· GY01TU16 · 2011-04-07 20:27:35 — Helt avgörande för att man ska få till denna utveckling av den inre sjöfarten är att man får långsiktiga regler kring fartygen och kring bemanningen. Det uttrycktes mycket tydligt på det frukostmöte som det har hänvisats till här tidigare att det är dessa frågor som måste lösas. Det var mycket tillfredsställande att vi fick information på Sjöfartsforums frukostmöte. Man pratade om att man såg en potential på att öka från 8 fartyg till uppemot 25 fartyg . Det är en stor potential. gjorde en utredning där man visade att man via en älvpendel med containertrafik skulle kunna få bort en mängd lastbilar - jag kommer inte ihåg hur många det var - från vägarna, från och ned till . Det finns mycket att säga om detta. Avslutningsvis ska jag säga något om miljöfaktorerna, och vi har diskuterat SECA-området. Jag, och säkert de flesta, håller med om att detta är en konkurrensnackdel. Det är därför tillfredsställande att infrastrukturministern jobbar med denna fråga för att kanske kunna senarelägga ikraftträdandet eller utvidga området. Men det finns en annan sida av detta som är ganska intressant, och det är att krav i sig är teknikdrivande. Man kan se att svensk rederinäring jobbar mycket föredömligt med denna fråga. Lighthouse i har nämnts här. Man jobbar bland annat med LNG, alltså flytande naturgas som bränsle. Då kommer man helt bort från svavelfrågan eftersom det inte finns svavel i detta bränsle. Vi måste reda ut konkurrensnackdelarna. Men vi ska också vara medvetna om att om vi ställer krav är det teknikdrivande till det bättre. Det sätt som alliansregeringen attackerar sjöfartspolitiken måste vara det enda rätta. Man ser till helheten och lägger fram ett samlat dokument med konkurrenskraften för svensk sjöfart i fokus. Det är ändå detta det hänger på, annars har vi ingen svensk sjöfart. Jag satt länge och funderade på om inte klockan var så mycket att jag skulle gå hem och göra något annat. Men till slut kände jag att jag inte kunde låta bli att använda detta tillfälle för att ställa en fråga till tog upp avtalet om svavelutsläpp i . Om inte jag har helt fel gjordes det en överenskommelse i det internationella organet IMO. Den gjorde då ett avtal där man sade att man skulle sänka gränsvärdet för svavelinnehållet i fartygsbränsle inom SECA-området. Regeringens företrädare satt faktiskt där och tog beslutet. Inte förrän efteråt insåg man vad detta skulle innebära för den svenska sjöfarten. Det kan man fundera över när man från regeringens sida nu börjar agera. Skulle man inte ha agerat innan man gjorde denna överenskommelse? I stället väntar man tills det egentligen är . Jag skulle därför vilja ställa följande fråga till : Tycker du att regeringen har hanterat denna fråga på ett bra sätt? Man ska inte glömma, som nämndes här förut, att det är vällovligt att minska svavelhalten. Beslutet i sig kan vi inte säga så mycket om. Det är ett bra beslut att man ska sänka svavelhalterna. Sedan kan jag hålla med om att man sedan har haft undermåliga krav mot resten av . Där talar man inte ens om 0,1 utan man talar om eventuellt 2025 om det är möjligt. Det kan jag alltså tycka är en väldig obalans i frågan. Man kan alltid vara efterklok, men har vi denna situation. Detta var ett enigt beslut i IMO, så det var många länder som var med och röstade på detta. Det är alltså inte bara en svensk fråga. Det krävdes enighet i IMO, och det var det också. Jag tycker ändå inte att det finns något motsatsförhållande i detta. När man ser konsekvenserna är det klart att man måste agera. Man ser att målet i sig är väldigt bra men att tidsutdräkter och sådant är en fara för svensk konkurrenskraft. Sedan är det olika siffror som florerar i luften kring detta. Det är alltifrån till under 50 någonstans. Jag tycker nog att beslutet i sig, att man ska få ned svavelhalten, är rätt. Det är faktiskt en regional och inte en global fråga, eftersom det är en försurningshistoria i detta område. Visst, vi kan vara överens om att det är jättebra att vi har tydliga klimatmål och att vi verkligen ser till att få ned utsläppen. Men att nu reagera från regeringens sida är jättebra. ser vi nämligen konsekvenserna. Det är dock ändå oroväckande att man sitter med representanter från regeringen, med förhandlare som går med på detta beslut, och man har inte gjort någon konsekvensanalys av beslutet innan man tar det. Det måste väl ändå vara fel sätt att agera.Jag skulle vilja passa på att ställa frågan om det internationella skeppsregistret