bet · GY01FöU4 · 2011-04-15 00:00:00 — m.fl. begär i motion 2010/11:Fö6 (S) med anledning av att regeringen återkommer till med förslag om ett eventuellt fortsatt svenskt deltagande i EU:s stridsgrupper (yrkande 1). Regeringen ska dessutom återkomma till och redovisa hur man fortsättningsvis bättre styr beslutsfattandet om det svenska deltagandet i EU:s stridsgrupper när det gäller ambitionsnivå, ekonomi, organisation, uppgifter m.m. (yrkande 2). Vidare ska regeringen återkomma med förslag på hur regeringen och Försvarsmakten regelbundet och med större tydlighet ska informera om ambitioner och konsekvenser för militära medverkan i den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken (yrkande 3). och framhåller i motion 201/11:Fö5 (SD) att det är tydligt att stridsgruppen inte har förmått utvecklas till en praktiskt användbar styrka, på grund av långvariga problem med rekrytering och materielanskaffning. Informationen om att NBG08 hade spräckt sina kostnadsramar vidarebefordrades inte av regeringen till . Det är av stor vikt att hålls informerad om utvecklingen inom alla förband som sätts upp för utrikes tjänst och att denna avrapportering görs utan att regeringen försöker dölja kostnadsförändringar eller förändrade målsättningar. Vad som anförs om förbättrad avrapportering bör tillkännage för regeringen som sin mening. Proposition 2004/05:5 Vårt framtida försvar Regeringen föreslog i propositionen att Försvarsmakten skulle utveckla ett svenskt bidrag till en multinationell snabbinsatsstyrka under svensk ledning som en del av EU:s snabbinsatsförmåga. Inriktningen var att förbandet skulle vara operativt . Regeringens skrev i propositionen att ett svenskt bidrag till EU:s snabbinsatsförmåga är av stor vikt och ansåg att , , skulle bidra med styrkor till en snabbinsatsstyrka, i första hand tillsammans med . Inriktningen var att skulle ta det sammanhållande ansvaret för planering och genomförandet samt ansvaret för manöverenheter och lednings- och logistikfunktionerna, inklusive styrkans högkvarter. Ett svenskt bidrag kan i detta sammanhang uppgå till ca 1 100 personer. Kostnaderna för ett sådant svenskt bidrag bedömdes då preliminärt uppgå till ca när styrkan är operativ. Det inkluderade kostnader för utbildning, beredskap, materiel och insatser m.m. Regeringen avsåg att återkomma med en redovisning av de bedömda kostnaderna när styrkans närmare utformning var klarlagd. betänkande 2004/05:FöU4 försvarspolitik 20052007 Utskottet framhöll i betänkandet att Försvarsmakten skulle utveckla ett svenskt bidrag till en multinationell snabbinsatsstyrka under svensk ledning som en del i EU:s snabbinsatsstyrka. Förbandet skulle vara operativt . På , , skulle en egen svensk snabbinsatsstyrka kunna vara organiserad. Utskottet utgick från att regeringen successivt informerar om hur arbetet med att bygga upp en svensk snabbinsatsförmåga framskrider. godkände regeringens förlag i fråga om internationell förmåga (rskr. 2004/05:143). Budgetpropositionen Utgiftsområde 6 Försvar och samhällets krisberedskap (prop. 2008/09:1) Regeringen angav i propositionen att erfarenheterna av arbetet med den nordiska stridsgruppen visar på ett behov av förstärkt förmåga att planera för de krav och kostnader som uppgifter i ett insatsförsvar ställer. Utgifterna för uppbyggnaden av NBG består av personal-, utbildnings-, hyres- och materielutgifter. Dessa är delkomponenter i förbandsuppbyggnaden och därför inte utbrytbara. Sammantaget redovisade dock Försvarsmakten att utgifterna för NBG blivit avsevärt högre än planerat, bl.a. kopplat till ett större antal anställda soldater, fler övningsdygn än planerat samt högre materielutgifter. Regeringens skrivelse 2007/08:5 Redogörelse för svenskt deltagande i den nordiska stridsgruppen I skrivelsen lämnade regeringen en redogörelse för arbetet med den nordiska stridsgruppen inför dess beredskapsperiod