bet · GY01KU20d3 · 2011-01-01 00:00:00 — I praktiken måste det innebära, om jag förstår det här rätt, att det är det berörda statsrådet, i det här fallet , som själv tar ett beslut om att inte överklaga, att inte lämna in en protest eller att å regeringens vägnar inte ta upp frågan i regeringen. Då undrar jag: När tar beslutet om att hon är nöjd med det här avtalet och inte kommer att gå vidare på något sätt, protestera eller ta upp det i regeringen? När fattas det beslutet? : Herr ordförande! Det fattas inget sådant aktivt beslut. Det fanns inte sådant behov att fatta ett beslut, eftersom instruktionen hade följts 57:e mötet, 58:e mötet bekräftade. Därmed fanns det som sagt ingen anledning för mig, eftersom vi hade den här processen, att för min del fatta ett aktivt beslut. Man hade följt instruktionerna. Ordföranden: om instruktionerna följs blir det ett avtal, en förhandling och en slutprodukt av det, och regeringen har möjlighet att ta ställning mot avtalet genom ett beslut. Men att inte göra det är också ett beslut. Jag uppfattade det ändå så att det är som tar det beslutet. Även om hon nu säger att det inte är ett aktivt beslut är det någon form av beslut att inte gå vidare, att inte föreslå regeringen att ta ett beslut kollektivt i stället. Är det ett beslut som tar själv efter att ha fått tillbaka rapportering från , eller sker det i samråd med statssekreterare vid annat tillfälle? Jag tycker att den här formaliafrågan inte är helt oväsentlig. : Herr ordförande! Jag uppskattar frågeställningen. Det har inte fattats något aktivt beslut om att vare sig protestera eller inte protestera. I så fall skulle det ha gemensamberetts precis som instruktionerna har gemensamberetts. Det har alltså inte fattats något aktivt beslut. Ordföranden: det bra att det gick till på det sättet, att det inte fattades något beslut när regeringen ingick avtal? : Det blir ju en hypotetisk fråga så här efteråt, måste jag nog säga. Eftersom ärendet följde de instruktioner som hade gemensamberetts och hanterats på det sätt som andra IMO-beslut hade hanterats fanns det inte för mig någon anledning att fundera över eller ifrågasätta just det skeendet, som jag minns det . i (S): Jag har lite kompletterande frågor efter förra frågeomgången. Det var regeringen som ingick det slutgiltiga avtalet. var det ansvariga statsrådet. Jag skulle vilja återvända lite till vad det var för dokumentation och återrapportering. säger att efter marsmötet fick hon någon form av återrapportering och att det var ett talarunderlag inför en hearing. säger också att frågan om inte fanns med på massmötet, att den dök upp först . Eller var det en missuppfattning från min sida? Vi har nämligen mötesanteckningar från , och där står detta ganska tydligt. Är det mötesanteckningar som har tagit del av? : Herr ordförande! Det är mötesanteckningar som jag har tagit del av vid senare tillfälle. Jag får väl beskriva processen. Jag sade absolut inte att frågan inte hade varit uppe, för det är jag medveten om att den hade, och det var denna information som jag fick. Vad jag däremot sade var att det inte var någon konfliktdiskussion om ärendet . Det var flera departement involverade. Jag var ett av flera statsråd som var involverade. Därmed var det fler än ett departement som var involverade. Eftersom vi hade en tjänsteman med i delegationen som var anställd av departementet bereddes underlaget för instruktionerna med statssekreteraren. Som jag kan tolka det efteråt fanns det ingen anledning att gå vidare med ärendet, eftersom det fanns en gemensam hållning. Man var överens. Det var en paketlösning som hade drivit oerhört aktivt, och och har ofta mycket gemensamma politiska ageranden just i syfte att förbättra miljön och situationen i . Det var ett naturligt skeende under hela processen eftersom den inte skedde så snabbt. I det läget rondades detta med min dåvarande statssekreterare. i (S): Jag har en avslutande fråga. Det var regeringen som ingick det här avtalet, och