bet · GY01FiU29 · 2011-02-28 00:00:00 — 2010/11:FiU29 Offentlig upphandling I betänkandet behandlas 39 motionsyrkanden angående offentlig upphandling från den allmänna motionstiden . Motionsyrkandena rör bl.a. frågor om miljöhänsyn, sociala hänsyn och kollektivavtal vid upphandling, ratificering av konvention 94, antidiskrimineringsklausuler, lokal upphandling och upphandling av hälso- och sjukvård. Utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden. I betänkandet finns fyra reservationer och sex särskilda yttranden. Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2010/11:Fi203 av (FP) och 2010/11:Fi255 av i (M). 2010/11:Fi207 av (S), 2010/11:Fi208 av (S), 2010/11:Fi254 av m.fl. (S) och 2010/11:A385 av m.fl. (V) yrkande 5. Reservation 1 (S, V) 2010/11:Fi209 av (S), 2010/11:Fi222 av (S), 2010/11:Fi245 av (S), 2010/11:MJ296 av m.fl. (V) yrkande 11, 2010/11:MJ433 av (MP) yrkande 2, 2010/11:MJ449 av m.fl. (MP) yrkande 13, 2010/11:N220 av (MP) yrkande 2, 2010/11:N374 av m.fl. (S) yrkande 3 och 2010/11:N437 av m.fl. (MP) yrkandena 3 och 4. Reservation 2 (V) 2010/11:Fi212 av (M), 2010/11:Fi219 av och (båda M), 2010/11:Fi241 av (M), 2010/11:Fi267 av (M) yrkandena 1 och 2, 2010/11:C298 av och (båda S) yrkande 3 och 2010/11:N409 av m.fl. (S) yrkande 3. 2010/11:Fi220 av (M) och 2010/11:Fi223 av och (båda C). 2010/11:Fi239 av och (båda S), 2010/11:C305 av och (båda MP) yrkande 2, 2010/11:C311 av (KD) yrkande 15, 2010/11:MJ226 av (M) yrkande 2 och 2010/11:MJ272 av (KD) yrkandena 2 och 3. 2010/11:Fi247 av (MP). 2010/11:Fi252 av (S) yrkandena 1 och 2. 2010/11:Fi253 av (S). Reservation 3 (S) Hälso- och sjukvården m.m. 2010/11:So481 av i (M) yrkande 3, 2010/11:So573 av m.fl. (V) yrkande 5, 2010/11:N386 av m.fl. (S) yrkande 4 och 2010/11:N421 av m.fl. (MP) yrkande 3. Reservation 4 (S, V) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (M), (S), (M), (S), (M), (S), (FP), (S), (C), (S), (MP), (KD), (SD), (V) och (M). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlas 39 motionsyrkanden angående offentlig upphandling från den allmänna motionstiden . Motionsyrkandena rör bl.a. frågor om miljöhänsyn, sociala hänsyn och kollektivavtal vid upphandling, ratificering av konvention 94, antidiskrimineringsklausuler, lokal upphandling och upphandling av hälso- och sjukvård. En sammanställning över behandlade förslag finns i bilaga 1. En stor del av motionerna behandlas förhållandevis översiktligt mot bakgrund av att utskottet tidigare och utförligt behandlat de aktuella frågorna (bet. 2009/10:FiU22). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om införande av s.k. utmaningsrätt avseende och landstingskommunal verksamhet. Utskottet bedömer att lagen (2008:962) om valfrihetssystem bidrar till förbättrad konkurrens. Utskottet anser, i likhet med tidigare uttalanden, inte att det därutöver bör övervägas att införa en utmaningsrätt av den typ som motionärerna föreslår, särskilt med hänsyn till de komplicerade rättsfrågor som en sådan utmaningsrätt skulle aktualisera. I motion 2010/11:Fi203 av (FP) föreslår motionären att det införs utmaningsrätt i hela . Som motivering anförs följande. En grundorsak till att nya företag inte etableras och att de befintliga företagen inte kan utöka sin verksamhet är den osunda konkurrens som det privata näringslivet utsätts för av kommuner och landsting. Det är därför hög tid att öppna den offentliga upphandlingen i hela . Ett led i detta arbete är att införa en utmaningsrätt som ger enskilda entreprenörer och anställda inom offentlig sektor i hela landet rätt att tvinga fram en upphandling av delar av kommunens och verksamhet. Om upphandlingen leder till att det lämnas in externa anbud som är mer konkurrenskraftiga mer kostnadseffektiva och av bättre kvalitet än den egna verksamheten ska kommunen eller ha skyldighet att anta budet. I princip alla former av tjänster som inte är en ren myndighetsutövning kan ju läggas ut på entreprenad. Samma yrkande återfinns i motion 2010/11:Fi255 av i (M) i vilken