bet · GY01KU20d3 · 2011-01-01 00:00:00 — Det råder en tydlig ansvarsfördelning mellan riksdag, regering och myndigheten gällande grundorganisationen. beslutar om huvuddelen av Försvarsmaktens grundorganisation 31 av 34 organisationsenheter om jag minns rätt. Tre av dem beslutas av regeringen. Med utgångspunkt i beslut reglerar regeringen grundorganisationen i förordningen med instruktion för Försvarsmakten. Av den framgår att Försvarsmakten själv beslutar om sin grundorganisation i de delar som inte regleras i instruktionen. beslutar också om insatsorganisationens utformning. Regeringen preciserar beslut i regleringsbrev för Försvarsmakten. Grundat på och regeringens respektive beslut bestämmer Försvarsmakten själv den närmare utformning som är nödvändig för att statsmakternas krav på operativ militär förmåga ska uppfyllas. Det är också Försvarsmakten som bestämmer var och hur insatsorganisationens förband 2010/11:KU20 BILAGA UTFRÅGNINGAR ska utbildas och övas. Mot den bakgrunden vill jag nu kommentera frågeställningen mer specifikt. Det gäller Försvarsmaktens beslut att flytta två ingenjörskompanier från till . Jag vill också kort beröra insatsorganisationens förmåga att verka i vinterklimat eftersom det tangerar frågeställningen. beslut om grundorganisationen 2004 innebar att I 19 ska finnas och vara lokaliserad till . har inte beslutat om några enskilda delar inom eller rörande , förutom tillkännagivandet om civil och militär närvaro i . I bilaga 1 till förordningen 2007/1266 med instruktion för Försvarsmakten har regeringen särskilt angett att vid I 19 ska finnas Försvarsmaktens vinterenhet och fem närmare angivna utbildningsgrupper. fanns i grundorganisationen vid I 19 bland annat luftvärnsbataljon och ingenjörsbataljon. Dessa enheter avvecklades genom försvarsbeslut. finns ingen riksdags- eller regeringsbunden ingenjörsenhet vid I 19 i . inriktningsbeslut behandlade både grundorganisationen och insatsorganisationen. I och med detta beslut upphörde försvarsbeslutet att gälla. Inriktningsbeslutet innehåller tre komponenter av direkt betydelse i det här ärendet. För det första att det inte skulle bli några nedläggningar av organisationsenheter inom grundorganisationen . För det andra att det ska finnas två ingenjörsbataljoner i insatsorganisationen. För det tredje att hela insatsorganisationen ska kunna hantera svenska klimatförhållanden. Försvarsmakten beslutade att de två ingenjörskompanier som dittills hade utbildats i fortsättningsvis ska utbildas i . De berörda ingenjörskompanierna är förband i Försvarsmaktens insatsorganisation. De utgör alltså inte del av den riksdagsbundna grundorganisationen. Som redovisats är det Försvarsmakten som bestämmer om utbildning och övning av förbanden i insatsorganisationen. Det har därför, enligt departementets syn, legat inom Försvarsmaktens beslutskompetens att bestämma att utbildningen av kompanierna ska bedrivas i i stället för i . Ambitionen för det svenska försvaret har lagts fast av i behandlingen av inriktningspropositionen Ett användbart försvar. beslut innebär en ambitionshöjning för försvarets förmåga att agera. Hela insatsorganisationen ska vara skickad att hantera samtliga svenska klimatförhållanden. Förbanden ska genom Försvarsmaktens försorg utbildas och övas i lämpliga klimatförhållanden. En del av dessa klimatförhållanden finns i , men de finns också på andra håll i , och inte minst också i nordiska grannländer. Subarktisk förmåga och förmågan att agera i vintermiljö kan vidmakthållas genom utbildning och övning på relevanta orter, bland annat i . Försvarsmakten ansvarar även fortsättningsvis för att förband i insatsorganisationen kan upprätthålla nödvändiga operativa krav. I det ligger att förband i ingenjörsfunktionen ska kunna verka i hela i svenska klimatförhållanden, även i subarktisk miljö. Försvarsmaktens vinterenhet vid I 19 har i uppdrag att samordna och understödja utvecklingen av Försvarsmaktens vinterförmåga. Vinterenheten verkar från och . Förutsättningarna