bet · GY01SkU23 · 2011-03-09 00:00:00 — 2010/11:SkU23 Allmänna motioner om inkomstskatter Allmänna motioner om inkomstskatter Vid behandlingen av regeringens budgetförslag tog även ställning till motioner från oppositionspartierna om sådana skatteförändringar som utgjorde en del av deras alternativa budgetförslag. I detta betänkande behandlar skatteutskottet kvarvarande motionsyrkanden som väckts under den allmänna motionstiden som gäller frågor med anknytning till inkomstbeskattningen av fysiska personer. Utskottet avstyrker samtliga motioner. Som skäl för avstyrkandet hänvisar utskottet i vissa fall till pågående arbete i utredningar eller i . Det gäller t.ex. beskattningsfrågor med anknytning till integrationen i , avdrag för gåvor till ideella organisationer och förmånsbeskattningen av vissa miljöanpassade bilar. Andra motioner som rör olika avdrags- och skattskyldighetsförhållanden har avstyrkts med hänvisning till jobbskatteavdraget, som inneburit en stor skattelättnad för breda yrkesgrupper, och andra reformer på skatteområdet som redan vidtagits. I betänkandet avstyrks även förslag om en annan inriktning av skattepolitiken samt ändringar i skatteskalan, grundavdrag, m.m. Till betänkandet har lämnats reservationer från Socialdemokraterna, samt särskilda yttranden från Socialdemokraterna, och . Utskottets förslag till riksdagsbeslut Skatteskala, grundavdrag m.m. avslår motionerna 2010/11:Sk210, 2010/11:Sk216, 2010/11:Sk230 yrkande 2, 2010/11:Sk232, 2010/11:Sk276, 2010/11:Sk278, 2010/11:Sk282, 2010/11:Sk290, 2010/11:Sk294, 2010/11:Sk328, 2010/11:Sk340, 2010/11:Sk356, 2010/11:Sk385 yrkandena 14, 2010/11:Sk421, 2010/11:Sk424, 2010/11:Sk425, 2010/11:Sk431, 2010/11:Sk440, 2010/11:Sk441 och 2010/11:Sf357 yrkande 1. Reservation 1 (S) Reservation 2 (MP) Reservation 3 (SD) Reservation 4 (V) avslår motion 2010/11:Sk269. Reservation 5 (SD) Förmån av fri bil eller cykel avslår motionerna 2010/11:Sk271 yrkande 2, 2010/11:Sk321 yrkande 1, 2010/11:Sk442 och 2010/11:N398 yrkande 6. Reservation 6 (MP) avslår motionerna 2010/11:Sk215, 2010/11:Sk226, 2010/11:Sk252, 2010/11:Sk308, 2010/11:Sk321 yrkande 2, 2010/11:Sk330, 2010/11:Sk375, 2010/11:Sk376, 2010/11:Sk397, 2010/11:Sk420, 2010/11:So435 yrkande 2, 2010/11:T502 yrkande 6, 2010/11:T504 yrkande 25, 2010/11:MJ278 yrkande 6 och 2010/11:A407 yrkande 13. avslår motionerna 2010/11:Sk241 yrkandena 1 och 2, 2010/11:Sk281, 2010/11:Sk312 och 2010/11:Sk332. avslår motionerna 2010/11:Sk208, 2010/11:Sk233, 2010/11:Sk243, 2010/11:Sk265, 2010/11:Sk285, 2010/11:Sk358, 2010/11:Sk417, 2010/11:T502 yrkande 20, 2010/11:T504 yrkande 23 och 2010/11:A407 yrkande 12. Reservation 7 (MP, V) avslår motionerna 2010/11:Sk222 och 2010/11:Sk394. Gåvor och bidrag till ideella ändamål avslår motionerna 2010/11:Sk342, 2010/11:Sk370, 2010/11:Sk371 och 2010/11:Sk408. Bär, svamp och kottar avslår motion 2010/11:Sk218 yrkande 2. Skattereduktion för hushållstjänster och ROT-arbeten avslår motionerna 2010/11:Sk206, 2010/11:Sk214, 2010/11:Sk220, 2010/11:Sk225, 2010/11:Sk228, 2010/11:Sk253, 2010/11:Sk257, 2010/11:Sk272, 2010/11:Sk289, 2010/11:Sk293, 2010/11:Sk320, 2010/11:Sk344, 2010/11:Sk346, 2010/11:Sk347, 2010/11:Sk365, 2010/11:Sk378, 2010/11:Sk400 och 2010/11:Sk407. Reservation 8 (S) Reservation 9 (V) avslår motionerna 2010/11:Sk262, 2010/11:Sk315, 2010/11:Sk359 och 2010/11:Sk422. Reservation 10 (S, V) avslår motionerna 2010/11:Sk221 och 2010/11:Sk341. Reservation 11 (SD) avslår motionerna 2010/11:Sk251 yrkandena 1 och 2, 2010/11:Sk393, 2010/11:Sk399 och 2010/11:Sk448. avslår motionerna 2010/11:Sk324, 2010/11:Sk325 yrkandena 1 och 2 samt 2010/11:Sk438. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (M), (S), (M), (S), (M), (S), (C), (S), (M), (MP), (KD), (SD), (V), (S) och (FP). ställde sig under höstens behandling av statsbudgeten bakom inriktningen av skattepolitiken och de förslag till förändringar på skatteområdet som lagts fram i budgetpropositionen. avslogs olika förslag om förändringar på inkomstbeskattningens område som oppositionspartierna lagt fram i sina respektive budgetalternativ (prop. 2010/11:1, bet. 2010/11:FiU1, yttr. 2010/11:SkU1y, rskr. 2010/11:63). I detta betänkande behandlar skatteutskottet kvarvarande motionsyrkanden från den allmänna motionstiden som tar upp frågor med anknytning till beskattningen av fysiska personer. Flertalet motioner innehåller förslag om tillkännagivanden till regeringen om ändringar i eller utredningar kring olika regler i inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL. I betänkandet behandlas även flera motioner som rör ändringar i skatteskalan, grundavdrag m.m. Motionsyrkandena återges i förteckningen över behandlade förslag, se bilaga. Skatteskala, grundavdrag m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionärernas förslag om en annan inriktning av skattepolitiken, ändringar av skatteskalan, grundavdrag m.m. Jämför reservationerna 1 (S), 2 (MP), 3 (SD) och 4 (V). I motion Sk385 av (S) yrkandena 14 anförs att det s.k. jobbskatteavdraget främst är till för att sänka skatterna och inte för att skapa fler arbetstillfällen. För regeringspartierna är jobbskatteavdraget i likhet med andra skattesänkningar en universalmedicin som passar i alla konjunkturlägen. Påståendena om att jobbskatteavdraget ger fler jobb baseras mer på teoretiska modeller än empirisk forskning. Enligt motionären leder jobbskatteavdraget till ökade klyftor i samhället eftersom vissa grupper är uteslutna och höginkomsttagarna får ut mer av reformen. Vidare anförs att pension är uppskjuten lön för utfört arbete och inte bidrag. Skatteuttaget ska således inte vara högre för denna grupp än för dem som förvärvsarbetar. I motion Sk421 av (S) begärs en jämställdhetsanalys av den förda skattesänkarpolitiken. (MP) förordar i motion Sk278 att en parlamentarisk utredning tillsätts med syfte att göra en bred översyn av skattesystemet för att återupprätta principerna om enkelhet och likformighet samt möta de utmaningar som den tilltagande globaliseringen innebär. I motion Sk328 av m.fl. (S) påtalas behovet av att verka för att den nödvändiga klimatomställningen och den gröna skatteväxlingen inte får fördelningsmässigt negativa effekter. Medan Socialdemokraterna vill se en grön skatteväxling genomför regeringen i stället en blå skatteväxling, där mer ges till dem som har och mer tas från dem som behöver. I motion Sk216 av (S) begärs att likformigheten i skattesystemet återställs. Nivån på skatteuttaget bör vara densamma oavsett om man yrkesarbetar, är pensionär eller har sjuk- eller arbetslöshetsersättning. I motion Sk294 av (S) begärs ett tillkännagivande om att slopa åldersdiskrimineringen av pensionärer vid beskattningen. Yrkanden om att pensionärer inte ska betala en högre skatt än löntagare vid samma inkomst framförs också i motionerna Sk340 av och (S), Sk356 av m.fl. (S), Sk424 av och (S) och Sf357 yrkande 1 av m.fl. (S). Nivån på uttaget av statlig inkomstskatt och slopandet av den s.k. värnskatten tas upp i fem motioner. och (M) anför i motion Sk290 att värnskatten gör mer skada än nytta och därför bör avskaffas när de offentliga finanserna och ekonomin så tillåter. Finn och (M) anför i motion Sk440 att , liksom flera andra länder, har problem med en alltför kraftig progressivitet i skatteskalorna. När detta paras med en för låg brytpunkt för marginalskatter, upplevs det samlade skattetrycket inte som rimligt. De viktiga och naturliga drivkrafter som normalt leder till en löneökning måste verka stimulerande, inte bestraffande genom att nettoökningen av inkomsten kanske upplevs som alltför marginell. Enligt motionärerna behövs en fortsatt översyn av skattesystemet för lönearbete i alla inkomstskikt. I motion Sk441 av Finn och (M) begärs en översyn av möjligheten att avskaffa värnskatten utan att detta påverkar rikets finanser i negativ riktning. I motion Sk425 av (KD) förordas en bred parlamentarisk utredning för att se över möjligheterna att ytterligare sänka inkomstskatten för löntagare och pensionärer, höja