bet · GY01FiU29 · 2011-02-28 00:00:00 — Utskottet har vid ett flertal tillfällen behandlat motionsyrkanden på detta område, senast i betänkande 2009/10:FiU22. Utskottet konstaterade då, liksom vid tidigare tillfällen, att det inte är möjligt för en upphandlande myndighet eller enhet att ta lokala hänsyn vid offentlig upphandling. Ett sådant krav skulle strida mot såväl bestämmelserna i lagen om offentlig upphandling som mot upphandlingsdirektiven och de grundläggande EU-rättsliga principerna om likabehandling och förbud mot diskriminering. Att svenska produkter har en sämre konkurrenskraft än produkter i andra länder på grund av en hårdare lagstiftning som bl.a. leder till högre produktionskostnader kan inte, enligt , utgöra ett skäl för enskilda myndigheter att ställa vissa krav vid offentlig upphandling. Generellt gäller att protektionistiska syften inte får förekomma. drar slutsatsen att krav på att livsmedel ska vara producerade i enlighet med den svenska djurskyddslagstiftningen strider mot principerna om icke-diskriminering och likabehandling. Ett sådant krav strider dessutom mot principen om ömsesidigt erkännande och det ankommer inte på enskilda upphandlande myndigheter att avgöra huruvida ett särskilt skyddsintresse föreligger eller ej. I mål 2921-2922-10 förordnade Kammarrätten i att den aktuella upphandlingen skulle göras om. Det krav som ställts vid upphandlingen på transporttid till slakt var strängare än vad som gäller i vissa andra EU-länder. Enligt kammarrätten utgör det en sådan importrestriktion som enligt huvudregeln är otillåten. Kommunen hade inte visat varför ett sådant konkurrensbegränsande krav skulle vara befogat från t.ex. djurskyddssynpunkt. Kravet stred därför mot principen om icke-diskriminering i 1 kap. 9 § . När det gäller förslaget om att inrätta en webbplats kan nämnas , dit den som har frågor och stöter på problem vid upphandlingar kan vända sig. Vidare har tagit fram en vägledning beträffande sociala och etiska krav i offentlig upphandling. Rådet arbetar även med andra former av stöd som t.ex. utbildningar, konferenser och seminarier. Bland annat har rådet en webbaserad utbildning och helpdesk på sin hemsida. Utskottet vidhåller sin tidigare uttalade uppfattning att det inte är möjligt för en upphandlande myndighet eller enhet att ta lokala hänsyn vid offentlig upphandling. Ett sådant krav skulle strida mot såväl bestämmelserna i lagen om offentlig upphandling som mot upphandlingsdirektiven och de grundläggande EU-rättsliga principerna om likabehandling och förbud mot diskriminering. När det gäller frågan om inrättande av en webbplats där den som stöter på problem vad gäller lagar och bestämmelser i samband med offentlig upphandling kan rapportera detta via nätet upplyser utskottet om att har inrättat en sådan webbplats dit den som har frågor och stöter på problem vid upphandlingar kan vända sig. Även tillhandahåller liknade former av stöd. Utskottet finner därför inte att det finns skäl att föreslå ytterligare en webbplats för detta ändamål. Utskottet avstyrker därmed motionerna Fi239 (S), C305 (MP) yrkande 2, C311 (KD) yrkande 15, MJ226 (M) yrkande 2 och MJ272 (KD) yrkandena 2 och 3. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om sociala kriterier. Utskottet anser, liksom tidigare, att redan nuvarande lagstiftning gör det möjligt att ställa krav av social karaktär vid upphandlingar. Den lagstiftning om nya rättsmedel på upphandlingsområdet som trädde i kraft innebär enligt utskottet att denna möjlighet ytterligare tydliggörs. Jämför särskilt yttrande 5 (MP). I motion 2010/11:Fi247 av (MP) yrkas att det tydliggörs att sociala kriterier är ett möjligt instrument vid offentlig upphandling för att skapa arbete för grupper som är utanför arbetsmarknaden. Kommuner har ansvaret för sysselsättning av olika grupper och är dessutom den myndighet som betalar försörjningsstöd. Här finns en