bet · GY01TU12 · 2011-03-07 00:00:00 — Utskottet avstyrker därmed motionerna 2010/11:T266 av och (båda C) samt 2010/11:T302 av (M). Utskottets förslag i korthet Enligt utskottets mening uppnås en ökad tillgång till motorvärmaruttag lämpligast på marknadsmässiga grunder. Jämför reservation 12 (S, V). I motion 2010/11:T259 anför och (båda S) att för att klara klimatmålen, och även i andra avseenden få en bättre miljö, behöver utsläppen från fordonstrafiken minska. En kallstartad motor förbrukar betydligt mer energi än en varm motor. Om 250 000 bilar startas utan motorvärmare en kall vintermorgon blir bensinförbrukningen ca mer jämfört med om bilarna hade varit uppvärmda med motorvärmare. Motionärerna yrkar att förutsättningarna för att ställa krav på ägare till parkeringsplatser att tillhandahålla eluttag för motorvärmare ska prövas. Utskottet konstaterar inledningsvis att motorvärmare är ett bra sätt att minska ett fordons energiförbrukning . Dessutom kan motorvärmaruttag användas som en framtida infrastruktur för elbilar. Enligt utskottets mening är det emellertid inte lämpligt att från statens sida reglera tillgången till motorvärmaruttag. I sammanhanget kan nämnas att det finns en mängd olika typer av parkeringsplatser, såväl centralt belägna som mer svårtillgängliga platser i glesbygden. På en del parkeringsplatser erbjuder ägaren till platsen motorvärmare och andra faciliteter medan andra erbjuder mycket begränsad service. Avgifterna för att utnyttja parkeringsplatsen kan variera från avgiftsfritt användande till . Enligt utskottets mening uppnås en ökad tillgång till motorvärmaruttag lämpligast på marknadsmässiga grunder genom att brukarna av parkeringsplatser efterfrågar sådana genom att vara beredda att betala mer för en parkeringsplats med motorvärmaruttag. Utskottet noterar med detta att det i redan finns en stor andel parkeringsplatser med eluttag för motorvärmare vilka tillkommit utan statlig reglering. Med anledning av det nu sagda avstyrker utskottet motion 2010/11:T259 av och (båda S). Avgift för av- och påställning av fordon Utskottets förslag i korthet Utskottet anser att det är rimligt att den merkostnad som uppstår för myndigheten vid hantering av fordonsfrågor också bekostas av fordonsägaren. I motion 2010/11:T297 framhåller (M) att många ställer av sina fordon eller under andra perioder. Varje avställt fordon minskar utsläppen och belastningen på miljön. Transportstyrelsen tar numera ut en avgift av den som ställer på sitt fordon efter att detta varit avställt . Kostnaden för myndigheten att registrera en avställning eller påställning torde vara försumbar i dagens digitala samhälle, påpekar motionären. Det yrkas i motionen att avgiften för av- och påställning av fordon ska avskaffas. Utskottet konstaterar att påställningar är avgiftsbelagda från . Avgiften är och tas ut som fordonsskatten. Om fordonet är skattebefriat tas endast avgiften ut. Avgiften är avsedd att täcka de merkostnader som uppstår vid av- och påställning av fordon. Påställningsavgiften tas inte ut för fordon som ställs på . Möjligheten för statliga myndigheter att ta ut avgifter regleras genom avgiftsförordningen (1992:191). Denna innebär bl.a. att avgifterna ska vara kostnadsbaserade. Det är, enligt utskottet, rimligt att den extra merkostnad som uppstår för myndigheten vid hantering av fordonsfrågor också bekostas av fordonsägaren. Med anledning av det som angivits avstyrker utskottet motion 2010/11:T297 av (M). Registrering av ägare till bilar Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om registrering av bilägare. I motion 2010/11:T375 anför (M) att en person kan vara registrerad som ägare till ett obegränsat antal bilar. Det utnyttjas av personer som av olika skäl inte vill stå som ägare till den bil som de använder. En av de vanligare