brytpunkten för uttaget av statlig inkomstskatt samt slopa värnskatten. I motion Sk276 av (C) begärs att en utredning tillsätts med uppdrag att utreda frågan om att införa ett system med samordnad platt skatt. Ett första steg i riktning mot ett mer rättvist skattesystem som uppmanar till hederlighet och arbete är enligt motionären att avskaffa den statliga inkomstskatten. Den platta skatten bör av genomskinlighets- och enkelhetsskäl samordnas med en bolagsskatt och moms på samma nivå som riktpunkten för den platta skatten. I motionerna Sk232 och Sk230 yrkande 2 av m.fl. (FP) föreslås att de särskilda skatteregler som gäller för utländska experter, forskare och andra nyckelpersoner som tillfälligt arbetar i , den s.k. expertskatten, görs mer generösa. För att locka hit utländska experter och forskare och behålla dem här i landet bör reglerna förenklas, personkretsen utvidgas och den nuvarande tidsgränsen förlängas. I motion Sk282 av (M) begärs en översyn av skattereglerna för svenska militärer på utlandsuppdrag. En metod som bör studeras närmare är att införa en särskild skatt efter mönster från den gamla sjömansskatten för denna grupp. En annan metod som bör övervägas är ett särskilt avdrag för uppdrag i internationella styrkor. I motion Sk210 av (C) anförs att soldater som deltar i utlandsstyrkorna får olika tillägg men att enbart utlandstraktamentet är skattefritt. För att stärka och underlätta rekryteringen till Försvarsmakten bör regeringen pröva frågan om att även skattebefria utlandstillägg och missionstillägg. I motion Sk431 av (M) begärs en översyn av beskattningen av granntjänster. Syftet är förbättra skattesystemets legitimitet och underlätta för människor att göra rätt för sig. Frågor om utformningen av skatteskalan m.m. har senast behandlats i budgetärendet (bet. 20010/11:FiU1; 2010/11:SkU1y). godkände regeringens inriktning av skattepolitiken och avslog Socialdemokraternas, och gemensamma riktlinjer för skattepolitiken liksom förslag. har vidare ställt sig bakom de förändringar på skatteområdet som lagts fram i budgetpropositionen . avslogs olika förslag om de förändringar på inkomstbeskattningens område som oppositionspartierna lagt fram i sina budgetalternativ. Den politik som ställt sig bakom gör det mer lönsamt att arbeta, enklare och billigare att anställa och mer attraktivt att starta och driva företag. Med fler människor i arbete skapas förutsättningar för att finansieringen av välfärden säkras långsiktigt. Att få fler i arbete är därför av stor betydelse för att även bl.a. sjukskrivna, arbetslösa och pensionärer ska kunna garanteras en god ekonomisk situation. Skattepolitiken bör därför vara fortsatt inriktad på att ytterligare förbättra villkoren för arbete och företagande och att värna och utveckla välfärden. Den enskilt största satsningen för att öka arbetsutbudet och sysselsättningen är skattereduktionen för förvärvsinkomster, det s.k. jobbskatteavdraget som genomförts i fyra steg fr.o.m. . Avdraget infördes med syftet att sänka trösklarna vid inträde på arbetsmarknaden för låg- och medelinkomsttagare, men också att sänka marginalskatterna för dem som redan förvärvsarbetar och som i annat fall snabbt skulle få en marginalskatt som minst motsvarar den kommunala skattesatsen. Skattereduktionen är utformad så att den disponibla inkomsten procentuellt ökar mest för låg- och medelinkomsttagare. En ytterligare fördel med jobbskatteavdraget som bör lyftas fram är att individernas självbestämmande över den egna inkomsten ökar och att fler kan försörja sig på sin lön. Att jobbskatteavdraget har positiva effekter på arbetsutbudet och sysselsättningen framgår också av granskning som redovisas i rapporten 2009:20. Vidare framgår att jobbskattereformen har förutsättningar att vara särskilt effektiv när det gäller att öka arbetsutbudet för grupper med svag ställning på arbetsmarknaden. Med tanke på jobbskatteavdragets syfte och utformning är detta enligt utskottet en väntad och önskad effekt. För att