· GY01JuU25 · 2011-06-08 13:17:20 — Jag vill börja med att yrka bifall till vår reservation nr 6 och de gemensamma med och nr 2, 3 och 8.Alla barn och ungdomar har rätt till en trygg uppväxt. Med tryggheten som grund kan det egna ansvaret växa . I vårt samhälle har de flesta barn en trygg och bra uppväxt. En trygg uppväxt innebär att vi måste ta större hänsyn till våra ungdomar för att skapa ett socialt hållbart samhälle. Varje ungdom har rätt till en trygg uppväxt, till ett utvecklande liv i frihet och till hälsa, oavsett vilken status föräldrarna har. Alla förtjänar en trygg uppväxtmiljö fri från alkohol, droger och våld.Att vara ung i dagens samhälle kan innebära ängslan för att inte duga inför andra, att inte räcka till i skolan eller för att behöva göra saker man egentligen inte vill för att bevisa att man är en i gänget. Att barn och ungdomar hamnar i kriminalitet är ett stort misslyckande, inte bara för enskilda familjer och barn utan för hela samhället, inte minst för oss som fattar viktiga beslut.Därför är varje debatt om hur vi kan förhindra att unga människor hamnar i kriminalitet viktig. Men det är också viktigt att hitta eller skapa fungerande metoder för att kunna ta hand om dem som redan hamnat där.Jag är helt övertygad om att många av oss som sitter i den här kammaren oavsett politisk färg vill ge ungdomarna ett gott liv. Det som kan skilja oss åt är metoder, insatser och prioriteringar. Det finns inga enkla lösningar, det vet vi alla, och det behövs insatser på många plan och engagerade föräldrar och medmänniskor.Vi socialdemokrater ger aldrig upp kampen mot utanförskap, utslagning och kriminalitet när det gäller barn och ungdomar. Att förhindra att ungdomar hamnar i brottslighet är en av våra absolut viktigaste uppgifter. Därför kommer alltid det brottsförebyggande arbetet att vara grundläggande för oss socialdemokrater.Fru talman! Dagens debatt handlar om förbättrad utslussning från sluten ungdomsvård. Regeringen har i sin proposition föreslagit flera förändringar vilka har till syfte att åtgärda brister inom den slutna ungdomsvården genom förbättrad verkställighet och utslussning för ungdomar.Vi välkomnar en lagreglering av en individuellt utformad verkställighetsplan som även betonar att det krävs ett nära samarbete med . Men vi tycker att det även behövs ett utvecklat samarbete med hälso- och sjukvården.Många av ungdomarna inom den slutna ungdomsvården mår psykiskt dåligt och har missbruksproblem. Därför tycker vi att regeringen även borde lyfta in vårdperspektivet och se till att samarbetet stärks även på det planet.Ett annat område som vi tycker är viktigt är skolan. Många av de unga som slussas ut återkommer till skolan och har ett stort behov av fortsatta studier.För att skolan ska kunna ta hand om dessa ungdomar behövs både kunskap och fungerande metoder. Därför menar vi att regeringen på ett bättre sätt måste fundera på hur skolan ska vara med i samarbetet med andra aktörer. Det är mycket viktigt. Att de här ungdomarna lyckas i sin skolgång är den bästa preventiva åtgärden.Fru talman! Regeringen vill införa en möjlighet att använda elektroniska hjälpmedel, så kallad elektronisk fotboja, för att kontrollera villkor som ställs om var den dömde ska befinna sig. Detta är ett verktyg som inte har funnits för unga som vistas på särskilda ungdomshem. Enligt Brås utvärdering fungerade den bättre för äldre än för yngre sett utifrån andelen återfall. Andra försök i andra länder, till exempel i , har lagts ned eftersom erfarenheterna av elektronisk fotboja för unga lagöverträdare inte var positiva. uppfattades det som betungande både för ungdomarna och för deras familjer.Vi anser att det positiva är att fler dömda kan få möjlighet att ta del av insatser utanför det särskilda ungdomshemmet. Många av de dömda klarar av en normalisering i yttre miljö i den verksamhet som finns . För några kan det däremot behövas ytterligare kontrollåtgärder. Vi vet att själva utslussningen