regeringen var ju inte bara utan också övriga regeringsledamöter, men det fattades inget regeringsbeslut. Tycker inte att det var ett märkligt förfarande? Övriga statsråd var ju också ansvariga för den här frågan. : Herr ordförande! Jag avstår från att gå in i funderingar om det var ett underligt ställningstagande, eftersom det i grunden är det som KU har att hantera och ta ställning till utifrån den här granskningen. Och det är, som sagt, först efter att ärendet har anmälts som det har blivit diskussion och debatt. Vi har haft ett flertal andra IMO-ärenden som inte har blivit granskade. Jag tror att det är KU som ska hantera frågeställningen om det är rimligt att detta ska ske på ett annat sätt än vad det har gjort . Ordföranden: tackar . Efter denna utfrågning får vi möjlighet att ha en diskussion också med IT- och regionminister , och då gäller det telefonfrågan igen. Granskningsärende 17 Regeringens agerande för att ge alla möjlighet till tillgång till telefon i enlighet med svensk lag Ordföranden: återupptar överläggningarna och hälsar IT- och regionminister välkommen. Frågan gäller regeringens agerande för att ge alla möjlighet till tillgång till telefon i enlighet med svensk lag. får, liksom tidigare, på sig att inleda. Statsrådet (C): Herr ordförande! Jag är här för att svara på frågor rörande granskningsärendet om regeringens agerande för att ge alla möjlighet till tillgång till telefon. Låt mig inledningsvis slå fast att det är min och regeringens utgångspunkt att hela ska ha tillgång till goda elektroniska kommunikationer. Det gäller telefoni, mobiltelefoni och inte minst bredband. ska ha bredband i världsklass. Att ha tillgång till bra kommunikationer är avgörande för att alla medborgare och hela ska kunna växa. Det är den målsättning som jag arbetar utifrån som IT- och regionminister. I sammanhanget bör det också poängteras att när det gäller tillgången till telefoni finns det , enligt uppgifter från , inga hushåll i som saknar telefoni och som vill ha det till sin stadigvarande bostad eller sitt fasta verksamhetsställe, som det är formulerat i lagen. Det tycker jag är viktigt att lyfta fram. I har vi genom en rad politiska insatser skaffat oss en mycket god telefoni- och bredbandstillgång om man jämför med andra länder. Ännu tydligare blir det om man jämför med länder som har samma typ av geografiska förutsättningar som har. Så ska det vara också . Det allra viktigaste om man ska lyckas med det är att ge marknaden rätt förutsättningar att växa och utvecklas. Lagar och regler ska stötta den utvecklingen och ge incitament till alla de ständigt nödvändiga investeringar som krävs. tycker de allra flesta att alla ska ha möjlighet att teckna ett bredbandsabonnemang, även om man bor i väldigt gles bebyggelse. var det inte alls någon självklarhet att alla skulle ha möjlighet till bredband. Tiderna och våra förväntningar förändras, och tur är väl det. Ribban höjs kontinuerligt för vad som anses vara funktionellt och för att människor ska kunna ta aktiv del i det digitala samhället. Även har varit med och fattat ambitiösa beslut och satt ambitiösa mål för bredbandstillgång . av alla hushåll och företag ska ha tillgång till bredband med en hastighet av megabit , och på vägen ska ha det 2015. Därför är det glädjande att konstatera att av alla fasta bostäder och företag i har tillgång till bredband om minst nedströms eller åtminstone möjlighet att teckna ett sådant bredband om man vill. Det innebär att delmålet i regeringens bredbandsstrategi att av alla hushåll och företag ska ha tillgång till 2015 redan är uppnått. Det var en del om bredband. Faktum är att många i och för sig ringer via sitt bredband. Men när det gäller en sådan grundläggande funktion som telefoni måste ambitionsnivån vara mycket hög. Det måste gå att stå i kontakt med omvärlden, inte minst för att larma 112 om det skulle behövas. syftar till att ge enskilda och myndigheter tillgång till säkra och effektiva elektroniska