säkerställa att reformen får så stort genomslag som möjligt är det dock angeläget att allmänheten får ökad kännedom om jobbskatteavdraget. Regeringens politik syftar också till att ska vara ett bra och tryggt land att åldras i. Som ett led i att förbättra välfärden för ålderspensionärer (dvs. personer som vid beskattningsårets ingång har fyllt ) har skatten sänkts i tre omgångar, , genom att grundavdraget höjts. Detta innebär en förbättrad ekonomisk situation för främst pensionärer med låga inkomster. Skatteuttaget på pensionsinkomster är också lägre än under det socialdemokratiska regeringsinnehavet. Det ska även nämnas att jobbskatteavdraget är extra stort för dem som vid beskattningsårets ingång har fyllt och har arbetsinkomster. Detta hänger samman med att jobbskatteavdraget frikopplats från grundavdraget och kommunalskattesatsen för denna grupp. Jobbskatteavdraget uppgår till en fast del av arbetsinkomsten och blir som högst . För personer är motsvarande nivå ca . Utskottets ser positivt på regeringens ambition att ytterligare förstärka jobbskatteavdraget och minska antalet löntagare som betalar statlig inkomstskatt på sina förvärvsinkomster. I regeringens reformambitioner ligger också att ytterligare förbättra de ekonomiska villkoren för pensionärer. Utskottet instämmer i regeringens bedömning att en förstärkning av jobbskatteavdraget bör kombineras med sänkt skatt för pensionärer för att fördelningsprofilen ska förbli rimlig. Andra åtgärder som genomförts för att öka sysselsättningen och underlätta ett inträde på arbetsmarknaden är att arbetsgivar- och egenavgifterna sänkts och att nedsättningen för unga har utvidgats. Därtill kommer sänkt bolagsskatt och förenklingar på företagsskatteområdet samt åtgärder för att motverka avancerat skattefusk och skatteundandragande. Utskottet anser liksom tidigare att det är viktigt att skattepolitiken bidrar till målet att bryta utanförskapet och öka den varaktiga sysselsättningen. Riktlinjerna för skattepolitiken bör därför ligga fast. De reformer på skatteområdet som genomförts sedan regeringsskiftet har också bidragit till att haft ett gott utgångsläge för att möta effekterna av den internationella finanskrisen. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Sk385, Sk421, Sk278, Sk328, Sk216, Sk294, Sk340, Sk356, Sk424 och Sf357 yrkande 1. Motionsyrkanden om ett borttagande av den s.k. värnskatten avslogs av utskottet senast . Utskottet var inte berett att avskaffa värnskatten i det korta perspektivet utan ansåg det mer angeläget att ytterligare höja den nedre gränsen för uttag av statlig inkomstskatt. En sådan åtgärd innebär att färre heltidsarbetande drabbas av den statliga inkomstskatten och den höjning av marginalskatten som detta innebär. Utskottet vidhåller denna inställning. bör dock värnskatten avskaffas eftersom den, som både regeringen och vissa motionärer påpekat, är skadlig för tillväxten. I detta sammanhang vill utskottet påminna om att förutom jobbskatteavdraget, som innebär en stor skattelättnad för breda yrkesgrupper, har även andra skatter för hushållen slopats eller sänkts. Vidare har skattelättnader för utgifter för hushållsarbete och s.k. ROT-arbeten införts. Den utformning av inkomstbeskattningen som ställt sig bakom bör kvarstå. Detta innebär att utskottet även avvisar förslag om ett tillkännagivande till regeringen om att överväga möjligheten att införa ett system med samordnad platt skatt. Det är heller inte aktuellt att nu förorda utökade skattelättnader för utländska experter. Enligt regeringen finns det inte utrymme för sådana skattelättnader . Utskottet gör ingen annan bedömning. Utskottet avstyrker således även motionerna Sk290, Sk440, Sk441, Sk425, Sk276, Sk230 yrkande 2 och Sk232. När det gäller förslaget om sänkt skatt för utlandsstationerade militärer vill utskottet erinra om att gäller samma beskattningsregler för alla som stationeras utomlands av en statlig myndighet. Utskottet har ställt sig avvisande till att överväga några särregler för