det föreslås att det skapas en ny modell för utmaningsrätten så att det blir obligatoriskt för kommuner och landsting att införa utmaningsrätt och att privata aktörer kan få möjlighet att utmana även kommunalt drivna och landstingsdrivna bolag. Utskottet har vid ett flertal tillfällen behandlat liknande motionsyrkanden, senast i betänkande 2009/10:FiU22. Motionsyrkandena avstyrktes då med motiveringen att små och medelstora företags möjligheter att konkurrera om utförandet av t.ex. välfärdstjänster har stärkts i och med införandet av lagen (2008:962) om valfrihetssystem. De nya reglerna möjliggör enligt utskottet en ökad mångfald och flexibilitet inom bl.a. hälso- och sjukvården. Utskottet ansåg inte att det utöver detta borde övervägas att då införa en utmaningsrätt av den typ som motionärerna efterlyste, särskilt med hänsyn till de komplicerade rättsfrågor som en sådan utmaningsrätt skulle aktualisera. Utmaningsrätten, eller utmanarrätten som den också kallas, har utformats något olika i de kommuner som har infört den, men huvudprincipen är densamma. Den som vill driva en verksamhet åt kommunen på entreprenad har rätt att utmana den kommunala verksamheten. Det kan även finnas möjlighet att rikta ett önskemål till kommunen om att en del av kommunens verksamhet ska säljas. Utmaningen avser att någon lämnar ett önskemål om att en del av den kommunala verksamheten ska upphandlas eller säljas. Vilka delar av kommunens verksamhet som går att utmana skiljer sig från kommun till kommun. Det är alltså upp till respektive kommun att välja vilka delar som omfattas, dock är det gemensamt för samtliga kommuner som infört utmaningsrätt att myndighetsutövning, strategiska ledningsfunktioner och vad som enligt lag eller förordning måste utföras av kommunen med egen personal inte kan utmanas. För att utmaningsrätten ska få någon verklig betydelse krävs att kommunen aktivt marknadsför möjligheten, både internt inom kommunorganisationen och externt till utomstående parter. Verksamheten som är tänkt att utmanas måste vara definierbar och kunna avgränsas från den övriga verksamheten. En utmaning ska riktas till den nämnd som driver den verksamhet som är tänkt att utmanas. Själva utmaningen behöver inte vara lång, men bör innehålla följande: vilken verksamhet i kommunen som utmanas om hela eller delar av verksamheten utmanas en beskrivning som visar att utmanaren är en trovärdig potentiell anbudsgivare på verksamheten en uttryckt vilja från utmanaren att själv driva den aktuella verksamheten. När en utmaning kommer in till kommunen ska den berörda nämnden besluta om utmaningen godkänns eller inte. Hur en nämnd tar ställning till utmaningen bestäms av de lagar, inriktningsmål m.m. som styr den verksamhet som utmanas. Om nämnden beslutar att utmaningen får avslag så ska det beslutet motiveras. Godkänns utmaningen kommer ett upphandlingsförfarande att genomföras, där den som ställde den ursprungliga utmaningen blir en av parterna. Det finns alltså ingenting som säger att den som initierade utmaningen även får uppdraget att driva verksamheten. har drygt 30 kommuner infört utmaningsrätt1[ (2010). Utmaningsrätt- Vad, hur och varför? Utskottet påminner om att små och medelstora företags möjligheter att konkurrera om utförande av t.ex. välfärdstjänster har stärkts genom införandet av lagen (2008:962) om valfrihetssystem. Kommunerna är för övrigt helt fria att själva införa utmaningsrätt i sin verksamhet i enlighet med det kommunala självstyret. Utskottet anser, i likhet med tidigare uttalanden, inte att det därutöver bör övervägas att införa en utmaningsrätt av den typ som motionärerna föreslår, särskilt med hänsyn till de komplicerade rättsfrågor som en sådan utmaningsrätt skulle aktualisera. En sådan lagreglerad rätt skulle dessutom innebära ett ingrepp i den kommunala självstyrelsen. Motionerna Fi203 (FP) och Fi255 (M) avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om krav på kollektivavtal vid upphandling och ratificering av konvention 