den 1 januari30 . Regeringen redogjorde för stridsgruppernas roll inom ramen för Europeiska unionens militära krishanteringsförmåga och beskrev den nordiska stridsgruppens planerade sammansättning samt roll som ramnation. Beträffande några av de frågor som senare tagit upp i sin rapport redovisade regeringen: Den nordiska stridsgruppen 2008 och till den knutna stöd- och ledningsresurser består sammantaget av cirka 2 850 personer varav 2 350 är svenskar. Bemanningsläget i de svenska delarna av stridsgruppen är tillfredsställande och bedöms inte påverka förbandets operativa användbarhet. Huvuddelen av stridsgruppens materiel har levererats. Det finns fortsatt förseningar som rör leveranser av viss nyinförskaffad materiel. Dessa förseningar bedöms inte påverka förbandets operativa förmåga. Tillgången till flygtransporter är ett problem för de flesta länder som bidrar till EU:s stridsgrupper. En eventuell brist på strategiska och taktiska flygtransporter leder i första hand till att insatstiden för stridsgruppen blir något längre. En eventuell brist på flygtransporter bedöms dock inte omöjliggöra en insats med den nordiska stridsgruppen. Sammansatta försvars- och utrikesutskottets betänkande 2007/08:UFöU3 Svenskt deltagande i den nordiska stridsgruppen Det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet behandlade i betänkandet regeringens skrivelse 2007/08:5 om den nordiska stridsgruppen 2008. Utskottet konstaterade att upprättandet av stridsgruppen sker i enlighet med säkerhets- och försvarspolitiska beslut och de överväganden och analyser som ligger till grund för detta beslut. Utskottet noterade att regeringen och Försvarsmakten hade informerat om arbetet med den nordiska stridsgruppen och att frågor rörande strategisk respektive taktisk transportkapacitet fanns utförligt redovisade i skrivelsen. Utskottet förutsatte att det kontinuerligt skulle hållas underrättat angående stridsgruppens utveckling och användning. beslutade att lägga regeringens skrivelse till handlingarna (skr. 2007/08:109). Sammansatta utrikes- och försvarsutskottets betänkande 2010/11:UFöU2 Svenskt deltagande i den nordiska stridsgruppen 2011 Det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet behandlade i betänkandet regeringens skrivelse 2020/11:27 om svenskt deltagande i den nordiska stridsgruppen 2011. Utskottet konstaterade att regeringen sedan beslut (rskr. 2004/05:143) om att utveckla ett svenskt bidrag till en multinationell snabbinsatsstyrka hade informerat löpande om möjliga beredskapsperioder för styrkan. I det fall stridsgruppen skulle användas och sändas ut krävdes ett godkännande av enligt 10 kap. 9 § regeringsformen. Att ger regeringen bemyndigande att sända en väpnad trupp på uppdrag i ett annat land är ett beslut som innebär ett betydande ansvar för den personal som ingår i styrkan och för de finansiella åtaganden det innebär samt ett långtgående politiskt åtagande mot EU och de övriga medverkande länderna. Det är därför viktigt att beslut om att ställa resurser i form av bidrag till EU:s stridsgrupper till förfogande är väl förankrade i . I syfte att ytterligare tydliggöra denna förankring ansåg utskottet därför att det var lämpligt att regeringen återkom till med förslag om hur skulle bidra till EU:s stridsgrupper efter 2011. Detta föreslog utskottet att skulle ge regeringen till känna. Utskottet betonade att ett fortsatt deltagande i EU:s stridsgrupper även efter 2011 var i linje med den roll som utskottet ansåg att skulle fylla inom EU:s snabbinsatsberedskap. tillkännagav (rskr. 2010/11:100) för regeringen som sin mening vad utskottet anförde om att det är lämpligt att regeringen återkommer till med förslag om hur ska bidra till EU:s stridsgrupper efter 2011. Den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken Den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken (ESFP) har genomgått en