· GY01UbU9 · 2011-04-14 13:46:50 — Däremot får de lära sig att skriva cv till jobb som inte finns.Det har i en arbetsmarknadspolitisk utvärdering - jag kommer inte ihåg vad de som har gjort den heter - konstaterats att den här jobbgarantin för unga helt saknar långsiktig effekt. Fyra av tio i jobb- och utvecklingsgarantin har inte fått någon handledning eller coachning. Det är klart att vi inte är nöjda. Det kan vi inte vara.Jag tycker att inlägg andas ett förakt för arbetsmarknadsutbildningar som jag blir bekymrad över. Arbetsmarknadsutbildningar är också vuxenutbildning i allra högsta grad. Man borde se till att ha lite mer arbetsmarknadsutbildningar än vad man har, speciellt i det läge som står inför.Slutligen säger att matchningen fungerar bra. Det kan den väl inte göra när vi har arbetslösa i ? Ja, jobb finns. Det är inte så att det inte finns några jobb. Vi ser hur jobben växer till jättefort. De växer till snabbare i än i nästan alla länder i hela just . Vi ser också hur snabbt arbetslösheten sjunker. Den kommer att sjunka ned mot från en ganska hög nivå under krisen.Detta att arbetslösheten nu sjunker så snabbt visar att matchningen fungerar. De satsningar vi har gjort på att förstärka Arbetsförmedlingen och få dem att jobba på ett annat sätt har just haft som syfte att matchningen ska bli bättre mellan de arbetslösa och företagens behov. Vi ser att det fungerar, eftersom dessa människor får jobb. Om matchningen inte hade fungerat hade de inte fått några jobb. Man har hittat varandra, arbetsgivare och arbetstagare. Det är faktum.Gunilla Svantorp sade att vi behöver mer arbetsmarknadsutbildningar. Det finns faktiskt väldigt mycket arbetsmarknadsutbildning , men det är korta utbildningar som är riktade, där man ser att en person kan få en kort utbildning och att det leder till jobb. Men de långa utbildningarna ska inte ligga under Arbetsförmedlingen. Det skulle göra att man som ett dragspel måste bygga ut när det är dåliga tider och krympa när det är goda tider, och det förstör hela kontinuiteten i utbildningssystemet. Det är mycket bättre att längre utbildningar ligger i det reguljära utbildningssystemet. Då finns det en kontinuitet och en bas som man sedan kan öka och minska. Det fungerar mycket bättre.Vad ska ungdomar göra som inte har fått någon utbildning? Jag skulle vilja vända på frågan: Varför är det så många ungdomar som inte har någon utbildning, som inte har klarat av skolan? Det finns en förklaring, och det är ett stort antal år av misslyckad socialdemokratisk skolpolitik. Det är därför dessa ungdomar finns utanför, och det är därför denna regering lägger så mycket kraft på att få tillbaka ungdomarna in i utbildning som sedan leder vidare till arbete. har ni styrt detta land. Ni kan inte längre hålla på och skälla på oss för det som hände med Socialdemokraterna , för det har gått . får ni faktiskt också börja ta ansvar för den politik som ni har fört under de åren.Ja, vad ska man säga? Om vi nu har ett system som vi har där över 400 000 just nu är arbetslösa, och väldigt många ungdomar, kan man inte bara säga: Ja, så är det. Då måste man göra någonting, speciellt som det gäller bristyrken. Det saknas väldigt mycket yrkesarbetare. Då säger att vi ska satsa på de korta utbildningarna. Men om våra industrier och andra skriker efter yrkesutbildad arbetskraft måste man väl göra någonting för att matcha de som är arbetslösa med yrken som industrin skriker efter och vill ha.Jag kan fortfarande inte förstå hur kan säga att han är nöjd med den matchning som sker. Det finns ingen annan än som är nöjd med den matchningen - det är jag fullständigt övertygad om.Sedan måste jag få ställa ytterligare en fråga. Du sade att det var fler platser i komvux 2006 än det var 2005. Uppfattade jag dig rätt där? I så har du fullständigt fel. Skulle du kunna upprepa det du sade om att ni har skapat fler platser? Det betvivlar jag. Jag tar den sista frågan först. Du missuppfattade det jag sade, . Jag sade att vi