orsakerna är, enligt motionärerna, att bilen kan parkeras hur som helst. Eventuella parkeringsavgifter och felparkeringsavgifter, avkrävs ägaren och inte brukaren. Ägaren är en person utan ekonomiska tillgångar som ofta är skuldsatt. Pengarna som den s.k. målvakten får för att stå som ägare till andras bilar blir en del av den svarta ekonomin, påpekar motionären. Såväl som är angelägna om att detta kryphål ska täppas till. Motionären yrkar att möjligheten att förhindra personer att skriva över sin bil på någon annan i syfte att komma undan böter, skatter och andra avgifter ska ses över. Utskottet konstaterar att frågan om s.k. fordonsmålvakter bereds i och en proposition med lagförslag i frågan beräknas ges in till . Utskottet förutsätter att syftet med motionen kan komma att tillgodoses genom den aviserade propositionen. Med anledning av pågående beredning avstyrker utskottet motion 2010/11:T375 av (M). Utskottets förslag i korthet Utskottet konstaterar att inom EU arbetar för att förenkla och förtydliga regler om färdskrivare. Ett arbete inom EU har påbörjats som kan komma att resultera i en förändrad teknisk specifikation för en ny typ av färdskrivare. Jämför reservation 13 (S, V). I motion 2010/11:T388 anför (S) att den nya tekniken med digitala färdskrivare var tänkt att förbättra konkurrenssituationen för den seriösa åkerinäringen. Den skulle skapa rimliga villkor för förarna när alla skulle kunna följa arbetstid, kör- och vilotidsreger. Enligt motionären har utvecklingen gått åt det motsatta hållet. Den digitala färdskrivaren är obligatorisk och har tyvärr visat en stor mängd felkällor i redovisningen från färdskrivaren. Motionären nämner att förare har blivit åtalade och bötfällda för att de tagit en minut för lite i rast, trots att färdskrivaren givit grönt ljus till föraren. Tekniken är behäftad med allvarliga tekniska problem och kvalitetsnivån på kontrollerna är alldeles för låg. Det yrkas i motionen att en översyn av hur de digitala färdskrivarna fungerar, hur de efterföljs och hur åkare och yrkesförare upplever sin situation ska genomföras. Utskottet vill inledningsvis betona att reglerna om kör- och vilotider fyller flera viktiga syften, såväl trafiksäkerhetsmässigt som arbetsmiljömässigt. Det finns emellertid, vilket utskottet är väl medvetet om, vissa frågor kring såväl regelverket som teknikutvecklingen. I de genomförandekommittéer som kopplas till EU-rättsakterna arbetar , mot bl.a. denna bakgrund, för att förenkla och förtydliga förutsättningarna för förarna. Utskottet ser med tillfredsställelse att detta arbete har påbörjats inom EU som kan komma att resultera i en förändrad teknisk specifikation för en ny typ av färdskrivare som då blir ett alternativ för fordonstillverkarna. I sammanhanget bör också, enligt utskottet, lyftas fram att tillverkarna av färdskrivare har ett stort ansvar när det gäller att se till att det finns tydliga manualer och att färdskrivarna utformas så att de är användarvänliga och kan användas på ett rimligt sätt i förhållande till de regler som gäller. Därför avstyrker utskottet motion 2010/11:T388 av (S). Utskottets förslag i korthet Utskottet anger att höjningen i det nya körkortsdirektivet av totalvikten till för fordonskombinationer som får dras med B-körkort är angelägen men konstaterar att de nya bestämmelserna inte kan börja tillämpas förrän . Regler för släpvagnskombinationer återfinns i två lagstiftningsområden, dels fordonslagstiftningen, dels körkortslagstiftningen. Gränserna för hur tunga ekipage som får framföras med B-körkort är gemensamma i EU och styrs av och rådets direktiv /126/EG av om körkort, tredje körkortsdirektivet. Direktivet trädde i kraft . Därefter ska bestämmelserna i införlivas i de nationella rättsordningarna . Det nya körkortsdirektivet innehåller regler för att underlätta