bet · GY01JuU11 · 2011-04-06 00:00:00 — Arbetet mot mäns våld mot kvinnor är därför en viktig del i jämställdhetsarbetet. Ett av målen för svensk jämställdhetspolitik är just att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Det är dock mycket svårt att överblicka vilka framsteg som görs och hur utvecklingen ser ut eftersom frågan hanteras av ett flertal departement och myndigheter. Någon sammanställning finns inte. Då frågan om mäns våld mot kvinnor rör ett stort antal politikområden och är svår att få överblick över anser vi att det krävs en samlad årlig redovisning från regeringen genom en skrivelse till . Årlig redovisning av samhällets åtgärder mot våld och övergrepp mot barn, punkt 11 (S, V) av (S), (S), (S), Arhe Hamednaca (S), (V), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ju327. En politik för barn och unga är att ha ett tydligt barnperspektiv för att försäkra sig om att andan i genomsyrar alla åtgärder som rör barn. Särskilt viktigt är det för barn som utsätts för våld, övergrepp och psykisk misshandel liksom barn som upplever våld i en nära relation. Barn i sådana situationer riskerar att få skador för livet. Vi menar att frågan om barns skydd mot våld och övergrepp behöver synliggöras bättre. Myndigheternas statistik om utsatta barn behöver generellt förbättras så att det finns en tydlig bild av utvecklingen. För att bättre ska kunna följa utvecklingen är det viktigt att regeringen lämnar en årlig redovisning i form av en skrivelse till . Stöd till våldsdrabbade hbt-personer, punkt 12 (S, MP, V) av (S), (S), (S), Arhe Hamednaca (S), (V), (S), (MP) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ju401 yrkandena 9 och 10. Det finns både olikheter och likheter mellan det våld som utövas i samkönade och heterosexuella relationer. Våldets konsekvenser är dock desamma för offret, oavsett könet på våldsutövaren. Studien lika och olika (och , 2008) visar att det är viktigt att studera det samkönade partnervåldet ur dessa två perspektiv för att kunna hjälpa de män och kvinnor som utsätts för våldet. Det kan vara lätt att glömma bort det samkönade partnervåldet när frågan om mäns våld mot kvinnor avhandlas. De åtgärder som riktas mot det samkönade partnervåldet i regeringens handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer är förhållandevis få (skr. 2007/08:39). Regeringen bör därför utreda och återkomma med ett handlingsprogram för hur hbt-personer som drabbas av partnervåld ska få relevant stöd och hjälp. Vidare bör regeringen återkomma till med förslag på hur en långsiktig finansiering av den nationella brottsofferjouren för hbt-personer ska säkras. Till brottsofferjouren vänder sig, förutom hbt-personer som utsatts för partnervåld, även de som utsatts för hatbrott. Den kompetens som brottsofferjouren har är ovärderlig när det gäller att bemöta hbt-personer som utsatts för brott, oavsett om det handlar om partnervåld eller hatbrott. Familjevåldsenheter, punkt 13 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ju403 yrkande 15. Ett bra exempel på specialisering inom rättsväsendet är de familjevåldsenheter som finns på några håll i landet. Särskilt när enheterna innehåller specialiserade åklagare fungerar de väl, eftersom det snabbar på rättsprocesser och ingripanden avsevärt. Dessa enheter kan inom sina respektive myndigheter utveckla handläggning och kompetens som de kan skapa effektivare samarbetsformer. Omhändertagande av misstänkta kan t.ex. ske som anmälan kommer in. Enheterna har också lättare för att bygga upp ett nära samarbeten med sociala myndigheter och organisationer som stöder drabbade kvinnor och barn. Forskning visar även att polisdistrikt där det finns specialisering på mäns våld mot kvinnor uppvisar bättre resultat när det gäller utredningar av kvinnomisshandel (Diesen, 2009). Familjevåldsenheter bör därför inrättas över hela landet. Nationellt utbildningsprogram för hot- och riskbedömningar, punkt 14 (MP, V) av (V) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ju403 yrkande 20. Inspektionsrapporten av polismyndigheternas hantering av rutiner vid bl.a. riskanalyser (, 2010:8) visar att det finns stora skillnader mellan polismyndigheternas rutiner när det gäller att göra hot- och riskbedömningar i fall där kvinnor blivit misshandlade av närstående män. 8 av 21 polismyndigheter använder inte ens strukturerade checklistor för riskbedömningar. Detta leder till en godtycklighet som ytterst drabbar de kvinnor som utsatts för mäns våld. Regeringen bör därför ge i uppdrag att genomföra ett nationellt utbildningsprogram när det gäller hot- och riskbedömningar i fall av våld i nära relationer hos samtliga polismyndigheter. