bet · GZ01KU1 · 2011-11-24 00:00:00 — Enligt 2 § lagen om statligt stöd till politiska partier gäller att partistöd lämnas som mandatbidrag och att varje mandatbidrag är . Senast beloppet för mandatbidraget ändrades var , när det höjdes från till nuvarande nivå, dvs. en ökning (prop. 2003/04:100, bet. 2003/04:FiU21, rskr. 2003/04:273). Ändringar i beloppet för mandatbidraget skedde dels när det ändrades från till (dvs. en ökning ), dels då beloppet minskades från till (dvs. en minskning med ). Vid ändringarna 1997 och 1995 skedde även förändringar av andra belopp som styr det s.k. kanslistödet (se prop. 1996/97:1 utg.omr. 1 s. 9 och prop. 1994/95:100 bilaga 3.2). Enligt 13 § första stycket lagen om statligt stöd till politiska partier prövas frågor om statligt partistöd av . Enligt 14 § tredje stycket ska utbetalningarna av partistöd göras kvartalsvis av . År i den aktuella lagen räknas, enligt 12 § första stycket, som regel fr.o.m. , och stödet uträknas en gång . I statsbudgeten anvisar medel till det statliga partistödet på ett särskilt anslag (6:6 Stöd till politiska partier). Anslaget ställs till regeringens disposition. Genom regleringsbrev tilldelar regeringen sedan dispositionsrätten till anslaget. och (båda SD) föreslår i motion 2011/12:K394 att anslaget minskas med jämfört med regeringens förslag (yrkandet i denna del). Översyn av nivån på partistödet I motion 2011/12:K327 föreslår m.fl. (S) att regeringen gör en översyn av det statliga partistödet i syfte att öka det. I motionen anförs att det statliga partistödet har legat nominellt stilla , vilket i praktiken innebär en sänkning av stödet, då inflationen urholkar värdet av stödet. Partiernas möjligheter att uppfylla den roll de förutsätts ha i vårt demokratiska system blir därmed också urholkade. Offentlig redovisning av bidrag till partier och kandidater m.fl. (MP) föreslår i motion 2011/12:K261 att begär att regeringen återkommer med förslag till lagstiftning om offentlig redovisning av juridiska personers bidrag till partier (yrkande 1). Regeringens förslag ska även omfatta partiers skyldighet att offentliggöra fysiska personer som ger mer än till ett parti (yrkande 2). Motsvarande krav på offentlig redovisning bör även finnas för partiernas regionsorganisationer (yrkandena 3 och 4). I motionen anförs vidare att lagförslaget bör innehålla krav på att enskilda ledamöter i och kandidater till , och kommunfullmäktige offentligt redovisar ekonomiska bidrag från juridiska personer (yrkande 5) samt att enskilda ledamöter i och kandidater till , , och kommunfullmäktige offentliggör fysiska personer som ger dem mer än (yrkande 6). I motionen noteras den överenskommelse som gjordes mellan riksdagspartierna som innebär att partiernas riksorganisationer ska redovisa bl.a. bidrag från företag, stiftelser och organisationer, dock ej privatpersoner, och att denna redovisning endast omfattar det totala stödet samt det totala antalet givare. Motionärerna hänvisar bl.a. till en statlig utredning (SOU 2004:22) samt utredning om det kommunala partistödet (2007/08:RFR23) och de resultat och förslag som presenteras där. I motionen anges bl.a. att fem partier frivilligt har beslutat att fr.o.m. offentliggöra personer som ger mer än , något som föreslogs i den ovannämnda statliga utredningen. Som motiv till sina förslag anför motionärerna bl.a. rekommendationer på området samt att det inom endast är , och utöver som saknar lagstiftning i frågan. m.fl. (V) föreslår i motion 2011/12:K312 att regeringen bör utreda och komma med förslag till lagstiftning för öppen redovisning av politiska partiers intäkter. I motionen anförs att Greco, arbetsgrupp mot korruption, har kritiserat för att det inte finns någon lagstiftning som reglerar hur partier finansieras. Vidare framgår av motionen att Greco upprepade sin kritik i en ny rapport där man uppmanade att bl.a. ta fram lagstiftning som tvingar partier att redovisa bidrag över ett visst belopp. m.fl. (FP) föreslår i motion 2011/12:K332 att regeringen skyndsamt utreder på vilket sätt de regleringar av partistöd som har ratificerat kan inarbetas i svensk lagstiftning. En grund för regeringens arbete bör enligt motionärerna vara den tidigare utredningen insyn i partiers och valkandidaters intäkter (SOU 2004:22). Vidare framhåller motionärerna bl.a. att Greco skärpte sin kritik mot . I motion 2011/12:K349 begär (S) att ska tillkännage för regeringen att det bör införas en reform alternativt en ny lagstiftning