den fria rörligheten för fordonsförare inom EU, stärka trafiksäkerheten och förhindra bedrägerier. Av direktivet framgår bl.a. att den högsta tillåtna totalvikten för att dra fordonskombinationer (dragbil och släp) med körkortsbehörighet B höjs från till . Frågan om släpvagnsvikter har utretts inom ramen körkortsutredning och presenterats i ett särskilt delbetänkande (SOU 2007:33). Utredaren konstaterade att det inte är tillåtet att tillämpa de nya reglerna tidigare än eftersom det skulle innebära ett avsteg från de nu harmoniserade bestämmelserna i det andra körkortsdirektivet. I motion 2010/11:T412 anför (M) att den vikt som står i registreringsbeviset ofta inte överensstämmer med fordonets totala vikt. Konsekvensen av detta kan bli att förare gör sig skyldiga till ett trafikbrott. Motionären anger att grunden till problemet är att det inte på något sätt är olagligt att sälja och husbilar med extremt låg lastvikt. Det yrkas i motionen att regelverket som gäller och husbilar med för låg lastförmåga ska ses över. I en husvagns tjänstevikt ingår sådan utrustning som är nödvändig för boendefunktionen, såsom sängar, bord, handfat, vask och avlopp. Utöver detta kan ägaren upp till den fastställda totalvikten montera in merutrustning av olika slag. Hur tung merutrustning som monteras in styrs i praktiken av vilken körkortsbehörighet ägaren har. När de nya reglerna införs innebär det att den sammanlagda totalvikten för en bil och släpvagn kan vara i stället för , dvs. Om de nya reglerna leder till att husvagnarna registreras med en högre totalvikt genom omregistrering, kommer det i många fall också att krävas tyngre bilar för att dra dem. Majoriteten av husvagnsägarna kan antas ha bilar som inte får dra mer än ca . Det innebär att många personer som vill utnyttja de nya reglerna också måste skaffa sig en dragbil med högre tillåten släpvagnsvikt än vad de redan har. Dessutom måste de förvärva den utökade B-behörigheten. Utskottet anser att höjningen i det nya körkortsdirektivet av totalvikten till för fordonskombinationer som får dras med B-körkort är angelägen. Enligt det utredningsarbete som gjorts i frågan synes dock inte de nya bestämmelserna i körkortsdirektivet kunna börja tillämpas av medlemsstaterna förrän . Utskottet är mot denna bakgrund inte nu berett att vidta någon åtgärd med anledning av det aktuella motionsförslaget och avstyrker därför motion 2010/11:T412 av (M). Utskottets förslag i korthet Utskottet betonar att tillgång till, och rätt kunskap att hantera, förstahjälpen-utrustning kan rädda liv. Att föreskriva viss typ av förstahjälpen-utrustning i alla bussar samt utbildning av personalen skulle, enligt utskottets förmenande, vara att lägga alltför långtgående krav på bussföretagen. Jämför reservation 14 (S, V). I motion 2010/11:T459 anför (S) att tiotusentals människor reser med bussar. Det är inte ovanligt att en bussresenär råkar ut för en akut sjukdom. Situationen kan vara livshotande om det inte finns sjukvårdskunnig personal ombord och om det är en lång väg till närmaste samhälle. I finns det taxibilar med hjärtväskor och förare som har utbildats i livräddning. Detta upplevs som positivt av chaufförer och passagerare. Det yrkas i motionen att alla bussar ska förses med första hjälpen-väskor och att personalen på bussarna ska utbildas i hur man hanterar apparaturen i väskorna. Utskottet delar motionärens uppfattning att tillgång till, och rätt kunskap att hantera, förstahjälpen-utrustning kan rädda liv. bör framhållas den stora mängd bussföretag som finns i och de olika sätt en bussresa kan genomföras på. En busstur kan sträcka sig över nästan hela landet såväl som inom lokalorten. Ofta är busschauffören ensamt ansvarig i bussen. I bussar finns också olika former av räddningsutrustning som t.ex. brandsläckare, larm, förbandsväskor