till . Man brukar lyfta fram att detta register krävs för att svensk sjöfart ska ha någon möjlighet att konkurrera på den globala marknaden, och får man inte igenom en sänkt bemanningskostnad kommer det att innebära att en stor del av våra svenskflaggade fartyg flaggar ut. Det är intressant att se att av kostnaderna är personalkostnad. Man kan fundera över om det är dessa som gör att redarna inte klarar av att vara svenskflaggade, eller finns det någon annan tanke med att införa detta register? Är det, som jag sade i mitt anförande, så att man faktiskt vill förändra anställningstryggheten för sjömännen? Vill man inte att de fackliga organisationerna ska ha möjlighet att driva talan för sina medlemmar och vara med och förhandla? Är det samma register som har och som utredaren har lyft fram som förespråkar när han säger att han kan tänka sig ett skeppsregister? När det gäller klimatfrågan, eftersom nämnde den, har EU nu satt ned foten när det gäller utsläppen av växthusgaser. Löser man inte det inom IMO är EU berett att ta in denna fråga i utsläppshandeln. Det gäller alltså klimatfrågan; svavel är en lite annan fråga.Ett internationellt register är inget självändamål, fru talman, utan det är bara att konstatera - och det konstaterar i sin utredning också - att man ganska snabbt måste sänka bemanningskostnaden om man ska få stopp på utflaggningen av svenska fartyg. På något sätt måste man alltså lösa den frågan. Det man kan se och som pågår just nu är att svenska fartyg hamnar i internationella register men inte i ett svenskt. De hamnar i andra länder. Jag är därför övertygad om att vi om vi skulle införa ett svenskt, internationellt register har möjlighet att påverka vilka fackliga regler och sådant som ska gälla i detta register. Men när fartyg nu flaggar ut till andra register har vi inget inflytande. Vi lever i en global verklighet som vi på något vis måste anpassa oss efter.Som jag sade är ett internationellt register inget självändamål, utan det är en av de stenar som vi, som också sade, faktiskt måste vända på. Vi kan inte lämna vissa saker därhän och inte diskutera dem färdigt. Jag tycker alltså inte att det handlar om att vara för eller emot ett internationellt register utan om att vi ska lösa ett problem med de svenska bemanningskostnaderna. Bjelfvenstam föreslår ett annat system, nämligen att man skulle avtala med fler tillfälligt anställd personal, alltså TAP:are. Det är ett annat sätt att ta in annan personal än svensk. Låt mig inledningsvis yrka bifall till utskottets betänkande och avslag på de reservationer som är kopplade till detta betänkande. Sjöfart har präglat vårt land . Längs våra kuster livnärde sig folk på att skeppa virke, spannmål och annat till , , och andra länder. En del av dem var så framgångsrika i denna näring att de sedermera grundade rederier - rederier som tillsammans med all kringliggande verksamhet förde till att bli en sjöfararnation av rang.Fru talman! Denna position riskerar vi att inte ha så länge till. Av vår stolta sjöfarartradition återstår snart endast spillror, när tidigare svenskflaggade fartyg registreras i nationer där de bland annat tillåts anställa personal till andra villkor än i . De nationer som flaggar in tidigare svenskflaggade fartyg är inga skumrasknationer någonstans långt borta, utan det är våra goda grannar i , , och . Det är alltså knappast länder som vi förknippar med dåligt rykte i vare sig det ena eller det andra sammanhanget.Fru talman! Skälet bakom denna utflaggning är att bemanningskostnaderna i den svenskflaggade sjöfarten, trots ett omfattande stöd, är höga och att beskattningen upplevs som orättvis - precis det som Bjelfvenstam också pekade på i den utredning som presenterades . Om vi i riksdag fortfarande har en ambition att ska vara en sjöfararnation med en hög andel svenskflaggade fartyg behövs därför en sjöfartspolitik som hejdar utflaggningen av vår handelsflotta. Egentligen räcker det inte med att hejda utflaggningen, utan sjöfartspolitiken måste vara sådan att vi får en inflaggning av fartyg till . Jag tror att folk utanför kammaren, utanför näringen och med inte fullt så starkt engagemang i den ställer sig frågan varför det är så viktigt med svensk flagg i aktern på handelsfartyg. Låt mig ge något argument för detta. som nation är, som har påpekats, ett av de länder i världen som är mest beroende av en väl fungerande handel med sin omvärld. Med en kustlinje som är är vi att betrakta som en ö. Lägg därtill alla insjöar och övriga vattenvägar. av