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Obligatoriska behandlingsprogram för män som begått vålds- och sexualbrott, punkt 15 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 15 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ju319 yrkande 4. Vi ser positivt på att Kriminalvården bedömer frågan om mäns vålds- och sexualbrott mot kvinnor som ett prioriterat område. Kriminalvårdens behandlingsprogram bör emellertid vara obligatoriska för män som dömts för vålds- eller sexualbrott. Forskning om mäns våld mot kvinnor, punkt 16 (S, V) av (S), (S), (S), Arhe Hamednaca (S), (V), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ju332 yrkande 1. Våld mot kvinnor är ett mångfasetterat problem som kräver en helhetssyn vad gäller kunskap och insatser. Ofta fokuserar forskning och annat arbete mot mäns våld mot kvinnor på kvinnorna och inte på männen. Man kallar till och med övergreppen kvinnovåld, trots att det handlar om mäns våld mot kvinnor. För att fullt ut förstå den problematik som dessa övergrepp innefattar är det viktigt att en helhetssyn appliceras också på forskningen. Det har ofta ansetts självklart att forska på hjälpåtgärder för kvinnor som misshandlas medan lite eller ingen forskning läggs ned på männen som är huvudaktören i av alla fall. För att få en fullständig bild av dessa övergrepp och vad som ligger bakom dem bör det till ett ökat fokus på männens roll i fall av våld och övergrepp mot kvinnor. Översyn av livsvillkoren för kvinnor och barn som lever med skyddade personuppgifter m.m., punkt 19 (MP, V) av (V) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 19 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ju403 yrkande 1 och avslår motion 2010/11:Ju394. Problemen som drabbar våldsutsatta kvinnor och barn är komplexa. Detta gäller särskilt de kvinnor och barn som tvingas leva under skyddad identitet. En rad svårigheter uppstår i vardagen för de kvinnor som tvingas fly från närstående män. Det kan handla om att kvinnan alltid får förseningsavgifter då räkningarna kommer till hennes adress för sent eftersom posten vidarebefordras via . Vidare blir det svårt att hyra en lägenhet eller till och med att skaffa ett betalkort för den kvinna som har skyddad identitet. Myndigheterna har ofta problem med att hantera frågor om skyddade personuppgifter. Det förekommer att myndigheter av okunskap bryter sekretessen så att den förföljande mannen får kännedom om var kvinnan och barnet befinner sig. Flera kvinnor vittnar om hur de tillsammans med sina barn tvingas flytta gång på gång och hur påfrestande detta är, inte minst för barnen. Det finns exempel på barn som bytt namn så att de inte längre kommer ihåg vad de heter. Vidare får kvinnor som lever med skyddad identitet ofta ekonomiska problem på grund av sjukskrivning eller att det är svårt att ha kvar ett arbete när man är på ständig flykt. Misshandlade och förföljda kvinnors och barns rättigheter och möjligheter att leva ett drägligt liv ska inte hänga på att en enskild handläggare har nödvändig kompetens. Vi anser därför att en översyn bör göras av livsvillkoren för de kvinnor och barn som lever med skyddade personuppgifter i syfte att förbättra deras situation. Rätt för kvinnor att hämta sina tillhörigheter, punkt 20 (S, MP, V) av (S), (S), (S), Arhe Hamednaca (S), (V), (S), (MP) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 20 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2010/11:Ju328 och 2010/11:Ju403 yrkande 3. Kvinnor som tvingats fly från eller som har lämnat sin man, och som känner fruktan för våld eller hot om våld från honom, bör ha laglig rätt att återvända till sitt hem för att hämta sina och eventuella barns personliga tillhörigheter i skydd av polis. Kontaktpersoner för våldsutsatta kvinnor, punkt 21 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 21 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ju403 yrkande 