just Försvarsmaktens anställda. Utskottet har inte ändrat uppfattning och avstyrker därmed även motionerna Sk210 och Sk282. Ett förslag från (dnr 131 679132-07/113) om att tjänster mellan privatpersoner på belopp per person ska befrias från skatter och avgifter bereds i . Utskottet ser därför inte någon anledning att tillmötesgå motionsförslag om en översyn av beskattningen av granntjänster. Motion Sk431 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandet om en utvidgning av förmånstagarkretsen till pensionsförsäkringar. Jämför reservation 5 (SD). Av bestämmelserna i 58 kap. 13 § inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL, framgår att efterlevandeförmåner enligt en pensionsförsäkring endast får betalas ut till den försäkrades make eller sambo, den försäkrades barn och barn till den försäkrades make eller sambo. Avlider den försäkrade innan pensionen hunnit slutbetalas och det inte finns någon förmånstagare tillfaller överskottet försäkringskollektivet. Förmånstagarkretsen till pensionssparkonton (IPS) är densamma (58 kap. 27 § IL). Om innehavaren avlider och det inte finns någon förmånstagare ärvs behållningen på kontot enligt vanliga regler, dvs. även barnbarn kan ärva. Skillnaden mellan de två sparformerna uppkommer således om det vid spararens död inte finns någon förmånstagare. I sådant fall upphör att gälla och hela sparbeloppet efter det att inkomstskatt har betalats ingår i kvarlåtenskapen på samma sätt som övriga tillgångar efter den avlidne. Har sparandet däremot skett i en pensionsförsäkring tillfaller sparbeloppet försäkringskollektivet. Det är en följd av att det i ena fallet är fråga om ett sparande som gäller inlåning och fondpapper och i det andra en försäkring som innefattar en riskspridning. I motion Sk269 av (M) anförs att reglerna om vem som kan vara förmånstagare till pensionsförsäkringar innebär att barnbarn, syskon och syskonbarn till den försäkrade inte får komma i fråga som förmånstagare. Konsekvensen blir att vissa släktingar och familjemedlemmar diskrimineras liksom den som valt att leva ensam utan barn. Motionären anser att nuvarande begränsning av förmånstagarkretsen ska tas bort. Förslag om en utvidgning av den personkrets som kan vara förmånstagare till en pensionsförsäkring har vid ett flertal tillfällen avstyrkts av utskottet, . Utskottet vidhåller att utgångspunkten vid bestämning av förmånskretsen till pensionsförsäkringar i första hand bör vara att pensionen ska tillfalla den försäkrade och i andra hand den krets av personer som för sin försörjning kan vara beroende av den försäkrade. Utskottet avstyrker därmed motion Sk269. Förmån av fri bil eller cykel Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. ändringar i reglerna om värdering av bilförmån och skattelättnader för löneförmån i form av fri cykel. Jämför reservation 6 (MP). Bilförmån uppkommer när en skattskyldig för privat bruk i mer än ringa omfattning använder en bil som han eller hon får disponera på grund av anställning eller uppdrag. Bilförmån är det även i de fall arbetsgivaren tillhandahåller en s.k. leasingbil eller då en skattskyldig på grund av anställning, uppdragsförhållande, medlemskap i förening eller liknande kunnat få ett förmånligt hyresavtal. Med ringa omfattning avses att bilen används vid högst tio tillfällen med en sammanlagd körsträcka på högst . Värdet av fri och delvis fri bil exklusive drivmedel beräknas efter schablon. Bestämmelserna om värdering av bilförmån finns i 61 kap. 511 §§ och 1819 b §§ IL. Schablonen, som ska motsvara samtliga kostnader utom drivmedlet, bygger på en uppskattad privat körsträcka om 1 . Inriktningen är alltså att tjänstebilsinnehavaren själv betalar allt drivmedel och därmed får ett incitament att köra mindre privat. I underlaget för beräkning av värdet av bilförmånen ingår det för året fastställda prisbasbeloppet, statslåneräntan vid utgången av november månad andra året före taxeringsåret, bilmodellens nybilspris (fastställs av ) och anskaffningskostnaden