för vinterövning i kvarstår således. Jag noterade att en av utskottets frågor gällde vinterenheten i . Ordföranden: har vi i och för sig haft vinter i hela landet. (S): KU har ställt frågor till Försvarsdepartementet. Försvarsdepartementet har i sin svarspromemoria bekräftat att regeringen proposition om Försvarsmaktens grundorganisation anfört att vinterkompetens inom funktionen Viss kompetens och utbildningskapacitet för ingenjörsutbildning i subarktisk miljö ska behållas och utvecklas i alltså tillhöra grundorganisationen. Om detta har förändrats så att det är fråga om att ingå i insatsorganisationen är frågan när det beslutet fattades. På vilken laglig grund? Varför informerades inte om att det tidigare riksdagsbeslutet hade förändrats? Försvarsminister (M): Ordförande! Det skedde inga GRO-för- ändringar i och med försvarsbeslutet. Jag har som försvarsminister inte heller avvecklat någon del av grundorganisationen. Det var beslut som Bodens ingenjörsverksamhet påverkades i den delen. Jag tror att frågan måste delas upp i två delar. En del är ingenjörskompanierna som ingår i insatsorganisationen och som ligger inom Försvarsmaktens beslutskompetens. Den andra delen är att möjligheten att genomföra övningar kvarstår både för dem och för andra delar av insatsorganisationen i eftersom vinterenheten finns där. Det finns också verksamhet i . (S): Om det har skett förändringar och den del som enligt beslut tillhörde grundorganisationen har flyttat, varför har man inte återkommit till och meddelat att grundorganisationen har ändrats? Försvarsminister (M): Ordförande! Min uppfattning är att vi inte har förändrat grundorganisationen. Det vi talar om här är ett par kompanier inom ramen för insatsorganisationen. Låt mig också notera att det sker andra förändringar i som är högst betydande. Den planering vi nu har för innebär att den stora utmaningen är att man får 950 tillkommande befattningar i . Det är den stora utmaningen i våra ögon när det gäller . Det handlar om att ha ännu större nytta av . (S): Är det så att man är i eller bara delar av utbildningstiden eftersom det är viktigt att befinna sig i subarktisk miljö? Försvarsminister (M): Jag pekar igen på att den inriktningen inte gäller längre, det vill säga att vi säger att bara vissa förband ska ha förmåga att uppträda i subarktisk miljö. Vi säger att normalbilden för försvar är att kunna uppträda i och svenskt klimat. Därmed har vi höjt ambitionen för förmågan för hela insatsorganisationen. Det ligger helt inom Försvarsmaktens hank och stör att avgöra var man bäst utbildar sina förband för att få störst effekt. Där är jag övertygad om att de platser som frågeställaren nämner är attraktiva av olika skäl, men det är Försvarsmaktens beslut var man väljer att ge sina förband den vinterförmåga som förbanden behöver. (S): Är det rätt uppfattat att vi är överens om att det i ett beslut i om Försvarsmaktens grundorganisation fanns beslut om att ingenjörsutbildningen skulle ske i subarktisk miljö i ? Försvarsminister (M): Jag tolkar inte huruvida vi är överens. Jag svarar på frågan hur jag uppfattar att det är. försvarsbeslut gäller inte längre. Vi fick ett nytt försvarsbeslut , vill jag minnas. Det är alldeles uppenbart så att grundorganisationen i icke är förändrad, men insatsorganisationen äger Försvarsmakten. Det som begär är att den militära förmågan ska uppnås. Hur Försvarsmakten gör det avgör de allra bäst själva. (S): Jag vill meddela att det är det svar vi har fått från Försvarsdepartementet, nämligen att det fortfarande gäller. Försvarsminister (M): Det svar som utskottet har fått handlar om att grundorganisationen inte är förändrad. Vi har inte lagt ned några delar av grundorganisationen. Det kommuniceras också tydligt i mitt inledningsanförande, nämligen att det meddelades tillsammans med försvarsbeslutet att vi inte gjorde några grundorganisationsnedläggningar. Mina företrädare lade ned 60 förband och verksamhetsställen. Vi har inte lagt ned några. Det beskedet gav jag