kommunikationer. Det främsta medlet för att nå det är väl fungerande konkurrens på marknaden, vilket framhålls redan i den första paragrafen i lagen, som trädde i kraft . Det är alltså marknadens aktörer som i konkurrens med varandra och på basis av användarnas efterfrågan ska bygga ut de nät och de tjänster som vi alla efterfrågar alltmer. Detta fungerar till stora delar. Vi har i en bra situation med ett stort utbud av tjänster. Därtill finns i lagen också ett skyddsnät som vi kallar för samhällsomfattande tjänster. Bland de tjänster som räknas upp som samhällsomfattande tjänster finns telefoni till en fast anslutningspunkt. Lagen säger vidare att alla rimliga krav på de samhällsomfattande tjänsterna ska tillgodoses. Det är centralt i detta granskningsärende. Rätten till telefoni enligt lagen om elektronisk kommunikation är inte absolut. Exakt vem som har rätt till samhällsomfattande tjänster, bland annat fast telefoni, går inte att säga på förhand, utan det måste prövas i det enskilda fallet utifrån kriteriet vad som är ett rimligt krav från den enskilde. Som utskottet fått höra har ingen sådan prövning enligt lagen skett. Utgångspunkten är att telefonitjänster ska tillhandahållas genom marknadens försorg och på marknadsmässiga villkor. som granskningsärendet avser har det dock funnits behov av andra skäl att vidta omedelbara åtgärder i form av upphandling av telefonitjänster till abonnenter som blivit av med eller riskerat att bli av med sin möjlighet till anslutning. Behoven uppstod delvis på grund av statliga omläggningar i frekvensbandet till följd av nedsläckningen av det analoga 450-nätet och beslutet att bereda plats i frekvensbandet för det nationella kommunikationssystemet . Behovet uppstod också till följd av Soneras beslut att lägga ned ett antal telefonianslutningar. Ett mindre antal abonnenter stod i den aktuella situationen eller riskerade att stå utan en fast telefoniförbindelse om inte en upphandling gjordes, varför regeringen beslutade om det aktuella uppdraget till PTS. konstaterade vi att det kunde kvarstå problem, varför uppdraget förnyades. Det är alltså mot denna bakgrund, och inte mot bakgrund av lagen om elektronisk kommunikation som regeringen gav PTS i uppdrag att upphandla telefoni till hushåll och till något företag i mycket avlägsna områden som annars riskerade att med kort varsel stå utan telefonimöjligheter. Regeringen valde att agera proaktivt. Vi vidtog de åtgärder som behövdes för att hantera en situation som inte varit acceptabel där människor helt hade blivit av med sin telefoni. Det är 16 hushåll eller verksamhetsställen som har fått telefoni upphandlad till sig på basis av de i ärendet aktuella uppdragen till PTS. Gemensamt för dem är att de har legat svårtillgängligt till och att det därmed är dyrt att erbjuda anslutning, oavsett vem som betalar. Flera av hushållen ligger dessutom så oländigt till att de saknar el. Ordföranden: , men behöver inte upprepa allt som sade. Försök att korta ned det till det som berör tiden sedan blev statsråd. Statsrådet (C): Som jag redan har nämnt har vi en situation där inga hushåll som vill ha telefoni saknar det. Lägg till det den avslutade tilldelningen i 800 megahertzbandet där regeringen och PTS har sett till att ett av tillstånden utformas så att det omfattas av krav på att de hushåll och fasta arbetsställen som saknar tillgång till bredband med en hastighet om och som vill få det ska kunna erhålla det genom tillståndshavaren för det aktuella blocket. Det är ytterligare en åtgärd som regeringen har vidtagit för att säkra god elektronisk kommunikation i hela landet. Sammantaget skapar detta en trygghet . Jag kommer självklart att följa utvecklingen noga. Skulle det uppstå situationer som påkallar andra åtgärder kommer vi förstås att vidta sådana. Jag tackar för ordet och är nu beredd att svara på de kompletterande frågor som utskottets ledamöter kan tänkas ha. (S): Herr ordförande! Bakgrunden till detta är att det har varit