våra exportprodukter har transporterats på båt. Sjöfartens del i en hållbar och effektiv logistikkedja är avgörande för utrikeshandel. Sjöfarten är en väldigt viktig del av den svenska exportindustrin. Vad gäller övriga delar av denna industri brukar vi ofta och gärna ha synpunkter på var den befinner sig och hur den förhåller sig till vårt land, och i det fallet utgör självklart sjöfarten inget undantag. Utöver detta har vi färjetrafik, energiproduktion, fiske, forskning, mätning och en rad myndigheter och servicefunktioner kopplade till sjöfarten baserade i vårt land. Det brukar kallas det maritima klustret och är en till stor del landbaserad verksamhet som utgör en väldigt stor del av svensk industri, servicenäring och myndighetsstruktur. I ett längre perspektiv finns det skäl att anta att denna kringstruktur, det maritima klustret, utvecklas mest och bäst där flottan är flaggad. Alltså utgör en utflaggning av svensk sjöfart även ett hot mot denna del av sjöfartsnäringen.Utan plats för svenskflaggade fartyg för svenskt sjöbefäl att skaffa sig praktik kommer sjöfartskolorna i och över tiden att få bekymmer och riskera att avvecklas. När rederiernas huvudkontor flyttar utomlands flyttar gärna de landbaserade underleverantörerna med, och en näring riskerar att gå till botten med man och allt.Fru talman! Att kunna behålla och utveckla kunskap inom skeppsbyggnad och sjöfart, för att kunna vidareutveckla en livsviktig del av exportnäringens logistikkedja, för att erbjuda praktik åt alla de ungdomar som söker sig till sjöbefälsskolor och sjöfartsskolor och för att även i fortsättningen kunna bidra i det internationella miljö- och sjösäkerhetsarbetet behöver vi ha en svenskflaggad handelsflotta.Fru talman! beslutade att stödja svensk sjöfart. Målet för den politiken är "att handelsflottan tillförsäkras rimliga konkurrensvillkor". Därefter har det uttalats att det är angeläget att slå vakt om svensk sjöfartsnäring och att denna måste ges likvärdiga konkurrensvillkor som i de närmaste konkurrentländerna.Fru talman! Till exempel skulle införande av den i diskuterade och tillkännagivna tonnageskatten självfallet förbättra konkurrenskraften. Jag är inte säker på att det räcker. i frågade om vår syn i registerfrågan. Enligt mitt och sätt att se på det kan ett svenskt internationellt register vara det som långsiktigt kan säkra en bibehållen svenskflaggad sjöfart och därmed också jobben i sjöfarten och dess binäringar. , och är länder jag nämnde som redan skapat varianter på internationella register för att på så sätt rädda kompetensen och rederiernas huvudkontor och näringen kvar inom sina länder. Effekterna av detta ser vi i en mycket omfattande utflaggning av svensk sjöfart till dessa länder.Låt oss därför ha det förhållningssätt som flera talare från Alliansens partier har gett uttryck för här och se hur dessa länder löst registerfrågan och gränssnittet till angränsande lagstiftning. Alliansregeringen och infrastrukturministern har sett problemen och tagit ut bäringen. Man skulle kunna säga att nu återstår att lossa förtöjningen och sjösätta en välförankrad, långsiktig och hållbar sjöfartspolitik, fri från en barlast av tomma ord. Jag vill i all korthet fråga lite grann hur ser på mänskliga rättigheter, i det här fallet konvention om arbete, som har ratificerat. sade att det inte var skumraskländer eller något utan talade om goda grannar som där de svenska skeppen nu flaggas i deras internationella register. Jag tycker inte att är en särskilt god granne om de bryter mot FN:s konvention om mänskliga rättigheter.Då undrar jag: Är verkligen beredd att säga ja till ett svenskt internationellt skeppsregister om det innebär att vi ska förbryta oss mot konventioner? För att vara väldigt frank: Vi ska självklart ha en lagstiftning och ett regelverk i vårt land som tillgodoser mänskliga rättigheter, precis det som nämner. Men låt oss för den skull se vad det är i våra grannländer, som inte ligger långt borta och som vi inte kan avfärda som skumrasknationer i andra avseenden, som gör att de kan notera en inflaggning av handelssjöfart och vi noterar en utflaggning. Alternativet, fru talman, är möjligen att vi har världens bästa regelverk men ingen handelsflotta och inga jobb kvar. Då kan man ställa sig frågan, fru talman: vilken nytta och vilken glädje för dem som inte har jobben kvar har vi ett regelverk som gjort att vi skickat ut en hel näring? Jag vill påminna om att upprepade gånger har fått kritik för att deras internationella