bet · GZ01AU2 · 2011-12-07 00:00:00 — Arbetskraftsundersökningarna tittar även på hur ungdomars situation på arbetsmarknaden utvecklas, och en försiktig men ändock positiv trend har de kunnat se sedan februari 2010.Oppositionen brukar hävda att det råder aktivitetsförbud för unga på arbetsmarknaden. Det talar rätt tydligt om hur de ser på personligt ansvar och ungdomars förmågor och initiativkraft. Det som gäller är att alla ungdomar får söka hur många jobb som helst eller söka till vilka utbildningar de vill, och om de anmäler sig på Arbetsförmedlingen har de rätt till individuellt stöd med förstärkt matchningsstöd . Att anvisa till åtgärder direkt riskerar att låsa in ungdomar, och det är dessutom kostsamt, speciellt om man gör det som en generell åtgärd. Om man däremot kan identifiera de ungdomar som med stor sannolikhet riskerar långtidsarbetslöshet finns det mycket att vinna på att ge dem tidigare insatser. Det öppnar vi nu för från med det profileringsverktyg som Arbetsförmedlingen arbetat fram.För de ungdomar som inte har basen i utbildningen med sig finns möjligheten att läsa upp slutbetyg från grund- och gymnasieskolan på folkhögskolorna. Den lärandemiljön har visat att de kan låsa upp många års negativa erfarenheter av skola, lärande och tron på den egna förmågan. Ungdomar som varit vingklippta kommer ut på vingar som bär. Denna satsning fortsätter även 2012 och 2013.Även om det nu kan skönjas en försiktigt positiv trend för ungdomar är det långt ifrån nog. De åtgärder jag beskrivit är ett sätt att reparera tidigare misstag och måste ses tillsammans med de satsningar vi gör , på gymnasieskolan, lärlingsutbildningar och kommande lärlingsprovanställning men också sänkningen av arbetsgivaravgifter för unga och sänkt restaurangmoms. Allt detta görs för att ladda ungdomarna för att på ett bättre sätt kunna komma in på arbetsmarknaden, att hyvla ned trösklarna och att skapa mer kontaktytor för unga.Just för ungdomar och andra som har svag anknytning till arbetsmarknaden ser vi i att turordningsreglerna är en del av problematiken kring den höga ungdomsarbetslösheten. Vi har inte lyckats beskriva det tillräckligt tydligt för att få en majoritet för den linjen. Därför finns inte sådana förslag med.Fru talman! Det är viktigt att inte bara få jobb, behålla jobb eller inte skadas av jobb, utan även att må bra av jobbet. Därför är uppdrag att både övervaka och minska riskerna för ohälsa och olycksfall i arbetslivet och att förbättra arbetsmiljön i ett helhetsperspektiv ur fysisk, psykisk, social och arbetsorganisatorisk synpunkt oerhört viktigt. Att det dessutom är ett konkurrensmedel att säkerställa en god arbetsmiljö där människor mår bra förstärker politikens intentioner och arbete.För att nå ännu längre i det här arbetet krävs kontinuerlig utveckling av arbetsmetoder så att man träffar de arbetsplatser där risken är som störst men också når fler arbetsplatser med rätt insatser. Med ingång att det ska vara lätt att göra rätt kan många arbetsgivare få stöd att åstadkomma en bättre arbetsmiljö runt om i landet.Med det stora och viktiga uppdrag som har får man inte falla ned och åstadkomma ett regelverk som blir omöjligt att följa för seriösa arbetsgivare. Jag tänker på förslaget om hur ungdomars arbetsmiljö ska detaljregleras som i det närmaste kommer att omöjliggöra många av dagens ungdomars första kontakt med jobb och . Det har varit ute på remiss, och svaren ska sammanställas. Min förhoppning är att man lyssnar in svaren noga och inte försvårar än mer för ungdomar.Centerpartiet har med i spetsen länge drivit frågan om ett nationellt för den samlade kunskapen på arbetsmiljöområdet. har även kunskapsråd publicerat en skrift med det förslaget. Ett sådant centrum skulle bevaka, vårda och förmedla kunskaper om arbetsmiljö till de grupper i samhället som har inflytande över hur arbetsmiljön ser ut. Därför känns det oerhört bra att regeringen i budgetpropositionen aviserar att den ska återkomma till frågan om behov och