möjlighet att kombinera kommunens skyldighet att bereda människor meningsfull sysselsättning, som man får olika kommunala behov tillgodosedda. Det behövs ingen ny lagstiftning för detta. Problemet är att i inte har tydliggjort denna möjlighet inom ramen för existerande lagstiftning. Då kommer säkerligen användningen av sociala kriterier vid offentlig upphandling att öka väsentligt. Utskottet behandlade motioner om social hänsyn senast i betänkande 2009/10:FiU22. Utskottet noterade då, , att redan nuvarande lagstiftning gör det möjligt att ställa krav av social karaktär vid upphandlingar. Utskottet välkomnade då också att regeringen i den då aktuella propositionen, 2009/10:180 Nya rättsmedel på upphandlingsområdet, föreslog en generell målsättningsbestämmelse som innebär att upphandlande myndigheter och enheter bör beakta sociala hänsyn om upphandlingens art motiverar detta. Med anledning av detta förslag ansåg inte utskottet att behövde ta ytterligare initiativ i frågan. Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att utvärdera upphandlingsregelverket ur ett ekonomiskt och samhällspolitiskt perspektiv. Syftet är att utreda om upphandlingsreglerna i tillräcklig utsträckning möjliggör för upphandlande myndigheter och enheter att göra goda ekonomiska affärer genom att tillvarata konkurrensen på marknaden och använda sin köpkraft till att bl.a. ta sociala och etiska hänsyn. Utredaren ska ta fram underlag för eventuella regleringsändringar och föreslå andra nödvändiga åtgärder inom det aktuella området. Uppdraget ska genomföras på ett utåtriktat sätt i kontakt med statliga myndigheter, kommuner, landsting, arbetsmarknadens parter, företag och intresseorganisationer. Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning att redan nuvarande lagstiftning gör det möjligt att ställa krav av social karaktär vid upphandlingar. Den lagstiftning om nya rättsmedel på upphandlingsområdet som trädde i kraft innebär enligt utskottet att denna möjlighet ytterligare tydliggörs (se prop. 2009/10:180 och bet. 2009/10:FiU22). Utskottet anser också att det finns skäl att avvakta utredningens slutsatser innan ytterligare åtgärder övervägs. Utskottet finner med anledning härav inte att behöver ta ytterligare initiativ i frågan och avstyrker motion Fi247 (MP). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om beställarkompetens och införande av lagregler som förbjuder offentliga upphandlare att utestänga offentliga förvaltningar från att delta i upphandlingar. Utskottet understryker att det faller på varje upphandlande enhets ansvar att säkerställa nödvändig kompetens hos sin personal på upphandlingsområdet. När det gäller offentliga förvaltningars rätt att delta i upphandlingar, avstyrker utskottet yrkandet med hänvisning till att redan gällande regelverk ger offentliga förvaltningar möjlighet till detta inom vissa ramar. I motion 2010/11:Fi252 av (S) yrkandena 1 och 2 begärs att lagstiftningen ändras så att det blir omöjligt för en offentlig upphandlare att utestänga offentliga förvaltningar från att delta i upphandlingar samt att det övervägs att tillsätta en utredning för att utarbeta förslag till obligatorisk utbildning för offentliga upphandlare. Utskottet behandlade liknande motioner avseende beställarkompetens i betänkande 2007/08:FiU7, varvid utskottet vidhöll sin tidigare uttryckta uppfattning att det faller på varje upphandlande enhets ansvar att säkerställa nödvändig kompetens hos sin personal. Utskottet noterade dessutom att arbete på detta område bedrivs av , som bl.a. har en ambition att tillhandahålla mer information om offentlig upphandling. Mot denna bakgrund avstyrkte utskottet motionerna. När det gäller frågan att omöjliggöra för en offentlig upphandlare att utestänga offentliga förvaltningar från att delta i upphandlingar har utskottet behandlat liknande motioner tidigare, senast i betänkande 2006/07:FiU13. Utskottet