är ett svårt steg. Många unga återfaller i kriminalitet under denna tid.Vi förkastar inte elektronisk övervakning som en möjlighet att skapa bättre förutsättningar för dem som av säkerhetsskäl inte kan vistas utanför det särskilda ungdomshemmet. Men det är jätteviktigt att användandet sker utifrån en prövning i varje enskilt fall, och det får inte innebära att kontrollåtgärder i form av elektronisk fotboja används på dem som har fått förtroendet att få insatser utanför det särskilda ungdomshemmet.Regeringen har valt att inte införa elektronisk övervakning under en provtid. Vi menar att detta är fel. Med hänsyn till kunskapsläget och att tekniken inte är prövad tycker vi att en försöksperiod är lämplig.Fru talman! Man ska inte bara fokusera på repressiva åtgärder som bevakning. De behöver kanske i ännu högre utsträckning både kunniga och engagerade människor som kan ge dem hopp och tro på ett normalt liv . Den socialdemokratiska regeringen införde möjligheter för kommuner att inrätta särskilt kvalificerade kontaktpersoner. Reformen trädde i kraft . Avsikten med reformen var att tillgodose den unges behov av särskilt stöd och vägledning för att motverka risken för missbruk av beroendeframkallande medel och för att motverka brottslig verksamhet eller något annat socialt nedbrytande beteende. Kontaktpersonen skulle ha ett tätt, personligt och omfattande stöd med den unge. Reformen gällde unga . Meningen med dessa kontaktpersoner är att de ska kunna vara särskilt behjälpliga när det gäller unga som behöver stöd och kontakt och som befinner sig i verkställighet av sluten ungdomsvård, men även efter det att ungdomsvården upphört.Någon utvärdering av denna reform har tyvärr inte skett. Därför tycker vi att regeringen bör se över hur reformen med särskilt kvalificerade kontaktpersoner genomförts i kommunerna.Utskottets majoritet tycker att är för att utvärdera reformen. Det är ett märkligt synsätt för en sådan viktig reform.Regeringen vill att ska ges möjlighet att använda sig av två nya provtagningsmetoder, svett- och salivprov.Socialstyrelsen avstyrker förslaget med motiveringen att dessa metoder inte är tillräckligt vetenskapligt utprovade och utvärderade. Vi delar slutsatser om att provresultat genom drogtester är integritetskänsliga och att felaktiga svar kan få stora konsekvenser för den enskilde. Vi får inte glömma att det handlar om ungdomar och att förtroendefulla relationer betyder mycket i behandlingsarbete av unga människor. Dessa typer av provtagningar är inte säkra och kan ge felaktiga resultat, vilket kan få effekter för den som råkar ut för dem. Förtroendet för institutioner och för dem som arbetar där riskeras. Alla vet att förtroendekapital är en av de viktigaste delarna för att kunna arbeta med ungdomar. Vi ansluter oss därför till slutsatser och vi avstyrker regeringens förslag om att införa svett- och salivprov som drogkontroll.Fru talman! Det mest effektiva sättet att bekämpa brottslighet är att se till att den aldrig inträffar. Det brottsförebyggande arbetet måste ske på samtliga nivåer i samhället, särskilt när det gäller ungdomskriminalitet.Ungdomar behöver bra bemötande och goda förebilder. Detta har jag sett i mitt gamla arbete på Fryshuset.Barn och ungdomar som begår brott har ett särskilt behov av stöd och hjälp av alla samhällets goda krafter för att kunna återföras till ett väl fungerande socialt liv utan fortsatt kriminalitet. Därför är det viktigt att aldrig ge upp hoppet om att det är möjligt. Det är ett ansvar som vi har mot våra barn och ungdomar! Avslutningsvis yrkar jag bifall till våra reservationer. I detta anförande instämde och (båda S). Jag vill tacka Hamednaca för en bra genomgång av våra gemensamma reservationer. Naturligtvis står vi i bakom samtliga våra reservationer, men för tids vinnande yrkar vi bifall bara till de gemensamma reservationerna 2, 3, 7 och 8.Fru talman! Vi stöder grundtanken att den sista delen av påföljden, sluten ungdomsvård, ska