bet · GY01SoU11 · 2011-03-08 00:00:00 — Enligt rapporten är kunskapsunderlagen knapphändiga och inte tillräckliga för att prioritera olika metoder eller arbetssätt men de visar att ett bra föräldrastöd är en grundläggande förutsättning för att övriga insatser till barnet ska fungera. Rapporten redovisar i viss utsträckning vilka insatser som fungerar bra, men fokuserar främst på insatser som behöver förstärkas eller tillskapas. Även föräldrastödets relation till de nationella handikappolitiska målen bättre tillgänglighet, ökat samhällsdeltagande och jämlika levnadsförhållanden undersöks. Motionsyrkanden om en översyn av statsbidragen till handikapporganisationer behandlades av utskottet i betänkande 2010/11:SoU1 Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg (prop. 2010/11:1, rskr. 2010/11:124 och 125). Utskottet uttalade då följande (s. 34 f., 1 reservation S + MP + V): I FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning slås det fast att personer med en funktionsnedsättning och deras organisationer aktivt ska involveras i beslutsprocesser som rör statens åtgärder i syfte att genomföra de rättigheter som slås fast i konventionen (art. 4). Det är enligt utskottet angeläget att handikapporganisationerna ges goda förutsättningar att bedriva sin verksamhet. Regeringens handikappdelegation är ett viktigt led i genomförandet av funktionshinderspolitiken. Vidare konstaterar utskottet att regeringen beslutade om ändrade regler i förordningen (2000:7) om statsbidrag till handikapporganisationer. Genom ändringarna infördes bl.a. en möjlighet att i vissa fall ge reducerade bidrag till organisationer som inte fått bidraget året före ansökan eller som inte uppfyller kraven på att ha verkat , vara riksomfattande och ha minst 500 medlemmar. Ändringarna trädde i kraft och hade effekt fr.o.m. . Utskottet vidhåller att det är för tidigt att göra en uppföljning av effekterna av de ändrade statsbidragsreglerna. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att något initiativ inte bör tas med anledning av motionerna ... Motionerna avstyrks. Av regleringsbrevet för avseende Myndigheten för handikappolitisk samordning framgår att Handisam har i uppdrag att göra en sammanställning av den kunskap som finns om effektiva metoder att arbeta med attitydförändringar inom arbetsmarknadsområdet. Utifrån sammanställningens resultat ska Handisam sedan ta fram och sprida information på lämpligt sätt. Uppdraget ska bedrivas i samverkan med relevanta myndigheter och efter samråd med arbetsmarknadens parter och berörda handikapporganisationer. Uppdraget ska redovisas (S2010/9174/SK). Handisam fick 2009 i uppdrag att i nära samarbete med Nationell Samverkan för Psykisk Hälsa (NSPH) utforma och driva ett riksomfattande program för att öka kunskapen om och förändra attityder till personer med psykisk sjukdom och psykisk funktionsnedsättning. Handisam skulle enligt uppdraget redovisa programmet för Attityduppdraget till regeringen och därefter påbörja arbetet med att genomföra programmet. Handisam ska därefter fortlöpande informera regeringen om uppdraget och hur det fortskrider. Lägesrapporter ska lämnas och . En uppföljning och effektutvärdering ska redovisas till regeringen (S2006/9394/HS). I Handisams delrapport för redovisas arbetet från den första delen av programmet. genomfördes den första av fyra planerade mediekampanjer. Utvärderingen av kampanjen visar enligt rapporten att fyra av tio har uppmärksammat kommunikationen och att man uppfattar budskapet som angeläget. I förarbetet till programmet ska Handisam och NSPH bl.a. genom en befolkningsstudie undersöka och analysera attityder, kunskap och beteenden bland allmänheten om personer med psykisk sjukdom och psykisk funktionsnedsättning. publicerades rapporten attityder, kunskap, beteende. En jämförande befolkningsundersökning 20092010. Rapporten fokuserar på förändringar 20092010 av attityder, kunskaper och förväntade beteenden i de län som utgjort Hjärnkolls kampanjlän. Resultaten