i inledningsanförandet och i samband med inriktningspropositionen. De kompanier vi nu talar om tillhör inte grundorganisationen. De tillhör insatsorganisationen. Där ställer vi förmågekrav som Försvarsmakten har att leva upp till med hjälp av erforderlig utbildning och övning. (M): Jag tycker att det sista var ett intressant meningsutbyte. Det stärker min bild att det inte är bara jag som har blivit lite förvirrad av den här stora organisationsförändringen som har skett inom försvaret. I varje fall om man är i min generation och intresserad av försvarspolitiska frågor tänker man fortfarande vi får kanske ändra på det i termer av fredsförband, krigsförband och beredskapsorganisation, när verkligheten mer är grundorganisation och insatsorganisation, som i sig också är uppdelade på olika underenheter. Jag skulle vilja ställa en fråga som är kopplad just till den här organisatoriska förändringen. I ett av de svar som vi har fått på våra frågor påpekar att ambitionen är att förbandsorganisatio- nen, det vill säga en del av insatsorganisationen, ska bli mer flexibel. Jag skulle vilja ha en mer generell förklaring vad det innebär just i utbildningssituationen att man vill ha en mer flexibel förbandsorganisation. I det här sammanhanget uppfattar jag då att det innebär att hela försvarsorganisationen, förbandsorganisationen, kan repliera på till exempel de resurser som finns i och för utbildning i arktisk miljö. Är det rätt uppfattat? Försvarsminister (M): Ja, jag tror att jag kort tangerade det. var styrningen från sådan att man avgränsade ansvaret för subarktisk förmåga till ett begränsat antal enheter och förband. Vi har gått ifrån det. Vi säger att naturlig miljö för det svenska försvaret måste vara det klimat som förekommer inom landets gränser, det vill säga att vinterförmågan ska finnas. Till stöd för det kan man till exempel vara i och dra nytta av vinterenheten. Men man kan också, som vi alltmer nu ser, öva tillsammans med de nordiska länderna till exempel. Det är inte bara som har den sortens klimat som vi nu talar om. Men ambitionen är alltså höjd, att inte avgränsas utan mer generellt. Flexibiliteten: Ja, hela försvarsreformen handlar egentligen om några nyckelord. Det första är tillgänglighet, ett här-och-nu-perspektiv. Vi såg att kriget i tog och avgjordes på två. Enligt den gamla styrningen tog det upp till att få insatsorganisationen om 30 000 personer redo i . Då kunde man läsa om konflikterna i historieböckerna, inte längre i dagstidningarna. Då är man inte relevant. Det andra är användbarhet, att de förband ni ser på papperet ska finnas, fungera och vara utrustade, övade och förberedda på riktigt. Pappersförband, alltså som saknar bemanning eller saknar utbildning, övning eller materiel, är inte användbara. Det lurar ingen, för omvärlden vet vad det handlar om. Vi vet vad andra har, och de vet vad vi har. Det tredje är rörligheten, också flexibiliteten, att snabbt kunna placera förband där de behövs inom vårt lands gränser, i vårt närområde eller som just nu i . Det är så man ska förstå anskaffningen av helikoptrar till exempel, att öka rörligheten. Alla de förband vi har ska vara användbara för alla försvarets uppgifter, både i vårt land, i vårt närområde och utom. Det är delvis svaret på fråga. (S): Det här är en sammanfattande fråga. Vi har tre anmälningar på försvarsministerns område som alla handlar om att har fattat ett beslut, och så har man inte återkommit och de besluten har förändrats. Jag bara undrar om försvarsministern har någon slutlig kommentar till att alla tre ärendena har en röd tråd. Försvarsminister (M): Ordförande! Först ska jag säga att jag har stor respekt för att det är KU som prövar detta. ska jag säga att jag tror att man måste peka på vilka formella beslut det är man hävdar inte har efterlevts från regeringens sida. Ordföranden: Då får vi tacka försvarsministern och ledamöterna. tar dagens diskussioner. Granskningsärende 6 Regeringens roll i marknadsföring av övervakningssystem till