förutsättningar för en sammanhållande aktör för kunskapsförmedling på arbetsmiljöområdet.Fru talman! Det betänkande vi har att debattera och rösta om är ett gemensamt förhandlat förslag, med kompromisser och överenskommelser mellan fyra partier. Mot det har det funnits en rödgrön koalition som visat på ett enigt alternativ plus ett eget budgetalternativ från . finns ingen samordnad opposition som kommit överens, utan det är fyra spretiga alternativ som inte ens i det tillkännagivande som oppositionen tog initiativ till har kunnat samla sig till budgetavsättningar. Det står självklart varje parti fritt att lägga fram en egen budget, men det är en förändring som jag tycker är värd att notera.Som jag ser det finns det en grundläggande skillnad i synen på arbetsmarknad mellan å ena sidan och alliansregeringen och å andra sidan oppositionen. Det är hur det blir jobb, att antalet arbeten är dynamiskt och växer i möten mellan människor, idéer som växer och människor som vågar satsa. Det står mot att antalet arbeten är statiskt och möjligtvis men enbart kan styras av politiska beslut. Det är två generella motsatser som självklart har många fler nyanser än så. Men det kanske är den grundläggande skillnaden som gör att medan och alliansregeringen konsekvent jobbar med arbetslinjen vidhåller oppositionen sin bidragslinje.Med detta vill jag yrka bifall till förslaget i AU:s betänkande 2 och avslag på reservationerna. tar upp många olika punkter där hon är kritisk emot oppositionspartierna. Och konstigt vore det väl annars. Men det är som representerar majoriteten och som ska försvara regeringens politik.När det handlar om bidragslinjen, som tog upp, kan vi väl konstatera att den har nått helt nya höjder under den här regeringen. Det betalas ut mångmiljardbelopp i bidrag till företag, för att tjäna pengar på långtidsarbetslösa, i form av sänkta arbetsgivaravgifter och i form av sänkt moms på restaurangtjänster.Det är också så att bidragsberoendet bland de arbetssökande har ökat kraftigt på grund av att man har monterat ned de allmänna trygghetsförsäkringarna. har kommunernas utgifter för försörjningsstöd ökat , om man räknar bort utgifterna för nyanlända flyktingar.Enligt var arbetslöshet den klart största orsaken till att söka bistånd . Det var av dem som fick ekonomiskt bistånd som var arbetslösa men inte hade några andra sociala problem. Bland ungdomarna var det , alltså en majoritet av samtliga unga, av dem som fick ekonomiskt bistånd som var arbetslösa och inte hade några andra problem.Det här är naturligtvis en enorm budgetpost för kommunerna. Att man har monterat ned arbetslöshetsförsäkringen och färre har rätt till ersättning innebär alltså att staten vältrar över kostnaderna för arbetslöshet på kommunerna. Det innebär också att väldigt många arbetslösa har en betydligt sämre ekonomi än vad de hade haft annars. Det finns naturligtvis en solklar koppling till de ökande inkomstklyftorna, barnfattigdom och så vidare.Enligt visar all forskning och erfarenhet dessutom att människor med försörjningsstöd har längre arbetslöshetstider och svårare att komma tillbaka till arbetsmarknaden än de som har a-kassa.Då undrar jag om är nöjd med den här situationen. Det var nästan allt och inget . Vi ska se hur mycket vi klarar av att svara på.När det gäller sänkta arbetsgivaravgifter och sänkt restaurangmoms kan vi bara konstatera att det finns en skillnad i synen på vems pengarna är. Vem är det som jobbar ihop dem och jobbar in dem? Är sänkt skattetryck bidrag, eller är det så med sänkt skattetryck att den som har jobbat ihop det faktiskt har större möjlighet att behålla en större del? Där finns det också en skillnad mellan och Vänsterpartiet.När det gäller trygghetssystemen har vi ett förslag som vi har försökt utreda. Vi skulle gärna vilja se att det finns ett obligatorium när det gäller arbetslöshetsförsäkringen, där alla finns med i försäkringssystemet oberoende av ålder och så vidare.Vi har tillsatt en utredning som tittar på det. Men