har fler personer som studerar på komvux än vad vi hade 2005 och 2006.Du pratade om bristyrken, typ svetsare och liknande. Då är det så att antalet i yrkesutbildningar inom kvalificerad yrkesutbildning och har ökat med över 10 000 personer . Det är där vi har möjligheten att erbjuda de utbildningarna. Dessutom finns det även inom arbetsmarknadspolitiken. Det finns alltså gott om utrymme för detta, och det byggs ut . Kvaliteten är jättebra, och det leder till arbete. Det är precis en sådan åtgärd som behövs i detta läge.Att vi skyller på Socialdemokraterna för en misslyckad skola är inte så konstigt. De ungdomar som gick ut gymnasiet 2010 gick hela sin grundskola under Socialdemokraternas tid vid makten och med socialdemokratisk skolpolitik. Om de har misslyckats i gymnasiet beror det på att de har dåliga grundkunskaper. Ansvaret för det ligger på Socialdemokraterna. Det går aldrig att prata bort det, för det är ett faktum.Det vi gör kommer givetvis att påverka skolan . Men full effekt får det inte förrän de elever som börjar i den nya skolan går ut skolan en gång . Först då får vi full effekt av de reformer vi gör. Vi kommer att se förbättringar hela vägen. Men det är bara att konstatera att det är mycket lång tidshorisont på utbildning. Vuxenutbildning är ett viktigt inslag i vårt utbildningssystem, och det är det vi behandlar i detta betänkande. Det är viktigt för att erbjuda ungdomar som av olika anledningar har lämnat gymnasieskolan att komplettera och få fullständiga betyg men också för att se till att den del av befolkningen som inte har grundskolekompetens får det i bagaget. Dagens arbetsgivare anställer i princip ingen om man inte har grundskole- eller till och med gymnasiekompetens. Det är grundläggande kunskaper i dag.Vuxenutbildningen är viktig också i ett arbetsmarknadsperspektiv. Min uppfattning är att det är en av de mest effektiva insatser som samhället kan erbjuda för att underlätta för personer att komplettera eller sadla om för att öka sin anställningsbarhet.Regeringens satsning som har förlängts även detta år - yrkesvux - är ett positivt tillskott inte minst för dem med svag ställning på arbetsmarknaden. Jag vet också att många kommuner kan erbjuda sina invånare vuxenutbildning just på grund av yrkesvux.Det som bekymrar mig, herr talman, är att många kommuner inte tar sin del av ansvaret utan i stället drar ned på de kommunala insatserna. Det är en olycklig situation. Från sida vill vi att statens och kommunernas insatser ska komplettera varandra, så att inte enskilda personer tvingas avstå eller nekas utbildning.Rätten till vuxenutbildning kommer att omfatta även gymnasial nivå. Det är en väldigt viktig signal: Samhället tar ett större ansvar. Staten och kommunerna tar ett ansvar och måste tillhandahålla och öppna upp utbildningssystemet för vuxenstuderande.Tittar man i olika län i vårt land ser man att utbildningsnivån är väldigt olika. Det är viktigt att vuxenutbildningssystemet bidrar till att höja utbildningsnivån bland våra medborgare.Det finns ett antal utmaningar inom vuxenutbildningen som berörs i utskottets betänkande. Det är behovet av att individualisera vuxenutbildningen ytterligare men också att underlätta en ökad valfrihet och ett utbud för den enskilde. Inom den satsning på vuxenutbildning som kommunerna gör måste det finnas alternativa utförare som kan erbjuda utbildningar med kvalitet och olika pedagogiska upplägg. Det kan vara er frisör som vill läsa matematik A på distans eller på kvällstid och så vidare.Mycket händer inom vuxenutbildningen. Jag kan konstatera att och regeringens satsning på har varit framgångsrik. Vi har med detta kompletterat och mer och mer börjat tillmötesgå de utbildningar som efterfrågas i samhället.Yrkeshögskolans utbildningar får bedrivas enbart om det finns ett faktiskt behov på arbetsmarknaden men också utifrån kvalitetskriterier där man granskar ansökningarna. Finns det ett behov? Står branschen bakom det här avtalet? Uppfyller utbildningsaktörerna