bet · GY01UU8 · 2011-01-26 00:00:00 — 2010/11:UU8 Stabiliserings- och associeringsavtal mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken , å andra sidan Stabiliserings- och associeringsavtal mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken , å andra sidan Utskottet tillstyrker i detta betänkande regeringens förslag (prop. 2010/11:50) om att godkänna stabiliserings- och associeringsavtalet mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken , å andra sidan. Utskottet tar även ställning till två motioner vilka avstyrks. I ärendet finns två reservationer. Utskottets förslag till riksdagsbeslut avslår motion 2010/11:U4. Reservation 1 (SD) Stabiliserings- och associeringsavtal mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken , å andra sidan godkänner stabiliserings- och associeringsavtalet mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och Republiken , å andra sidan. Därmed bifaller proposition 2010/11:50. avslår motion 2010/11:U5. Reservation 2 (MP, V) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (M), (S), (S), (M), (S), (FP), (S), (S), (FP), (MP), (KD), (SD), (V) och (M). Ärendet och dess beredning Europeiska unionens råd beslöt att bemyndiga Europeiska kommissionen att inleda förhandlingar med Republiken om ett stabiliserings- och associeringsavtal () mellan å ena sidan Europeiska unionen och dess medlemsstater och å andra sidan Republiken (). Förhandlingarna inleddes och avslutades . Synpunkter har inhämtats från berörda myndigheter, och har deltagit i samtal med företrädare för kommissionen och medlemsstaterna under förhandlingsprocessen med . Avtalet undertecknades av parterna vid rådets möte i . Innan avtalet kan träda i kraft ska det godkännas av parterna. Ett interimsavtal (ISAA) trädde i kraft . Avtalet i svensk lydelse återfinns som bilaga till proposition 2010/11:50. Som en följd av att Lissabonfördraget trädde i kraft har Europeiska unionen ersatt och efterträtt Europeiska gemenskapen och utövar från och med det datumet Europeiska gemenskapens samtliga rättigheter och förpliktelser. Därför ska hänvisning till Europeiska gemenskapen eller gemenskapen i avtalstexten, när så är lämpligt, förstås som hänvisningar till Europeiska unionen. I propositionstexten har Lissabonfördragets terminologi använts. Regeringen föreslår i propositionen att godkänner stabiliserings- och associeringsavtalet mellan, å ena sidan, Europeiska unionen och dess medlemsstater, och Republiken , å andra sidan. Syftet med avtalet är att, inom ramen för stabiliserings- och associeringsprocessen, bidra till stabilitet samt en positiv ekonomisk och social utveckling i regionen. Avtalet innehåller bestämmelser om frihandel, politisk dialog och samarbete på en rad olika områden. Europeiska unionen har åtagit sig en central roll i uppgiften att säkerställa varaktig fred och stabilitet på västra . Åtagandet i regionen motiveras inte enbart av humanitära skäl utan även av att de tidigare konflikterna i regionen strider mot det vidare målet att säkerställa fred och uppnå välstånd i hela . Att främja en stabil och säker utveckling i länderna på västra är avgörande för att uppnå detta mål och det mest verkningsfulla redskapet för detta är integration i EU. antog rådet en regional strategi som fastslog politiska och ekonomiska villkor för utvecklandet av bilaterala relationer med Bosnien och , (nuvarande ), , och . Villkoren hade anknytning till bl.a. demokrati, rättsstatsprincipen, mänskliga rättigheter, minoriteters rättigheter och övergången till marknadsekonomi. Kommissionen lade fram det förslag om att förstärka EU:s regionala strategi för länderna på västra genom en stabiliserings- och associeringsprocess som är vägledande för utvidgningen i regionen. Processen utgör ett övergripande ramverk för ländernas integration i EU och vilar på ett löfte om ett framtida fullvärdigt unionsmedlemskap. Den huvudsakliga beståndsdelen i stabiliserings- och associeringsprocessen består av ingåendet av s.k. stabiliserings- och associeringsavtal () under förutsättning att de