94. Utskottet anser det inte lämpligt att ta initiativ i frågan om att ställa upp krav på kollektivavtal vid upphandling då detta torde strida mot gemenskapsrätten. Osäkerheten i rättsläget vad gäller förhållandet mellan regler och gemenskapsrätten medför att utskottet även avstyrker motionsyrkanden inom detta område. Jämför reservation 1 (S, V). I motion 2010/11:Fi207 av (S) yrkas att regeringen återkommer med förslag om att kollektivavtal ska kunna krävas vid offentlig upphandling. Den offentliga upphandlingen är oerhört betydelsefull ur en lång rad perspektiv. upphandlas varor och tjänster för , vilket gör den till en viktig arena där hårda krav kan förbättra sociala villkor och hänsyn till miljö. Möjligheten att kräva att kollektivavtal ska finnas vid upphandlingar har slagits fast av (tidigare kallad ) som framhållit att gemenskapens regler inte hindrar att samhället ställer sociala krav på leverantörer av varor och tjänster. I motion 2010/11:Fi208 av (S) yrkas att ratificerar konvention 94 som slår fast att offentliga myndigheters upphandling ska innehålla klausuler som garanterar arbete i den bransch och i det område där arbete utförs. Dessutom ska det av lagen om offentlig upphandling uttryckligen framgå att leverantörer till stat, landsting och kommuner samt de underleverantörer som dessa använder sig av ska följa gällande svenska kollektivavtal. I motion 2010/11:Fi254 av m.fl. (S) yrkas att lagen om offentlig upphandling ses över och ändras så att privat och offentlig verksamhet får samma utgångspunkter för sina upphandlingar. Privat verksamhet kan lämna priser under självkostnad, något som snedvrider konkurrensen. Lagen är bristfällig och behöver förändras när det gäller möjligheten att kräva kollektivavtal vid offentlig upphandling för att motverka social dumpning. Staten, kommunerna, landstingen och regionerna ställer sällan krav på sina leverantörer vad gäller kollektivavtal och respekt för deklarationen om de mänskliga rättigheterna och för kärnkonventioner. Detta har lett till att personalen i vissa fall fått sämre anställningsvillkor och otryggare arbetsförhållanden. I motion 2010/11:A385 av m.fl. (V) yrkande 5 begärs att lagen om offentlig upphandling förändras i syfte att motverka social dumpning och att ratificerar konvention 94. Vid offentlig upphandling ställs alltför sällan krav på kollektivavtal och respekt för de grundläggande mänskliga rättigheter som anges i kärnkonventioner. Konvention 94 slår fast att offentliga upphandlingar ska innehålla klausuler som garanterar arbetstagare löner, arbetstider och andra villkor som inte är mindre förmånliga än dem som finns i kollektivavtal för arbete av samma slag i den bransch och i det område där arbetet utförs. En ratificering av konvention 94 skulle, liksom ett krav på kollektivavtal vid upphandling, förbättra möjligheterna att motverka social dumpning eftersom företag som konkurrerar med hjälp av dåliga villkor för sin personal då utestängs från offentliga upphandlingar. Utskottet har tidigare vid ett flertal gånger behandlat motioner om kollektivavtal och frågan om ratificering av konvention 94. I utskottets betänkande 2009/10:FiU22 avstyrkte utskottet motionsyrkandena med följande motivering. Frågan om krav på kollektivavtal vid upphandling har prövats rättsligt och enligt förvaltningsdomstolar har det ansetts strida mot upphandlingsreglerna (se t.ex. mål 2434-05 från Länsrätten i ). Även har prövat tillåtligheten av vissa krav på kollektivavtal vid upphandlingar i det s.k. Rüffertmålet (mål C-346/06). Domstolen fann att sådana krav stred mot gemenskapsrätten. Mot denna bakgrund vidhöll utskottet sin ståndpunkt att det framstod som olämpligt att ta initiativ till att införa krav på kollektivavtal i svensk upphandlingslagstiftning. Frågan om svensk ratificering av konvention 94 hade enligt utskottet ett tydligt samband med frågan om krav på kollektivavtal vid upphandling. Utskottet konstaterade att det rådde en osäkerhet vad gäller förhållandet mellan