hänvisade till att begreppet upphandlande enhet definieras i 1 kap. 6 § . Av denna bestämmelse framgår att upphandlande enheter kan vara såväl bolag, föreningar, samfälligheter som stiftelser, förutsatt att de uppfyller de kriterier som lagen anger. Den juridiska form i vilken en verksamhet bedrivs är därmed inte avgörande för bedömningen av om en viss enhet ett bolag, en förening eller en annan juridisk person är en upphandlande enhet. Enligt uppgift från finns det ingen bestämmelse i som hindrar att kommunala förvaltningar får delta i upphandlingar, men det kan strida mot kommunallagens bestämmelser. verksamhet kan förbjudas om det snedvrider konkurrensen och går över den kommunala kompetensen. Utskottet understryker att det faller på varje upphandlande enhets ansvar att säkerställa nödvändig kompetens hos sin personal på upphandlingsområdet. Utskottet noterar dessutom att arbete på detta område bedrivs av och som båda arbetar med att ge stöd på upphandlingsområdet genom bl.a. utbildningar, konferenser och seminarier. När det gäller frågan om rätten för offentliga förvaltningar att delta i upphandlingar finner utskottet att det i inte finns någon bestämmelse som hindrar sådana förvaltningar från att delta i upphandlingar. Ett deltagande kan däremot i vissa fall strida mot bestämmelserna i kommunallagen. Det gäller i de fall där verksamhet snedvrider konkurrensen och går över den kommunala kompetensen. Utskottet avstyrker därmed motion Fi252 (S) yrkandena 1 och 2. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att fackliga organisationers insyn och inflytande i upphandlingsprocessen förstärks. Utskottet anser att det redan i gällande regelverk finns stora möjligheter att ställa miljökrav och sociala krav vid upphandlingar. Jämför reservation 3 (S). I motion 2010/11:Fi253 av (S) yrkas att de fackliga organisationernas insyn och inflytande i upphandlingsprocessen förstärks. Tillämpning och regelverk för upphandling måste fungera på ett sätt som vidmakthåller och främjar sociala förbättringar i samhället. Insynen och det fackliga inflytandet i upphandlingsprocessen är otillräckliga. Medbestämmandelagen och lagen om offentlig upphandling ger inte de fackliga organisationerna tillräcklig insyn och påverkansmöjligheter vid upphandlingar. har, enligt professor i en expertutredning för , inte utnyttjat EU-lagstiftningens möjligheter till skydd för arbetstagaren vid offentlig upphandling. Alltför ofta innebär en upphandling oacceptabla konsekvenser för de anställda i form av sämre arbetsmiljö, dåliga anställningsvillkor och sämre anställningstrygghet. Utskottet har behandlat liknande motioner i betänkande 2007/08:FiU7. Utskottet avstyrkte motionsyrkandena med motiveringen att de båda EG-direktiv om upphandling som antogs 2004 uttryckligen medger att sociala krav och miljökrav ställs. Med utgångspunkt i direktiven föreslog i sitt slutbetänkande att bestämmelser förs in i , enligt vilka upphandlande enheter bör ställa miljökrav och sociala krav vid upphandling i den utsträckning det är påkallat med hänsyn till upphandlingens art. slutbetänkande var då under beredning i , och det saknades enligt utskottet anledning att föregripa resultatet av det pågående beredningsarbetet. Absolut sekretess råder från annonsering fram till dess tilldelningsbeslut meddelats anbudsgivarna. Möjlighet till insyn föreligger dock före annonsering. infördes en målsättningsbestämmelse i lagen om offentlig upphandling () och lagen om upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och posttjänster (LUF). Bestämmelsen syftar till att stärka styrmedlen miljökrav och sociala krav i offentlig upphandling. Målsättningsbestämmelsen säger att upphandlande myndigheter bör beakta miljöhänsyn och sociala hänsyn vid offentlig upphandling om upphandlingens art motiverar detta. Det finns därmed enligt utskottet stora möjligheter att ställa miljökrav och sociala krav vid upphandlingar. Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att utvärdera upphandlingsregelverket ur ett ekonomiskt och samhällspolitiskt perspektiv. Syftet är att utreda om upphandlingsreglerna i tillräcklig utsträckning möjliggör för upphandlande myndigheter och enheter att göra goda ekonomiska affärer genom att tillvarata konkurrensen på marknaden och använda sin köpkraft till att bl.a. ta sociala och etiska hänsyn. Utredaren ska ta fram underlag för eventuella regleringsändringar och föreslå andra nödvändiga åtgärder inom det aktuella området. Uppdraget ska genomföras på ett utåtriktat sätt i kontakt med statliga myndigheter, kommuner, landsting, arbetsmarknadens parter, företag och intresseorganisationer. Utskottet noterar att det införts en målsättningsbestämmelse i 1 kap. 9 a § lagen om offentlig upphandling () och i lagen om upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och posttjänster (LUF). Bestämmelsen syftar till att stärka styrmedlen miljökrav och sociala krav i offentlig upphandling. Målsättningsbestämmelsen säger att upphandlande myndigheter bör beakta miljöhänsyn och sociala hänsyn vid offentlig upphandling om upphandlingens art motiverar detta. Det finns därmed enligt utskottet stora möjligheter att ställa miljökrav och sociala krav vid upphandlingar. Utskottet avstyrker därmed motion Fi253 (S). Hälso- och sjukvården m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om upphandling av hälso- och sjukvård. Utskottet vidhåller sin tidigare mening att reglerna i lagen (2008:962) om valfrihetssystem möjliggör en ökad mångfald och flexibilitet inom bl.a. hälso- och sjukvården. Jämför reservation 4 (S, V) och särskilt yttrande 6 (MP). I motion 2010/11:So481 av i (M) yrkande 3 begärs att lagen om offentlig upphandling ses över så att hälso- och sjukvården i sin helhet inte ska omfattas av den lagstiftningen. Det behövs förnyade och verklighetsanpassade upphandlingsregler som kan skapa utrymme för reell konkurrens och bred mångfald där även mindre aktörer inkluderas. Lagens huvudregel är att upphandling ska göras med utnyttjande av de konkurrensmöjligheter som finns. Inom svensk hälso- och sjukvård finns en uppenbar brist på en fungerande marknad och därmed brist på konkurrens. Dagens utformning av lagen om offentlig upphandling gör det svårt att skapa de rätta förutsättningarna för att nya företag ska växa inom denna bransch. I motion 2010/11:So573 av m.fl. (V) yrkande 5 begärs att lagen om offentlig upphandling ändras genom att ta bort hälso- och sjukvård samt omsorg från det lagen omfattar. I motion 2010/11:N386 av m.fl. (S) yrkande 4 begärs att lagen om offentlig upphandling ändras så att den inte tillämpas på socialt företagande. I den pågående översynen av lagen om offentlig upphandling är det enligt motionärerna av stor vikt att möjligheterna att ta sociala hänsyn vid upphandling tydliggörs ytterligare. Det är viktigt att försäkra sig om att lagen inte tolkas på ett för små kooperativa företag ogynnsamt sätt och att kunskap om socialt företagande inte utgör ett hinder för deras möjligheter. Motionärernas grundinställning är att lagen om offentlig upphandling inte är tillämplig inom vård-, omsorgs- och sociala tjänster och därmed då inte heller när det gäller socialt företagande. I kommittémotion 2010/11:N421 av m.fl. (MP) yrkande 3 begärs att lagen om offentlig upphandling ses över med syftet att sociala företag ges bättre möjlighet att konkurrera vid offentlig upphandling så att intentionerna med konkurrens och valfrihet kan uppnås och att lagen därmed kan fungera bättre även för små aktörer. Framför allt bör lagen, gällande de s.k. B-tjänsterna (vård och omsorg), ge utrymme för att små och medelstora aktörer får en reell möjlighet att bli utförare. Motionärerna vill dessutom framhäva småskalighet samt brukar- och personalägda företag. Sociala kriterier ska tydliggöras som ett