ett antal uppmärksammade fall där folk har fått sin fasta telefon indragen av marknadskrafterna som inte ansett att det varit lönsamt att ha telefon där. gav regeringen i uppdrag att redovisa insatserna för att säkerställa tillgången till samhällsomfattande tjänster enligt lagen om elektronisk kommunikation. Anser statsrådet att det finns anledning att vidta åtgärder utifrån den återrapportering som kommit eller känner statsrådet sig nöjd? Statsrådet (C): Jag tackar för frågan. Det stämmer att vi precis har mottagit den årliga redovisning som ska lämna till regeringen. Den inkom till oss . Den innehåller dels en redovisning av vidtagna åtgärder 2010, dels en bedömning av vilket finansieringsbehov som kan finnas . har PTS upphandlat elva telefonilösningar. Eftersom ledtiden från installation till betalning är relativt lång är en del av de lösningar som installerades och fakturerades ett resultat av beslut fattade . De totalt förbrukade medlen uppgår till strax . PTS prognos är att det kommer att finnas ett behov av medel om 1 ½ miljon kronor för att kunna fortsätta arbetet med att erbjuda dem som i det aktuella ärendet saknar telefoni en fortsatt telefonanslutning. Man beskriver också att drifts- och underhållskostnaderna för redan upphandlade lösningar kommer att vara något högre än tidigare och uppskattar att ungefär fem till tio abonnenter framöver kommer att vara i behov av nya upphandlingar som ännu inte är hanterade. Avslutningsvis kan vi konstatera att man i återrapporten redovisar att genomsnittskostnaden för installationen av de upphandlade anslutningarna legat på runt . (S): Vad tänker statsrådet göra? Är statsrådet nöjd eller tänker statsrådet vidta åtgärder med anledning av rapporten? Statsrådet (C): En del av rapporten är att PTS gör bedömningen att det behövs ytterligare medel under innevarande år för perioden från och framåt. Vi bereder nu rapporten i och återkommer i frågan om finansieringsbehovet för den återstående delen av 2011. (S): I grunden ligger lagen om elektronisk kommunikation. Den bygger på EU-direktiv som ger ett starkt stöd för människor i vårt land att ha tillgång till kommunikation. Jag har ingen annan uppfattning än det statsrådet säger när det gäller utbyggnad och behovet av det. kan vi konstatera att regeringen genom sitt uppdrag till PTS har tolkat beslut som att det bara vid ett visst tillfälle är möjligt att få telefoni enligt vad som avses i lagen om elektronisk kommunikation. Det ställer till problem eftersom man ska vara skriven på adressen vid det tillfälle när PTS gör tolkningen. Skulle någon annan person vid ett annat tillfälle göra detta faller man inte inom ramen. Tycker statsrådet att detta är tillfredsställande med tanke på det behov som kan finnas för personer som är rörliga, inte minst på landsbygden, och flyttar till fastigheter där de har behov av telefon? Statsrådet (C): Herr ordförande! Jag tackar för frågan. Jag vill åter understryka vikten av att hålla isär det aktuella regeringsbeslutet, som är föremål för granskningsärendet, och hur en eventuell tillämpning av lagstiftningens bestämmelser när det gäller samhällsomfattande tjänster skulle komma att se ut. Precis som jag sade i mitt inledningsanförande, och som föregående statsråd också redogjorde för i utskottet , så har ännu så länge inte någon prövning gjorts av rimlighetskriteriet i lagstiftningen om elektronisk kommunikation. Det som har gjorts är att regeringen proaktivt i en akut situation när ett antal abonnenter riskerade att med kort varsel stå helt utan telefoni fristående från lagstiftningens krav när det gäller samhällsomfattande beslut fattade beslut om att PTS skulle upphandla telefoni till dessa abonnenter. Man ska vara försiktig med att dra för långtgående slutsatser utifrån det uppdraget om hur en kommande rättstillämpning och tolkning av lagstiftningens bestämmelser när det gäller rätten till samhällsomfattande tjänst kan se ut. Det är två separata ärenden. Vi har ännu så länge