konventionens regler och . Utskottet noterade även att arbetsmarknadsutskottet hade avstyrkt motioner om en svensk ratificering av konvention 94 med hänvisning till den rådande osäkerheten om förhållandet mellan konventionen och gemenskapsrätten. Enligt finansutskottet framstod det inte som lämpligt att vidta åtgärder för att ratificera en konvention vars regler kunde strida mot gemenskapsrätten. Utskottet noterar, liksom tidigare, att frågan om krav på kollektivavtal har prövats rättsligt och att det enligt förvaltningsdomstolar ansetts strida mot upphandlingsreglerna (se t.ex. mål 2434-05 från länsrätten i ). Även har prövat tillåtligheten av vissa krav på kollektivavtal vid upphandling i det s.k. Rüffertmålet (mål C-346/06). Domstolen fann att sådana krav stred mot gemenskapsrätten. Mot denna bakgrund vidhåller utskottet sin ståndpunkt att det framstår som olämpligt att ta initiativ till att införa krav på kollektivavtal i svensk upphandlingslagstiftning. När det gäller frågan om en svensk ratificering av konvention 94 anser utskottet, liksom tidigare, att det finns ett tydligt samband mellan denna fråga och frågan om krav på kollektivavtal vid upphandling. Då det råder en osäkerhet vad gäller förhållandet mellan konventionens regler och och då arbetsmarknadsutskottet har avstyrkt motioner om en svensk ratificering av konvention 94 med hänvisning till den rådande osäkerheten framstår det enligt utskottet inte som lämpligt att vidta åtgärder för att ratificera konvention 94. Utskottet avstyrker därmed motionerna Fi207 (S), Fi208 (S), Fi254 (S) och A385 (V) yrkande 5. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om miljöhänsyn vid offentlig upphandling. Utskottet bedömer att redan gällande lagstiftning möjliggör att hänsyn tas till miljön vid offentlig upphandling. Ett motionsyrkande om upphandling av miljöbilar avstyrks med hänvisning till bl.a. ett direktiv om miljökrav vid upphandling av bilar och vissa kollektivtrafiktjänster. Jämför reservation 2 (V) och särskilda yttrandena 1 (S) och 2 (MP). I motion 2010/11:Fi209 av (S) yrkas att miljöhänsyn ska ingå vid varje upphandling. I lagen om offentlig upphandling () anges att upphandlande myndigheter kan ställa krav på miljöhänsyn. Lagen är tyvärr formulerad försiktigt och det framgår inte att man ska ställa dessa krav. Regelverket bör vara tydligt. Kraven ska dessutom inte bara gälla de färdiga produkterna eller tjänsterna utan även miljöeffekterna under hela upphandlingskedjan. I motion 2010/11:Fi222 av (S) yrkas att tydliga miljöhänsyn tas vid offentlig upphandling för att säkerställa att staten inte bidrar till skövlingen av regnskog. I motion 2010/11:Fi245 av (S) yrkas att den offentliga upphandlingen miljöanpassas. Den offentliga upphandlingen kan användas för att nå stora strategiska och samhällspolitiska mål. Upphandlingen är ett utmärkt verktyg i omställningen till ett oljeoberoende samhälle. Med hjälp av ett utvecklat ROT-stöd föreslår motionären att det satsas på renovering och energieffektivisering av flerfamiljshus, inte minst i miljonprogrammen. Här kan en miljöstyrande offentlig upphandling bidra. I kommittémotion 2010/11:MJ296 av m.fl. (V) yrkande 11 begärs att den offentliga upphandlingen, som är ett utmärkt verktyg i arbetet mot ett mer miljövänligt samhälle, styrs i en riktning som gör att användningen av riskabla kemikalier minskar i den offentliga verksamheten. I partimotion 2010/11:MJ449 av m.fl. (MP) yrkande 13 begärs att den offentliga upphandlingen används mer aktivt för att få fram fler giftfria produkter. Den offentliga sektorn är en viktig aktör för att ställa om produktions- och konsumtionsmönstren i en mer miljöanpassad riktning. Det var t.ex. den offentliga upphandlingen som bröt mark för den stora minskningen av klorblekningen av papper . Den offentliga upphandlingen bör användas mer aktivt för att få fram mer giftfria produkter. Där det finns en vedertagen miljömärkning bör den offentliga upphandlingen ställa krav som motsvarar