Ordföranden: Jag får hälsa utrikeshandelsminister välkommen till dagens KU-sammanträde och utfrågning. Vi kommer att diskutera ett ärende som handlar om . För en gångs skull kan man säga att det finns en aktualitet i granskning. Den här granskningen handlar om den deltagande i marknadsföring av övervakningssystem i . Utrikeshandelsministern var på besök i i ett ärende för att förbättra kontaktytorna med landet. Efter det har det varit en fråga för SVT som har gjort ett program om detta, och det är också en riksdagsledamot som har begärt att ska granska om regeringen ska medverka i marknadsföring av den här typen av produkter till diktaturer som . Vi inleder med att utrikeshandelsministern får berätta sin version av ärendet. Sedan kommer ledamöterna att ställa frågor. Statsrådet (M): Tack så mycket, herr ordförande! Som det så riktigt påpekades var det här . Eftersom det är en helt annan situation i tycker jag att det är viktigt att påpeka det så att vi också kommer ihåg hur situationen var då. Jag har som handelsminister rest runt med hundratals företag till ungefär 60 länder världen över. Jag måste börja med att säga att det är lite tråkigt att en enskild hypotetisk affär som aldrig ens var i närheten av att bli av har fått så mycket uppmärksamhet som den får. Om vi tänker på syftet med de här delegationsresorna är det förstås att agera dörröppnare för företagen, att lösa upp handelspolitiska knutar, men naturligtvis också att ha dialog kring mänskliga rättigheter och andra viktiga frågor med både företagare och politiker. Just när det gäller CSR, corporate social responsibility, är väldigt aktivt, inte minst i den här regionen naturligtvis. CSR vilar på fyra olika ben. Det är mänskliga rättigheter, det handlar om miljöhänsyn, det handlar om att jobba mot korruption och det handlar om arbetstagarens rättigheter på arbetsplatsen. Det här är ett område som vi alltid framhåller, och det gjorde vi även i . Handeln är väldigt viktig för , därför att vår export motsvarar mer än hälften av vår bnp och vi ser att det är väldigt viktigt att vara tidigt inne även på svåra marknader, som man kan beteckna som, tillsammans med flera andra länder i den här regionen. Handeln kan naturligtvis också bidra till andra viktiga mål till att stärka mänskliga rättigheter, till spridandet av svenska värderingar, till bättre ekonomiska förhållanden för fattiga människor och till möjligheter att kommunicera med omvärlden och med varandra, det vill säga precis det vi ser hända just nu i . Frågan om det moraliskt riktiga i att sälja en viss produkt till ett visst land, givet att det inte finns några sanktioner eller lagar som lägger direkta hinder i vägen för export, bör främst riktas till det aktuella företaget. Men jag ska också säga att detta inte är några enkla frågor, för tekniken är ofta tveeggad. Den kan rädda liv, och den kan hota liv. Den kan värna mänskliga rättigheter, och den kan hota mänskliga rättigheter. Vi kan bara ta som jämförelse när vi säljer telefoner till . De kan naturligtvis användas i både bra och dåliga syften. Jag ska också säga att jag inte själv handplockar de företag som deltar, men jag förväntar mig givetvis att de som följer med ska agera i enlighet med acceptabla normer och principer för mänskliga rättigheter, arbetstagarens rättigheter, hållbar utveckling och antikorruption. Jag kan också konstatera att vid den aktuella tidpunkten, , hade varken FN, EU eller några sanktioner riktade mot . Det ser annorlunda ut . Jag hoppas att jag i och med detta har gett en lite bredare bild av varför jag reste med en företagsdelegation till . De rent konstitutionella frågorna som KU har ställt kan besvaras ganska enkelt. Marknadsföringen av PDA-produkter, som det här systemet handlar om, kräver inga tillstånd. Regelverken kring flyktingar och asylrätt innehåller i sig ingen koppling till gränsövervakning eller marknadsföring av gränsövervakningssystem. Jag tänkte kort bara besvara de frågor som KU har ställt till mig för att ni ska få