omfattande utveckling . Ett antal militära insatser har genomförts globalt inom ramen för EU. har bl.a. deltagit i den maritima insatsen utanför . Krishanteringskapaciteten inom EU bygger på de förband som medlemsländerna ställer till EU:s förfogande. EU har byggt upp en förmåga till snabbinsatser genom de stridsgrupper som kontinuerligt står i beredskap. ledde en sådan stridsgrupp och leder nu en annan . Den nordiska stridsgruppen 2008 en del av EU:s snabbinsatsförmåga (RiR 2010:20) föredrogs muntligt för utskottet av företrädare för . Information från Försvarsmakten om den nordiska stridsgruppen 2011 Representanter från Försvarsmakten redovisade läget i den nordiska stridsgruppen 2011 för utskottet . Utskottet konstaterar att i rapporten kritiserar hur regeringen och Försvarsmakten styrt uppbyggnaden av den första nordiska stridsgruppen. ser särskilt allvarligt på den bristande informationen till . Utskottet håller med om att styrningen av hur stridsgruppen organiserades kunde ha skett på ett avsevärt bättre sätt. Organisationen har vuxit på ett sätt som inte alls var avsikten från sida när man godkände att den skulle få sättas upp. Antalet svenska soldater ökade sålunda kraftigt från de ca 1 100 som angavs i propositionen till de 2 350 svenska soldater som redovisades i regeringens skrivelse 2007/08:5. Enligt utskottet har det uppenbarligen funnits brister i beslutsprocessen då organisationen expanderade. Det gäller t.ex. avsaknad av formella beslut och svårighet att spåra hur beslut fattats. Den första nordiska stridsgruppen sattes upp inom ramen för Försvarsmaktens dåvarande insatsorganisation vilken utgjordes av värnpliktsförband som inte kunde nyttjas i förband som stridsgruppen. Den kom att utgöra en viktig del i arbetet med Försvarsmaktens insatsorganisation som beslutades av i samband med det försvarspolitiska inriktningsbeslutet (bet. 2008/09:FöU10). Utskottet erfar att Försvarsmakten i samverkan med Försvarsdepartementet och med stöd av har vidtagit åtgärder för att förbättra sin ekonomiska styrning. Regeringen har fattat beslut om en rad uppdrag till Försvarsmakten och för att förbättra den interna styrningen och kontrollen inom myndigheten. Utskottet delar uppfattning att informationen till kunde ha varit bättre. godkände ursprungligen regeringens förslag att få sätta upp en stridsgrupp mot bakgrund av att den skulle få kosta ca . Regeringen har därefter angett i budgetpropositionen att utgifterna blivit avsevärt högre än planerat, men inte hur mycket. redovisar i sin rapport att kostnaderna för stridsgruppen blev fyra gånger högre än vad regeringen angav i propositionen 2004. I enlighet med tillkännagivande (bet. 2010/11:UFöU2, rskr. 2010/11:100) ska godkänna fortsatta medverkan i EU:s stridsgrupper. Utskottet förutsätter att även i fortsättningen kommer att informeras kontinuerligt om stridsgruppens utveckling och användning. Stridsgrupperna är en vital del av EU:s militära krishanteringsförmåga inom ramen för den europeiska försvars- och säkerhetspolitiken. Den socialdemokratiska motionen är med vad utskottet anför till stor del redan tillgodosedd och behöver inte godkännas. Motionen från bör avslås. Utskottet föreslår att redogörelse läggs till handlingarna. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Luftförsvarsutredning, punkt 3 (M, FP, C, KD) av (M), (M), (M), (M), (C), (M), (KD) och (FP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: 2010/11:Fö210 av och (båda MP). Utskottet har tidigare avstyrkt motioner från om en luftförsvarsutredning (bet. 2009/10:FöU1). Utskottet var inte berett att förorda att underlag om flygstridskrafternas framtid ska tas fram genom en parlamentarisk utredning. Detta sker inom ramen för det utredningsarbete som Försvarsmakten har initierat om flygstridskrafternas långsiktiga utveckling. En utdragen luftförsvarsutredning kan riskera viktig industriell