skeppsregister har inneburit att man har brutit mot konventioner. Jag vet inte riktigt hur ser på fackliga rättigheter. Det kanske inte är någon jätteviktig fråga för Centern.Jag vill ställa en motfråga. Man kan jobba lite positivt. Är ni i beredda att driva på internationellt, som vi har föreslagit, för att få bort otyget med bekvämlighetsflagg? Det är en alternativ väg att gå i stället för att säga att vi måste acceptera ett sluttande plan och en kappsegling till botten för att kunna konkurrera. Jag menar att vi inte får ha sådan beröringsskräck för vissa frågor som så uppenbart har med näringens framtid att göra att vi inte ens vågar vända på stenar och se hur grannländerna har löst frågorna. Finner vi att deras lösningar inte är bra ska vi inte importera dem. Men låt oss ärligen diskutera dem i stället för låtsas som att det inte är något problem, fru talman. Annars kommer vi att sitta med världens finaste regelverk men ingen svensk handelssjöfart. Och , fru talman och , tappar vi röst och mandat i alla andra internationella sammanhang utöver dem om arbetsrättsliga förhållanden ombord på handelsfartyg.Jag kan nämna saker som miljö som normalt sätt brukar engagera även det parti som företräder och som engagerar mig väldigt mycket. Miljöfrågorna är väl så viktiga att lyfta i ett internationellt handelssjöfartssammanhang som någonting annat. Har vi ingen svenskflaggad flotta har vi heller inte, som jag bedömer det, något mandat att tala i de internationella sammanhang där handelssjöfartens miljöpåverkan, arbetsmiljö, behov för exportindustrin etcetera diskuteras. Frågorna hänger ihop. Låt oss lägga bort den beröringsskräck vi har för vissa frågor och se till helheten. Bara så kan vi lösa problemen på ett seriöst sätt. har det varit en av de första riktiga vårdagarna, och vi kan ana att sommaren snart är här. Med sommaren följer bad och båtturer, och vi har en enorm förmån att få ha så mycket vatten omkring oss i vårt land, vatten som i generationer använts för rekreation men som framför allt används som farleder för handel och för att upptäcka nya delar av vår värld.Vikingarna sökte sig österut, till och längre österut, genom att färdas på vattenvägar som går genom länderna. Våra förfäder anses vara de första vitryssarna genom att de stannade där på sin färd genom de olika östliga vattenvägarna.I dagens har vi en stor vattenled som förbinder väst- med östsidan av landet, och det är , , genom . är mästerverk och började byggas och blev helt klart först . valdes till årtusendets svenska byggnadsverk av tidningen . De som röstade var det svenska folket.Den första delen av denna vattenled är och är en inre vattenväg. var det ett frukostseminarium i med Sjöfartsforum om inre vattenvägar. Där fick vi reda på att Trollhätteslussen utnyttjas bara till och att på går det sju åtta båtar . Förhoppningen är det ska gå minst 25 båtar . Alla vi här i vill förflytta mer av godset från lastbilar till järnväg och om det går från järnväg till sjöväg. Vet man om att det går 130 lastbilar på ett fartyg som går i förstår man vinsten av att det går fler godsbåtar på våra inre vattenvägar. Under den förra mandatperioden presenterade alliansregeringen ett sjupunktsprogram för att stärka den svenska sjöfarten. Dessa punkter är sju, men jag läser inte upp dem nu.Det har faktiskt gjorts en hel del på alla punkterna, och låt mig nämna något.Vi har tagit initiativ till utredningar som berör de sju punkterna: en analys av det svenska maritima klustret, sjöfartens konkurrensförutsättningar, effektivisering och större flexibilitet för besiktningar av fartyg med svensk flagg, analys och genomförande av om inre vattenvägar, , med mera. Det här har vi på gång, och det håller på att remissbehandlas. Allt detta fanns i det första sjupunktsprogrammet som vi beslutade om sedan.Vi har redan tagit initiativ till skattelättnader för landansluten el, som någon har nämnt här. Vi har också gett ett uppdrag till att ta fram en handlingsplan för att rekrytera kompetent personal till sjöfartssektorn. I denna handlingsplan, som presenterades , redovisar man just hur man ska komma till rätta med detta.Fru talman! Det betänkande som vi debatterar är ett motionsbetänkande om sjöfart, och mina allianskolleger har redan berört många viktiga saker. Som sista talare i detta viktiga ärende vill jag bara understryka vikten av att ska ha en fungerande och växande handelsflotta. Det finns en del kvar att göra om detta ska ske, och vi kristdemokrater hade gärna önskat att detta