gäller det att kvalificera sig in i försäkringarna, och där har jag inte sett att det finns någon skillnad. Det finns skillnader mellan oss beträffande olika kvalificeringsgrader men inte i fråga om detta skulle gälla eller inte.Om övervältring av kostnader på kommunerna: En del av det som vi har arbetat med har handlat om att tydliggöra i vilket system man hör hemma. Finns det arbetsmarknadsproblem i ett visst område av landet var det tidigare - med den socialdemokratiska regeringen med som medarbetare - så att man gömde undan det i förtidspension, när man inte hade en arbetsmarknad som fungerade.Vi har försökt tydliggöra var problemet finns, oavsett om det handlar om arbetsmarknadsfrågor, sjukförsäkringen eller ekonomiskt bistånd, försökt tydliggöra ansvarsområdena för de olika uppgifterna.En del i detta har gjort att det har blivit mer för kommunerna, ja, med rätta. I andra delar kan jag se att det finns ett bekymmer som det är viktigt att vi tar med oss när vi tittar på obligatoriet, för jag tror att vi behöver ha fler som omfattas av a-kassan. Det är bra att åtminstone säger att det är ett problem att socialbidragskostnaderna skenar i väg och att den stora ökningen beror på arbetslöshet. Det är alltså inte personer som är sjuka eller som har varit sjukskrivna som är den stora gruppen, utan det är de som är arbetslösa och som inte har rätt till arbetslöshetsersättning.Så till frågan om att det inte skulle vara någon skillnad när det gäller kvalifikationsvillkoren till arbetslöshetsförsäkringen. Det är en milsvid skillnad, ! Den nuvarande regeringen har försämrat kvalifikationsvillkoren på en lång rad sätt, vilket är skälet till att människor inte får arbetslöshetsersättning.Vi i vill ändra kvalifikationsvillkoren så att möjligheten för deltidsarbetande och visstidsanställda att kvalificera sig till inkomstersättningen förbättras.Vi vill också förstärka den allmänna grundförsäkringen i enlighet med det förslag som regeringens egen långtidsutredning lade fram, så att den som är arbetssökande på heltid men inte har klarat ett arbetsvillkor ska ha rätt till ersättning från grundförsäkringen om man uppfyller grundvillkoren. Det skulle också innebära att de här personerna fick bättre möjligheter till stöd från Arbetsförmedlingen och tillgång till alla de program som finns där, och det skulle bli mycket mindre negativa effekter av att ta tillfälliga jobb där man får en dagpenning.Vi har lagt fram konkreta förslag som avhånas och avfärdas i allianspartiernas svar på våra motioner. Det är en väldigt stor skillnad.Ett obligatorium i a-kassan förändrar i sig inte någonting för människors möjligheter att kvalificera sig för att få ersättning. Det enda det gör är att alla är tvungna att vara med och betala för en försäkring som man sedan i slutändan kanske inte ens kan få ersättning från. Obligatoriet i sig kommer inte att ändra den situationen.Men oavsett hur det blir med obligatoriet är det kvar tills ett sådant eventuellt införs och förändringar av arbetslöshetsförsäkringen kommer, och fram till dess kommer socialbidragen att fortsätta att öka. Vad vill göra åt det? Jag kan tycka att det här replikskiftet gör det tydligt vilka skillnader som finns mellan alliansregeringen å ena sidan och vänsteroppositionen å andra sidan. Medan vi pratar om möjligheterna att skapa förutsättningar för att det faktiskt ska bli jobb och att fler ska kunna komma i jobb är det ett enda ämne som i det här fallet pratar om.Avgörande för om vi ska få fler arbeten är att vi också prioriterar att satsa på de delarna, som skapar förutsättningar för att det blir fler som kan leva på sin lön.När det gäller a-kassan har vi grundnivåer. Om vi pratar om a-kassan finns det grundförutsättningar där man kommer in via Alfakassan. Men vi har också det ekonomiska biståndet, som finns som en grundplåt för att man inte ska hamna utan någon inkomst över huvud taget.Det är klart att man kan fundera över nivåerna, om de räcker till eller inte, för det är klart