kompetens och därmed hota möjligheterna för ett vidmakthållande och en fortsatt utveckling av JAS Gripen. Ett mer omfattande förmågelyft av JAS 39 kommer att krävas om flygsystemets operativa effekt ska kunna bibehållas och kunna operera till 2040. Utskottet har ställt sig bakom en uppgradering av tio JAS 39 C/D till E/F enligt regeringens förslag i budgetpropositionen (prop. 2010/11:1), förutsatt att , eller någon annan nation, väljer att gå vidare med förhandlingar efter ett beslut om att skaffa ett nytt flygsystem. Vi förutsätter liksom tidigare att regeringen återkommer med en proposition till om det krävs att JAS 39 C/D ges en höjd operativ förmåga. oppositionspartier drev vid årskiftet igenom ett beslut om att minska ram med i förhållande till förslaget i budgetpropositionen . Detta innebär att resurser till utredningar och beredning av lagförslag är mer begränsade än vad som annars hade varit fallet. Mot bakgrund av detta ställer vi oss emot att, genom tillkännagivanden som det aktuella, ålägga regeringen ytterligare uppgifter. Det är inkonsekvent av de fyra oppositionspartierna att kräva mer utredningsarbete som de föreslagit och drivit igenom besparingar. Med anledning av att har beslutat om besparingar på tvingas nu Försvarsdepartementet till en avsevärd minskning av personalkostnaderna. Minskningen sker utifrån en för Försvarsdepartementet redan ansträngd situation avseende resurser och personal. Försvarsdepartementets budget för utredningar är intecknade för pågående och planerade utredningar där flertalet är riksdagsbundna. Detta begränsar departementet resursmässigt när det gäller möjligheter att initiera ytterligare utredningar, exempelvis en parlamentarisk utredning. En parlamentarisk utredning skulle kunna jämföras kostnadsmässigt med Försvarsberedningen som i genomsnitt har kostat . Utskottet har i tidigare betänkande (2010/11:FöU2) gett regeringen till känna om ytterligare en utredning samt en översyn om brandskydd och rekrytering av deltidsbrandmän. Vi förutsätter nu att oppositionen i sin budget prioriterar högre kostnader för utredningar och översyner. Utskottets beslut kan komma att ytterligare påverka Försvarsdepartementets förutsättningar att professionellt bereda ärenden för . Motionen om luftförsvarsutredning bör avslås. , punkt 4 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:Fö222 av (FP) och 2010/11:Fö245 av (M), 2010/11:Fö247 av m.fl. (S) och 2010/11:Fö250 av (M). Försvaret av är av strategisk vikt för med hänsyn taget till hamn där export- och importflödet är av stor nationell betydelse. är andra största stad. Mot den bakgrunden är avrustningen av riskabel för vår nationella trygghet. försvar behöver återta, vidareutveckla och samordna sin försvarsförmåga. Motion 2010/11:Fö222 föreslår att Amf 4 återupprättas som marint säkerhetsförband att 12:e helikopterskvadronen återigen förläggs till att korvetter och minröjare återförs till hemmahamn i att stadsjägarkonceptet för strid i stad och mot terrorhot utvecklas. Dessa förslag är naturliga första steg i att stärka försvarsförmågan i . Motion 2010/11:Fö222 bör bifallas. Övriga motioner om grundorganisationen bör avslås med vad utskottet anför. bör tillkännage för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Kvinnor, fred och säkerhet, punkt 5 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (S), (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:U296 av m.fl. (V) yrkandena 18, 19, 21 och 22 samt 2010/11:U236 av m.fl. (FP) yrkandena 7 och 8. Det svenska försvaret styrs av manliga värderingar med män i beslutande ställning. Det finns siffror som säger att svenska soldater som befinner sig i beväpnad utlandsinsats är kvinnor samt att så få som av försvarets alla anställda, civil personal inkluderat, är kvinnor. Av den svenska försvarsmaktens officerare är, , kvinnor. Bortsett från att bredare kompetens och