2. Det är traumatiskt att vara utsatt för våld av en närstående person. Tröskeln för att anmäla ett sådant brott är hög. Därför kan det kännas svårt att redogöra för sin situation gång på gång för olika personer. Vi vill därför att de personer som utsätts för våld i nära relationer ska få särskilda kontaktpersoner hos polisen och . En kontinuerlig och stabil kontakt med myndigheterna skulle stärka kvinnans förtroende för polisen och . Kvinnans vetskap om att någon har en helhetsbild av hennes situation kan också stärka hennes beslut att lämna en våldsam relation. Barnombud, punkt 24 (S, V) av (S), (S), (S), Arhe Hamednaca (S), (V), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 24 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ju234. är barn som bevittnat våld enligt lag att betrakta som brottsoffer enligt socialtjänstlagen (2001:453). Tyvärr vet vi att det inte sällan är så att mäns våld mot kvinnor i nära förhållanden också innehåller våld mot barnen. Barn har av naturliga skäl svårare att föra sin talan än vuxna, inte minst i en situation då det handlar om att föra talan mot en vuxen som haft barnets tillit. Det leder till att risken är uppenbar att barnens upplevelser och utsatthet glöms bort eller kommer i skymundan vid utredningar om mäns våld mot kvinnor. Det är därför rimligt att överväga ett införande av ett ombud för barnet vid misstanke om våld mot kvinnor och där det också finns barn med. Barn som bevittnat våld straffrättsliga aspekter, punkt 25 (S) av (S), (S), (S), Arhe Hamednaca (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 25 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ju334 yrkande 2 i denna del och bifaller delvis motion 2010/11:Ju239. Mäns våld mot kvinnor är ett omfattande samhällsproblem som förekommer i alla sociala skikt och etniska grupper. När våld utövas mot en kvinna sker det ofta i hemmets privata sfär och ofta finns det barn med i bilden. En översyn bör göras av frågan om det kan förbjudas att utsätta barn för att bevittna våld av och mot närstående. En kriminalisering skulle innebära att barnen får status som brottsoffer, vilket bidrar till att synliggöra barnen och deras behov av stöd och hjälp. Barn som bevittnat våld målsägandebegreppet, punkt 26 (S, MP, V) av (S), (S), (S), Arhe Hamednaca (S), (V), (S), (MP) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 26 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2010/11:Ju334 yrkande 2 i denna del och 2010/11:So543 yrkande 32 och bifaller delvis motion 2010/11:Ju319 yrkande 10. Vi anser att det ska utredas om lagen bör ändras så att barn som upplever våld mot en närstående ska ges ställning som målsägande i rättsprocessen. uppskattar att mellan 100 000 och 190 000 barn i bevittnar våld i familjen , men mörkertalet är stort. Dessa barn har en svag ställning i rättsprocessen. Ett barn som tvingats se en närstående bli misshandlad är ett brottsoffer. En översyn bör göras av frågan om barnet också bör ses som ett brottsoffer i den juridiska processen. Det bör utredas om barnet ska anses vara målsägande och kunna föra skadeståndstalan i brottmålsprocessen. Om barnet betraktas som målsägande måste polisen ta med barnets upplevelser, och inte bara de vuxnas, i utredningen. Som målsägande skulle barnet också ha möjlighet att ha ett juridiskt biträde som för hans eller hennes talan under rättsprocessen. Barnahus, punkt 27 (S, MP, V) av (S), (S), (S), Arhe Hamednaca (S), (V), (S), (MP) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 27 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2010/11:Ju293 yrkande 18, 2010/11:Ju300, 2010/11:Ju322 yrkande 1, 2010/11:Ju334 yrkande 4, 2010/11:Ju403 yrkandena 16 och 17 samt 2010/11:So543 yrkande 29. Barn som bevittnar våld eller som själva är utsatta för våld är en särskilt utsatt grupp. De är alltid medvetna om våldet, och risken för ohälsa hos barn som bevittnat våld är nästan lika stor som för de barn som är direkt våldsutsatta. Stödet till dessa barn måste utvecklas och professionaliseras, och samverkan mellan aktörerna måste öka. Kvinnojourerna gör stora insatser för att stödja drabbade barn men måste även själva få tillräckligt med stöd och resurser. Socialtjänst, hälso- och sjukvård samt skola måste ha kunskap om hur våldet påverkar