kunna verkställas utanför ungdomshemmet som en form av utslussning. Av tidigare erfarenhet vet vi att efter frigivning är en kritisk period när det gäller risken för återfall. En genomtänkt gradvis övergång kan minska denna risk för återfall.Därför är det bra att utslussningen blir en del av påföljden och att därmed får ansvaret för att den sker på ett genomtänkt och bra sätt. Dagens ordning, att har ansvaret för att det blir en bra övergång från den låsta institutionen till frihet, har varit mer osäker.Vi i tycker dock att förslaget rymmer en del tillämpningsproblem. Vi har tittat närmare på vad som sägs från en del av remissinstanserna och också på tidigare skrivelser och intentioner från utskottet.De här tillämpningsproblemen bottnar bland annat i avvägningen mellan straff- och behandlingsprinciper. Men hänsyn till att LSU innebär ett strikt tidsbegränsat straff skulle man kunna tänka sig att även rätten till utslussning var reglerad utifrån sådana principer. Det innebär att det skulle vara tydligt för dömda ungdomar vad som krävs för att få utslussning, till exempel att strafftiden är av viss längd och att man sköter sig bra men också hur lång utslussningstiden ska få vara. Detta är huvudprincipen vid utökad frigång för vuxna fängelsedömda.Så är förslaget emellertid inte uppbyggt. I stället grundas det på behandlingsprincipen, det vill säga på att individens behov avgör vem som ska få utslussning och på hur länge utslussningen kan pågå. Det här liknar kriterierna för vårdvistelse.En av utgångspunkterna för svensk straffrätt är att unga personer som begår brott så långt som möjligt ska slippa fängelse som påföljd. Enligt 30 kap. 5 §, får den som begår brott innan han eller hon fyllt dömas till fängelse endast om det finns synnerliga skäl. Jag har vid tidigare arbete i utskottet varit med på studiebesök i utlandet. Vi har då sett på vilket sätt andra länder hanterar den här typen av frågor - unga så långt ned som till kan dömas till fängelse.Att rätten i de här fallen i första hand ska bestämma att påföljden ska vara sluten ungdomsvård i stället för fängelse framgår vid vidare läsning i . För brott som någon begått efter det att han eller hon fyllt 18 men innan han eller hon fyllt får rätten döma till fängelse just med hänsyn till gärningens straffvärde och de särskilda skäl som finns.Om man tittar på vad som händer när en ung människa hamnar i en frihetsberövande påföljd ser man att all erfarenhet visar att det finns en ökad risk för att, av naturliga skäl, träffa andra kriminella personer och därigenom få denna kunskapstradering som är allt annat än önskvärd. Vi vet också att det kan leda till en ökad risk för fortsatt brottslighet. Vårt fokus måste därför ligga på att förhindra unga från att begå brott. En frihetsberövande påföljd måste alltid kombineras med ett effektivt samarbete mellan socialtjänst och kriminalvård samt en individuellt utformad rehabilitering för den enskilde. Därför välkomnar vi de åtgärder som regeringen föreslår när det gäller de individuellt utformade verkställighetsplanerna enligt LSU och möjligheterna att meddela villkor för att den unge ska få vistas utanför hemmet. Men detta riskerar att bli ett slag i luften om man inte ser till att berörda kommuner och deras personal samt och dess personal ges erforderliga resurser för att kunna ta detta viktiga uppdrag på allvar. till hur regeringen framfört den del som handlar om utslussning vet vi att syftet i grunden är gott: att se till att de unga inte är kvar onödigt . Men det finns också ett problem i just denna del.När det gäller just detta med fotboja ska jag förtydliga ståndpunkt. Det handlar då om vad vi kallar för intensivövervakning med elektronisk kontroll. Detta är reglerat i lag. Det kan beviljas en person som dömts till maximalt fem månaders fängelse och som i övrigt uppfyller vissa förutsättningar. Detta är alltså en ersättning för fängelse, vilket är viktigt att känna till. Men för den som döms