relevanta politiska och ekonomiska villkoren har uppfyllts. Vid ingåendet av ett förbinder sig landet att inleda en anpassning av nationell lagstiftning till . Avtalen innehåller bestämmelser om bl.a. politisk dialog, gradvis upprättande av ett frihandelsområde, samarbete på ett stort antal områden, inklusive rättsliga och inrikes frågor, samt krav på länderna att utveckla regionalt samarbete i regionen. beviljades länderna förmånliga handelsliberaliseringar. Stabiliserings- och associeringsavtalen kompletterades av det omfattande biståndsprogrammet for Reconstruction, Development and Stabilisation (CARDS) för västra . EU:s anslag till CARDS för de fem länderna uppgick till för perioden 20002006. CARDS har ersatts av Instrumentet för medlemskapsstöd (IPA) som trädde i kraft . EU:s anslag till IPA väntas uppgå till för perioden 20082010. Stabiliserings- och associeringsprocessen möjliggör en anpassning till EU på basis av ländernas individuella förutsättningar och möjligheter. Mot denna bakgrund presenterade kommissionen en rapport i vilken det konstaterades att var redo för förhandlingar om ett . har undertecknats med (prop. 2001/02:156, bet. 2001/02:UU14, rskr. 2001/02:226), (prop. 2002/03:11, bet. 2002/03:UU3, rskr. 2002/03:100), (prop. 2006/07:30, bet. 2006/07:UU5, rskr. 2006/07:117), (prop. 2007/08:164, bet. 2008/09:UU5, rskr 2008/09:20) och Bosnien och (prop. 2008/09:81, bet. 2008/09:UU12, rskr. 2008/09:198). Efter upplösningen av Socialistiska federationen bildade de två kvarvarande delrepublikerna och som 2003 bytte namn till och . utropade sig som en oberoende stat. erkände detta i och med att landet förklarade sig självständigt från statsförbundet som därmed upplöstes. I och med var förhoppningarna stora om att oroligheterna på skulle upphöra. blossade oroligheter upp i den dåvarande provinsen . inledde Nato bombningar mot för att stoppa det brutala våldet mot civila. Kosovo administrerades av FN genom Mission in Kosovo () med stöd av säkerhetsrådets resolution , som också lade grunden för Natos fortsatta ansvar för att upprätthålla säkerheten i Kosovo. , som varit president och premiärminister , avgick från presidentposten efter att ha förlorat valet . Han blev arresterad och åtalad för bl.a. maktmissbruk i . Han utlämnades därefter till för det (Icty) i men hann avlida innan rättegången var avslutad. , dåvarande premiärminister och grundare av partiet (Demokratiska partiet), som fattade beslutet att Milošević skulle utlämnas till , mördades 2003. Djindjić efterträddes av Živkovižć. antog en författning efter att landet hade haft folkomröstning i fråga om Kosovo. I denna fastslogs bl.a. att Kosovo var en integrerad del av . Författningen medförde nyval till parlamentet . En regering bildades mellan Tadićs parti och Kosštunicas parti (demokratiska parti). efter att Kosovo ensidigt utropat sin självständighet, avgick premiärminister och nyval hölls . Valet vanns av bl.a. nuvarande president och den DS-ledda alliansen ett europeiskt , som gick till val på bl.a. EU-närmande. , under det svenska ordförandeskapet, lämnade formellt in sin ansökan om medlemskap i . fick serbiska medborgare viseringsfritt inträde till EU. bedriver ett aktivt samarbete med på flera samhällsområden. Besök och kontakter på politisk nivå, biståndsinsatser i , näringslivskontakter samt turism präglar de bilaterala relationerna. Det svenska utvecklingssamarbetet med är omfattande, och landet är ett av största biståndsmottagarländer i . Detta s.k. reformsamarbete inriktas på att främja reformer som förutsättning för ett framtida EU-medlemskap. Det avser två sektorer, demokratisk samhällsstyrning och mänskliga rättigheter samt naturresurser och miljö. Inom den förstnämnda sektorn finansieras insatser för att effektivisera och demokratisera statliga förvaltning, öka respekten för de mänskliga rättigheterna och jämställdhet samt att reformera säkerhetssektorn. Inom den andra sektorn ligger fokus på att bidra till en förbättrad miljö i vad gäller vatten och avlopp samt avfall. har också en betydande grupp