barn. Kommunerna har skyldighet att beakta behov av stöd och hjälp hos barn som bevittnat våld eller som blivit utsatta för direkt våld. När det uppstår en misstanke om att ett barn har utsatts för brott inleds flera olika utredningsprocesser inom såväl rättsväsendet som och hälso- och sjukvården. Utredningarna drivs ofta parallellt och innebär att barnet slussas runt i olika miljöer. De barnahus som startat på flera håll i landet för barn som utsatts för våld och övergrepp är ett bra exempel på hur ansvariga myndigheter kan samverka kring barnet. Myndigheterna har en skyldighet att samverka, men barnahusen går ett steg längre. Här förs samarbetet in under samma tak, och barnet behöver därmed bara komma till en plats som kvaliteten i utredningarna förbättras. Vi föreslår att s.k. barnahus ska inrättas i alla större kommuner i landet. riktar sig verksamheten i huvudsak till barn som utsatts för våld och sexuella övergrepp. Nästa steg borde vara att verksamheten också erbjuds barn som bevittnat våld och övergrepp i nära relationer. Riktlinjer för barnahus, punkt 28 (S, MP) av (S), (S), (S), Arhe Hamednaca (S), (S), (MP) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 28 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ju322 yrkande 3. Samhällets skydd för barn som utsatts för våld och sexuella övergrepp måste fortsätta att förstärkas. bör ges i uppdrag att ta fram riktlinjer för en svensk barnahusmodell. är skillnaderna på vilket stöd man erbjuder alltför stora. Gemensamma kriterier kan vara ett sätt att införa minimikvaliteter i verksamheterna och på så sätt garantera barn likvärdiga resurser och likvärdigt bemötande oavsett var i landet de bor. Stöd till kvinnor som utsatts för sexuella övergrepp eller mäns våld, punkt 29 (MP, V) av (V) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 29 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ju319 yrkande 5. En stor andel av de kvinnor som är intagna i kriminalvården har blivit utsatta för sexuella övergrepp och mäns våld. motsvarighet, kriminalomsorgen, har gjort en undersökning om hur många kvinnor som utsatts för denna typ av övergrepp och våld tidigare i livet och funnit att detta gäller av kvinnorna. har därför påbörjat ett försöksprojekt med att låta kvinnojourer hålla stödsamtal med kvinnor på anstalter. De ger även intagna kvinnor alternativet att hålla dessa stödsamtal med frivilliga och anställda i kvinnojourens lokaler. har uppgett att försöket är mycket lyckat eftersom man når fram till kvinnor som upplever sig bortglömda av samhället och att framstegen i samtalet har gett dem hopp inför en framtid fri från kriminalitet. En utredning bör tillsättas med uppdrag att ta reda på hur många av de kvinnor som befinner sig inom kriminalvården som kan ha utsatts för sexuella övergrepp och mäns våld. Med denna kunskap kan vi överblicka behovet av liknande insatser som genomför på svenska anstalter. Vi vill därefter att initiativ tas till en försöksverksamhet där kvinnojourer kan hålla stödsamtal med kvinnor på anstalter. Detta försök bör utvärderas och därefter, om det har ett positiv utfall, införas i kriminalvårdens verksamhet. Myndighetssamverkan, punkt 30 (S, MP, V) av (S), (S), (S), Arhe Hamednaca (S), (V), (S), (MP) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 30 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2010/11:Ju319 yrkande 2 och 2010/11:Ju386 yrkande 6. Ett starkare samarbete bör etableras mellan polis, åklagare, socialtjänst, kommuner och landsting i fråga om våld mot kvinnor och barn, hedersrelaterat våld samt våld i samkönade relationer. Ett bra exempel på myndighetssamverkan är den som bedriver inom sitt kvinnofridsprogram, även kallat Projekt . Där inhyses i ett och samma hus verksamhet för bl.a. polis, åklagare, sjukvård, kriscentrum för kvinnor och barn samt kriscentrum för män. Detta exempel bör tillämpas i övriga delar av men då även med ökade inslag av förebyggande verksamhet mot mäns våld. I handlingsplanen för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld samt våld i samkönade relationer (skr. 2007/08:39) avsatte regeringen medel för att utveckla lokal samverkan för kvinnofrid. Vi är måna om att denna satsning utvärderas så att goda initiativ för samverkan mellan myndigheter lokalt kan påbörjas . Översyn av sekretesslagstiftning, punkt 31 (S) av (S), (S), (S), Arhe Hamednaca (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 31 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ju322 yrkande 2. Samhällets skydd för barn som utsatts för våld och sexuella övergrepp måste fortsätta att förstärkas. Sekretessreglerna är fortfarande ett hinder för samverkan. Därför bör man se över den del av sekretesslagstiftningen som gäller för utbyte av information mellan myndigheter som deltar i stödet till barn som utsatts för brott. Statistik, punkt 32 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 32 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ju403 yrkande 19. är det ett tidsödande arbete för forskare att gå igenom samtliga anmälningar om att en kvinna misshandlats för att se om hon blivit utsatt för en närstående mans våld eller inte. För att vi ska få mer kunskap om mäns våld mot kvinnor och hur utvecklingen ser ut över tiden är det nödvändigt med statistik som redovisar vem det är som misshandlat henne och vilken relation kvinnan har till förövaren. är det möjligt att se hur många av misshandelsbrotten mot en kvinna som är eller äldre som begås inomhus av en bekant i en nära relation. för avskaffande av diskriminering av kvinnor uppmanar att samla in omfattande statistik uppdelad på kön, ålder och våldstyp samt förhållandet mellan gärningsmannen och brottsoffret när det gäller våld mot kvinnor. Regeringen bör därför ge i uppdrag att utveckla ett kodningssystem för brott där kvinnor misshandlats och där könet på gärningsmannen och relationen mellan gärningsman och offer framgår. Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden 2010/11:Ju208 av (FP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillsätta en oberoende nationell för våldtäktsärenden. 2010/11:Ju209 av (KD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inrätta en brottsofferombudsman. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inrätta ett system där staten garanterar utbetalning till brottsoffer och sedan är fordringsägare gentemot den skadeståndsskyldige. 2010/11:Ju234 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att överväga införande av barnombud när barn är att betrakta som brottsoffer. 2010/11:Ju239 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om barn som tvingas bevittna våld. 2010/11:Ju245 av (KD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda möjligheterna till förändringar av regler om handhavandet av betalning av skadestånd där en mellanhand behövs mellan dömda och brottsoffer. 2010/11:Ju271 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett nationellt centrum till gagn för personer med skyddad identitet. 2010/11:Ju272 av och (båda M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om hedersrelaterat våld. 2010/11:Ju274 av och (båda M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ersättning till brottsoffer. 2010/11:Ju287 av (KD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utarbeta en nollvision för att helt avskaffa mäns våld mot kvinnor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av polisens förebyggande arbete mot våld mot kvinnor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att hotade kvinnor ska erbjudas trygghetspaket, larm, pepparsprej och kurser i självförsvar. 2010/11:Ju288 av (KD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillsätta en gällande anmälningar om våldtäkt som inte leder till åtal. 2010/11:Ju293 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om målsägandebiträdens inträde tidigare i processer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om barnahus. 2010/11:Ju300 av och (båda S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om sexuella övergrepp mot barn. 2010/11:Ju319 av m.fl. (MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att arbetet mot mäns våld mot kvinnor och barn bör tas i ett samlat grepp som utgår från en könsmaktsförståelse. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att stimulera myndighetssamverkan i frågor om mäns våld mot kvinnor och barn, hedersrelaterat våld samt våld i samkönade relationer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att Kriminalvården ska utveckla obligatoriska behandlingsprogram för män som begått vålds- och sexualbrott.