kvalitetskriterierna? Då får man bedriva den här typen av utbildning.Utfallet av yrkeshögskoleutbildningarna är att åtta av tio personer har ett arbete till efter avslutade studier. Det är alltså en klok investering att läsa på yrkeshögskolan.En annan utmaning som jag är väldigt angelägen om att vi lyckas med är utbildningen i svenska för invandrare. Sfi har varit ett misslyckat kapitel , med bristande kvalitet, dålig uppföljning, för mycket kollektiva lösningar, för få alternativa utbildningsaktörer och för liten anpassning till den enskildes utbildningsbakgrund.Men jag börjar nu se att allt fler kommuner har börjat individanpassa och gruppera. Vi har studerande som har noll bakgrund, det vill säga de är analfabeter och behöver alfabetiseringskurser i det egna språket för att lära sig svenska. Men vi har också akademiker och personer med yrkesinriktad bakgrund, och vuxenutbildningspolitiken måste anpassas därefter.Detta upplägg kommer att öka kvaliteten men också genomströmningen i sfi-undervisningen. Från sida har vi varit mycket kritiska till att studerande har gått i sfi-undervisning - det kan vara , och jag har träffat personer som har gått i sfi-undervisning eller i alla fall bott i och kanske deltagit i sfi-undervisning i sju - utan att ha lärt sig tillräckligt god svenska. Det är inte acceptabelt.Vi måste erbjuda en bra sfi-undervisning med det arbetsmarknaden behöver: språk och praktik på den svenska arbetsmarknaden för att få det nätverk som behövs för att sedan bygga upp en god framtid.Sfi-undervisningen är med all rätt under lupp. Vi ser över kursplanerna, och vi inför olika typer av incitament för att öka genomströmningen. Vi satsar också på lärarkompetensen inom sfi-utbildningen.Kommunerna och staten måste bli mycket tuffare i att följa upp kvaliteten. Skolinspektionen har börjat titta på detta. Men det finns många kommuner som inte vet hur genomströmningen ser ut varken i vuxenutbildningen eller i sfi-undervisningen. Det är områden som är svåra att följa upp. Hur ser närvaron ut? Hur ser genomströmningen ut? Hur ser praktiktillgången ut? Här har de kommunala ansvariga skolpolitikerna ett mycket stort ansvar.Ska vi lyckas med våra integrationspolitiska och arbetsmarknadspolitiska ambitioner måste sfi bli bättre. Vi behöver bättre anknytning till arbetslivet. Här ser det väldigt olika ut i kommunerna när det gäller flyktingar men också beträffande invandrare. Bedriver man sfi på heldagsbasis med språk, praktik och samhällsinformation kommer vi att kunna effektivisera och öka genomströmningen den när någon har anlänt till . Det är centralt att vi lyckas både för den enskilde och för samhället. Jag har några frågor. pratade om att det är viktigt att styra utbildningen där det finns många som ska ha utbildning. Då är min fråga: Varför tog man bort statsbidraget som riktade utbildningen dit det fanns många som ville ha utbildning? Det gjorde ni ju under er tid.Så till den andra frågan. Den kvalificerade yrkesutbildningen är jätteviktig, precis som säger. kan vi också se att det finns väldigt många fler kvalificerade anordnare än det finns platser. När vi besökte sade de att de lätt skulle kunna fördubbla antalet platser. Varför gör vi inte det, i så fall?Med anledning av det kan jag också fråga om han delar uppfattning att matchningen fungerar jättebra. Jag tror inte att menar att matchningen fungerar bra. Vi är överens i regeringen och i allianspartierna i om att det är ett problem. Annars skulle vi inte uppmärksamma och arbeta med den frågan.På frågan om : Alla ministrar och alla partier vill säkert jobba för de delar som man har ansvar för. Jag som folkpartist skulle inte ha något emot att utöka antalet platser. Men faktum är att antalet platser på har ökat utifrån den konjunktur och arbetslöshet som vi har haft.Men vi kan inte satsa allt på ett enda ställe. Vi behöver satsningar på lärarlyft och på läsa-skriva-räkna-garantier, vi behöver satsa pengar på forskning och så vidare.Jag är