miljömärkningens kriterier. Krav bör också ställas på att där så är möjligt byta ut och undvika farliga ämnen, som ämnen på den s.k. SIN-listan (Substitute It Now)som tagits fram av Chem Sec (Secretariat), i enlighet med rekommendation. Motionärerna anser också att regeringen bör stimulera offentlig teknikupphandling för att skapa förutsättningar för utveckling av tekniska produkter som bidrar till att minska kemiska risker. I motion 2010/11:MJ433 av (MP) yrkande 2 begärs att regeringen organiserar en samordnad teknikupphandling i ökad utsträckning för att på så sätt snabba på utvecklingen mot mindre skadliga produkter samt att i det arbetet använda SIN-listan som ett kvalificerat verktyg för att styra mot en snabb ersättning av farliga kemikalier i alla produkter. I motion 2010/11:N220 av (MP) yrkande 2 begärs att det görs en tydlig målstyrning från regeringen mot lägre oljeförbrukning i statlig verksamhet. Att sätta tydliga mål som att ingen statlig myndighet ska köpa fossilberoende bilar efter 2015 eller att statliga upphandlingar ska ställa krav på att leverantörer endast använder den fossilsnålaste teknik som går att finna och i många fall en helt fossiloberoende teknik borde vara självklarheter. Lika självklart borde det vara att regeringsledamöter slutar flyga till EU-möten till förmån för tåget. Det är inte för att rädda världen man gör sådant utan för att signalera allvaret i frågan. En uppgift regeringen skulle kunna ge den för teknikupphandling ansvariga myndigheten är att när den efterfrågar fordon inte bara vid inköp för bruk i statlig verksamhet utan även vid upphandling av entreprenader och andra tjänster begär att inget fordon och ingen maskin i verksamheten får kräva oljebyten oftare än exempelvis var tiotusende mil. I motion 2010/11:N374 av m.fl. (S) yrkande 3 begärs att offentlig upphandling utvecklas som ett redskap i syfte att främja en hållbar utveckling. För näringslivets utveckling inom flera områden är samspelet mellan privat och offentlig sektor oerhört starkt och viktigt. Politiska beslut har en direkt näringspolitisk betydelse och den dimensionen har enligt motionärerna värderats ned. Faktum kvarstår dock, påpekar de, att utan offentlig upphandling stannar stora delar av näringslivet. kan staten, landsting/regioner och kommuner direkt påverka näringslivets utveckling i sin upphandlingsverksamhet genom exempelvis tydliga kravspecifikationer och ekonomiska styrmedel för att uppnå viktiga samhällsintressen. Teknikupphandling, innovationer och klustersystem samt industriella projekt blir nyckelbegrepp i det här perspektivet. Effekterna är oftast långsiktiga till sin karaktär, men det är beslut som grundlägger framgångar . I kommittémotion 2010/11:N437 av m.fl. (MP) yrkande 3 och 4 begärs att den offentliga upphandlingen ska användas för att minska energianvändningen och att insatserna ökas för riktad offentlig teknikupphandling. Den offentliga sektorn måste bli bättre på att ställa tydliga krav på energieffektivitet i sin upphandling. Ett krav bör vara att man väljer apparater och system med en energiprestanda som är inom den bästa fjärdedelen på marknaden. På så sätt utnyttjas den ekonomiska kraften i den offentliga upphandlingen som en kraftfull hävstång för energieffektivisering som efterfrågan på energisnåla lösningar ökar. Den offentliga upphandlingen omsätter , vilket är av BNP. Genom att använda den offentliga upphandlingen på ett sätt som driver fram ny energiteknik kan en mycket snabb omställning av marknaden komma till stånd. Riktad offentlig teknikupphandling är ett mycket effektivt sätt att pressa marknaden mot ökad resurseffektivitet och minskad miljöpåverkan. Motionärerna vill öka insatserna för riktad offentlig teknikupphandling genom att öka resurserna till så att den kan fungera som en samordnande aktör som för samman offentliga aktörer till gemensamma upphandlingar av effektiv teknik. Utskottet behandlade motioner om miljöhänsyn vid offentlig upphandling senast i betänkande 2009/10:FiU22. Utskottet