m.m. Att föreskriva viss typ av förstahjälpen-utrustning i alla bussar samt utbildning av personalen skulle, enligt utskottets förmenande, vara att lägga allför långtgående krav på bussföretagen. Enligt vad utskottet erfarit från företrädare från bussbranschen bedöms dock frågan som intressant och det bedöms att enskilda bussföretag kan komma att vara intresserade av att införskaffa t.ex. defibrillator. Tekniken är emellertid ännu tämligen ny, och flera frågor, bl.a. prisfrågor och kvalitetsfrågor återstår att lösa. För bussföretagen skulle tillgång till livräddningsutrustning samt personal utbildad i frågorna innebära en trygghet såväl för personal som för passagerare, vilket kan motivera bussföretag att självmant införa förstahjälpen-utrustning på bussar. Utskottet är mot denna bakgrund inte berett att föreslå något initiativ i ärendet och avstyrker därför motion 2010/11:T459 av (S). Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Åtgärder inom taxibranschen, punkt 1 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), i (S), (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:T206 av i och (båda S), 2010/11:T265 av (C), 2010/11:T361 av (S), 2010/11:T363 av (S) och 2010/11:T364 av och (båda S). Det behövs kraftfulla åtgärder mot fusket inom taxibranschen. Det förslag som lämnas i den statliga utredningen 2010:76 är inte tillräckligt för att förhindra ekonomisk brottslighet och åstadkomma sunda villkor för taxiföretagen. Sedan avregleringen har taxipassagerarna blivit otryggare. En mängd problem har uppstått, bl.a. förekommer skattebrott och problem med prissättningen av resor. Vi anser att det behövs redovisningscentraler till vilka köruppdragen och ersättningarna rapporteras. Denna åsikt delas av ett flertal myndigheter, bl.a. . Krav på anslutning till en redovisningscentral tycker vi bör skrivas in som villkor för taxitillstånd. Det går att minska kostnaden med införande av redovisningscentraler genom att använda befintliga beställningscentraler. Krav på redovisningscentraler har av Alliansen tidigare avvisats som regelkrångel. Emellertid är majoriteten av taxiåkarna anslutna till beställningscentraler utan att det upplevs som krångligt. Vi vill betona att den kostsamma delen av anslutning till beställningscentraler rör tjänster som telefonväxel m.m. och riskerar inte att falla på de åkare som endast ansluter sig till centralen i form av redovisningscentral. Vi har givetvis förståelse för att förslaget kan behöva att genomföra, och därför anser vi att en övergångsperiod ska förbereda införandet. När det gäller prissättningen av resor kan nämnas att en taxiresa mellan och kan kosta för den enskilde resenären. Detta skapar problem för många seriösa taxibolag liksom för besöksnäringen. Vi vill sammanfattningsvis att krav på anslutning till redovisningscentraler införs och att möjligheten för taxiförbunden att ta del av varningar och återkallelser utökas. Vad vi nu anfört bör tillkännage för regeringen som sin mening. Förnybara drivmedel, punkt 2 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), i (S), (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:T405 av m.fl. (S) yrkandena 2 och 3, 2010/11:N398 av m.fl. (MP) yrkande 16 och 2010/11:T208 av m.fl. (KD), 2010/11:T227 av (M), 2010/11:T389 av och (båda S), 2010/11:T409 av (KD) yrkande 11 och 2010/11:T490 av (M). Den framtida vägtrafiken behöver vara långsiktigt hållbar, med avseende på såväl hälsa och säkerhet som miljö. Vi anser att det är mycket viktigt att fordon drivs med förnybara drivmedel. De senaste årens utveckling av motorer och fordon som helt eller delvis använder förnybara drivmedel är positiv, men går ännu för långsamt. För att uppnå en högre andel förnybara drivmedel krävs att tillgången på dessa säkras. Vi vill härmed lyfta fram att det i den