visar att det finns vissa positiva förändringar i kampanjlänen, framför allt vad gäller attityder som berör social distans. Ett motionsyrkande om en nationell informationskampanj behandlades av utskottet i betänkande 2009/10:SoU1 Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg m.m. (prop. 2009/10:1, rskr. 2009/10:131). Utskottet uttalade då följande (s. 78, ingen reservation): arbetar () med frågor om diskriminering inom de områden som tidigare handlades av JämO, DO, HO och HomO. Utskottet kan konstatera att det i DO:s uppdrag ingår att sprida kunskap och information om förbuden mot diskriminering, både till dem som riskerar att diskriminera och till dem som riskerar att diskrimineras; se . Utskottet anser därför att något initiativ inte behöver tas och avstyrker motion De nationella målen för funktionshinderspolitiken är en samhällsgemenskap med mångfald som grund att samhället utformas så att människor med funktionsnedsättning i alla åldrar blir fullt delaktiga i samhällslivet jämlikhet i levnadsvillkor för flickor och pojkar, kvinnor och män med funktionshinder. För att nå målen för politiken ska det funktionshinderspolitiska arbetet särskilt inriktas på att identifiera och undanröja hinder för full delaktighet i samhället för människor med funktionshinder att förebygga och bekämpa diskriminering mot personer med funktionshinder att ge barn, ungdomar och vuxna med funktionshinder förutsättningar för självständighet och självbestämmande. Genom ratificering av FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning har funktionshinderspolitiken fått en tydligare grund. Utskottet konstaterar att första rapport om hur efterlever konventionen har överlämnats. Syftet med rapporten är att beskriva hur mänskliga rättigheter främjas och skyddas i med fokus på personer med funktionsnedsättning. I rapporten redogörs för de åtgärder som vidtagits och för de utmaningar som identifierats för att klargöra hur svensk lagstiftning och övriga förhållanden i ställer sig till konventionen. Utskottet anser inte att bör ta något initiativ med anledning av motionerna So288 (FP), So470 (S) yrkandena 1 och 3 samt So577 (V). Utskottet konstaterar att utvecklingen på det funktionshinderspolitiska området har gått framåt . Regeringen lämnade skrivelsen Uppföljning av den nationella handlingsplanen för handikappolitiken och grunden för en strategi framåt till . Utskottet vidhåller att arbetet med handlingsplanen etablerat en grund för politiken på området och att tillgängligheten för personer med funktionsnedsättning förbättrats inom flertalet sektorer i samhället. återstår arbete innan personer med funktionsnedsättning kan delta i samhällets alla delar på jämlika villkor. För att konkretisera de övergripande målen för funktionshinderspolitiken och de inriktningsmål som angetts i skrivelsen till kommer regeringen enligt uppgift att fastställa en ny strategi för funktionshinderspolitiken som sträcker sig . Strategin ska beskriva de delmål som utformats för genomförandet inom berörda utgiftsområden och en plan för hur dessa ska följas upp. bör inte ta något initiativ. Motionerna So233 (S), So297 (S), So374 (S) och So409 (M) yrkande 1 avstyrks därför. Mot bakgrund av vad utskottet anfört avstyrks även motionerna So409 (M) yrkande 2, So485 (KD) yrkande 2 och So543 (MP) yrkande 6. Utskottet välkomnar planerna på fastställande av en ny strategi för funktionshinderspolitiken. Inför den nya strategin har regeringen beslutat om olika uppdrag för att få ett tillförlitligt underlag. Här kan nämnas uppdrag att ta fram underlag för statistik om barn och unga med funktionsnedsättning och Handisams uppdrag att ta fram en undersökningspanel gällande personer med funktionsnedsättning och utbetalning av medel. Resultaten av uppdragen kommer att utgöra ett viktigt underlag för det framtida arbetet inom området. Utskottet ser också fram emot resultatet av det arbete för ökad tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning som pågår i olika län och