fler människors erfarenheter, dvs. både kvinnors och mäns, alltid bör tas till vara är det av jämställdhetsskäl viktigt att öka andelen kvinnor i försvaret. Inte minst motiverar inriktningen mot att försvaret får allt fler internationella uppdrag att kvinnor rekryteras i större omfattning. Fler kvinnor inom det svenska försvaret innebär också att det finns fler kvinnor som kan delta i internationella uppdrag. Dessutom finns alarmerande rapporter som visar att närvaron av enbart manliga fredsbevarande styrkor gör att förekomsten av prostitution ökar. Regeringen bör arbeta för att nå en jämnare könsfördelning inom Försvarsmakten. När svenska kvinnor och män nu i allt större utsträckning deltar i fredsbevarande operationer under FN-mandat kommer soldaterna också att möta fler kvinnor som har blivit utsatta för sexuellt våld. För att på ett bra och rättssäkert sätt kunna skydda och stödja dessa kvinnor som utsatts för sexuellt våld krävs gedigen utbildning och förberedelser samt kunskap om kvinnors brist på makt, inflytande och rörelsefrihet. Förutom att förband som ska tjänstgöra i internationella miljöer kan utsättas för ökade psykiska och fysiska påfrestningar ställs höga krav på det etiska handlandet. Resurser måste satsas på utbildning i genuskunskap och i FN-resolutionerna och 1820, både vad gäller den personal som tjänstgör i och den personal som ska delta i internationella operationer. Resolution syftar till att öka kvinnors deltagande i allt arbete med att förebygga, hantera och lösa väpnade konflikter. En ökad andel kvinnor i t.ex. fredsfrämjande insatser är ett mål i sig. Representation är en viktig byggsten i demokratin och bottnar i rättvisekrav. anser alla riksdagspartier att kvinnor behövs inom försvaret, men inget verkar göras för att skynda på processen. anser att målet vid fredsbevarande insatser bör vara kvinnor och att regeringen bör sätta upp mål och delmål för att nå denna andel. Förutom en ökad andel kvinnor i fredsfrämjande insatser måste det även till ett genusperspektiv på de internationella insatserna. De berörda myndigheterna, i synnerhet Försvarsmakten och , bör själva upprätta handlingsplaner för att genomföra resolution . bör tillkännage för regeringen som sin mening vad som anförs om kvinnor, fred och säkerhet. Återkomma om deltagande, styrning och information om den nordiska stridsgruppen m.m., punkt 7 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (S), (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:Fö6 av m.fl. (S) yrkandena 13. medverkan och beslutet att vara ramnation för den nordiska stridsgruppen 2008 fattades av 2004 på förslag (prop. 2004/05:4) av den dåvarande socialdemokratiska regeringen. Den nu aktuella stridsgruppen NBG11 har den nuvarande regeringen ensidigt beslutat att sätta upp. En genomförd granskning av visar att kostnaderna för NBG08 ökade kraftigt i jämförelse med den information som getts till . Från till , utan att kunnat finna att beslut för denna omfattande kostnadsfördyring fattats, varken av regeringen eller Försvarsmakten. som har uppgiften att fatta ett sådant beslut har heller inte gjort det. Lärdom måste dras av de erfarenheter som redogör för i sin rapport. Efter erfarenheterna från NBG08 var det synnerligen angeläget att beslutet om stridsgruppen NBG11 skulle föregås av ett beslut i på samma sätt som inför NBG08. Motivet är att det är som beslutar om vilka förband som Försvarsmakten ska organisera. gällande beslut om dessa fattade 2009 och avser förbandsutvecklingen . Att delta i en av EU:s stridsgrupper, inte minst som ramnation, är ett långtgående politiskt åtagande gentemot EU och de övriga medverkande länderna. Det är vidare ekonomiskt betungande och organisatoriskt krävande för både insats- och grundorganisationen att delta i en sådan, och inte minst att vara den ansvariga sammanhållande nationen. Dessutom tillkommer de omfattande