kunde ske snabbare för att få utflaggade fartyg att återvända till och nya att flagga in. Det är inte okej att 80 fartyg flaggades ut och att 9 fartyg har lämnat den svenska flaggan.Vi kristdemokrater kommer att fortsätta vara drivande i dessa frågor genom motioner, genom artiklar och på andra sätt. Vår handelsflotta ska vi värna om, och vi vill se till att den växer och blir stor och starkt.Vi kristdemokrater är glada över att vår infrastrukturminister tagit tag i frågan om svavelhalten i maritimt bränsle och att hon via EU försöker mildra effekterna av IMO:s beslut om 0,1 viktprocent 2015. De två förslag som diskuteras är ett senarelagt ikraftträdande eller införande av samma svavelhalt i hela EU.Jag snabbar på lite, för jag anar att jag kommer att få några frågor, och vill till slut yrka bifall till utskottets förslag till beslut och avslag på samtliga reservationer. Jag tar chansen när vi ändå diskuterar sjöfartsfrågorna.Annelie Enochson har ju varit ute i en del frågor inom de områden som vi diskuterar och håller bland annat fram tonnageskatten. När man lyssnar på henne här nu tänker man: Men sitter inte i regeringen? Det låter nästan som att ni var ett oppositionsparti. Eller är det bara som är i opposition? Det är ju faktiskt så att ni sitter vid regeringsmakten.I frågan om tonnageskatten hade du faktiskt kunna driva på dina egna företrädare i regeringen och sett till att de också hade infört tonnageskatten, som du pratar om och skriver motioner om. Det är därför lite intressant att höra här i dag.När vi hade en debatt hade en motion som hon hade kunnat gå upp och prata för, men det gjorde hon inte heller. Om den här frågan nu är så himla viktig hade det varit klädsamt om hon hade försökt påverka regeringen i den här riktningen. Tonnageskatten är jätteviktig. Jag har motionerat om den , tror jag. Och 2007 fick vi ett tillkännagivande. fick vi ett tillkännagivande. Det innebär att hade jag all chans i världen att få min motion tillgodosedd av , som ni nu talar så väl om, men tyvärr fick jag inte igenom den en enda gång. fick jag igenom den. Min motion om tonnageskatt har gått igenom. Jag är jätteglad för det. Jag har ett tillkännagivande. försöker jag bara påverka så att vi går vidare med ett steg till.Det var under alliansregeringen som vi fick detta tillkännagivande. Det är jag väldigt glad för. Men fick vi inte ett tillkännagivande, för då skrev utskottsmajoriteten i skatteutskottet att frågan var under beredning och inget om när det skulle komma en proposition om en förändring av tonnageskatten. Och i debatten som finansministern har deltagit i har han inte lyft fram att han är någon förespråkare för att införa tonnageskatten. Som det känns nu lär vi nog få vänta på en proposition i det ämnet.Jag har en annan fråga. Vi har i betänkandet också en fråga om ett register för fritidsbåtar. I betänkandet skrev utskottsmajoriteten att det inte var någon beredning av frågan i , och därför tyckte man inte att det var en fråga som var viktig. I dagens betänkande svarar man ungefär likadant. Man hänvisar till det ställningstagande som man gjorde sedan.Jag skulle vilja veta vad det är som gör att de borgerliga ledamöterna inte tycker att vi ska ha ett register för fritidsbåtar? Vi lyfter fram flera skäl till att det hade varit bra att ha ett register. Det händer olyckor på sjön, folk smiter från olyckor, man blir av med båtar och man hittar båtar men vet inte vem som äger dem.Ser inte och någon mening med att ha ett obligatoriskt register för fritidsbåtar? Jag börjar med att avsluta den första frågan om tonnageskatten. Regeringen brukar i sin återkommande skrivelse ta upp frågan. Och vi har svarat - jag tror att det är två gånger - att vi vill att tonnageskatten ska tas upp och skyndsamt beredas, så vi är på gång med den frågan här i riksdagen.När det gäller fritidsbåtsregistret har vi inte samma åsikt - hör och häpna! Vi vill alltså inte ha detta. Ett av skälen är det tillkännagivande som gjordes 1994/95, där det står så här: Självfallet bör regeringen vid sina överväganden beakta beslut med anledning av motionsyrkandena om en båtskatt och om en obligatorisk ansvarsförsäkring för bland annat ägare av fritidsbåtar.Vad som ligger i fritidsbåtsregistret, som vi anar och som vi själva skriver, är att detta register kan användas till en båtskatt. Det gillar inte vi. Det är vad som står i tillkännagivandet. Du kan gå tillbaka och läsa att det gillar vi inte. Det är en av anledningarna till att vi inte kommer att godkänna det.