bet · GY01SoU9 · 2011-03-24 00:00:00 — Motionären anför att ett sådant hälsointyg tydligt ska visa att könsstympning är förbjudet enligt svensk lag och att föräldrarna har ansvaret för flickan och kan dömas enligt svensk lag även om könsstympningen utförs i ett annat land. Av 1 § lagen (1982:316) med förbud mot könsstympning av kvinnor framgår att ingrepp i de kvinnliga yttre könsorganen i syfte att stympa dessa eller åstadkomma andra bestående förändringar av dem (könsstympning) inte får utföras, oavsett om samtycke har lämnats till ingreppet eller inte. Den som bryter mot bestämmelsen kan enligt 2 § första stycket samma lag dömas till fängelse i högst . Om brottet har medfört livsfara, allvarlig sjukdom eller i annat fall inneburit ett synnerligen hänsynslöst beteende ska det bedömas som grovt. Straffet för grovt brott är enligt bestämmelsens andra stycke fängelse lägst och högst . behandling och pågående arbete m.m. I ett beslut uppdrog regeringen åt att, i samverkan med , och , ta fram gemensamma nationella riktlinjer för samverkan vid utredningar kring barn som misstänks vara utsatta för brott. De gemensamma nationella riktlinjerna skulle beskriva hur samverkan bör bedrivas och hur de problem som har identifierats ska hanteras på ett rättssäkert sätt. Målgruppen i de nationella riktlinjerna har utökats till att omfatta även barn som utsatts för människohandel eller kvinnlig könsstympning samt barn som lever med våld i familjen. En redovisning av den del av uppdraget som avsåg nationella riktlinjer lämnades (POA-428-6530/08). En annan del av uppdraget till m.fl. myndigheter gick ut på att låta utvärdera verksamheter där myndigheter samverkar i gemensamma lokaler vid utredningar kring barn som misstänks vara utsatta för brott. Denna del av uppdraget redovisades till . Nationellt centrum för kvinnofrid vid () har enligt förordningen (2006:72) om ett nationellt för frågor om mäns våld mot kvinnor i uppgift att med ett rikstäckande perspektiv sprida kunskap och information om mäns våld mot kvinnor. Centrumet har även till uppgift att följa, sammanställa och sprida forskningsresultat samt analysera behovet av forskning inom området mäns våld mot kvinnor. Inom ramen för arbetet med hedersrelaterat våld och förtryck planeras inom NCK att i en svensk kontext göra en kunskaps- och forskningsöversikt om könsstympning och dess konsekvenser. Kunskapsöversikten kommer att ha ett genus- och brottsofferperspektiv och fokusera på konsekvenserna för de drabbade och på samhällets bemötande. Den ska också innehålla en nationell kunskaps- och resursinventering samt en presentation av svensk och internationell forskning om könsstympning. Enligt uppgift från NCK kommer översikten att presenteras . Enligt uppgift från pågår inget speciellt projekt inom som är inriktat på kvinnlig könsstympning. bevakar och ansvarar emellertid för att arbeta vidare med frågan om könsstympning utifrån handlingsplanen5[ Nationell handlingsplan mot kvinnlig könsstympning presenterades av regeringen .] och utifrån det generella ansvar myndigheten har för att förebygga att barn riskerar att fara illa. webbplats, som uppdateras vid behov, har information om könsstympning och besöks av professionella inom , skolan, hälso- och sjukvården och polisen som söker information och litteratur. I regeringens faktapromemoria 2010/11:FPM14 Strategi för jämställdhet 20102015 (KOM(2010) 491) behandlas kommissionens meddelande om en strategi för jämställdhet av . Strategin bygger vidare på färdplanen för jämställdhet 20062010 och den europeiska pakten för jämställdhet. I strategin ingår åtgärder på sex prioriterade områden som fastställdes i kvinnostadgan. Åtgärdsförslagen omfattar både jämställdhetsintegrering och särskilda åtgärder. Ett av de sex prioriterade områdena är värdighet, integritet och ett slut på könsbaserat våld. Inom detta område kommer kommissionen, enligt faktapromemorian, att anta en EU-strategi för att bekämpa våld mot kvinnor med särskilt fokus på att bekämpa kvinnlig