kostnaderna för en eventuell insats, vilket regeringen i det nu aktuella fallet angivit till 1,11,. Därför bör det redovisas för vilka konsekvenser ett sådant åtagande får för möjligheterna att genomföra den insatsorganisation som har beslutat om och vilken påverkan på materielförsörjningen insatsen kommer att få. Det måste vara tydligt att det är som ska besluta om ett eventuellt deltagande och på vilket sätt i EU:s stridsgrupper, inte minst med hänvisning till de politiska åtagandena gentemot EU och övriga länder, samt de ekonomiska konsekvenserna. Regeringen bör återkomma till med förslag om ett eventuellt fortsatt svenskt deltagande i EU:s stridsgrupper. Regeringen bör också återkomma till och redovisa hur man fortsättningsvis bättre styr beslutsfattandet om det svenska deltagandet i EU:s stridsgrupper när det gäller ambitionsnivå, ekonomi, organisation och uppgifter m.m. Vidare bör regeringen återkomma med förslag på hur regeringen och Försvarsmakten regelbundet och med större tydlighet ska informera om ambitioner och konsekvenser för militära medverkan i den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. Rapportering om utlandsförband, punkt 8 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:Fö5 av och (båda SD). redogörelse över utfallet av arbetet med den nordiska stridsgruppen 2008 visar att denna, tillsammans med övriga militärexpeditioner utrikes, har utgjort en gökunge i försvarsbudgeten. Det är också tydligt att stridsgruppen inte har förmått utvecklas till en praktiskt användbar styrka, på grund av långvariga problem med rekrytering och materielanskaffning. Informationen om att NBG08 hade spräckt sina kostnadsramar vidarebefordrades inte av regeringen till . Detta är allvarligt. Det svenska försvaret har omvandlats materiellt och strukturellt till ett försvar som inte är anpassat att försvara vårt territorium. Reellt växer det svenska försvaret gradvis in i Natostrukturen, dock utan att detta har kommunicerats till svenska folket eller ens i särskilt hög grad till dess valda representanter. Den allmänna uppfattningen bland mannen på gatan torde fortfarande vara att våra militära styrkor existerar till hemlandets försvar, en uppfattning som bemöts med hån i riksdagsdebatten av företrädare för regeringspartierna. Det är i ljuset av detta man bör se den bristande avrapporteringen till . Det har skett en gradvis förskjutning av inriktningen av det svenska försvaret som inte i tillräckligt hög grad har föregåtts av faktabaserade val och tydliga strategiska ställningstaganden. Det är därför av stor vikt att hålls informerad om utvecklingen inom alla förband som sätts upp för utrikes tjänst och att denna avrapportering görs utan att regeringen försöker dölja kostnadsförändringar eller förändrade målsättningar. Regeringen bör tillsammans med Försvarsmakten fastställa start- och slutdatum för viktiga faser vid produktionen av nya förband. Det kan gälla exempelvis de operativa ramvillkoren, målsättningsarbetet, behovssättningen, aviseringen, korrigering och dirigeringen. bör tillkännage för regeringen som sin mening vad som anförs om en förbättrad avrapportering till om produktionen av nya förband. Luftförsvarsutredning, punkt 3 (SD) (SD) anför: tar ställning för en luftförsvarsutredning. Det är den förra luftförsvarsutredningen gjordes 1967. Vi behöver en helhetssyn på behov och förutsättningar. En parlamentarisk utredning av luftförsvaret kan ta . vill tydligt markera att det inte behöver vara liktydigt med ett investeringsstopp vare sig på stridsflygs- eller luftvärnssidan. Grundläggande beställningar måste kunna göras av hänsyn både till tydliga brister i försvarsförmågan och till behov av att rädda svensk viktig försvarsindustri. I statens budget bör en första beställning av 10 stycken JAS Gripen i version E/F ingå om inte ÖB:s underlag visar att det finns andra effektivare alternativ.