vill även lyfta fram Handisams arbete med tillgänglighet och information, t.ex. arbetet med Öppna jämförelser. Utskottet noterar med tillfredsställelse den förändring som skett i kommunerna när det gäller tillträde för service- och signalhundar i offentliga miljöer. Mot bakgrund av det arbete som pågår anser utskottet inte att bör ta några initiativ med anledning av motionerna So205 (KD), So250 (M), So287 (FP) yrkande 2, So456 (S), So485 (KD) yrkande 1 och So592 (V) yrkandena 1 och 3. Det är viktigt att samhällets resurser används på ett sammanhållet sätt och är tillgängliga. När det gäller frågan om koordinatorer för familjer med barn med funktionsnedsättning noterar utskottet att för familjer där barn eller vårdnadshavare har en funktionsnedsättning lämnades . Rapporten visar att ett bra föräldrastöd är en grundläggande förutsättning för att övriga insatser till barnet ska fungera. Enligt uppgift bereds rapporten inom . Utskottet välkomnar detta och anser att resultatet av det pågående arbetet bör avvaktas. Motionen So536 (S) avstyrks. Frågan om en översyn av statsbidragen till handikapporganisationer har behandlats av utskottet i betänkandet Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg (2010/11:SoU1). Utskottet vidhåller tidigare bedömning att det är för tidigt att göra en uppföljning av effekterna av de ändrade statsbidragsreglerna. Något initiativ bör inte tas med anledning av motionen. Motionen So455 (S) avstyrks. Arbetet med att öka kunskapen om och förändra attityder kring funktionsnedsättning är mycket angeläget, och utskottet välkomnar därför de uppdrag som regeringen har gett till Handisam. Mot bakgrund av det arbete som pågår på detta område anser utskottet inte att bör ta några initiativ med anledning av motionerna So287 (FP) yrkande 4 och So543 (MP) yrkande 7. Stöd till personer med funktionsnedsättning Utskottets förslag i korthet avslår motioner om behovsbedömning vid personlig assistans, behov av mer än en personlig assistent , åldersgräns för personlig assistans, personlig assistans under skoltid, personlig assistans vid sjukhusvistelse, kostnadsansvar för personlig assistans, kvalitetssäkring av personliga assistenter, ledsagarservice enligt LSS, boende enligt LSS, daglig verksamhet m.m. och ny LSS-utredning. Jämför reservationerna 7 (MP), 8 (V), 9 (MP), 10 (MP, V), 11 (S, MP, V), 12 (V) och 13 (MP) samt särskilda yttrandena 1 (S), 2 (S), 3 (S) och 4 (V). Behovsbedömning vid personlig assistans I motion So587 av m.fl. (V) framförs att ska begära att regeringen skyndsamt lägger fram förslag till ändring av 9 a § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, så att ursprungsintentionerna i LSS om möjligheten att leva ett liv som andra uppfylls. I motion So214 av (S) begärs ett tillkännagivande om behovet av att se över reglerna som tillämpas vid prövning av rätten till personlig assistans. I motion So221 av (S) begärs ett tillkännagivande om att den personliga assistansen måste tryggas. I motion So558 av och (båda MP) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om behovsbedömningsinstrument för personlig assistans. Behov av mer än en personlig assistent I motion So558 av och (båda MP) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om dubbel assistans. Åldersgräns för personlig assistans I motion So373 av m.fl. (S) begärs ett tillkännagivande om personlig assistans efter . I motion So224 av och (båda S) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att ingen åldersgräns bör införas i lagen. Personlig assistans under skoltid I motion So534 av (S) begärs ett tillkännagivande om möjlighet till personlig assistans även i skolan under hela skoldagen. Personlig assistans vid sjukhusvistelse I motion So558 av och (båda MP) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om regler för assistans under sjukhusvistelse. Kostnadsansvar för personlig assistans I motion So292 av i (S) begärs ett tillkännagivande om att om ansvaret för personer i behov av stöd och assistans genom avtal