könsstympning samt genomföra en EU-omfattande informationskampanj om våld mot kvinnor. Utskottet konstaterar att har ett generellt ansvar för att förebygga att barn far illa liksom ett specifikt ansvar för att arbeta vidare med frågan om könsstympning utifrån handlingsplanen mot könsstympning. Något initiativ från är inte nödvändigt. Motion Ju287 (KD) yrkande 6 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om införande av en åldersgräns för omskärelse av pojkar. Jämför reservation 26 (SD) och särskilt yttrande 1 (V). I motion So489 av och (M) begärs ett tillkännagivande om omskärelse av pojkar. Motionärerna anför bl.a. att ett ingrepp utan medicinsk indikation men med risker för oåterkallelig skada inte ska påtvingas någon som inte är myndig. I motion So546 av de (M) begärs ett tillkännagivande om att man bör införa en åldersgräns för manlig omskärelse som inte är medicinskt motiverad. Lagen (2001:499) om omskärelse av pojkar tillämpas på omskärelse av pojkar . Enligt lagen får omskärelse av pojkar utföras endast av en legitimerad läkare eller av den som har särskilt tillstånd att utföra omskärelse av pojkar. Enligt 3 § får omskärelse utföras på begäran eller efter medgivande av pojkens vårdnadshavare och efter att vårdnadshavarna har informerats om vad ingreppet innebär. Vidare ska sådan information också ges till pojken, om han har uppnått den ålder och mognad som krävs för att förstå informationen. Pojkens inställning till ingreppet ska så långt möjligt klarläggas. Ett ingrepp får inte utföras mot en pojkes vilja. Syftet med lagen är att förebygga att ingrepp sker på ett sätt som skadar pojkarnas hälsa. behandling och pågående arbete m.m. Utskottet behandlade senast motionsyrkanden om omskärelse av pojkar i betänkande 2009/10:SoU11 Hälso- och sjukvårdsfrågor som godkändes av . Utskottet uttalade följande (s. 54): Utskottet konstaterar att omskärelse av pojkar enligt lagen (2001:499) om omskärelse av pojkar är tillåten i . I enlighet med och i likhet med regeringen anser utskottet att det är viktigt att förhindra att barn far illa. Utskottet ser därför positivt på att regeringen löpande följer frågan. Mot bakgrund av det arbete som pågår inom Kommuner och Landsting bör inte ta något initiativ i denna fråga. Motionerna [] avstyrks. I syfte att förhindra att pojkar omskärs av obehöriga beslutade förbundsstyrelsen i Kommuner och Landsting (SKL) att godkänna en rekommendation om att varje landsting, senast fr.o.m. , ska erbjuda omskärelse på ickemedicinska grunder till de pojkar som är bosatta inom samt att i en skrivelse till landstingen, regionerna och rekommendera dem att godkänna och tillämpa rekommendationen. Av samma beslut framgår att SKL kommer att följa landstingens tillämpning av rekommendationen och att en del i uppföljningen är att landstingen och regionerna inkommer till förbundet med sina beslut om att godkänna och tillämpa rekommendationen. Det framgår vidare att förbundet närmare kommer att följa hur de enskilda landstingen tillhandahåller omskärelse på ickemedicinska grunder till pojkar och vilka avgifter som tillämpas. Av en sammanställning från SKL som presenterades för SKL:s sjukvårdsdelegation framgår att 16 av 21 landsting erbjuder omskärelse på ickemedicinska grunder och att de 5 landsting som inte ger ett sådant erbjudande är , , , och . Det framgår vidare att avgifterna för ingreppet varierar, från i till i . Syftet med lagen (2001:499) om omskärelse av pojkar är att förebygga att ingrepp sker på ett sätt som skadar pojkarnas hälsa. I samma syfte beslutade Kommuner och Landsting att rekommendera att alla landsting ska erbjuda omskärelse, även om det inte är medicinskt motiverat. Utskottet anser att det är viktigt att förhindra att barn far illa och välkomnar åtgärder som förhindrar att så sker. Utskottet anser inte att bör ta något initiativ på området. Motionerna So489 (M) och So546 (M) avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om speciallivsmedel. Jämför reservation 27 (S). I motion