som innebär att samtliga politiska partier offentligt redovisar sina bidrag. Motionären anför att en vanlig ordning för de partier som redovisar sina bidrag är att gåvor redovisas i partiernas årsredovisningar men att ett parti har vägrat att offentligt redovisa sina bidrag. Motionären anför att det därför vore en fördel om de politiska partierna kunde nå en frivillig överenskommelse över hur bidrag till politiska partier ska redovisas, men om inte detta är en framkomlig väg återstår inget annat än att via lagstiftning tvinga fram en redovisning för samtliga politiska partier. (S) föreslår i motion 2011/12:K341 att tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om öppenhet kring finansiering av enskilda kandidaters personvalskampanjer. I motionen anför motionären att det är rimligt i ett öppet och demokratiskt samhälle att väljarna vet vad de får när de lägger sin röst på en viss kandidat. Därför krävs enligt motionären en lagreglering om att alla som kandiderar till och som bedriver personvalskampanj öppet redovisar var de får sin finansiering ifrån och vad de i sin tur har för åtaganden gentemot sponsorer och finansiärer. En sådan lag bör enligt motionären omfatta både direkt och indirekt ekonomiskt stöd. Lagförslag om redovisning av bidrag till partier och kandidater överlämnades utredningsbetänkandet Allmänhetens insyn i partiers och valkandidaters intäkter (SOU 2004:22) till regeringen. Utredningen föreslog att allmänhetens insyn i hur partier finansierar sin verksamhet och kandidaterna finansierar sina kampanjer ska säkerställas genom en författningsreglering, där bl.a. namn på privatpersoner som lämnar bidrag ska redovisas av partierna. Utredningen motiverar behovet av en rättslig reglering bl.a. mot bakgrund av att den ordning med frivilliga insatser genom partiöverenskommelse som infördes har flera allvarliga brister. Av en remissammanställning framgår att bl.a. följande remissinstanser riktade invändningar mot utredningsförslagets grundlagsförenlighet: justitieombudsmännen, , juridiska fakulteterna vid och , statsvetenskapliga institutionen vid samt samhällsvetenskapliga fakulteterna vid och . I sitt remissvar anförde JO bl.a. följande: Från de synpunkter JO har att beakta väcker förslaget om en rättslig reglering av politiska partiers och valkandidaters intäkter främst frågan hur en sådan reglering förhåller sig till regeringsformen. Utredningens analys i den delen [] leder till slutsatsen att regeringsformens bestämmelser inte lägger några principiella hinder mot den föreslagna lagstiftningen. Det hade enligt min mening varit värdefullt om analysen hade utvidgats att också avse frågan i vad mån lagstiftningen är förenlig inte endast med regeringsformens särskilda bestämmelser utan också med de grunder som ligger bakom dem. För egen del känner jag i angivet hänseende tveksamhet till den föreslagna lagstiftningen. Sammanfattningsvis ansåg JO att utredningens förslag inte utan ytterligare överväganden i grundlagsfrågan bör läggas till grund för lagstiftning. ifrågasatte om lagförslaget i alla delar är förenligt med regeringsformen. Hovrätten ansåg att utredningens argumentation beträffande föreningsfriheten inte är övertygande och att behovet av en grundlagsändring i denna del därför bör övervägas ytterligare under den fortsatta beredningen av ärendet. vid avvisade utredningens slutsats om förslagets förenlighet med 2 kap. 23 §§ regeringsformen. Enligt fakultetsstyrelsen bör grundlagsregleringen tolkas i rättighetsstärkande och skyddande riktning. Fakultetsstyrelsen anser även att skyddet för åsiktsfriheten och den enskildes integritet gör att frågan måste övervägas ytterligare. Vidare ansåg fakulteten att det är tveksamt om det är önskvärt att möjliggöra en registrering genom en grundlagsändring mot bakgrund av att nyttan är liten i förhållande till den inskränkning det innebär för den enskilde. Utöver grundlagsförenligheten pekade bl.a. JO och juridiska fakultetsnämnden vid på brister i utredningens förslag vad gäller möjligheterna att kringgå författningsregleringen om redovisningskrav. Till exempel innebär rättigheten till anonymitet i utredningens förslag att redovisningarna enligt JO kunde komma att bli missvisande eller till och med utan möjlighet till den insyn som eftersträvas. Kammarrätten i och länsrätten i hade från de utgångspunkter de har att beakta inget att invända mot utredningens förslag. Justitiekanslern () övervägde särskilt frågan om ett krav på