överlämnats till en privat anordnare så bör också ansvaret för insatserna fullt ut och hela deras kostnader falla på den som kommunen eller slutit avtal med. Kvalitetssäkring av personliga assistenter I motion So526 av och (båda M) begärs ett tillkännagivande om att kvalitetssäkra personliga assistenter. I motion So224 av och (båda S) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att ett förtydligande bör införas i lagen, där det framgår att gravt synskadade personer kan tillhöra personkrets 3. Liknande yrkanden finns i motion So375 av (S) yrkande 1, i motion So547 av de (M) och i motion So290 av (FP). I motion So579 av m.fl. (V) begärs ett tillkännagivande om orimligt höga hyror vid beslut om boende enligt LSS. I motion So240 av (S) begärs ett tillkännagivande om funktionshindrade ungdomars möjlighet att själva välja var de ska bo den dag de flyttar till ett eget boende. I motion So210 av (S) begärs ett tillkännagivande om en översyn av reglerna så att unga med funktionsnedsättning får rätt till en meningsfull sysselsättning. I motion So302 av Finn och (båda M) begärs ett tillkännagivande om ett förtydligande i LSS-lagstiftningen om arbetsträning för funktionshindrade. I motion So287 av (FP) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att verka för att införa daglig sysselsättning för personkrets 3 enligt LSS, såväl för personer med psykisk funktionsnedsättning som t.ex. personer med rörelsefunktionsnedsättning. Liknande yrkanden finns i motion So558 av och (båda MP) yrkande 4 och i motion So226 av (FP). I motion So402 av (KD) begärs ett tillkännagivande om att tillsätta en kompletterande LSS-utredning för att lösa de frågor som återstår efter SOU 2008:77. Personkretsen i LSS framgår av 1 § och utgörs av tre grupper: Personer med utvecklingsstörning, autism eller autismliknande tillstånd. Personer med betydande och bestående begåvningsmässigt funktionshinder efter hjärnskada i vuxen ålder föranledd av yttre våld eller kroppslig sjukdom. Personer med andra varaktiga fysiska eller psykiska funktionshinder som uppenbart inte beror på normalt åldrande, om de är stora och förorsakar betydande svårigheter i den dagliga livsföringen och därmed ett omfattande behov av stöd eller service. De tio insatser som enligt 9 § LSS kan beviljas är: Rådgivning och annat personligt stöd som ställer krav på särskild kunskap om problem och livsbetingelser för människor med stora och varaktiga funktionshinder. Biträde av personlig assistent eller ekonomiskt stöd till skäliga kostnader för sådan assistans, till den del behovet av stöd inte täcks av beviljade assistanstimmar enligt 51 kap. socialförsäkringsbalken. Biträde av kontaktperson. Avlösarservice i hemmet. Korttidsvistelse utanför det egna hemmet. Korttidstillsyn för skolungdom utanför det egna hemmet i anslutning till skoldagen samt under lov. Boende i familjehem eller bostad med särskild service för barn eller ungdomar som behöver bo utanför föräldrahemmet. Bostad med särskild service för vuxna eller annan särskilt anpassad bostad för vuxna. Daglig verksamhet för personer som saknar förvärvsarbete och inte utbildar sig. Personer som anges i 1 § har rätt till insatser i form av särskilt stöd och särskild service enligt 9 § 19, om de behöver sådan hjälp i sin livsföring och om deras behov inte tillgodoses på annat sätt. Personer som anges i 1 § 1 och 2 har, under samma förutsättningar, även rätt till insatser enligt 9 § 10 (7 § första stycket). Landstingen ansvarar i huvudsak för insatser enligt punkt 1 och kommunerna för insatser enligt punkterna 210 (2 §). När åtgärder rör barn ska barnets bästa särskilt beaktas (6 a §). Enligt 5 kap. 7 § socialtjänstlagen (2001:453) ska socialnämnden verka för att människor som av fysiska, psykiska eller andra skäl möter betydande svårigheter i sin livsföring får möjlighet att delta i samhällets gemenskap och att leva som andra. ska medverka till att den enskilde får en meningsfull sysselsättning och får bo på ett sätt som är anpassat efter