So383 av och (S) begärs ett tillkännagivande om en nationell plan för att alla med glutenintolerans ska få samma möjligheter till behandling, oavsett var i landet de bor. Motionärerna anför bl.a. att för att det inte ska bero på i vilken del av landet eller i vilket landsting eller region man bor bör man från nationell nivå se till att alla får samma behandling och ersättning. I motion So303 av (FP) begärs ett tillkännagivande om speciallivsmedel. Den mat som de mag- och tarmsjuka måste äta är enligt motionären den medicin som behövs. Att även dessa grupper ska få subventionerade mediciner, liksom övriga sjuka, är en självklarhet. Enligt 20 § lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner har, om regeringen föreskriver det, den som är rätt till reducering av sina kostnader för inköp av sådana av läkare förskrivna livsmedel som avses i 20 § livsmedelslagen (1971:511) med det belopp som vid varje inköpstillfälle överstiger . Enligt 6 § förordningen (2002:687) om läkemedelsförmåner m.m. gäller den nedsättning av priset på vissa livsmedel som föreskrivs i 20 § lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m. när ett barn lider av någon av de sjukdomar som anges i bilagan till förordningen. ska, enligt 6 § 2 st. samma förordning, upprätta en förteckning över de livsmedel som omfattas av prisnedsättningen. Denna förteckning finns i bilagan till föreskrifter (LVFS 1997:13) om förskrivning av vissa livsmedel. För personer kan landstingen, på frivillig basis, erbjuda landstingssubventioner. Subventionssystemen skiljer sig således åt mellan landstingen när det gäller glutenintolerans hos personer . Motionsyrkanden om speciallivsmedel behandlades av socialutskottet senast i betänkande 2009/10:SoU1 Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg (s. 21). Utskottet anförde då följande: Motionsyrkanden om speciallivsmedel behandlades av socialutskottet senast i bet. 2008/09:SoU1 Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg m.m. (prop. 2008/09:1, rskr. 2008/09:127128). Utskottet ansåg då att inte borde ta något initiativ. Yrkandena avstyrktes (ingen reservation). Av regleringsbrev framgår att verket ska uppdatera innehållet i bilagan till föreskrifter (LVFS 1997:13) om förskrivning av vissa livsmedel. Syftet är att förteckningen över livsmedel för särskilda näringsändamål, vilka får lämnas ut till nedsatt pris till den som är vid vissa av regeringen fastställda sjukdomar, ska göras aktuell. meddelades att förteckningen i föreskrift om förskrivning av vissa livsmedel reviderats efter samråd med . Bilagan till föreskriften (LVFS 1997:13), med förteckningen över livsmedel som får lämnas ut till nedsatt pris vid vissa av regeringen fastställda sjukdomar, har reviderats genom LVFS 2009:7. Både nya produkter och nya varianter av tidigare inkluderade livsmedel har tillkommit på listan. Motionsyrkanden om speciallivsmedel behandlades av socialutskottet även i betänkande 2006/07:SoU8 Hälso- och sjukvårdsfrågor (s. 58 f.). Utskottet anförde då följande: Frågan om hur ett förmånssystem för dem som av medicinska skäl är beroende av speciallivsmedel ska utformas har under en lång följd av år och i olika sammanhang varit föremål för översyn av kommittéer och utredningar. Detta till trots har inte något väl fungerande och rättvist system presenterats. Dagens system är orättvist och innefattar, enligt utskottets mening, ekonomiska orimligheter i olika avseenden. riktade 2005 ett tillkännagivande till den tidigare regeringen om att återkomma till med förslag till nytt förmånssystem som åtgärdar de brister som det nuvarande systemet har. En påminnelse om detta tillkännagivande riktades till regeringen . Utskottet vill åter betona att det är angeläget att regeringen återkommer till i denna fråga. Då ett förändrat system skulle medföra betydande kostnader, utgår utskottet från att frågan prövas vid kommande budgetarbete. Motionerna [] avstyrks i den mån de inte är tillgodosedda med det anförda (res. besvarade socialminister en