utvärdering trafikutskottet på eget initiativ låtit göra tillsammans med konstateras att pumplagen inte kan sägas vara orsak till den s.k. mackdöden. Det framgår också i utredningen att lagen inte varit teknikneutral. När pumplagen revideras anser vi att målet bör vara att fler aspekter ska ingå i de kriterier framtidens bränsle bör uppfylla. Därför bör det finnas ett krav på successiv upptrappning så att Svanenmärkta bränslen finns att tillgå på allt fler mackar. Vi vill stimulera till användning av fordon som drivs med förnybara drivmedel och att åtgärder vidtas för att trygga en rimlig tillgänglighet till förnybara drivmedel. Vad vi nu anfört bör tillkännage för regeringen som sin mening. Efterkonvertering av arbetsmaskiner m.m., punkt 3 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), i (S), (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:N398 av m.fl. (MP) yrkande 4 och 2010/11:T249 av (C). Ett problem vid utveckling av biogaslastbilar, biogastraktorer och andra fordon är att det inte finns något regelverk för dessa fordon att typgodkännas emot. Det finns endast för biogasbussar och biogasbilar. Från många håll, bl.a. från fordonstillverkare, framförs att typgodkännande av biogasdrift måste gälla fler typer av fordon. Vi vill därför att ett regelverk för typgodkännande för biogaslastbilar, biogastraktorer och andra biogasfordon ska tas fram. Vad vi nu anfört bör tillkännage för regeringen som sin mening. Bilbesiktningens reglering, punkt 4 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), i (S), (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:T212 av (S), 2010/11:T370 av m.fl. (S) och 2010/11:N1 av m.fl. (S, MP) yrkande 4 och 2010/11:T473 av (M). Avregleringen av bilbesiktningen kommer med stor sannolikhet att leda till sämre tillgänglighet på landsbygden. Dessutom kommer priserna troligen att öka i de områden där utbudet är begränsat. Vi befarar att obligatorisk besiktning kombinerat med begränsad konkurrens kommer att leda till kraftigt ökade priser. Enligt vår åsikt är det av största vikt för företagsutvecklingen i landets glest befolkade delar att det går smidigt att besiktiga fordon. Det kräver bilbesiktning på rimligt avstånd så att det kan ske utan onödig miljöpåverkan och utan onödigt höga kostnader för brukarna. Några förslag för att säkerställa en likvärdig service i hela landet efter avregleringen har inte lagts fram av regeringen. Tillgängligheten i hela landet är, anser vi, ett statligt ansvar. Vi anser också att statlig verksamhet inte bör privatiseras innan det slagits fast att det finns förutsättningar att skapa den sunda tävlan om kunderna som driver ned priserna och ökar utbudet. Härvid vill vi också lyfta fram att fordonsbesiktning är myndighetsutövning som, enligt vår mening, inte bör konkurrensutsättas. Vi vill därför att avregleringen av fordonsbesiktningsverksamheten ska följas upp och utvärderas. I uppföljningen ska möjligheterna att dra tillbaka reformen undersökas. Vi vill också att regler ska finnas som säkerställer att det finns möjlighet att besiktiga sitt fordon till en låg kostnad utan att färdas långa sträckor. Vad vi nu anfört bör tillkännage för regeringen som sin mening. Krav på bilbesiktning, punkt 5 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:T488 av och (båda SD). Den svenska personbilsparken har generellt blivit bättre ur en teknisk kvalitetsaspekt. Jag vill lyfta fram att statistik från visar att andelen underkända fordon för de yngre bilmodellerna har väsentligt minskat . De personbilar som underkänns har fel som i de flesta fall kan hänföras till kategorin ägarrelaterade fel. Dessa fel berör vanligtvis däck, strålkastare, positionsljus etc. Därför anser jag att det finns skäl att förändra förordningen angående löpande kontroll av fordon. Jag vill att