bet · GY01FiU33 · 2011-06-13 00:00:00 — 2010/11:FiU33 Årsredovisning för staten 2010 Årsredovisning för staten 2010 behandlar skrivelse 2010/11:101 Årsredovisning för staten 2010. Utskottet behandlar även redogörelse om granskningen av årsredovisningen för staten 2010, 2010/11:RR4. Utskottet föreslår att Årsredovisningen för staten 2010 och redogörelse om granskningen av årsredovisningen för staten 2010 läggs till handlingarna. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Årsredovisning för staten 2010 lägger skrivelse 2010/11:101 och redogörelse /11:RR4 till handlingarna. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (S), (M), (S), (M), (S), (FP), (S), (C), (M), (MP), (KD), (SD), (V), (M) och (S). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlar finansutskottet skrivelse 2010/11:101 Årsredovisning för staten 2010. har granskat årsredovisningen för staten, och i betänkandet behandlas även redogörelse om granskningen av årsredovisningen för staten 2010, 2010/11:RR4. Ingen motion har väckts med anledning av skrivelsen eller redogörelsen. Samtliga utskott har getts tillfälle att yttra sig. Inget utskott har emellertid yttrat sig. höll ledamöter från utskottet ett möte med statssekreterare med medarbetare från och riksrevisorerna med medarbetare från . I Årsredovisning för staten 2010 lämnar regeringen en redogörelse för det ekonomiska utfallet i staten 2010. Skrivelsen innehåller en resultaträkning, balansräkning och finansieringsanalys och det slutliga utfallet av statsbudgetens inkomsttitlar och anslag . Därutöver lämnas en uppföljning av de budgetpolitiska målen, uppgifter om utvecklingen av statens ekonomi , en redogörelse för statliga garantier och krediter, ett intygande när det gäller EU-medel inklusive en redovisning av avgifter till och bidrag från EU samt tillgångar och skulder i verksamheter där staten har ett väsentligt inflytande. Myndigheter som har fått en revisionsberättelse med reservation från och skälen för detta anges. En redovisning av åtgärder som regeringen vidtagit eller avser att vidta med anledning av granskningsrapporter från effektivitetsrevisionen lämnas. Dessutom lämnas en redogörelse för den Europeiska revisionsrättens granskning av EU-medel för . Årsredovisning för staten 2010 Utskottets förslag i korthet lägger regeringens skrivelse Årsredovisning för staten 2010 och redogörelse om granskningen av årsredovisningen för staten 2010 till handlingarna. Utskottet anser att en mer samlad uppföljning av de budgetpolitiska målen skulle kunna förbättra förutsättningarna för att följa upp regeringens tillämpning av de finanspolitiska målen. Utskottet anser också att regeringen bör göra en tydligare distinktion mellan den framåtblickande och den bakåtblickande indikatorn för överskottsmålet. Vidare välkomnar utskottet regeringens redovisning av utsläppsrätter både i förhållande till Kyotoprotokollet och i förhållandet till det svenska nationella delmålet. Utskottet välkomnar vidare att regeringen avser att ge i uppdrag att genomföra en samlad analys av riskerna i statens utlånings- och garantiverksamhet. Uppföljning av de budgetpolitiska målen Överskottsmålet innebär att den offentliga sektorns finansiella sparande ska uppgå till av BNP under en konjunkturcykel. Utfallet blev ett underskott på i finansiellt sparande för den offentliga sektorn, vilket motsvarade av BNP. Mer än hela den offentliga sektorns underskott avsåg statens finansiella sparande, som uppgick till . Vid uppföljningen av överskottsmålet använder regeringen 3 olika indikatorer, varav en är bakåtblickande och två framåtblickande: bakåtblickande tioårssnitt, sjuårsindikatorn och strukturellt sparande. Den bakåtblickande indikatorn används för att i efterhand avgöra om det finansiella sparandet i den offentliga sektorn varit i linje med överskottsmålet. Denna indikator ser på genomsnittet för det finansiella sparandet . avser genomsnittet perioden 20012010 och uppgår till . När man tolkar denna indikator bör man, enligt