att den som befinner sig där har oerhört små marginaler och svårt att öka dem, om man inte kommer in i arbete.De satsningar som vi gör i de olika jobb- och utvecklingsfaserna handlar om att hjälpa människor att komma närmare arbetsmarknaden, få större kontaktytor för att ha möjlighet att faktiskt få jobb, som är den största och viktigaste delen för att förändra sina inkomstmöjligheter.I detta kan jag se att det är skillnader i vilket vägval man gör. Där har vi lite olika uppfattning och har inte samma politik i de här frågorna. Jag ska börja med att rätta : Jo, vi har i vårt budgetförslag med alla de satsningar som finns med i tillkännagivandet till regeringen.Eftersom i mångt och mycket representerar den mest verklighetsfrånvända delen av Alliansens politik förmodar jag - fast är inte säker - att instegsjobben i grunden är ett centerpartistiskt förslag. Jag förmodar alltså det, så du ska få svara på de frågor som din allianskollega inte svarade på tidigare, kommer det sig att ni tycker att det är en bra idé att genom skatter och skattefinansierade jobb skapa konstlade anställningar för nyanlända invandrare enligt regler som inga andra på den svenska arbetsmarknaden, vare sig de som är födda i eller de som har invandrat till , kan åtnjuta?Hur kommer det sig att ni tycker att det är bra att för människor som kommer till och som inte är anställbara, eftersom de inte har de kunskaper och erfarenheter som efterfrågas på arbetsmarknaden, skapa konstlade jobb som innebär att de efter avslutat program går vidare till ett andra program eller blir arbetslösa? Det skapar ingen varaktighet!Är det inte bättre att se till att de får en adekvat yrkesutbildning och lär sig svenska språket, så att de blir anställbara i yrken som efterfrågas och med kunskaper som efterfrågas på den svenska arbetsmarknaden? Nej, jag tycker egentligen inte alls att det är konstigt med instegsjobben. Jag tycker att de följer samma linje som vi har i väldigt många av våra andra insatser och åtgärder, där vi ser till att sänka kostnaden för att anställa, för dem som har långt till arbetsmarknaden.Vi kan se på sänkningen av arbetsgivaravgifter för ungdomar. Vi kan se att de som har varit långtidsarbetslösa och de som har kommit från långa sjukskrivningar med lite ekonomiskt stöd i olika grad, beroende på hur länge man har varit från arbetsmarknaden, faktiskt får möjlighet att ta sig in på arbetsmarknaden.Om vi tittar på ungdomar kan vi se att de väldigt ofta har föräldrar som är på stora arbetsplatser och kan ha kontaktytor som ger ungdomarna möjlighet att komma in på arbetsmarknaden. Annars har de oftast väldigt lite kontakter i arbetslivet, och det är via kontakter - formella eller informella - som man tar sig in på arbetsmarknaden.Om man tittar på instegsjobben handlar det om att se till att sänka kostnaden men också ge stöd i ryggen för att komma in på en arbetsplats och påbörja en integration i samhället där man får kontakter och kontaktytor som kanske inte i steg 1 ger nästa jobb men som skapar kontaktytor som i nästa skede kan vara det som är steget in.Det vi också gör är att vi kompletterar de satsningar vi gör för att se till att skapa förutsättningar för att lära sig språket och lära sig kulturen i . Jag tror inte att det finns något sätt som är bättre än att befinna sig på en svensk arbetsplats tillsammans med andra svenskar och där få pröva på vingarna när det gäller hur det fungerar i - hur ofta vi dricker kaffe och olika sociala koder - och också finnas med i ett arbetsliv och få de kontakterna och möjligheterna.Det stämmer väl överens med alla de andra satsningar som vi gör för att stärka dem som står långt från arbetsmarknaden och inte har så många kontaktytor. Jag har som arbetsgivare rätt ofta anställt invandrare, alltid på grund av kompetens och alltid på grund av att de har haft de erfarenheter och de kunskaper som vi har behövt i företaget. Det har aldrig varit på grund av arbetsmarknadspolitiska åtgärder, eller rättare sagt: Jo, har