hela bilden. Den första frågan handlar om hur marknadsföring av Rymdbolagets havsövervakningssystem förhåller sig till åtaganden vad gäller flyktingar. Som jag sade finns det ingen koppling mellan gränsövervakning eller marknadsföring av gränsövervakningssystem i samband med flyktingar och asylrätt. De förhåller sig inte alls till varandra. EU har antagit gemensamma regler om asylrätt i form av minimiregler i det som kallas skyddsgrundsdirektivet. Varje stat har i kraft av sin suveränitet en rätt att skydda sina gränser i enlighet med folkrättens regler. Men jag ska också passa på att säga att det är självklart så att följer sina åtaganden när det gäller efterlevnad av . Vi står bakom att alla individer som kommer till för att söka asyl har rätt att få sin ansökan prövad. 2010/11:KU20 BILAGA UTFRÅGNINGAR Jag vill i det sammanhanget också nämna att jag är väldigt glad över att regeringen nått en uppgörelse med som innebär att vi har säkrat en generös och human immigrationspolitik. Regeringen lyfter i det internationella samarbetet beträffande asyl- och migrationsfrågorna fram internationella konventioner och överenskommelser om mänskliga rättigheter. Stor vikt läggs också vid dialog och partnerskap med tredjeländer för att gemensamt förbättra hanteringen av migration genom kapacitetsutbyggnad och samarbete mellan ursprungs-, transit- och destinationsländer. Nästa fråga handlade om hur marknadsföring av Rymdbolagets havsövervakningssystem förhåller sig till vad regeringen anfört om främjandet av mänskliga rättigheter, nämligen att det ska genomsyra hela utrikespolitiken. Värnandet av de mänskliga rättigheterna är centralt i svensk utrikespolitik liksom i EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik. och EU agerar för att påtala övergrepp och påverka utvecklingen. En viktig svensk utgångspunkt i relationerna mellan och på migrationsområdet har konsekvent varit att principen om internationellt skydd och så kallat non-refoulement inte får åsidosättas. Regeringen stöder att näringslivet tar sitt ansvar för mänskliga rättigheter, i synnerhet på marknader som brister avseende nationella lagar och förordningar, där utgångspunkten för arbetet är de internationella ramverken, riktlinjer för multinationella företag samt FN:s Global Compacts tio principer som innebär att företag tar sitt samhällsansvar. Den tredje frågan handlade om i vilken mån och i så fall i vilka avseenden det gjordes överväganden om hur det statligt ägda Rymdbolagets havsövervakningssystem är att bedöma utifrån gällande regler om produkter med dubbla användningsområden. Som jag sade i min inledning är det inte jag personligen som väljer ut och granskar varje företag som följer med på resor. Jag ska också säga att det därutöver närmast faller på sin egen orimlighet att till exempel eller UD skulle sitta och detaljgranska varje produkt som varje företag som följer med på de resor där jag deltar har och vill marknadsföra. Men jag förväntar mig ändå självklart att de företag som deltar på resorna agerar i enlighet med acceptabla normer och principer för mänskliga rättigheter och allt vad jag sade om CSR. Vi får sedan inte glömma bort att marknadsföring av produkter med dubbel användning inte är tillståndspliktig. Utgångspunkten för PDA-produkter är att de ska kunna exporteras. Det är en viktig skillnad mot försvarsmateriel, där utgångspunkten är att export är förbjuden men att undantag kan göras. Att en produkt hamnar på en kontrollista innebär inte att exporten av denna produkt förbjuds. Listningen är närmast ett utpekande av att detta är en känslig produkt. Det finns många sådana produkter från svenska företag. Vid en prövning av om exporttillstånd ska beviljas eller avslås ska, enligt artikel 12 i PDA-förordningen, ett lands förpliktelser och åtaganden i relevanta internationella icke-spridningssystem och internationella fördrag beaktas, inklusive bland annat . ISP har dock inte mottagit någon ansökan om exporttillstånd för havsövervakningssystem MSS 6000 