regeringen, ta hänsyn till det genomsnittliga konjunkturläget , varför genomsnittet för det finansiella sparandet även redovisas konjunkturjusterat. Det konjunkturjusterade värdet uppgick till av BNP 2010. En samlad bedömning av tioårsindikatorn, justerad och ojusterad för konjunkturen, visar att det finansiella sparandet i genomsnitt var i linje med överskottsmålet 20012010. Även sjuårsindikatorn pekar enligt regeringen på ett sparande som ligger i linje med överskottsmålet 20002010. Utgiftstaket fastställdes av till . Därefter har nivån på utgiftstaket höjts med till med anledning av tekniska justeringar. En stor del av nivåhöjningen förklaras av en reglering av den kommunalekonomiska utjämningen på grund av höjt grundavdrag till pensionärer. Enligt regeringen uppgick de takbegränsade utgifterna till 2010 vilket innebär att utgiftstaket klarades med en marginal på , vilket motsvarar av de takbegränsade utgifterna. Utgiftstaket klarades därmed. Uppgifter om utvecklingen av statens ekonomi Inkomsterna i statens budget uppgick till 2010. har inkomsterna varierat kraftigt. Som mest uppgick inkomsterna till 2008 för att därefter minska till 2009. De höga inkomsterna förklaras till stor del av försäljningar av statliga innehav, främst och . De minskade inkomsterna förklaras av den finansiella och ekonomiska kris som inleddes . Utgifterna i statens budget uppgick till 2010. Även utgifterna har varierat mellan åren från 2007 till 2009. Av utgifterna förklaras av att Riksgälden lånade upp dessa för räkning för att förstärka valutareserven. Statens budgetsaldo varierade kraftigt under 20062010. Budgetsaldot låg 2006 på medan det ökade till . Därefter försämrades saldot till 2009 för att 2010 minska till . Resultaträkning, balansräkning och finansieringsanalys Den konsoliderade resultat- och balansräkningen samt finansieringsanalysen omfattar myndigheterna, inklusive affärsverken, under och regeringen med undantag för och samt premiepensionssystemets tillgångar och skulder inklusive avkastningen på dessa medel. Dessutom ingår och de fonder och andelar i bolag som redovisas av myndigheterna. Resultaträkningen ger underlag för en bedömning av statens samlade inflöde och förbrukning av resurser medan balansräkningen visar värdet av statens tillgångar och skulder. Finansieringsanalysen visar statens betalningsflöden. Resultaträkningen visar ett överskott på , vilket är en ökning med jämfört med föregående år. Förbättringen beror framför allt på ökade skatteintäkter med jämfört med . Inkomstskatterna ökade med och skattereduktionerna ökade med . Arbetsgivaravgifterna ökade med . Skatten på kapital från hushållen ökade med och skatten på företagsvinster ökade med . Sammantaget ökade skatten på kapital med . Skatten på konsumtion och insatsvaror ökade med , varav var mervärdesskatt. uppgår de totala skatteintäkterna till , vilket utgör av de totala intäkterna. Kostnaderna för transfereringar ökade med jämfört med . Transfereringarna till hushållen ökade netto med . När det gäller transfereringarna till hushållen minskade transfereringarna avseende socialförsäkringen med medan kostnaderna för arbetsmarknadsrelaterade transfereringar ökade med . Transfereringarna avseende utbildningspolitiken ökade med . Dessutom ökade nettoöverföringen till premiepensionssystemet med . Transfereringarna till kommunerna ökade med , till företag med och till utlandet med . När det gäller transfereringarna till utlandet ökade EU-avgiften med , vilket främst beror på att hade en lägre avgift. Kostnaderna för statens egen verksamhet ökade med 2010 jämfört med , vilket till stor del förklaras av ökade övriga driftskostnader som utgörs av myndigheternas köp av varor, tjänster och reparationer och diverse andra driftskostnader. Resultatet från andelar i dotter- och intresseföretag ökade med 2010 jämfört med , bl.a. förbättrade sitt resultat med . Balansräkningen visar att statens nettoförmögenhet (skillnaden mellan statens bokförda värde på tillgångar och skulder) har