strategiskt och naturligt instrument och uppmuntras av upphandlingsansvariga där så är lämpligt. De kan användas som utförarvillkor eller som utvärderingskriterier. Om sociala kriterier skulle komma att användas ofta, skulle det kunna leda till att människor i utanförskap blir en bristvara. Offentlig sektor får en tjänst utförd eller en vara producerad som människor långt ifrån arbetsmarknaden får arbete. Utskottet behandlade motioner om upphandling av hälso- och sjukvård senast i betänkande 2009/10:FiU22. Utskottet avstyrkte då motionerna med hänvisning till att lagen (2008:962) om valfrihetssystem hade införts och kan tillämpas vid tillhandahållande av hälsovård och socialtjänst. Utskottet vidhöll sin uppfattning att reglerna möjliggör en ökad mångfald och flexibilitet inom bl.a. hälso- och sjukvården. som är tillsynsmyndighet enligt lagen hade tagit fram informationsmaterial om regelverket, och utskottet ansåg inte att det i det läget fanns något behov av ytterligare initiativ från sida på detta område. Lagen (2008:962) om valfrihetssystem (LOV) reglerar vad som ska gälla när upphandlande myndigheter konkurrensutsätter delar av sin verksamhet genom att överlåta till brukaren att välja utförare bland leverantörer i ett valfrihetssystem. Lagen gäller för kommuner och landsting när de inför valfrihetssystem för hälsovård- och socialtjänster. Det är frivilligt för kommuner att införa valfrihetssystem men obligatoriskt för landstingen inom primärvården. Från ska även Arbetsförmedlingen tillämpa LOV vid tillhandahållande av valfrihetssystem med etableringslotsar för nyanlända invandrare. är tillsynsmyndighet för lagen om valfrihetssystem och ska uppmärksamma om det finns lagstiftning och praxis som motverkar valfrihet. Valfrihetssystem enligt LOV ska utformas i enlighet med grundläggande principer om likabehandling och icke-diskriminering samt principerna om öppenhet, ömsesidigt erkännande och proportionalitet. Det innebär bl.a. att alla leverantörer i valfrihetssystemet ska behandlas lika och att kraven som ställs på leverantörerna ska vara rimliga. LOV ska tillämpas av de kommuner och landsting som beslutat att införa valfrihetssystem i sin verksamhet. Dessa kommuner och landsting kallas i lagen för upphandlande myndigheter. Även s.k. offentligt styrda organ kan under vissa förutsättningar ingå i begreppet upphandlande myndighet. Detta gäller exempelvis vissa bolag och stiftelser. LOV omfattar tjänster inom hälsovård och socialtjänster som är upptagna som B-tjänster i kategori 25 i bilaga 3 till . Som exempel kan nämnas äldreomsorg, social omsorg för handikappade, barnmorsketjänster, tjänster utförda av allmänpraktiserande läkare och tjänster för dagcenter. Lagen gäller däremot inte tjänster inom barn- och ungdomsomsorg. Utredningen om patientens rätt har i sitt slutbetänkande Regler för etablering av vårdgivare (2009:84) föreslagit en ny lag om vårdgivaretablering som bl.a. innehåller bestämmelser om regler om vårdgivaravgifter och patientersättning. Den föreslagna lagen ska inte gälla när eller LOV är tillämpliga. Betänkandet är under remissbehandling. Utskottet vidhåller sin tidigare uttalade mening att reglerna i lagen (2008:962) om valfrihetssystem möjliggör en ökad mångfald och flexibilitet inom bl.a. hälso- och sjukvården. Utskottet ser därför inte något behov av ytterligare initiativ från sida på detta område. Därmed avstyrks motionerna So481 (M) yrkande 3, So573 (V) yrkande 5, N386 (S) yrkande 4 och N421 (MP) yrkande 3. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Kollektivavtal, punkt 2 (S, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller delvis motionerna 2010/11:Fi207 av (S), 2010/11:Fi208 av (S), 2010/11:Fi254 av m.fl. (S) och 2010/11:A385 av m.fl. (V) yrkande 5. köper stat, kommuner och landsting varor och tjänster för runt . Offentliga upphandlare ställer ytterst sällan några krav på sina leverantörer vad gäller kollektivavtal, och efterlevnad av deklarationen om de mänskliga rättigheterna eller kärnkonventioner. För att utreda frågan om rätten att ställa sociala, etiska och miljömässiga krav, bl.a. på kollektivavtal, i samband med offentlig upphandling tillsattes som kom med sitt slutbetänkande (SOU 2006:28). Där dras slutsatsen att det inte finns några rättsliga hinder i vare sig eller svensk lagstiftning mot att ställa sociala, etiska och miljömässiga krav inklusive krav på kollektivavtal vid offentlig upphandling. Vi anser dock att frågan är mer politisk än juridisk. Det står fritt att ändra lagen om offentlig upphandling så att krav på kollektivavtal kan ställas. Det borde vara en självklarhet att stat, kommuner och landsting aktivt deltar i kampen mot social dumpning, utnyttjande av svart arbetskraft och skattefiffel genom att kräva kollektivavtal för att köpa tjänster av privata entreprenörer för skattepengar. konvention 94 slår fast att offentliga upphandlingar ska innehålla klausuler som garanterar arbetstagare löner, arbetstider och andra villkor som inte är mindre förmånliga än de som finns i kollektivavtal för arbete av samma slag i den bransch och i det område där arbetet utförs. En ratificering av konventionen, liksom ett krav på kollektivavtal vid upphandling, skulle förbättra möjligheterna att motverka social dumpning eftersom företag som konkurrerar med hjälp av dåliga villkor för sin personal då utestängs från offentliga upphandlingar. En ratificering gör det därmed lättare att upprätthålla goda löne- och anställningsvillkor i . Vi anser att bör tillkännage för regeringen som sin mening vad vi anfört om krav på förändringar av lagstiftningen för att arbetsmiljöhänsyn ska kunna tas och att krav på villkor i enlighet med svenska kollektivavtal kan ställas vid all offentlig upphandling samt om en ratificering av konvention 94. Miljöhänsyn, punkt 3 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:MJ296 av m.fl. (V) yrkande 11 och 2010/11:Fi209 av (S), 2010/11:Fi222 av (S), 2010/11:Fi245 av (S), 2010/11:MJ433 av (MP) yrkande 2, 2010/11:MJ449 av m.fl. (MP) yrkande 13, 2010/11:N220 av (MP) yrkande 2, 2010/11:N374 av m.fl. (S) yrkande 3 och 2010/11:N437 av m.fl. (MP) yrkandena 3 och 4. omges vi av kemikalier. De finns i våra kläder, i vår mat, i våra hus, i våra möbler och i barnens leksaker. De finns i jorden, luften och vattnet, och vi vet inte vad närvaron av dessa kemikalier kommer att ge för konsekvenser för vår hälsa, våra ekosystem och våra framtida livsmöjligheter. Osäkerheten om riskerna med många av kemikalierna är stor, och vi vet inte hur många och vilka kemikalier som släpps ut runt om i världen. av de drygt 100 000 kemikalier som finns på den europeiska marknaden har testats i någon större utsträckning. Den offentliga upphandlingen är ett utmärkt verktyg i arbetet mot ett mer miljövänligt samhälle och bör därför styras till att minska användningen av riskabla kemikalier i den offentliga verksamheten. Detta bör ges regeringen till känna. Fackliga organisationers insyn, punkt 9 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:Fi253 av (S). Det är viktigt att tillämpningen av och regelverken för upphandling fungerar så att de vidmakthåller och främjar sociala förbättringar i samhället. Insynen och det fackliga inflytandet i upphandlingsprocessen är enligt vår mening otillräcklig och måste därför förstärkas. Medbestämmandelagen och lagen om offentlig upphandling ger inte de fackliga organisationerna tillräcklig insyn och möjligheter att påverka upphandlingar. Professor vid har jämfört den svenska och danska tillämpningen av upphandlingsdirektivet. Hon konstaterar att har ålagt sig en rad restriktioner som inte följer av direktivet, varav kravet på affärsmässighet är en. I krävs det att företag som ska komma i fråga för offentlig upphandling ska tillämpa kollektivavtalsmässiga villkor.