redovisning av bidrag från fysiska personer kan komma i konflikt med 2 kap. 2 § regeringsformen. Även om JK förhöll sig skeptiskt till utredningens argument att ett bidrag till ett visst politiskt parti eller till en valkandidat inte automatiskt kan tas till intäkt för att bidragsgivaren tillhör partiet i fråga ansåg JK att ett sådant indirekt krav inte torde kunna anses stå i strid med bestämmelsen i regeringsformen. Riksåklagaren delade utredningens bedömningar och fann de redovisade skälen för förslagen övertygande även om riksåklagaren ansåg att partiers och valkandidaters skyldighet att offentligt redovisa sina intäkter bör vara sanktionerad. Enligt uppgift från bereds inte utredningsbetänkandet längre i . Efter remissbehandling beslutade regeringen att skriva av ärendet (dnr Ju2004/2098/L6). Avskrivningen skedde mot propositionen med förslag om en reformerad grundlag (prop. 2009/10:80). Utvärdering av det kommunala partistödet m.m. lät genomföra en utvärdering av det kommunala partistödet (rapport /08:RFR23). Enligt rapporten lämnar samtliga kommuner och landsting partistöd med stöd av 2 kap. 9 § kommunallagen (1991:900). Stödet utgör en växande andel av intäkterna för partierna på lokal och regional nivå. Kraven som kommuner och landsting ställer på betalningsmottagarna vid utbetalning av partistöd skiljer sig åt. Vidare görs överföringar från partiernas lokalorganisation till den regionala och den nationella nivån i flera partier. Enligt rapporten är det oklart huruvida dessa iakttagelser är förenliga med den nuvarande lagstiftningen och därför finns det ett behov av att se över regleringen av det kommunala partistödet. Mot bakgrund av utvärderingen beslutade på förslag av utskottet om ett tillkännagivande till regeringen om behovet av en översyn av det kommunala partistödet för att söka undanröja den osäkerhet som råder både från kommunernas och från partiernas sida när det gäller utrymmet för att använda stödet och för att uppnå en högre grad av öppenhet i utbetalningarna (bet. 2008/09:KU11, rskr. 2008/09:164). tillsatte regeringen en parlamentarisk kommitté med uppdraget att utreda åtgärder för att utveckla det kommunala beslutsfattandet och stärka den kommunala representativa demokratins funktionssätt (dir. 2010:53). I uppdraget ingår bl.a. att utreda reglerna om kommunalt partistöd och föreslå eventuella författningsändringar. Uppdraget ska redovisas . I direktiven hänvisas i denna del till tillkännagivande ovan. har arbetat fram en straffrättslig och en civilrättslig konvention mot korruption som båda har ratificerats av . har även antagit rekommendationer mot korruption, t.ex. principer för finansiering av politiska partier och valkampanjer. organ för utvärdering av arbetet mot korruption, Group of States against Corruption (Greco), genomför återkommande utvärderingar. blev medlem i Greco när det bildades . antog Greco tio rekommendationer gällande , varav tre rekommendationer gällde vissa artiklar i straffrättsliga konvention om korruption och dess tilläggsprotokoll, och sju rekommendationer gällde vissa artiklar i rekommendation om gemensamma regler mot korruption vid finansieringen av politiska partier och valkampanjer. De sistnämnda rekommendationerna gällde bl.a. att bestämmelser bör införas som innebär dels ett generellt förbud mot anonyma bidrag till partier och kandidater, dels att enskilda bidrag över en viss nivå ska redogöras tillsammans med bidragsgivarens identitet. I en promemoria upprättad vid redovisas regeringens åtgärder med anledning av dessa sju rekommendationer. I promemorian anförs det bl.a. att rekommendationerna har tagits under noggrant övervägande men att regeringen saknar anledning att tro att den långa traditionen av självreglering inte räcker för att motverka korruption i . Det står även att det därför inte finns några planer på att ändra det nuvarande systemet. Skälet till att det har ansetts onödigt att ha närmare bestämmelser om finansiering av politiska partier och valkampanjer är enligt promemorian att självregleringen har visat sig fungera väl i ett land som där nivån av korruption är låg.4[ I promemorian hänvisas till goda resultat i s.k. korruptionsindex (Corruption Perception Index, CPI) som mäter den upplevda nivån på den offentliga sektorns korruption.] antog Greco slutsatser om att inte genomfört någon av de sju rekommendationer som gällde rekommendation om gemensamma regler mot korruption vid finansieringen av politiska partier och