förbättrats med , från till . Förändringen av förmögenheten kan i första hand hänföras till årets överskott i resultaträkningen på . Därutöver påverkas nettoförmögenheten av enstaka transaktioner som förändrar tillgångarnas eller skuldernas värde men som inte redovisas i resultaträkningen. Jämfört med nationalräkenskaperna (NR) finns vissa skillnader i redovisningen. ekonomiska vårproposition redovisas nettoförmögenheten enligt NR och uppgår till 2009 jämfört med i balansräkningen. Skillnaderna beror dels på olika värderingsprinciper, dels på olika avgränsningar av staten. NR värderar t.ex. fasta realtillgångar till återanskaffningsvärdet och de använder till stor del marknadsprisvärdering till skillnad från balansräkningen som använder det bokförda värdet. Utfallet för statens budget I den statsbudget som fattade beslut om beräknades statens budgetsaldo till . Utfallet blev , vilket är bättre än beräknat. Inkomsterna beräknades till och utfallet blev , vilket är högre än beräknat. Det förklaras främst av högre skatteinkomster än beräknat på konsumtion och insatsvaror samt skatt på kapital. Utgifterna beräknades till och utfallet blev , vilket är lägre än beräknat. Detta förklaras främst av att posten Myndigheters m.fl. in- och utlåning i blev lägre än beräknat och att utgifterna under utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv blev lägre än beräknat. Att nettoutlåning blev lägre än beräknat beror på flera faktorer, bl.a. beräknades låna ut till respektive . Något lån till betalades dock inte ut . Lån till betalades ut med 2010. Värdet på statens lån till , för att återställa valutareserven, sjönk med till följd av valutakursförändringar. I tilläggsbudgeten aviserades , varav avsåg en nyemission i och avsåg det nybildade riskkapitalbolaget . I förhållande till totalt anvisade medel inklusive tilläggsbudget blev utgifterna lägre. Jämfört med 2009 förbättrades statens budgetsaldo med , från till . Inkomsterna förbättrades med och utgifterna minskade med . Utgiftsminskningen förklaras till stor del av att tog ett lån i Riksgälden på 2009. Redogörelse för statliga garantier och krediter Ett statligt garantiåtagande innebär att staten går i borgen för någon annans betalningsåtagande. Generella regler för hanteringen av statliga garantier finns i lagen (1996:1059) om statsbudgeten (budgetlagen). fattade beslut om en ny budgetlag (2011:203). Den nya lagen trädde i kraft med vissa övergångsbestämmelser. Med anledning av den nya lagen har regeringen fattat beslut om en ny förordning (2011:211) om utlåning och garantier som innehåller mer enhetliga regler och detaljerade bestämmelser om garantigivning och utlåning med kreditrisk. beslutade och regeringen, mot bakgrund av den finansiella krisen, om åtgärder för att trygga det finansiella systemet. Flera av åtgärderna gällde garantier och ledde till en ökning av statens garantiåtagande. har inga nya garantier ställts ut och alla institut har lämnat garantiprogrammet. höjde också exportkreditnämndens ram för kreditgivning för att trygga kreditförsörjningen till företagssektorn, som även var på en hög nivå. uppgick de statliga garantiåtagandena till , vilket är en ökning med jämfört med . Störst av åtagandena är insättningsgarantin på , kreditgarantier på samt garantier om tillförsel av kapital på . Ett intygande när det gäller EU-medel inklusive redovisning av avgifter till och bidrag från EU I intygandet när det gäller EU-medel bedömer regeringen om EU-räkenskaperna är rättvisande och intygar att det finns ett ramverk för staten som syftar till att säkerställa en betryggande intern styrning och kontroll av EU-medel. Intygandet innehåller en årlig räkenskapssammanställning över mottagna medel samt en redogörelse för hur dessa medel använts. Intygandet grundas på ansvariga myndigheters intygande och bedömningar när det gäller hanteringen av EU-medel, revisionsutlåtande och uttalanden från granskningen av myndigheternas räkenskaper och deras interna styrning och