ändå glad över att det är den här regeringen som har inrättat och har satsat både på och på det vi tidigare kallade yrkesvux inom vuxenutbildningen för dem som behöver det. Antalet platser inom yrkesvux har också ökat.När det gäller frågan om att rikta pengar och statsbidragsfrågan har kollegan varit inne på att det är sant att regeringen drog ned de öronmärkta pengarna och så att säga överförde dem till den generella kommunala påsen, som man gjorde en anpassning utifrån att det var en god arbetsmarknad. När vi sedan hade några tuffa år samt 2009 och ökade satsningarna på vuxenutbildning, lärlingsutbildning, yrkesvux och yrkeshögskoleplatser.Jag behöver inte skämmas för att vi inte har tagit vårt ansvar. Det gläder mig att håller med om att matchningen inte fungerar. Sedan räknar upp en mängd olika saker som han vill satsa på. Med anledning av tal i går om att man tänker sänka skatterna hur mycket som helst är min fråga: Är nöjd med att man sänker skatterna i stället för att göra alla de saker som du vill satsa på? När det går att sänka skatterna som arbetslösheten sjunker och vi har en positiv utveckling har jag inte någonting emot det. skapar det nämligen fler arbetstillfällen, och färre blir arbetslösa.Men jag delar inte ansats här, att det är staten som har ansvaret för allt som händer. Vart tog kommunerna vägen? De har också ett ansvar. De har ett kommunalt uppföljningsansvar upp till . Vissa kommuner har åtagit sig ett ännu större ansvar. Det tycker jag är bra. Från statens sida måste vi kompensera och komplettera det som kommunerna gör.Jag håller inte med om den här historiebeskrivningen, att vi inte satsar. Vi kan titta på de senaste två årens budgetar och även på innevarande år. Från sida har vi faktiskt varit nöjda med de satsningar som har skett på vuxenutbildning och på och också på lite mer till Arbetsförmedlingen för utbildningar. Jag tycker att det är väldigt bra att kvalitetssäkra sfi, kompetensutveckla lärarna och öka genomströmningen. Jag tycker att det är jättebra att ni tar tag i det här. Men jag undrar ändå: Tycker att det är bra om man tidsbegränsar sfi till ? Tror att det gynnar de svagaste? Det här är en fråga som har diskuterats . Jag är glad över att statsrådet tillsatte den här utredningen. Den har precis mottagits på , i början av mars.De spontana och första kommentarer som statsrådet har gett är inte i enlighet med utredningen. Men för min del tycker jag att vi måste göra någonting åt sfi. Det är inte okej att genomströmningen har varit så pass dålig och att närvaron har varit så pass dålig. Det handlar om kvaliteten, genomströmningen och om att man faktiskt har kunnat gå i sfi i fem, sex, utan att lära sig svenska språket. Uppenbarligen finns det kvalitetsbrister.Det går att göra flera saker. Jag kan inte säga: ska du klara det här. För det är väldigt individuellt. Som jag sade i mitt huvudanförande har vi personer som kommer från , som aldrig har gått i skola. Många behöver alfabetiseringskurser för att lära sig det egna språket. Många kommuner har börjat erbjuda preparand-sfi. Det handlar om hur man kan börja på båda språken, modersmålet och svenska - det har i alla fall i min hemkommun visat sig vara väldigt effektivt - innan man över huvud taget påbörjar sfi, första delen, A-kursen.Just tidsbegränsning, generellt, är ingen lösning. Men jag tror ändå att man måste titta på det. Vad är problemet? Varför tar det så innan man lär sig svenska? Då tolkar jag det som att tycker att det är ett dåligt förslag att begränsa det till . Och jag hoppas verkligen att man, om regeringen väljer att tidsbegränsa det, tar hänsyn till att det finns människor som faktiskt inte klarar av det på en så som två skulle innebära. Jag hoppas då att man på allvar ser till att människor kan få undantag från tidsbegränsningen.Lärandet är en process, och det tar olika för olika människor. Det tycker jag att man måste ha lite respekt för. Många människor som kommer till eller över huvud taget flyttar till