invånare från f.d. , däribland från . Detta är ett resultat av både arbetskraftsinvandring och flyktingmottagande i samband med . kommer att bli den första mer omfattande avtalsförbindelsen mellan EU och Republiken . I avvaktan på avtalets ratificering har ett interimsavtal (ISAA) ingåtts för att handels- och handelsrelaterade frågor i ska kunna träda i kraft tidigare. EU är den största bilaterala biståndsgivaren i Republiken . Avtalet innehåller bestämmelser om samarbete på en rad områden, bl.a. politik, ekonomi och handel. Avtalet ger även en ram för ett rättsligt samarbete och identifierar den EU-rättsliga lagstiftning med vilken måste harmonisera sin egen lagstiftning för att på ett effektivt sätt kunna delta i den europeiska integrationsprocessen. Avtalet omfattar 139 artiklar samt sju bilagor och sju protokoll med ytterligare tillägg. Bilagorna och protokollen utgör en integrerad del av avtalet. Avtalet reglerar bl.a. frågor inom den gemensamma handelspolitikens områden. På detta område har EU exklusiv kompetens att sluta avtal. De delar av avtalet som rör handel och handelsrelaterade frågor trädde i kraft genom interimsavtalets ikraftträdande. tar i kommittémotion 2010/11:U5 upp avtalets artikel 83 som handlar om förebyggande och stävjande av illegal invandring och återtagande. är generellt emot dessa återtagandeklausuler, och i synnerhet när det handlar om länder som inte lever upp till de mänskliga rättigheterna och där de återvändande riskerar att utsättas för kränkningar. menar att EU i avtalet med i stället för återtagandeklausul ska bistå med hjälp att komma till rätta med de missförhållanden som leder till att så många söker skydd i andra länder. framhåller i kommittémotion 2010/11:U4 att en ytterligare utvidgning av Europeiska unionen minskar det enskilda landets inflytande på unionens vägval. värnar självständighet och önskar därför ingen ytterligare utvidgning av EU. anser dessutom att det under det nuvarande ekonomiska läget inte kan ses som önskvärt att associera ytterligare ett land med svag ekonomi till en union vars sammanhållning redan är satt under tryck av finansiella svårigheter. Utskottet konstaterar inledningsvis att stabiliserings- och associeringsavtalen utgör en central del av EU:s politik gentemot länderna på västra . De utgör grundvalen för ländernas politiska och ekonomiska närmande till EU och till andra europeiska samarbetsstrukturer. I ett längre perspektiv är samtliga länder som omfattas av stabiliserings- och associeringsprocessen potentiella kandidater för anslutning till EU. Undertecknandet av stabiliserings- och associeringsavtalet i innebar en milstolpe i strävan att integreras i EU. Utskottet anser, liksom regeringen, att avtalet skapar förutsättningar och ramar för arbetet med att åstadkomma stabilitet, fred och en positiv ekonomisk, social och kulturell utveckling i regionen. Det stöder likaså de allmänna strävandena mot en hållbar utveckling. Avtalet innehåller bestämmelser om bl.a. politisk dialog, definierar ett brett spektrum av samarbetsområden samt skapar förutsättningar för ökad frihandel mellan och , vilket i sin tur bidrar till ökad ekonomisk integration och tillväxt för parterna. Därtill bidrar avtalet till en fortsatt utveckling för demokrati, rättsstat och mänskliga rättigheter. Ur svensk synvinkel är det därför av stor vikt att stabiliserings- och associeringsavtalet med ingås. Utskottet anser att ingåendet av stabiliserings- och associeringsavtalet med sänder en viktig signal till länderna på västra om medlemsstaternas fortsatta engagemang i regionen inom ramen för stabiliserings- och associeringsprocessen. Den pågående utvidgningsprocessen inkluderar länderna på västra . Utskottet poängterar att utvidgningen är EU:s främsta instrument för att sprida säkerhet, demokrati, och välstånd på västra . EU-närmande har en avgörande strategisk betydelse för såväl som . Utvidgningsprocessen baseras på principer om konditionalitet och framsteg i varje enskilt land och utgör ett starkt incitament för reformer som gynnar stabilitet, ekonomisk