kontroll. Regeringens bedömning är att räkenskaperna i allt väsentligt är rättvisande och att det finns ett ramverk för staten som syftar till att säkerställa en betryggande intern styrning och kontroll av EU-medel. betalningar till EU ökade 2010 med jämfört med . uppgick betalningarna till . Ökningen förklaras av stora återbetalningar av tidigare inbetalda avgifter . Retroaktiva justeringar gjordes i samband med att ett nytt system för medlemsländernas avgifter trädde i kraft med retroaktiv verkan från . återbetalades , varför både den mervärdesskattebaserade och den BNI-baserade avgiften blev högre 2010. bidrag från EU uppgick till 2010, vilket var en ökning med jämfört med . Nettoflödet från statens budget till EU uppgick till 2010, vilket är en ökning med jämfört med . Tillgångar och skulder i verksamheter där staten har ett väsentligt inflytande Utöver de myndigheter som ingår i statens resultat- och balansräkningar innefattar sammanställningen över den statliga sektorn även AP-fonderna och samt statliga bolag och finansinstitut där statens ägarandel uppgår till . Vid utgången av uppgick statens samlade tillgångar till , vilket var en minskning med jämfört med . De samlade skulderna uppgick till 2010, vilket motsvarade en minskning med . Sammantaget uppgick eget kapital, dvs. skillnaden mellan tillgångarnas och skuldernas bokförda värde, till , vilket motsvarade en ökning med jämfört med . Ökningen anges främst bero på en förbättring av AP-fondernas nettoförmögenhet med till . redogörelse om granskningen av årsredovisningen för staten Redogörelse till 2010/11:RR4 ansvar är att uttala sig om årsredovisningen på grundval av sin revision. Revisionen har utförts enligt god revisionssed, vilken kräver att följer yrkesetiska krav samt planerar och utför revisionen för att uppnå rimlig säkerhet att den konsoliderade redovisningen för staten inte innehåller några väsentliga felaktigheter. uttalande är att årsredovisningen för staten i allt väsentligt är upprättad i enlighet med 38 § lagen om statsbudgeten och regeringens beslut (Fi2010/5683) om normering av avgränsning och former för uppställning av resultat- och balansräkning samt finansieringsanalys. Vidare anser att de revisionsbeslut som begärts in är tillräckliga och ändamålsenliga som grund för uttalandet. Utöver uttalandet lämnar upplysningar av särskild betydelse. De redovisningsnormer och principer som tillämpats för upprättandet av årsredovisningen följer enligt inte ett enhetligt fastställt regelverk för redovisning som upprättats för att man ska kunna uppnå en rättvisande bild. Regeringen intygar inte heller i årsredovisningen att redovisningen ger en rättvisande bild. I betänkande 2009/10:FiU26 behandlade utskottet regeringens skrivelse Årsredovisning för staten 2009. Utskottet ansåg där att uppföljningen av de budgetpolitiska målen hade utvecklats, men att regeringen borde göra en tydligare distinktion mellan den bakåtblickande och den framåtblickande uppföljningen av överskottsmålet i Årsredovisning för staten. Utskottet välkomnade att regeringen i årsredovisningen kommenterade förväntade överskott av utsläppsrätter. Utskottet noterade dock att redovisningen endast avsåg överskottet i relation till åtagandet enligt Kyotoprotokollet och inte till nationella mål. I det yttrande som utskottet lämnade till miljö- och jordbruksutskottet i frågan (yttr. 2009/10:FiU7y) gjorde utskottet en skillnad mellan överskottet i förhållande till Kyotoprotokollet respektive till nationella mål. Utskottet ansåg att detta fortfarande var giltigt och borde framgå i regeringens fortsatta redovisning av frågan. Utskottet välkomnade regeringens redovisning i skrivelsen av förändringen av budgeteringsmarginalen för utfallsåret sedan utgiftstaket fastställts för det aktuella året. Utskottet var däremot kritiskt till att regeringen låtit arbetet med att utveckla riskbedömningar för de statliga garantierna dra ut . Trots att utskottet redan vid föregående års behandling av Årsredovisning för staten 