ett annat land har också andra komplexiteter med sig som behöver hanteras innan de kan börja ta till sig mycket av det som finns i landet. Jag kan inte svara på om det ska vara exakt , eller . Jag konstaterar bara att vi inte är nöjda med nuvarande system där man kanske har gått i sfi i sju, åtta eller tio år.Det är kanske inte sfi-undervisning som jag behöver just , utan det kanske är andra insatser av samhället, kommunen eller Arbetsförmedlingen inom ramen för den nya etableringsreformen. Därefter påbörjas så att säga den officiella sfi-undervisningen, och den kanske ska vara tidsbegränsad. Om det just ska vara kan jag inte stå här och svara på . Men vi kan inte ha ett system där man går i sfi utan att lära sig svenska, för då fastnar man i ett utanförskap. Man hamnar i socialbidragskön. Man får inget jobb och inga nätverk. Då får vi segregation och andra problem i samhället. Detta måste vi göra någonting åt. För har vuxenutbildningen en central funktion i det livslånga lärandet. Den utgör en viktig grund för att människor under olika perioder i livet ska kunna läsa in högskolebehörighet, komplettera sina studier eller satsa på mer yrkesinriktade utbildningar.Många satsningar har också gjorts på vuxenutbildningen. Jag tänker inte minst på satsningarna på yrkesutbildning inom vuxenutbildningen, som yrkesvux och lärlingsutbildningar. I sammanhanget får vi inte heller glömma . Arbetsmarknaden ändras snabbt, och det är viktigt att det finns rätt kompetens när företag söker efter ny arbetskraft. Men den som satsar på en utbildning måste också garanteras en hög kvalitet på utbildningen.Vi får inte glömma att vuxenutbildningen inte minst är viktig just för individen. Att få en möjlighet att utveckla sitt yrkeskunnande eller komplettera det man missat under sin grundskole- eller gymnasietid, för att kunna gå vidare till ett arbete eller vidareutbildning, är vuxenutbildningens kärna.Komvuxutbildningen ska i första hand vara för den som har ett reellt behov av en komplettering av sin utbildning. En kvalitativ vuxenutbildning och en rätt att läsa in gymnasiekompetens är en modell för en god fortsättning av och av gymnasiet. När detta nu också har kompletterats med en yrkeshögskola ges mycket goda möjligheter just till ett livslångt lärande.Viktigt att poängtera är kommunernas eget ansvar att prioritera och anpassa utbudet av utbildning efter den efterfrågan som finns. Det är viktigt att ta vara på det lokala behovet och den lokala kunskapen om vilka möjligheter man kan se i utbildningen och på arbetsmarknaden.Möjligheten till ett nära samarbete mellan kommunen, näringsliv, arbetsliv och utbildning, som yrkesvux, lärlingsutbildning och ger, är otroligt viktig. Här finns också tydliga kopplingar till gymnasiereformen med satsningarna på yrkesprogrammen.Inom yrkesutbildningen på alla nivåer har vi också en stor andel kommande entreprenörer. Just entreprenörskapet kan vi bli ännu bättre på att lyfta fram, inte minst i vuxenutbildningen. Här tycker jag att det finns en stor potential. har en stor tilltro till valfrihet i välfärdssystemen. Valfrihet borde också gälla inom vuxenutbildningen. Genom att låta fler aktörer erbjuda utbildning och därmed öka mångfalden och möjligheten att välja skulle vi också höja kvaliteten i vuxenutbildningen och stärka inte minst valfriheten för de studerande.Inom utbildningen i svenska för invandrare har vi försiktigt börjat med en ökad valfrihet. Det har vi gjort genom att ge möjlighet för den studerande att välja mellan den av kommunen anordnade sfi-undervisningen och en folkhögskola.Nu väntar jag på att denna valfrihet utökas, inte bara inom sfi utan också inom annan vuxenutbildning. Jag ser fram emot en frivuxreform.Möjligheten för folkhögskolor att anordna utbildning i svenska för invandrare är inte den enda reform som genomförts inom sfi under den senaste mandatperioden. Sfi har fått utstå mycket kritik, och den är inte helt ogrundad. Sfi-lyftet som inleddes , med syfte att få en