till en påföljd som medför vård eller föreskrift om viss behandling kan denna inte ersättas med så kallad fotboja. menar att detta tydligt pekar på att det för personer som dömts till fängelse för brott och som inte har ett särskilt vårdbehov ska vara möjligt att ersätta kortare fängelsevistelse med fotboja.Tidigare har vi varit positiva till detta. Vi ser att det går att utöka denna form. Men i just det här fallet anser vi i likhet med att kontroll av att den dömde bättre följer uppställda villkor bättre kan ske genom utvecklade personliga kontakter mellan den som avtjänar straffet och tjänstemän till exempel inom och hos Statens institutionsstyrelse.Utskottsmajoriteten menar att det ena inte utesluter det andra, och det må så vara. Men problemet är att vi ibland alltför mycket litar på olika typer av metoder för att se till att färre jobbar inom området.Täta samtal och andra kontakter som människor som jobbar med dessa ungdomar har leder oftast till att den enskilde faktiskt bättre tillgodogör sig information och den språngbräda in i samhället som det kan vara att få den här typen av kontakter.Vi menar att personlig kontroll under praktiktjänstgöringen exempelvis men också under transporter till och från kan ha en väsentligt bättre påverkan på den enskildes agerande än en fotboja. Naturligtvis kommer vi att få höra företrädare för Alliansen säga att det finns ungdomar som inte är mottagliga för detta. Men då är det väl framför allt vård, inte mer kontroll, som behövs för dessa unga människor. Kontroller måste ske så att dessa unga finns kvar inom systemet, men det får inte ske så till den grad att man känner att det här ersätter personal, människor.Fru talman! Jag vill också lyfta fram den del som handlar om på vilket sätt det har uppstått en känsla av att ungdomar faktiskt kan se det här som en belöning snarare än som ett straff. Om möjligheten till utslussning blir någonting som upplevs som attraktivt bland dem som döms till sluten ungdomsvård finns risken att ungdomarna kommer att uppfatta kriterierna som orättvisa och obegripliga. Men det är väl det sista som dessa ungdomar behöver.Det gäller särskilt möjligheten att få komma hem innan strafftiden gått ut. Den behovsmodell som jag resonerade om tidigare kan teoretiskt sett få som konsekvens att den som sköter sig men inte har så stora sociala problem får vara kvar på ungdomshemmet hela strafftiden, medan andra får lämna hemmet tidigare. Det är ologiskt och otydligt, och det är, som jag sade, det sista dessa unga människor behöver. I detta betänkande vill jag belysa en punkt: punkt 6, Förbättrade kontrollmöjligheter.Fru talman! Elektronisk övervakning eller så kallad fotboja är ett alternativ till fängelse. Det är helt okej. Men barn sätts inte i fängelse. Därför anser att barn inte heller ska ha fotboja.Det fanns en tidigare överenskommelse om att det inte skulle ske. Men från och med är denna överenskommelse spräckt. Det är bara och som fortfarande står bakom den. Med det förslag till fotboja på ungdomar som ligger tycker jag att ni övriga sviker ungdomarna.Det är trist att majoriteten i bara vill gå allt längre i ingripanden mot barn och ungdomar som på ett eller annat sätt har hamnat snett i samhället.Det har visat sig att de flesta ungdomar som avtjänar straff för ett brott inom sluten ungdomsvård under sin uppväxttid har haft obefintliga vettiga vuxenkontakter. Det är kort och gott ett stort samhälleligt misslyckande.Att sakna tillit till vuxna, att sakna tillit till samhället är en springande punkt där vi måste se till att ungdomarna får tillbaka den tilliten. Att ge trygghet, att ge en knuff framåt, att stödja, hjälpa och komma tillbaka, att hitta sig själv, att hitta tron på sig själv och sin omgivning måste vara A och O.Detta kan vi bland annat se genom att barn och ungdomar har en positiv fritid, en jättebra skolutbildning och bra praktikplatser. Kort och gott: att satsa på förebyggande åtgärder är det bästa - inte bara