till . Rymdaktiebolaget har inte heller sålt någon utrustning till . Någon prövning av exporttillstånd för nämnda produkter har således inte heller aktualiserats. Där stannar jag. Då ger jag ordet till , Socialdemokraterna. (S): Tack så mycket, ordförande! Ärendet handlar som sagt var om en resa som statsrådet gjorde till , en resa där marknadsföring av ett havsövervakningssystem för att upptäcka flyktingar till havs stod på programmet. Jag och vi alla utgår väl ifrån att marknadsföringsinsatsernas syfte är att sälja produkter. Annars torde det vara lite märkligt att man genomför marknadsföring. Mina frågor berör dock vilka principiella förhållningssätt som finns i regeringen vad gäller den här typen av försäljningsresor. Finns det en av regeringen beslutad policy eller manual för hur statsråd ska agera vid försäljningsresor? Statsrådet (M): Herr ordförande! Svaret på Hans Hoffs fråga om det finns en beslutad manual för hur statsråd ska agera är att det finns det inte. Men det är alltid så att vi följer FN-sanktioner, EU-sanktioner och, om det förekommer, vapenembargon. Handlar det om krigsmateriel har vi en specifik lagstiftning för detta, där ISP som självständig myndighet gör en bedömning tillsammans med som är parlamentariskt tillsatt. Vid ärenden av större vikt kan detta lyftas upp till regeringen, vilket jag dock ska säga sker mycket sällan. När det handlar om produkter för dubbel användning finns ett annat system som jag alldeles precis nu redogjorde för, det vill säga att det ska godkännas av ISP vid utförsel. Det är när det handlar om specifika produkter. Med de lagar som finns vi har en strikt och bra lagstiftning, ser jag, som fungerar och tjänar oss väl och i och med att vi också naturligtvis följer alla de sanktioner som finns riktade mot länder ser jag därutöver fortfarande vikten av att handla med stora länder, därför att vi kan göra skillnad. Jag tycker inte att det är rätt att säga att vi inte ska åka till ett land därför att det förekommer kränkningar av mänskliga rättigheter, att det finns förtryck eller att det är en viss regim. Tvärtom ska vi i stället ställa oss frågan: Hur kan vi hjälpa människorna på marken i ett svårt land? Naturligtvis gör vi det genom att få kontakt med människor. Vi ser ju vad som har hänt nu i hela Nordafrikaregionen. Detta hade över huvud taget inte varit möjligt om inte svenska och västerländska företag hade haft kon- Människor hade inte kunnat kontakta varandra på Facebook eller Twitter. De hade inte kunnat samlas till reformer eller för att demonstrera. Det är den policyn som den arbetar efter. (S): Jag kan tycka att det är rätt häpnadsväckande att det inte finns en policy eller manual i regeringen för hur statsråd ska agera vid försäljningsresor i diktaturer. Anser statsrådet att regeringen borde ha en sådan policy eller manual? Statsrådet (M): Herr ordförande! Jag tycker att det system vi har fungerar väldigt bra. Som jag precis redogjorde för följer vi de sanktioner och den lagstiftning som finns. Vi vet också att våra svenska företag är bland världens bästa på att utöva CSR och följa de riktlinjer som finns i FN:s Global Compact, riktlinjer och så vidare. Det här är också en fråga som vi ständigt bär med oss i svåra länder. Jag kan som exempel nämna att vi har ett memorandum of understanding tillsammans med när det handlar om corporate social responsibility just för att utbilda kinesiska företag till att bättre följa de regler som finns. Vi har också flera engagemang i den region vi talar om , dock inte just i , men naturligtvis ser vi att det är viktigt att framföra våra svenska värderingar, att se ökad öppenhet, mer frihet och mindre förtryck för människor. Sedan om det finns beslutat i en specifik policy eller inte jag ser nog att den skillnad vi gör i verkligheten ute i länderna är viktigare, och det gör vi. (S): Vilken information fick statsrådet om och dess regim innan avresan ? Statsrådet (M): Det sker regelmässigt att vi får information om det land vi ska åka till.