2008 betonade att det var mycket angeläget att återupptog sitt utvecklingsarbete på området, gav regeringen inte förrän sent i uppdrag att lämna ett förslag till hur en årlig bedömning av riskerna i de samlade garantierna kunde göras. Utskottet förutsatte att uppdraget fullföljdes utan ytterligare dröjsmål. gav regeringen i uppdrag att föreslå hur man bättre ska kunna analysera riskerna i statens samlade garantiportfölj. Uppdraget rapporterades med förslaget att regeringen ska ge i uppdrag att lämna ett underlag som ger en bild av riskerna i utestående krediter och garantier. Mot bakgrund av förslaget avser regeringen att ge i uppdrag att genomföra en samlad analys av riskerna i statens utlånings- och garantiverksamhet. Analysen ska enligt regeringen utgöra ett underlag för den redovisning som regeringen ska lämna till fr.o.m. Årsredovisning för staten 2011. gav regeringen i uppdrag att utveckla redovisningen av den offentliga sektorns utveckling m.m. Uppdraget bestod av tre deluppdrag: att lämna en samlad redovisning av den offentliga sektorn och dess utveckling, att lämna förslag på hur man kan uppnå en samlad och systematisk uppföljning av produktivitet, kvalitet och effektivitet inom den offentliga sektorn och att lämna förslag på en modell för förvaltningspolitisk uppföljning i staten. lämnade Statskontoret en rapport med förslag till en modell för förvaltningspolitisk uppföljning i staten, Modell för förvaltningspolitisk uppföljning i staten (2011:9). Modellen syftar till att skapa förutsättningar för en mer strukturerad redovisning av utvecklingen och att göra det enklare att följa den förvaltningspolitiska utvecklingen i staten. Modellen är utvecklad i samverkan med , , och Delegationen för e-förvaltning. De både andra uppdragen ska redovisas . I och transparens i budgetpropositionen framhålls bl.a. att nivån på de föreslagna utgiftstaken och 2014 överstiger regeringens egen bedömning av den nödvändiga säkerhetsmarginalen på av de takbegränsade utgifterna på tre respektive . I brist på en tydligare motivering till nivån på utgiftstaken finns det en risk att utgiftstaket förlorar sin funktion som ett verktyg för att uppnå det övergripande finanspolitiska målet om ett överskott på av BNP. Mot bakgrund av regeringens ambitioner att sänka skatterna är det enligt inte helt klart att utgiftstaken är förenliga med överskottsmålet. I Finanspolitiska rådets rapport framhålls att de stora budgeteringsmarginalerna innebär att utgiftstaket blir mindre styrande än tidigare, vilket enligt rådet innebär en förändring av regeringens tidigare syn att utgiftstaket ska utgöra ett stöd för överskottsmålet till att det är överskottsmålet som ska vara ett stöd för utgiftstaket. Rådet anser att denna förändring är äventyrlig, eftersom utgiftstaket är en mer bindande restriktion än överskottsmålet: regeringen är enligt budgetlagen skyldig att föreslå åtgärder för att utgifterna ska hålla sig under taket om utgifterna hotar att bryta igenom taket. Av redogörelse till om riksrevisorernas årliga rapport (2010/11:RR5) framgår det att man vid en kongress för nationella revisionsmyndigheter inom samarbetsorganisationen fattade beslut om nya internationella standarder för revision. påbörjade för den årliga revisionen en anpassning till dessa nya standarder. Övergången innebär nya krav på innehållet i revisionsarbetet men även att revisorn och myndighetsledningen har en tydligare kommunikation om bl.a. eventuella fel och brister. begär också ett skriftligt uttalande från myndighetens ledning som bl.a. ska omfatta att myndigheten lämnat all den information som behövs för revisionen. Denna nyordning har enligt väckt frågor hos myndigheterna. Utskottet vill inledningsvis understryka vikten av Årsredovisning för staten, som utgör ett viktigt komplement till budgetpropositionen och som ger en möjlighet att följa upp och kontrollera de beslut som fattat om statens budget. Den lämnar en god information om hur beslut om statens budget har genomförts. Utskottet