lägga på i straffskalan.Fru talman! Fotboja på vuxna har jag sagt att tycker är helt okej, för det är i stället för fängelse. Men att sätta fotboja på ett barn eller en ungdom som ska komma ut i samhället igen tycker jag är totalt oacceptabelt. Först döms jag till sluten ungdomsvård. Sedan ska jag även bära fotboja. Jag tycker att ni går åt helt fel håll.Hur hjälper vi den unge med att få tillbaka sin tro på sig själv och sin omgivning genom att sätta en boja på foten? Jag hoppas att jag får svar på det när någon från Alliansen är uppe här.Fru talman! Lite grann som anser att den unge är i behov av positiva vuxna kontakter som kan stödja, hjälpa och ge råd om hur livet ska kunna byggas upp positivt och gå framåt. En fotboja kan och får aldrig ersätta personliga kontakter, men majoriteten i denna kammare tycks tycka att det är okej nu.Fru talman! Fotboja på vuxna säger jag ingenting om - jag har upprepat det . Men fotboja till barn säger jag klart nej till.Fru talman! Jag yrkar härmed bifall till reservation 7 i betänkandet. debatterar vi viktiga lagändringar för att fler unga som har dömts till sluten ungdomsvård ska kunna komma ut som laglydiga medborgare efter avtjänad påföljd.Varje år är det - tyvärr, kan man säga - ungefär 100 unga som döms till sluten ungdomsvård. Det är en påföljd som innebär att de är frihetsberövade mellan och . Det är väldigt grova brott som de ungdomarna har begått. Det är grovt rån, grov misshandel, mord, dråp, våldtäkt och den typen av brott som föranleder att man döms till sluten ungdomsvård.De som döms var när brottet begicks, men de kan avtjäna påföljden även efter det att de har fyllt 18 år.Detta är inte en del av kriminalvården utan en särskild påföljd som avtjänas på särskilda ungdomshem.Den genomsnittliga tiden för dem som döms till sluten ungdomsvård är . Det är för en ung människa. Man ska också komma ihåg att det inte finns någon villkorlig frigivning från sluten ungdomsvård på samma sätt som äldre kan få som har dömts att avtjäna sin påföljd i en kriminalvårdsanstalt.Statens Institutionsstyrelse har gjort en utvärdering. Den visar att cirka en tredjedel av de dömda inte hade någon planerad utslussning inför frigivningen. vet vi att det är just övergången från tiden inne på institutionen till att leva i frihet som är den kritiska i fråga om den unge ska återfalla i brott eller inte.Vi från Alliansen tycker att det är oerhört viktigt att alla unga på sluten ungdomsvård ska förberedas för ett liv i frihet. Därför har regeringen lagt ett förslag - som justitieutskottet har ställt sig bakom - om att ändra lagen om verkställighet av sluten ungdomsvård så att en individuellt utformad verkställighetsplan ska upprättas för den dömde. Det ska alltså alla ha.Vi föreslår också en ny lagparagraf om att den dömde under den senare delen av verkställigheten ska förberedas för ett liv i frihet genom konkreta åtgärder. Sådana åtgärder kan till exempel vara utbildning, praktik och att hitta en bostad.Fru talman! Vi vet enligt en äldre undersökning att ungefär tre av fyra - - av dem som har lämnat sluten ungdomsvård återfaller i brott . Det är en förskräcklig statistik. Det är långt mycket sämre än hur det ser ut i kriminalvården när vuxna har dömts och avtjänat sitt straff i fängelse.Sis undersökte återfallen lite noggrannare och kom fram till tre faktorer som signifikant ökar risken för återfall i brott.Den första är den unges tidigare brottsbelastning. Har de unga ett långt register av brott bakom sig innan de dömdes till sluten ungdomsvård återföll de också i brott oftare än om det var efter första brottet som de hamnade i sluten ungdomsvård. Även om det är sällsynt kan det ju efter ett mycket grovt brott hända att man faktiskt hamnar i den påföljden.Den andra återfallsfaktor som Sis kom fram till är avvikelse från vården. Det visade sig att de som hade avvikit från sluten ungdomsvård återföll i brott efter avtjänat straff oftare än de som inte hade avvikit. Det