inte sett någon sådan prövning av lagstiftningens rättighetsklausul. (S): Jag noterar att regeringen har tagit ett politiskt ställningstagande i de fall då det uppstått problem. Tycker statsrådet att det är rättssäkert att man är utlämnad till ett politiskt ställningstagande från regeringen? Vore det inte bättre att se över lagen och se till att den också väger in de aktuella situationer som kommer upp? Vi har fått rapporterat att det gällde 16 personer vid ett visst tillfälle. Det kan dyka upp en sjuttonde person vid ett annat tillfälle som också ska hanteras. Vore det inte bättre om det fanns ett lagstöd i stället för att enskilda personer ska vara utlämnade till regeringens godtycke i en given situation? Statsrådet (C): Det finns ett tydligt lagstöd i lagen om elektronisk kommunikation som ger var och en som anser sig ha rätt till telefoni som en samhällsomfattande tjänst en möjlighet att begära det, att anmäla till PTS att man anser sig ha rätt till telefoni som samhällsomfattande tjänst men att ingen marknadsaktör har erbjudit det. Ännu så länge har ingen abonnent inkommit med en sådan begäran, varför ingen sådan prövning har skett. Skulle det sjuttonde fallet dyka upp har den personen en tydlig laglig möjlighet att begära en sådan rimlighetsprövning av PTS. (M): Herr ordförande! Som vi har hört gav regeringen och 2010 PTS i uppdrag att upphandla telefonitjänster. Detta var före ministerns tid. Tänker man ge PTS ett nytt uppdrag som liknar det man gav 2008 och 2010? Är det i så fall rimligt att inte heller det uppdraget kommer att omfattas av reglerna i LEK? Statsrådet (C): Herr ordförande! Tack för frågan, ! Precis som jag beskrev har PTS alldeles återrapporterat till regeringen hur man under föregående år, 2010, verkställde det uppdrag som man fick av regeringen. I den återrapporteringen har man också beskrivit att PTS gör bedömningen att det finns ett återstående finansieringsbehov under den kvarvarande delen av 2011 för att man ska kunna slutföra uppdraget. Den rekommendationen bereder vi på , och vi har för avsikt att återkomma i den delen när vi har tagit ställning till PTS rekommendation och bedömning. (M): På vilket sätt säkerställer regeringen att LEK efterföljs? Statsrådet (C): Vi fattar, som jag beskrev i mitt inledningsanförande, en rad politiska beslut för att säkerställa att hela landet har tillgång till goda elektroniska kommunikationer. Det gäller telefoni, det gäller mobiltelefoni och det gäller bredband i världsklass. Regeringens bredbandsstrategi nämnde jag. Vi har , så sent som , kunnat se hur auktioneringen av det så kallade 800-megahertzbandet, som är öppet för att användas för mobilt bredband, har genomförts. När de tillstånden omvandlas och företag och operatörer börjar sända i de banden innebär det att vi kommer att kunna få mobilt bredband med höga hastigheter i glesa delar av som över huvud taget inte har någon täckning, vare sig när det gäller mobiltelefoni eller mobilt bredband. Sedan har vi från regeringens sida precis överlämnat till förslaget till implementering av telekomdirektivet i svensk rätt. Vi kan konstatera att tack vare att har fört en liberal politik på telekomområdet är mycket av telekompaketets bestämmelser redan genomförda i svensk rätt. Men vi tar ytterligare steg för att stärka konsumenternas ställning, för att främja konkurrensen på marknaden i akt och mening att se till att marknadens aktörer i fungerande konkurrens så långt som möjligt ska bygga ut de nät och de tjänster som vi alla efterfrågar alltmer i det här digitala samhället. Ordföranden: Jag kan inte komma ifrån att jag känner att det finns en gravad hund som ligger någonstans i det här sammanhanget. Å ena sidan har vi en regering och en minister som beskriver att det, jag tror att ordagrant sade så här: inte finns någon i som inte har tillgång till telefon som vill ha det. Å andra sidan är min personliga bild att det finns människor inte bara i mitt hemlän utan i och på en rad olika ställen