skriftlig fråga om ekonomiskt stöd för glutenfri kost (fr. 2009/10:1021): har frågat mig om jag kommer att verka för att det införs en nationell ersättning till personer med glutenintolerans celiaki eller om det även fortsättningsvis kommer att bero på vilket landsting man bor i för att få ekonomiskt stöd för merkostnaderna för den glutenfria kosten. har barn och unga upp till möjlighet att via livsmedelsanvisning få subventionerad specialkost och näringslösningar. Livsmedlen hämtas ut på apotek. Egenavgiften är vid varje inköpstillfälle och det som skrivs ut avser att täcka behovet . Speciallivsmedel kan även förskrivas på licens genom försorg när det gäller andra sjukdomar än de som omfattas av förordningen om läkemedelsförmåner. Barn och unga garanteras således att vid behov få speciallivsmedel till mycket rimliga kostnader. Detta är oerhört viktigt. För personer kan landstingen, på frivillig basis, erbjuda landstingssubventioner. Precis som påtalar skiljer sig subventionssystemet mellan landstingen åt för vuxna med glutenintolerans. Regeringen är medveten om att det finns viss problematik när det gäller subventioneringen av speciallivsmedel. Frågan huruvida subventionssystemet eventuellt ska förändras bereds fortsatt inom . Enligt uppgift från () bereds frågan huruvida subventionssystemet eventuellt ska förändras fortsatt inom . Frågan om hur ett förmånssystem för dem som av medicinska skäl är beroende av speciallivsmedel ska utformas har under en lång följd av år och i olika sammanhang varit föremål för översyn av kommittéer och utredningar. beslutade om ett tillkännagivande om att regeringen bör ta fram ett förslag till förmånssystem för speciallivsmedel som används av medicinska skäl (bet. 2004/05:SoU10, rskr. 166, 167) Utskottet noterar med tillfredsställelse att frågan om en eventuell förändring av subventionssystemet nu bereds inom . Utskottet ser fram emot att ta del av resultatet av beredningsarbetet. Utskottet, som anser att bör avvakta resultatet av beredningsarbetet, avstyrker motionerna So303 (FP) och So383 (S). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om det statliga tandvårdsstödet, metallrelaterade skador m.m. samt utbildning av tandvårdspersonal. Jämför reservation 28 (S, MP) och särskilt yttrande 2 (V). I motion So202 av (S) begärs ett tillkännagivande om förbättring av den förebyggande tandvården. Stödet till tandvårdsundersökning och annan förebyggande tandvård i den nu gällande tandvårdsreformen är enligt motionären otillräckligt. Det är av yttersta vikt att alla regelbundet har möjlighet att besöka tandvården. I motion So211 av (S) begärs ett tillkännagivande om att inte göra tandvården till en klassfråga. Enligt motionären måste det ske en satsning på bastandvård och förebyggande åtgärder så att kostnaderna för tandvård inte riskerar att öka ytterligare för såväl patienter som samhälle. I motion So447 av m.fl. (S) begärs ett tillkännagivande om tändernas betydelse för hälsan. Enligt motionären är det nu dags att betrakta tänderna som en del av kroppen. Målet måste vara att tandvården görs till en del av den övriga sjukvården och bekostas på samma sätt. I motion So410 av (M) begärs ett tillkännagivande om vikten av en översyn kring det statliga tandvårdsstödet. Ett av målen med det nya statliga tandvårdsstödet var att förenkla vårdgivarens administration. Detta mål har enligt motionären ej uppfyllts. Det bör därför göras en översyn av tandvårdsstödet så att den offentliga och privata tandvården inte drabbas av ökad administration och högre kostnader. I motion So497 av och (KD) begärs ett tillkännagivande om ett rättvist tandvårdsstöd. Motionärerna anför att det finns en detaljbestämmelse i det statliga tandvårdsstödet som gör att patienter som valt abonnemangstandvård missgynnas jämfört med de patienter som betalar tandvård per besök eller behandling. Därför anser motionärerna att lagen om statligt tandvårdsstöd (2008:145), och särskilt 2 kap. 5 §, bör ses över. I motion So417 av och (C) begärs ett tillkännagivande om behovet av att utreda frågan huruvida tandvårdens högkostnadsskydd även bör omfatta tandhygienistens arbete när det finns särskilda medicinska skäl. I motion So416 av och (C) begärs ett tillkännagivande om behovet av att inkludera tandvårdens kostnader i sjukvårdens högkostnadsskydd när det finns särskilda medicinska skäl. I motion So432 av (FP) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att tillförsäkra patienter med amalgamfyllningsproblem lika behandling i hela landet. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att undanröja de låsningar som förhindrar möjligheten att utnyttja högkostnadsskydd vid amalgamsanering. I yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om angelägenheten av att sambandet ohälsakvicksilverexponering för tandvårdspersonal utreds för att de som drabbats ska kunna åberopa arbetsskada. I motion So364 av m.fl. (FP) begärs ett tillkännagivande om behovet av utbildning för tandvårdspersonal för att förebygga och uppmärksamma omsorgsbrist och övergrepp mot barn. Motionärerna anför att tandvårdens viktiga roll för att skydda utsatta barn ska uppmärksammas i det nationella arbete som bedrivs för att förebygga och uppmärksamma omsorgsbrist och övergrepp mot barn. godkände regeringens förslag om ett nytt statligt tandvårdsstöd (prop. 2007/08:49, bet. 2007/08:SoU9, rskr. 2007/08:145). Den nya tandvårdsreformen trädde i kraft och består dels av ett allmänt tandvårdsbidrag i vårdförebyggande syfte, dels ett nytt skydd mot höga kostnader. Regeringens ambition med reformen är att via det allmänna tandvårdsbidraget bibehålla en god tandhälsa hos individer med små tandvårdsbehov samt via högkostnadsskyddet möjliggöra för individer med stora tandvårdsbehov att få tandvård till en rimlig kostnad. Det årliga bidraget på per person kan sparas och ackumuleras och därmed leda till en undersökning som rabatteras med . För åldersgrupperna samt är det årliga bidraget . Enligt gällande mål för tandvården ska det statliga tandvårdsstödet stimulera den vuxna befolkningen till regelbundna tandvårdsbesök i förebyggande syfte möjliggöra att patienterna med de största tandvårdsbehoven får en kostnadseffektiv vård efter vars och ens behov och till en rimlig kostnad. Regeringen tillsatte en arbetsgrupp med uppgift att utforma ett särskilt stöd för personer som till följd av sjukdom eller funktionshinder har ett ökat behov av tandvård. Målgrupperna för uppdraget är t.ex. personer med svårinställd diabetes, inflammatoriska mag- och tarmsjukdomar, neurologiska skador och sjukdomar, personer som är immunsupprimerade samt psykiskt funktionshindrade personer. Läkemedelsbehandling kan också påverka tandhälsan negativt. presenterade arbetsgruppen sina förslag i departementspromemorian Friskare tänder till rimliga kostnader även för personer med sjukdom och funktionsnedsättning (Ds 2010:42). För att möta de olika behoven föreslår arbetsgruppen ett tvådelat selektivt stöd. Den första delen består av ett särskilt tandvårdsbidrag inom ramen för det statliga tandvårdsstödet knutet till betalning av förebyggande tandvårdsåtgärder. Bidraget riktas till den stora gruppen personer som får ökad risk för försämrad tandhälsa på grund av sjukdom eller funktionsnedsättning och där risken kan minskas genom förebyggande tandvård. Syftet är att bidraget ska uppmuntra till förebyggande tandvård och egenansvar. Den andra delen av det selektiva stödet innebär att personer som får stora tandvårdsbehov som följd av långvarig sjukdom och funktionsnedsättning och där förebyggande tandvård inte är tillräckligt ska få sina behov tillgodosedda genom tandvård till hälso- och sjukvårdsavgift. Målet med stödet är att undanröja ekonomiska hinder för att dessa utsatta personer ska få sina tandvårdsbehov tillgodosedda. Arbetsgruppen föreslår att reformen träder i kraft , och kostnaderna beräknas uppgå till högst per helt år. är det s.k. tandhälsoregistret under uppbyggnad hos . kommer detta att kunna svara på frågor som hur tandhälsan