de fått jobb därför att vi har fått stöd. Men de får ju aldrig behålla jobbet efteråt om de inte har adekvat utbildning, adekvat erfarenhet och rätt kunskaper.Det är där ni går fel. Ni kan titta på era åtgärder. Vad händer efter avslutat program? Ja, då står de i arbetslöshet igen. Ingenting har hänt. Utbildning i svenska och adekvat yrkesutbildning är A och O för att man ska få en chans att komma in på arbetsmarknaden.Det här är konstlade jobb. Jag vet inte, men jag tror att det finns helt andra orsaker. har ju visat sig vara sämst inom hela på att få invandrare i arbete. Glappet i sysselsättningsgrad mellan dem som är födda i landet och invandrare är störst i av alla . Om man då kan ha några konstlade jobb och få undan några människor som kan ta skattefinansierade jobb som de egentligen inte har erfarenhet eller utbildning för kan man förbättra statistiken.Är det syftet? Då är det väldigt illa.De är långt från arbetsmarknaden, sade du. De ska komma närmare. På vilket sätt kommer man närmare arbetsmarknaden när man efter ett avslutat program åter är arbetslös? Ge dem utbildning! Se till att de kan svenska! Då har de också en chans att få ett varaktigt jobb och komma in på arbetsmarknaden. När det gäller kompetenser tror jag att det finns många kompetenser här i som vi inte ser. Vi är inte vana vid andra typer av utbildningssystem. Vi har också en rädsla för det som är främmande.Att det i finns en hög grad av diskriminering är lite grann av det som tar upp, men jag tror inte att det är rätt metod att säga att de av den orsaken inte ska ut i arbetslivet. Jag tror att det är tvärtom. I detta finns det säkerligen förbättringsmöjligheter. Det handlar om att se till att de som får möjlighet till instegsjobb kommer till rätt ställe utifrån vad de har för erfarenhet. Det handlar om att de kommer till rätt arbetsplats och att den kompetens som de har med sig ska kunna fungera på en svensk arbetsplats.Jag tror att vi har en hel del att lära av det som tittar på. Det har varit många som inte har haft jobb efteråt, men jag tror inte att det i sig innebär att vi inte ska fortsätta med den här insatsen.Det har i bakfickan när han pratar om de här frågorna är ju att han inte tycker att de ska komma hit och få någon hjälp att komma in på svensk arbetsmarknad. De personer som har sökt sig hit och som har asylskäl här i , som har flytt från sitt land, från sin släkt, från sin omgivning och kanske från sitt arbete eller sitt företag, är inte välkomna hit. Det är det som ligger i bakfickan när ifrågasätter den här biten.Någonstans gäller det att se att vi nu har öppnat ytterligare vägar in i som handlar om arbetskraftsinvandring. De är mer rustade att ta steget ut på arbetsmarknaden direkt. Men de som kommer hit som abrupt fått bryta upp och som kanske har varit på flykt och som får asylskäl och får stanna här i landet har en helt annan förutsättning. Där ska vi finnas med och hjälpa till så att de faktiskt får möjligheten att etablera sig på svensk arbetsmarknad. Det är min bestämda uppfattning. Det här var det tredje tolvminutersanförandet från alliansregeringens företrädare som vi har lyssnat till som var totalt könsblint.Män och kvinnor har helt olika villkor på den svenska arbetsmarknaden. Ingen av Alliansens företrädare har tagit upp det i sina anföranden. I deras värld finns det tydligen inte både män och kvinnor, och de ser inte de skillnader som är.Skillnaden i sysselsättningsgrad mellan män och kvinnor på arbetsmarknaden är större än . av kvinnorna arbetar deltid. av männen gör det.Man undersökte vilka som hade haft vikariat. Det var av kvinnorna och av männen. I samma undersökning tittade man på vilka som hade tjänster av typen "kallas efter behov". Det var av kvinnorna och av männen.Det som är intressant är att det finns en systematik. Kan man behandla människor olika på arbetsmarknaden är det kvinnor som behandlas sämre än män. Det sker på område efter område.Annika Qarlsson företräder ett parti som har gjort sig känt