som har mycket dålig telefonkommunikation. Sonera håller på att avveckla det fasta nätet. Det är många som drabbas och påverkas av det. Trots att vi har en lagstiftning som ser väldigt stark och radikal ut, där alla ska ha rätt att ha god tillgång till telefoni, funkar det i själva verket inte i praktiken. Jag undrar: Vad baseras egentligen de uppgifter på som för fram, att alla har tillgång till telefon som vill ha det. Vad baseras de uppgifterna på? Är det PTS undersökningar eller är det de som har meddelat till PTS att de har problem? Vad bygger det på egentligen? Finns det någon gravad hund i det här sammanhanget? Statsrådet (C): Herr ordförande! Gravad hund är för mig i sammanhanget ett nytt begrepp. Jag ska lägga det på minnet för att kanske få möjlighet att använda det i ett annat sammanhang. Jag tycker att det är viktigt att återvända till det jag sade i mitt inledningsanförande, att gränsen för och förväntan på vad vi som konsumenter och abonnenter anser oss ha rätt till förflyttas successivt. Det tycker jag i grunden är bra. I takt med att de tekniska möjligheterna byggs ut, i takt med att alltmer i samhället kan skötas digitalt ökar också människors förväntan på att kunna koppla upp sig, att kunna ringa oavsett var i landet de råkar befinna sig. Det jag sade i mitt inledningsanförande var möjligen något annat än det nu återgav. Jag sade att enligt finns det inte någon som saknar telefoni och som har sagt sig vilja ha det till sin stadigvarande bostad eller till sitt fasta verksamhetsställe så som lagen föreskriver. Däremot har jag själv i interpellationsdebatter och annat varit med och diskuterat hur andra personer som kanske i sitt fritidsboende inte kan få tillgång till fast telefoni men anser att de skulle vilja ha det för en diskussion om detta. Men det jag sade i mitt inledningsanförande var just att enligt de uppgifter som jag har fått tillgång till från PTS finns det inte någon som har begärt att få telefoni till sin stadigvarande bostad eller sitt fasta verksamhetsställe som inte har det. Det som också är värt att lyfta fram i sammanhanget är att den tidigare regeringen, som jag då inte var en del av, men om ni ursäktar vill jag ändå göra den referensen, pekade ut en operatör som skulle ha ansvar för den samhällsomfattande tjänsten. Det beslutet blev sedan upphävt därför att man i rättstillämpningen kunde konstatera att det inte ansågs att det fanns ett marknadsmisslyckande. Det innebar ju att man vid det tillfället inte ansåg att det fanns någon abonnent som inte hade kunnat få tillgång till fast telefoni till sitt fasta verksamhetsställe eller sin stadigvarande bostad. Därför hade det inte heller funnits någon anledning att fatta ett sådant regeringsbeslut. När det gäller diskussionen kring Soneras agerande är det återigen viktigt att hålla isär den akuta situationen och vad lagen om elektroniska kommunikationer ger människor rätt till. Vi hade en akut situation runt 20072008 av olika skäl. Ytterligare en faktor i sammanhanget värd att komma ihåg är att stormen inträffade precis i inledningen av att den här diskussionen drog i gång, och väldigt många människor i hamnade i en olägenhet när det gällde tillgången till telefoni. Det märks att de erfarenheterna fortfarande finns kvar i den allmänna diskussionen. har ganska mycket hänt. Sonera har självmant tagit på sig ett ensidigt åtagande att säkerställa att om man planerar att avveckla en kopparledning till en abonnent som inte kan få tillgång till mobiltelefoni via ska man inte stänga ned den linan. Det i sig, alltså det ensidiga åtagandet från , tycker jag är ett tecken på att intentionen i lagen faktiskt fungerar, det vill säga att det i första hand är marknadens aktörer utan onödig inblandning från statsmakterna som ska se till att människor faktiskt får tillgång till bra elektroniska kommunikationer. (C): Som jag uppfattar det har vi redan tidigare i den skriftliga kommunikationen fått bra svar. har vi fått ytterligare svar.