utvecklas över tiden, vilka samband som finns mellan oral hälsa och sjukdomar som diabetes och hjärt- och kärlsjukdomar, hur läkemedel påverkar muntorrhet och karies samt om det finns regionala, socioekonomiska och demografiska skillnader i tandhälsa. har regeringens uppdrag att utarbeta nationella riktlinjer och kvalitetsindikatorer för tandvården. En preliminär version av Nationella riktlinjer för vuxentandvård presenterades . I dessa ges rekommendationer inom sju områden: patientundervisning, karies, parodontit, endodonti, bettfysiologi, ortodonti samt protetik. Den slutliga versionen beräknas vara klar . har regeringens uppdrag att fördela medel till kunskapsutveckling och metodutveckling samt att förbättra diagnostik, behandling och bemötande av patienter vars hälsoproblem förknippas med amalgam eller andra dentala material. för dentala material (KDM) inom sammanställer och sprider vetenskapligt baserad kunskap om dentala materials egenskaper och användning till tandvården och sjukvården. De kunskapsöversikter som KDM tagit fram finns bl.a. på centrumets webbplats (). Regeringen gav 2008 i uppdrag att samordna ett utvärderingsprogram för reformeringen av det statliga tandvårdsstödet. Utvärderingen ska i ett första steg gälla prisutveckling, besöksfrekvens, effekterna av skyddet mot höga kostnader samt en särskild utvärdering av implantatbehandlingar. I ett andra steg ska en utvärdering av olika ersättningsformer inom tandvården genomföras. lämnade en delrapport i vilken det bl.a. konstateras att en majoritet av patienterna med låg tandvårdskonsumtion har fått lägre kostnader . En andra delrapport lämnades ; uppdraget ska slutredovisas . har startat en elektronisk prisjämförelsetjänst för att på ett enklare sätt möjliggöra jämförelser av olika vårdgivares priser. SKL har startat en tandvårdsrådgivningstjänst på Internet som nås via Sjukvårdsrådgivningens webbplats (). lämnade regeringen ett uppdrag till SKL att i en förstudie klarlägga förutsättningarna för att integrera elektroniska prisjämförelsetjänst med Sjukvårdsrådgivningens tandvårdsrådgivningstjänst. Förstudien redovisades av (f.d. ) och visade att den nuvarande lösningen hade omfattande utvecklingsbehov och att det fanns flera synergieffekter med att flytta prisjämförelsetjänsten från till . Tjänsten kan bl.a. integreras med övrig tandvårdsinformation och frågetjänst på . Regeringen gav i uppdrag att betala ut medel till SKL för att myndigheten i enlighet med förstudien skulle utveckla en prisjämförelsetjänst för tandvård. Tjänsten ska vara leveransklar . presenterade barnombudsmannen (BO) en kartläggning av tandvårdens erfarenhet av att möta barn som far illa på olika sätt och vilken beredskap som finns på klinikerna för att hantera sådana situationer (rapporterar [BR2010:02] Tandvården och barn som far illa). Kartläggningen visar på stora skillnader mellan olika landsting när det gäller hur många kliniker som gjort orosanmälningar till . Klinikerna kontaktar endast undantagsvis när ett barn trots upprepade kallelser uteblir helt från tandvårdsbesök. En majoritet av klinikcheferna bedömer att deras personal har behov av ytterligare stöd för att kunna agera när de möter barn som de misstänker har blivit utsatta för våld och övergrepp, omsorgssvikt eller dental försummelse. begärde barnombudsmannen i en skrivelse (dnr 9.2:1122/10) till statsrådet bl.a. att lagstiftaren skulle förtydliga 14 kap. 1 § socialtjänstlagen så att det uttryckligen framgår att tandvården omfattas av bestämmelsen samt att regeringen i högskoleförordningen skulle införa en bestämmelse om att det för läkar-, tandläkar- och sjuksköterskeexamen krävs att studenten har kunskap om hur man upptäcker barn som far illa. Den tandvårdsreform som regeringen genomförde 2008 har inneburit att tandvården dels blivit mer tillgänglig för personer med stora tandvårdsbehov, dels mer jämlik. Syftet med det nya skyddet mot höga kostnader är att personer med stora behov inte ska avstå från tandvård av ekonomiska skäl.