bättre kvalitet och högre krav inom sfi, var behövlig. Genom sfi-lyftet har till exempel nationella slutprov på samtliga studievägar inom sfi och tydliga mål i kursplanen införts liksom lärarlyft för sfi-lärare. En förstärkt inspektion av sfi har också genomförts av Skolinspektionen.En annan skolform inom vuxenutbildningen som utvecklas är den särskilda utbildningen för vuxna, tidigare kallad särvux.Också här har satsningar gjorts på yrkesutbildning med yrkesvux och lärlingsutbildning inom den särskilda utbildningen för vuxna. Dessutom har Myndigheten för fått i uppdrag av regeringen att kartlägga vilka utbildningar inom som kan anpassas för personer med funktionsnedsättning, alltså de som omfattas av lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade -LSS - och i vissa fall socialtjänstlagen. Det handlar alltså bland annat om personer som har gått i särskolan.Jag har länge jobbat för att den som gått i särskola ska ha en möjlighet att kunna vidareutbilda sig på en eftergymnasial nivå. Så är inte riktigt fallet . Möjligheten att kunna studera inom ser jag som ett första steg mot en bredare möjlighet för den som har en utvecklingstörning att kunna studera vidare och få möjlighet till ett livslångt lärande på samma villkor som den som har gått i den så kallade vanliga skolan.Med det, herr talman, avslutar jag mitt anförande och yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på motionerna. Jag skulle vilja anlägga ett något annorlunda perspektiv, åtminstone inledningsvis. När jag satt och skrev mitt anförande funderade jag lite grann på hur jag skulle börja, och jag tänkte börja med lite egna erfarenheter.När man är tonåring, eller egentligen människa över huvud taget, men framför allt när man är tonåring är det inte alltid så lätt att veta vilken väg man ska välja. Det finns många anledningar till detta. Det är lätt att fastna i drömmar eller någon sorts naiva föreställningar om vad man vill göra som vuxen och vad livet har att erbjuda. Så var det definitivt för mig.Jag tror att många av oss ibland ser tillbaka och undrar både en och två gånger över saker man gjort, saker man sagt, val man har gjort och vägar man har tagit. Jag tror också att om vi skulle få möjlighet att leva om våra liv skulle de flesta av oss agera annorlunda i många fall.Men vi kan inte leva om våra liv, vilket kanske är bra. Vi är tvungna att stå för de val vi gör. Däremot är det oerhört viktigt att samhället tillåter att människor misslyckas, att människor gör sina val, att människor ändrar sig och väljer nya vägar. Om inte menar jag att vi förvägrar våra medborgare rätten att vara just människor.Herr talman! Jag var själv en av dem som valde att hoppa av gymnasieskolan , trots att jag hade väldigt lätt för mig i skolan . Jag har också funderat över varför jag egentligen gjorde det, och jag kan inte komma fram till någonting annat än att jag inte visste vad jag ville göra med mitt liv. Jag hade till att börja med någon sorts naiv förhoppning om att jag skulle bli stridspilot till exempel, men det är ju inte så lätt, framför allt inte när man är 1,92 lång.Jag hade som sagt mina drömmar, men vad jag egentligen ville göra visste jag inte. Jag gick personligen in i ett par återvändsgränder, fick arbeta och göra militärtjänst innan jag kom fram till vad jag verkligen ville göra, och det var att utbilda mig till lärare.Detta kunde jag göra tack vare komvux. Tack vare komvux hade jag möjlighet att läsa in de ämnen som jag missat genom att lämna gymnasiet i förtid.Det är på grund av mina egna erfarenheter som jag har förstått värdet av komvux som institution - vikten av att ge människor en andra chans, vikten av att erbjuda människor möjligheten att ändra inriktning och så vidare. Att välja en ny väg, och framför allt bestämma sig för vilken väg man ska välja. När det gäller möjligheten till ett verkligt livslångt lärande tror jag att komvux har en oerhört viktig roll att spela.Herr talman! väljer att satsa på vuxenutbildningen.