visar att säkerheten inom sluten ungdomsvård är viktig också för att minska återfall i brott.Den tredje återfallsfaktorn var att få vistelser utanför ungdomsvården gjorde att man återföll i brott. Det var alltså viktigt att de unga kunde få vistas utanför sluten ungdomsvård de avtjänade sin påföljd. Fick de det minskade återfallen i brott.Därför lägger vi nu fram ett förslag om att elektronisk övervakning ska kunna användas inom sluten ungdomsvård. Det gör att fler unga som är dömda kan slussas ut i samhället under kontrollerade former, så att fler får möjlighet att befinna sig utanför sluten ungdomsvård som de avtjänar sitt straff.Inom kriminalvården vet vi att elektronisk övervakning har gett positiva resultat. Brå har visat det i sin utvärdering. vill vi alltså ge de unga som har dömts till sluten ungdomsvård samma möjlighet.Det ska, fru talman, betonas att ingen dömd ungdom ska tvingas till elektronisk övervakning.På debattörerna från och har det låtit som att vi skulle tvinga unga att ha elektronisk övervakning. Så är det inte. Elektronisk övervakning ska inte ersätta de personliga kontakterna mellan den dömde och vårdpersonalen. Det är mycket tydligt.Därför är det förvånande att och säger nej till att ge de unga, som ändå har haft och har det svårt i livet, den här möjligheten att slussas ut i samhället för att kunna leva ett laglydigt liv i frihet. Vi vet att genom att ge fler möjlighet att vistas utanför sluten ungdomsvård kan vi minska återfall i brott. Det säger ni alltså nej till.Socialdemokraterna säger ja till den här möjligheten, och det är bra. Dock vill man ha det som en tvåårig försökslagstiftning. Som svar på det kan jag säga att som det här införs får Brå i uppdrag att utvärdera lagstiftningen. Skulle det visa sig att det inte alls ger några positiva effekter är det klart att man får tänka om. Men det finns ingen anledning att göra det till en tillfällig lag som sedan måste göras om redan om två år.Den tredje lagändring som jag skulle vilja ta upp här, fru talman, är att införa nya provtagningsmetoder för drogkontroll. Inom sluten ungdomsvård får man använda urin-, blod- och utandningsprov för att kontrollera om den dömde är påverkad av alkohol, narkotika, dopning eller någonting annat. Ofta upplevs det som integritetskränkande, alldeles särskilt urinprovet. För att kunna minska antalet urinprov och därmed också minska integritetskränkningen har kriminalvården möjlighet att använda svett- och salivprov som ett sållningsinstrument för att se om man behöver ta ytterligare prov. Vi föreslår att de betydligt enklare och mindre integritetskränkande proven med svett och saliv även får användas inom sluten ungdomsvård och dessutom när det gäller vård enligt LVM och LVU, alltså lagen om vård av missbrukare och av unga.Mot detta reserverar sig Socialdemokraterna, och , vilket förvånar mig. Ett förslag som minskar integritetskränkningen, att man kan ta en enklare form av prov i stället för att tvinga de unga till exempelvis urinprov, säger ni nej till. Jag skulle även vilja lyfta upp ytterligare två reservationer som finns i betänkandet och som kommer från . Då använder jag ordet svårbegripliga reservationer.Den första: reserverar sig dels för obligatoriska konfrontationer, dels mot att den dömdes verkställighetsplan ska tas fram i dialog med den dömde.Man kan fundera på vad en obligatorisk konfrontation är. Det låter inte speciellt trevligt, men jag utgår från att menar någonting i stil med den medling som redan finns men att de tycker att den ska vara obligatorisk för gärningsmannen. Så är det inte , utan medling är frivilligt för både brottsoffer och gärningsman, och det finns verkligen goda grunder för det. bygger på att båda parterna, både gärningsman och brottsoffer, vill träffas för att under ledning av en erfaren medlare prata om vad som egentligen hände. Jag skulle inte uppmuntra ett brottsoffer att gå till ett medlingstillfälle dit gärningsmannen var tvingad att gå.