av m.fl. (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av rättssäkerheten för parterna i skiljeförfaranden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av reglerna om avläggande av ed och sanningsförsäkran i samband med skiljeförfaranden.