välkomnar också regeringens uppdrag till Statskontoret att utveckla redovisningen av den offentliga sektorns utveckling m.m. Utskottets bedömning är att uppdraget bl.a. kan komma att skapa förutsättningar för en mer strukturerad redovisning av utvecklingen och göra det enklare att följa den förvaltningspolitiska utvecklingen i staten. För att i efterhand utvärdera om den offentliga sektorns finansiella sparande varit i linje med överskottsmålet använder regeringen i skrivelsen ett genomsnitt för det finansiella sparandet , det s.k. tioårssnittet, och ett konjunkturjusterat tioårssnitt. I utskottets ställningstagande i betänkande 2009/10:FiU26 Årsredovisning för staten 2009 framhöll utskottet att regeringen borde göra en tydligare distinktion mellan den bakåtblickande och den framåtblickande uppföljningen av överskottsmålet i Årsredovisning för staten. Utskottet anser att detta är giltigt och bör framgå i regeringens fortsatta redovisning av frågan. Utskottet kan notera att det finansiella sparandet i genomsnitt var i linje med överskottsmålet 20012010, dvs. den offentliga sektorns finansiella sparande uppgick till av BNP under en konjunkturcykel. Detta framgår enligt regeringens bedömning av indikatorerna det ojusterade och det justerade tioårssnittet. Det framgår däremot inte hur mycket indikatorerna kan avvika från för att de ska utgöra en avvikelse från målet. Exempelvis uppgick den bakåtblickande tioårsindikatorn konjunkturjusterad till av BNP, vilket indikerar ett finansiellt sparande som överstiger överskottsmålet . Samma indikator ojusterad uppgick till av BNP, vilket i stället indikerar ett finansiellt sparande som understiger överskottsmålet. var motsvarande indikatorer respektive av BNP. Även här angavs att det finansiella sparandet i genomsnitt var i linje med överskottsmålet. I utskottets yttrande till om lagreglering av överskottsmålet (yttr. 2009/10:FiU8y) behandlade utskottet frågan om uppföljningen av målet. I föregående års betänkande 2009/10:FiU26 instämde utskottet i yttrandet när det gällde den bedömningen regeringen gjorde om att den lagreglerade redovisningsskyldigheten främst bör vara framåtblickande, eftersom det ger överskottsmålet en styrande roll för finanspolitiken. , menade utskottet, fanns det inget som hindrade att regeringen redovisade hur överskottsmålet har uppfyllts och analyserade vilka lärdomar eventuella avvikelser från överskottsmålet kan ge upphov till. I det sammanhanget menade utskottet att det är naturligt att den framåtblickande redovisningen görs i vårpropositionen och budgetpropositionen, när ska ta ställning till riktlinjerna för den ekonomiska politiken, och att större vikt läggs vid den bakåtblickande redovisningen i Årsredovisningen för staten när regeringen redovisar hur överskottsmålet uppfyllts. Utskottet står fast vid detta och vill återigen erinra om att även om regeringens skyldighet att redovisa hur överskottsmålet uppfylls i första hand ska vara framåtblickande, så utesluter detta inte på något sätt möjligheten att i efterhand redovisa hur överskottsmålet faktiskt har uppfyllts. Utskottet kan vidare notera att det fastställda utgiftstaket har klarats det infördes . Enligt regeringen understryker utgiftstaket behovet av prioriteringar mellan olika utgifter. Det kan dock noteras att de takbegränsade utgifterna i % av utgiftstaket har minskat från att uppgå till av utgiftstaket till att motsvara av utgiftstaket . Budgeteringsmarginalen ökade från till . Enligt regeringen bör budgeteringsmarginalen vara av de takbegränsade utgifterna innevarande år och respektive efterföljande år. motsvarade budgeteringsmarginalen av de takbegränsade utgifterna. Vad som kan anses vara en rimlig budgeteringsmarginal framgår inte av skrivelsen. Den ökade budgeteringsmarginalen kan leda till att utgiftstakets behov av att prioritera mellan olika utgifter försvagas. Utskottet har tidigare kommenterat att budgeteringsmarginalen var större än vad som följer av regeringens riktlinje (bet.