hans eller hennes behov av särskilt stöd. Kommunen ska vidare inrätta bostäder med särskild service för dem som till följd av sådana svårigheter som avses i första stycket behöver ett sådant boende. Med personlig assistans enligt 9 § 2 avses personligt utformat stöd som ges av ett begränsat antal personer åt den som på grund av stora och varaktiga funktionshinder behöver hjälp med sin personliga hygien, måltider, att klä av och på sig, att kommunicera med andra eller annan hjälp som förutsätter ingående kunskaper om den funktionshindrade (grundläggande behov) (9 a § första stycket LSS). Den som har behov av personlig assistans för sina grundläggande behov har även rätt till insats enligt 9 § 2 för andra personliga behov om behoven inte tillgodoses på annat sätt (9 a § andra stycket LSS). Den som har behov av mer än en personlig assistent har rätt till två eller flera assistenter endast om möjligheterna att få bidrag enligt lagen (1992:1574) om bostadsanpassningsbidrag m.m., eller hjälpmedel enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), har utretts (9 a § fjärde stycket LSS). Insatser enligt 9 § 2 avser tid efter det att den insatsberättigade har fyllt endast om insatsen har beviljats innan han eller hon har fyllt , eller ansökan om sådan insats inkommer till kommunen senast dagen före 65-årsdagen och därefter blir beviljad. Insatser enligt 9 § 2 får dock inte utökas efter det att den insatsberättigade har fyllt (9 b § LSS). En enskild person får inte utan tillstånd av yrkesmässigt bedriva verksamhet med personlig assistans som avses i 9 § 2 eller sådan verksamhet som avses i 9 § 610. Kommun och landsting som driver verksamhet som avses i 9 § 610 ska anmäla denna verksamhet till innan verksamheten påbörjas. Den som har beviljats ekonomiskt stöd för personlig assistans enligt 9 § 2 eller assistansersättning enligt 51 kap. socialförsäkringsbalken, och som har anställt någon för sådan personlig assistans, ska göra en anmälan till innan assistenten påbörjar sitt arbete (23 § LSS). Assistansersättning regleras i 51 kap. socialförsäkringsbalken (2010:110). En försäkrad som omfattas av 1 § LSS kan för sin dagliga livsföring få assistansersättning för kostnader för sådan personlig assistans som avses i 9 a § samma lag (2 §). För rätt till assistansersättning krävs att den försäkrade behöver personlig assistans i genomsnitt för sådana grundläggande behov som avses i 9 a § LSS (3 §). Av 9 § 3 LSS framgår att med insatser för särskilt stöd och service enligt lagen avses ledsagarservice. Av 2 § andra stycket följer att varje kommun ska svara för insatsen ledsagarservice. I proposition 1992/93:159 (s. 178) om stöd och service till vissa funktionshindrade sägs att avsikten med insatsen ledsagarservice är att den enskilde ska få hjälp med att komma ut bland andra människor, exempelvis genom ledsagning för besök hos vänner eller vid deltagande i kulturlivet. Ledsagarservicen syftar till att bryta den isolering som ofta blir följden av ett omfattande funktionshinder. Insatsen bör ha karaktären av personlig service och anpassas efter de individuella behoven. Olika insatsers innehåll och gränser enligt 9 § LSS har preciserats i ett antal regeringsrätts- och kammarrättsavgöranden, bl.a. ledsagarservice. I 9 § LSS regleras de olika boendeinsatser som ges enligt lagen, nämligen boende i familjehem eller bostad med särskild service för barn eller ungdomar som behöver bo utanför föräldrahemmet (9 § 8) och bostad med särskild service för vuxna eller annan särskilt anpassad bostad för vuxna (9 § 9). Av 2 § andra stycket följer att varje kommun ska svara för dessa insatser. I 9 c § andra meningen LSS anges att det i insatserna bostad med särskild service för barn och ungdomar samt bostad med särskild service för vuxna också ingår fritidsverksamhet och kulturella aktiviteter. Frågan om en enhetlig modell för bedömning av andra personliga behov m.m. när det gäller personlig assistans behandlades av utskottet i betänkande 2009/10:SoU21 Personlig