avstyrkte då motionerna med motiveringen att redan gällande regler gör det möjligt att ställa miljökrav vid upphandlingar och att dessa kan beaktas i upphandlingens olika faser. I och med att regeringen i sin proposition 2009/10:180 Nya rättsmedel på upphandlingsområdet föreslog en uttrycklig bestämmelse om att miljöhänsyn bör beaktas vid upphandling betonas än mer vikten av frågan, vilket utskottet välkomnade. När det gällde statliga inköp av miljöbilar konstaterade utskottet i samma betänkande att det i 5 § förordningen (2009:1) om miljö- och trafiksäkerhetskrav för myndigheters bilar och bilresor föreskrivs att de personbilar som köps in eller hyrs som huvudregel ska vara miljöbilar. Även på EU-nivå skärps regelverket kring vägtransporter. Utskottet konstaterade att miljöfrågorna har hög prioritet, både nationellt och på EU-nivå, och ansåg inte att några ytterligare åtgärder från sida var påkallade. De gällande direktiven /18/EG om offentlig upphandling och 2004/17/EG om upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och posttjänster innehåller bestämmelser som klargör hur miljöhänsyn kan integreras i upphandlingsförloppets olika delar. Bestämmelserna har genomförts i och och behandlas i förarbetena till lagarna (prop. 2006/07:128 s. 194 f.). infördes en målsättningsbestämmelse i och i lagen (2007:1092) om upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och posttjänster (LUF) som syftar till att stärka styrmedlet miljökrav i offentlig upphandling (lagen 2007:1091 om offentlig upphandling, 1 kap. 9 a §, SFS 2010:571). Målsättningsbestämmelsen säger att upphandlande myndigheter bör beakta miljöhänsyn vid offentlig upphandling om upphandlingens art motiverar detta. När det gäller statens inköp av personbilar så regleras detta i förordningen (2009:1) om miljö- och trafiksäkerhetskrav för myndigheters bilar och bilresor, vilken gäller från . Enligt förordningen är huvudregeln att de bilar som köps eller leasas ska vara miljöbilar (5 §). Av förordningens 14 § framgår att myndigheterna ska se till att de bilar som myndigheten använder och som är utrustade med teknik för drift helt eller delvis med förnybara bränslen i största möjliga utsträckning drivs med sådana bränslen. På EU-nivå finns ett direktiv (2009/33/EG) om främjande av rena och energieffektiva vägtransportfordon. Direktivet skulle ha varit genomfört i svensk rätt , men är försenat och är under beredning i , och en proposition om miljökrav vid upphandling av bilar och vissa kollektivtrafiktjänster väntas komma (Ds 2010:31). Direktivet innebär att upphandlande myndigheter och enheter (samt vissa operatörer som tillhandahåller allmännyttiga tjänster inom ramen för avtal om allmän trafik) ska beakta energi- och miljöpåverkan, däribland energiförbrukning och koldioxidutsläpp, när de köper in vägtransportfordon, t.ex. personbilar. Syftet med direktivet är att främja och stimulera marknaden för rena och energieffektiva fordon och förbättra transportsektorns bidrag till gemenskapens miljö-, klimat- och energipolitik. , med verkan från , ska kommissionen sammanställa en rapport om tillämpningen av detta direktiv och om de åtgärder som enskilda medlemsstater vidtagit för att främja inköp av rena och energieffektiva fordon. Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att utvärdera upphandlingsregelverket ur ett ekonomiskt och samhällspolitiskt perspektiv. Syftet är att utreda om upphandlingsreglerna i tillräcklig utsträckning möjliggör för upphandlande myndigheter och enheter att göra goda ekonomiska affärer genom att tillvarata konkurrensen på marknaden och använda sin köpkraft till att förbättra miljön, ta sociala och etiska hänsyn samt verka för ökade affärsmöjligheter för små och medelstora företag. Utredaren ska ta fram underlag för eventuella regleringsändringar och föreslå andra nödvändiga åtgärder inom det aktuella området. Vidare ska utredaren se över systemet för insamling av upphandlingsstatistik och vilka uppgifter som ska samlas in.