för eventuell extrautrustning (dvs. sådan utrustning som inte ingår i nybilspriset). Som extrautrustning räknas alla tillval av utrustning som har samband med bilens funktion eller den åkandes komfort eller förströelse. Detta gäller även utrustning som tillkommit på arbetsgivarens initiativ. Anordningar som betingas av sjukdom eller handikapp hos förmånstagare bör dock inte påverka förmånsvärdet (prop. 1986/87:46 s. 16). Av allmänna råd (SKV A 2008:26) framgår att det vid förmånsvärderingen bör sakna betydelse för vilket ändamål utrustningen anskaffats, t.ex. för bilens körsäkerhet eller för förarens eller passagerares bekvämlighet. Alkolås är enligt rekommendationer ett exempel på en sådan extrautrustning. Andra exempel är antisladd- och antispinnsystem, extraljus, luftkonditionering, sollucka, eljusterbara säten, elektriska fönsterhissar, airbag, sidokrockskydd, vinterdäck, larmanordning och bilbarnstol. En proposition om att alkolås inte ska räknas som sådan extrautrustning som höjer förmånsvärdet har överlämnats till och kommer att behandlas av utskottet . Särskilda regler gäller vid värdering av bilförmån om förmånen avser en bil som är utrustad med teknik för drift helt eller delvis med elektricitet eller med andra mer miljöanpassade drivmedel än bensin och dieselolja. Om sådan bils nybilspris är högre än nybilspriset för närmast jämförbara bil utan sådan teknik, ska förmånsvärdet sättas ned till en nivå som motsvarar förmånsvärdet för den jämförbara bilen. Jämförelse bör i första hand göras med bilar av samma märke och bilmodell. Om bilen är utrustad med teknik för drift med elektricitet eller naturgas och biogas justeras värdet till en nivå som motsvarar av förmånsvärdet för den jämförbara bilen, dock med högst . Reglerna infördes bl.a. för att underlätta introduktionen av miljöbilar på bilmarknaden och på så sätt skapa bättre förutsättningar för att miljöprestandan hos beståndet av förmånsbilar skulle öka (prop. 1999/2000:6, bet. 1999/2000:SkU7). Därefter har en tidsbegränsad möjlighet till ytterligare nedsättning av förmånsvärdet införts för vissa typer av miljöanpassade förmånsbilar. Denna möjlighet har successivt förlängts och gäller t.o.m. (prop. 2005/06:1, bet. 2005/06:FiU1). Regeringen har enligt budgetpropositionen för avsikt att återkomma till med förslag om att förlänga den tidsbegränsade nedsättningen för de bilar som är utrustade med den senaste och bästa tekniken för drift med elektricitet eller annan gas än gasol. Förmån av fritt drivmedel Förmånen beräknas och redovisas separat från bilförmånsvärdet. Om det i bilförmånen ingår förmån av fritt drivmedel ska denna förmån beräknas till marknadsvärdet multiplicerat med 1,2 av den mängd drivmedel som kan antas ha förbrukats för förmånsbilens totala körsträcka den anställde varit skattskyldig för bilförmånen. Om den anställde gör sannolikt att den mängd drivmedel som hon eller han har förbrukat vid privat körning är lägre, ska marknadsvärdet för drivmedlet sättas ned i motsvarande mån. Det är den anställde som har bevisbördan för att värdet är något annat än marknadsvärdet. Det torde krävas att det finns någon form av underlag som ger stöd för att tjänstekörningen har gjorts i viss omfattning för att en anställd ska kunna göra sannolikt att värdet är något annat (prop. 1996/97:19 s. 90). Vid beräkning av arbetsgivaravgifter ska drivmedelsförmånen värderas till marknadsvärdet, dvs. utan uppräkning med 1,2. Om en anställd fått förmån av fritt drivmedel som inte avser förmånsbil ska denna förmån värderas till marknadsvärdet, dvs. utan uppräkning med 1,2. Huvudregeln är att alla förmåner som tagits emot på grund av tjänst är skattepliktiga, om det inte särskilt reglerats att förmånen är skattefri. Förmånen värderas normalt till marknadsvärdet. I vissa fall görs värderingen schablonmässigt. Fri cykel är en sådan förmån som ska tas upp till marknadsvärde. I motion Sk271 yrkande 2 av och (M) begärs en översyn av systemet med förmånsbeskattning av tjänstefordon.