utveckling och regionalt samarbete. Om EU stänger sin dörr för ytterligare utvidgning skulle de politiska och ekonomiska kostnaderna bli mycket stora, också för unionen. Stabiliserings- och associeringsprocessen (SAp) utgör ett övergripande ramverk för ländernas integration i EU och möjliggör en progressiv anpassning till EU på basis av ländernas individuella förutsättning och möjligheter. Den huvudsakliga beståndsdelen i SAp består av ingåendet av s.k. stabiliserings- och associeringsavtal, , som förutsätter att relevanta politiska och ekonomiska villkor har uppfyllts. Vidare konstaterar utskottet att principen om att varje stat har en skyldighet gentemot andra stater att ta tillbaka sina egna medborgare är väl förankrad i folkrätten och kommer till uttryck i en stor mängd bilaterala avtal om återtagande, i de återtagandeavtal som EU har ingått samt i de återtagandeklausuler som återfinns i EU:s samtliga stabiliserings- och associeringsavtal. Respekten för denna princip är en av förutsättningarna för en framgångsrik stabiliserings- och associationsprocess. Slutligen menar utskottet att återtagandeklausulerna inte fråntar EU:s medlemsstater deras skyldigheter att respektera de internationella konventioner som rör flyktingar och asylsökande, i vilka bl.a. principen om non-refoulement1[ Principen om non-refoulement innebär att en asylsökande inte får utvisas eller avvisas till gränsen mot ett område där dennes liv eller frihet skulle hotas på grund av hans eller hennes ras eller religion, nationalitet, språk, sexuella läggning, tillhörighet till viss samhällsgrupp, politiska åskådning eller minoritet eller där den asylsökande riskerar att utsättas för tortyr eller omänsklig eller förnedrande behandling.] kommer till uttryck. Inte heller kan återtagandeklausulerna användas för att kringgå EU:s gemensamma regelverk på asyl- och migrationsområdet. Principen om non-refoulement finns intagen i EU:s skyddsgrundsdirektiv. Mot bakgrund av vad som ovan anförts avstyrker utskottet motionerna 2010/11:U5 (MP) och 2010/11:U4 (SD) och tillstyrker att godkänner stabiliserings- och associeringsavtalet mellan EU och dess medlemsstater och Republiken . Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Avslag på propositionen, punkt 1 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: avslår proposition 2010/11:50. Därmed bifaller motion 2010/11:U4. framhåller i kommittémotion 2010/11:U4 att en ytterligare utvidgning av Europeiska unionen minskar det enskilda landets inflytande på unionens vägval. värnar självständighet och önskar därför ingen ytterligare utvidgning av EU. anser dessutom att det under det nuvarande ekonomiska läget inte kan ses som önskvärt att associera ytterligare ett land med svag ekonomi till en union vars sammanhållning redan är satt under tryck av finansiella svårigheter. Återtagandeklausul, punkt 3 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:U5. tar upp i kommittémotion 2010/11:U5 avtalets artikel 83 som handlar om förebyggande och stävjande av illegal invandring; återtagande. och är generellt emot dessa återtagandeklausuler, och i synnerhet när det handlar om länder som inte lever upp till de mänskliga rättigheterna och där de återvändande riskerar att utsättas för kränkningar. och menar att EU i avtalet med istället för återtagandeklausul ska bistå med hjälp att komma till rätta med de missförhållanden som leder till att så många söker skydd i andra länder. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2010/11:50 Stabiliserings- och associeringsavtal mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken , å andra sidan: godkänner stabiliserings- och associeringsavtalet mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och Republiken , å andra sidan (avsnitt 7). 2010/11:U4 av m.fl. (SD): avslår proposition 2010/11:50 stabiliserings- och associationsavtal mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken , å andra sidan. 2010/11:U5 av m.fl. (MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om återtagandeklausulen i avtalet med .