fordonsförordningen ska ändras så att bilar med en totalvikt av högst ska kontrollbesiktas första gången under den inställelsetermin vars inställelsemånad infaller har gått från den månad då bilen första gången togs i bruk. Vad jag nu anfört bör tillkännage för regeringen som sin mening. Övergivna fordon, punkt 6 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), i (S), (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:T383 av och (båda FP), 2010/11:T455 av och (båda S) och 2010/11:T469 av och (båda S). Andelen övergivna fordon utmed vägarna och i naturen ökar. Vi anser att de utgör en risk utifrån både trafiksäkerhets- och miljösynpunkt som de förfular boendemiljön och naturen. Gällande regler för vem som ska ansvara för att ett övergivet fordon ska forslas bort är för oklara och krångliga. Handläggningstiderna är, enligt vår mening, oacceptabelt långa. I praktiken leder reglerna till att ingen myndighet ser sig som direkt ansvarig, med följd att fordonen inte bortforslas. Vi anser att om ett fordon har övergivits och dess ägare inte gett sig till känna, eller gått att spåra inom rimlig tid, bör polisen ha rätt att forsla bort den övergivna bilen. I detta sammanhang vill vi som exempel lyfta fram att det i finns en lag med detta innehåll. Vi vill därför att regler om att övergivna fordon på och utmed motorvägarna ska forslas bort ska införas. Vi vill också att en förenkling ska genomföras så att polisen får ökade befogenheter att gripa in oavsett om fordonet utgör en trafikfara. Vad vi nu anfört bör tillkännage för regeringen som sin mening. Parkeringsfrågor, punkt 7 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:T502 av m.fl. (MP) yrkande 19 och 2010/11:T504 av m.fl. (MP) yrkande 14 och 2010/11:T434 av (KD), 2010/11:T449 av Per (M), 2010/11:T450 av (M) och 2010/11:T507 av de (M). Vi tycker att det är viktigt att stadens yta används till grönområden, lekplatser och kultur. För resor i staden anser vi att det är bättre att använda taxi, hyrbil eller bilpool än att använda egen bil. Det är också viktigt att vidta åtgärder som främjar bl.a. cykling framför bil. Det frigör parkeringsytor och leder till en trevligare stad. Vi anser att det är ett problem att kommunerna inte har möjlighet att reservera parkeringar för bilpoolsbilar. Vi tycker att priserna för att parkera bilen ska höjas och bli marknadsmässiga. När det gäller kantparkeringar är priserna reglerade på så sätt att det bara är tillåtet att ta ut en avgift så att trafiken inte störs, vilket, enligt vår mening, inte är tillräckligt. Vi vill att hinder för kommunerna att stimulera bilpooler, t.ex. genom att tillåta kommunerna att reservera parkeringar för bilpoolsbilar, ska tas bort och att lagstiftningen ska ändras genom att den kompletteras med en miljöaspekt för att möjliggöra en mer offensiv parkeringspolitik. Vad vi nu anfört bör tillkännage för regeringen som sin mening. Registreringsskyltar på motorcyklar, punkt 9 (S, V) av (S), (S), (S), (S), (S), i (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:T289 av (S) och 2010/11:T506 av de (M) samt 2010/11:T243 av (FP). Hastighetskameror är effektiva verktyg mot för höga hastigheter. Ett problem som vi vill lyfta fram är att denna kontroll inte fungerar om registreringsskylten inte sitter fram på fordonet. Motorcyklar saknar registreringsskylt fram, vilket i de flesta fall omöjliggör identifiering av fordonet i en hastighetskamera. hade motorcyklar registreringsskylt både fram och bak. har också föreslagit att krav på registreringsskylt fram på motorcyklar ska införas. Enligt vår mening skulle det vara bra ur flera aspekter, bl.a. vad gäller möjligheten till hastighetskontroll, om registreringsskylt även skulle finnas fram på motorcyklar. Vi vill därför att frågan om registreringsskylt fram på motorcyklar ska utredas.