för att vilja öka otryggheten på arbetsmarknaden och vilja införa mer av godtycke på arbetsmarknaden. Då vill jag ställa frågan: Tror att mer godtycke och större otrygghet kommer att leda till att kvinnor får bättre villkor än män på arbetsmarknaden? Det var en lång resa för att komma in på de diskussioner som vi för när det gäller arbetsmarknadsrättsliga frågor.Jag börjar i den andra ändan för att slutligen förhoppningsvis hinna komma fram till ett svar på om vi är könsblinda eller inte.I arbetsmarknadsfrågor är det lätt att vara fast i det statiska och hur det alltid har sett ut. Men någonstans kan jag känna att det som händer och sker handlar om människor. Det är människor med idéer, människor med utbildning och människor med fortsatt utbildning som möter andra människor som har idéer och som vågar satsa. Det är de som är med och skapar de nya jobben och de jobb som växer fram, som stärker människors frihet, människors möjlighet att leva på sin lön men också ett lands utveckling och välfärd.I finns det traditionellt sett en stor möjlighet till omställning. Det har funnits krafter som har sett till att vi också har varit med på omställning. Jag tror att vi behöver fortsatta att vara i framkant i de delarna.En del av de saker som påpekas i olika frågor är att det kan vara ett bekymmer just när det kommer till fyrkantiga lagstiftningsregler. Därför krävs det en helt annan dynamik. I det tror jag att det gäller att skapa någonting som blir en arbetsmarknadstrygghet, att om jag blir av med ett jobb finns det ett annat jobb att få. Det har varit det som har stärkt den omställningsmöjligheten.Att det skulle slå hårdare mot kvinnor än mot män tror jag inte. Kvinnor befinner sig redan i den osäkerheten. Kvinnors arbetsmarknad ser inte ut på annat sätt än vad faktiskt beskriver . Detta gör vi med nuvarande modeller. Vårt förslag har ingen betydelse. Det handlar tvärtom om att skapa andra förutsättningar. Någon statisk arbetsmarknad vill jag verkligen inte ha. Vi har en arbetsmarknad där kvinnor tjänar mindre än män , i genomsnitt. Vi har en arbetsmarknad där kvinnor i större utsträckning än män står utan arbete. Vi har en arbetsmarknad där kvinnor har otrygga villkor, där kvinnor inte kan försörja sig på sin lön eftersom de inte får heltidsarbete och där kvinnor är överrepresenterade i låglöneyrkena.Jag vill verkligen inte ha en statisk situation på arbetsmarknaden.Men jag vet något som vi har lärt oss av historien. Det handlar om kvinnor som har kämpat långt före och mig. Varje framgång på jämställdhetens område har skett genom att modiga kvinnor har gått i bräschen och tagit plats i politiken, plats som både och jag har . De har tagit strid för nya regler och nya lagar för att stärka kvinnors ställning. Det har varit den enda vägen för kvinnor att ta sig in på arbetsmarknaden, få sina rättigheter och kunna börja mäta sig med männen på arbetsmarknaden. Men mycket kvarstår.Att det ska vara statiskt är det sista jag vill. Men om man tar stora steg bakåt, som och vill göra, leder det tvivelsutan till att kvinnor får en ännu sämre ställning på arbetsmarknaden, att kvinnors löner kommer att vara ännu lägre än vad de är och att kvinnor i större utsträckning än blir hänvisade till att vara vår tids daglönare och att inte ha ett heltidsjobb att försörja sig på. Det beskriver är resultatet av många decenniers arbetsmarknadspolitik. Det har varit reglerat på det sätt som det är i dag.Det finns något som jag ser som oerhört viktigt i det vi har åstadkommit under de år som alliansregeringen har regerat, och det är något som vi ska fortsätta att göra . Det handlar om att se till att stärka möjligheten för kvinnor att få alternativa arbetsgivare inom yrken som de traditionellt sett har jobbat inom. Det har de gjort , sedan kvinnorna kom ut på arbetsmarknaden. har det bara funnits politiken som arbetsgivare, inom både kommuner och landsting. Vi kan nu se att det inte är den bästa arbetsmiljön, utan är det där som det är stora bekymmer.