assistans och andra insatser åtgärder för ökad kvalitet och trygghet (prop. 2009/10:176, rskr. 2009/10:300). Utskottet uttalade då följande (s. 18 f., ingen reservation): Assistansreformen har inneburit ökad valfrihet, större inflytande och bättre livskvalitet för många personer med svåra funktionsnedsättningar. Lagen trädde i kraft , och det finns samma grundläggande skäl till att reglera rättigheter till stöd och service för vissa personer med funktionsnedsättningar som när LSS tillkom. Ytterst handlar det om att tillförsäkra personer med omfattande och varaktiga stödbehov insatser som de behöver för sitt dagliga liv. Detta kräver ett stabilt och långsiktigt ansvarstagande från samhällets sida. Om denna reglering inte är tillräckligt effektiv, finns det risk för att behoven skulle komma att prioriteras ned. En väl fungerande tillsyn är en del av det ramverk som krävs för att säkerställa att LSS tillämpas så att lagens syften och mål uppnås. Utskottet har som ett led i beredningen av detta ärende haft en intern utfrågning med representanter för åtta olika organisationer. Vid utfrågningen deltog representanter för följande organisationer: Intressegruppen för Assistansberättigade (Ifa), Jämlikhet, Assistans och Gemenskap (JAG), Stiftarna av Independent Living i (STIL), Handikappförbunden (HSO), och Ungdomar (RBU), , Delaktighet Handlingskraft Rörelsefrihet (DHR) och Neurologiskt (). Bland annat på det sättet har utskottet fått del av en oro många funktionshindrade känner för utvecklingen när det gäller behovsbedömningen inför beslut om personlig assistans med statliga medel, liksom inför beslut om omprövning av sådana beslut. har i uppdrag att i samarbete med utarbeta ett vetenskapligt instrument att användas när behov av personlig assistans ska bedömas. Uppdraget ska redovisas . Ett syfte med uppdraget är att åstadkomma högre kvalitet i beslutsfattandet och säkerställa en mer rättssäker hantering av ansökningar om personlig assistans. , överdirektör vid , och , generaldirektör vid , har vid ett besök i utskottet redogjort för hur arbetet med behovsbedömningsinstrumentet fortskrider. Utskottet förutsätter, mot bakgrund av lagens intentioner, dels att siktet är inställt på respekt för den enskilde individen, dels att ett sådant bedömningsinstrument inte kommer att innebära alltför detaljerade eller integritetskränkande moment. Utskottet anser att ett bedömningsinstrument av det slaget kan vara den enskildes verktyg när han eller hon ska få sina behov tillgodosedda. Utskottet har vidare fått veta att regeringen beslutade om ytterligare ett uppdrag till av innebörd att de lokala försäkringscentrens beslut i fråga om personlig assistans ska följas upp. ska rapportera till regeringen hur arbetet med enhetlighet i beslut om personlig assistans utvecklas, såväl när det gäller grundläggande behov som andra personliga behov. Om finner att åtgärder behöver vidtas för att öka rättssäkerheten och enhetligheten i besluten ska förslag till sådana åtgärder lämnas. Uppdraget ska redovisas . Utskottet välkomnar strävandena att åstadkomma ökad enhetlighet och tydlighet i bedömningar och beslut. Utskottet konstaterar att insatser som ges med stöd av LSS ska främja jämlikhet i levnadsvillkor och full delaktighet i samhällslivet samt att målet är att den enskilde får möjlighet att leva som andra. Sådan verksamhet ska vara grundad på respekt för den enskildes självbestämmanderätt och integritet. Utskottet utgår från att regeringen noga följer utvecklingen. Resultatet av de båda uppdragen som ska redovisas respektive bör inte föregripas. Utskottet anser att regeringen, så fort underlag finns, bör återkomma till med en redovisning och vid behov med förslag till åtgärder. Vad utskottet nu anfört bl.a. med anledning av motionerna bör som sin mening ge regeringen till känna. Ett motionsyrkande om behov av mer än en personlig assistent behandlades också av utskottet i det nämnda betänkandet. Utskottet uttalade då följande (s. 21, 1 reservation MP):