valkampanjer. Dessutom konstaterade att avsaknaden av konkreta initiativ är slående och att tycks vara inriktat på att behålla en modell med självreglering genom frivilliga överenskommelser. Därutöver nämns i Grecos slutsatser att varje land bedöms i ljuset av dess egna meriter samt att organets rekommendationer inte nödvändigtvis kräver lagstiftningsåtgärder. Mot bakgrund av uppenbart bristande efterlevnad av rekommendationerna begärde Greco att skulle återkomma med en rapport över en uppdatering om arbetet med att genomföra rekommendationerna. I en promemoria upprättad vid redovisas rapporten som Greco begärt. I promemorian hänvisas till den ovannämnda parlamentariska kommitténs uppdrag att bl.a. utreda reglerna om kommunalt partistöd och till att det pågår diskussioner mellan samtliga riksdagspartier om en ny frivillig överenskommelse som skulle innebära större insyn i finansieringen av politisk verksamhet. Dessutom har enligt promemorian sju av åtta riksdagspartier antagit eller håller på att anta regler som innebär att bidrag till partier överstigande ska redovisas offentligt tillsammans med bidragsgivarens identitet. Slutligen framhålls i promemorian vissa gällande föreskrifter5[ I promemorian hänvisas till 12 § revisionslagen (1999:1079), 6 kap. 1 § bokföringslagen (1999:1078) och 14 § lagen (1972:625) om statligt stöd till politiska partier.] med anledning av Grecos (femte) rekommendation om att bör säkerställa en oberoende revision i fråga om politiska partier som är skyldiga att hålla sig med bokföring och räkenskaper. Enligt de föreskrifter som nämns i promemorian gäller att även politiska partier omfattas av krav på revision och bokföring. Utskottet har tidigare behandlat motioner om redovisning av parti- och kampanjfinansiering bl.a. (bet. 2005/06:KU9). Utskottet avstyrkte motionerna med hänvisning till den fortsatta beredningen av den då framlagda utredningen insyn i partiers och valkandidaters intäkter (SOU 2004:22). En utförlig redogörelse för tidigare behandling i bl.a. av dessa frågor har lämnats i betänkande 2003/04:KU13 s. 3032. Senast utskottet behandlade motioner i frågor om författningsreglering av parti- och kampanjfinansiering var (bet. 2010/11:KU1 s. 5054). Utskottet ville då inte med hänvisning till tidigare ställningstagande i sådana frågor tillmötesgå de krav som ställts av motionärerna. Av utskottets tidigare behandling i ämnet (se bet. 2007/08:KU14 s. 33 f.) framgår bl.a. att den nämnda utredningens (SOU 2004:22) förslag mötts av invändningar av rättsvårdande myndigheter när det gäller grundlagsenligheten. Invändningarna gäller dels förslagets överensstämmelse med föreningsfriheten, dels förenligheten med förbudet mot åsiktsregistrering. Utskottet hänvisade till frivilliga överenskommelser som en mer framkomlig väg att nå de önskvärda offentliga redovisningarna. Utskottet föreslår att anvisar till ramanslag 6:6 Stöd till politiska partier samt bemyndigar regeringen att för ramanslag 6:6 Stöd till politiska partier besluta om bidrag som inklusive tidigare gjorda åtaganden medför behov av framtida anslag på högst . Därmed avstyrks motion 2011/12:K394 (SD) yrkandet i denna del. Utskottet noterar att nivån på mandatbidraget i lagen om statligt stöd till politiska partier inte ändrats . Utskottet förutsätter att regeringen fortlöpande beaktar i vilken utsträckning som inflationen urholkat det statliga stödet till politiska partiers verksamhet. Utskottet är dock inte berett att ställa sig bakom förslaget om en översyn av nivån på partistödet. Därmed avstyrks motion 2011/12:K327 (S). Utskottet noterar att det tagits kontakter i syfte att inleda diskussioner mellan samtliga riksdagspartier om en ny överenskommelse kring partifinansieringen. Utskottet önskar inte föregripa resultatet av dessa diskussioner. Mot denna bakgrund är utskottet inte berett att ställa sig bakom motionerna om offentlig redovisning av bidrag till partier. Därmed avstyrks motionerna 2011/12:K261 (MP) yrkandena 16, 2011/12:K312 (V), 2011/12:K332 (FP), 2011/12:K349 (S) och 2011/12:K341 (S). Området omfattar frågor om skydd och stöd för de nationella minoriteterna och de historiska minoritetsspråken. Enligt propositionens förslag blir utgifterna för regeringens politik avseende nationella minoriteter totalt (avsnitt 10.2). Under 20132015 beräknas utgifterna till . För innevarande budgetår är prognosen att utgifterna kommer att uppgå till . beräknas utgifterna inom området öka med jämfört med då anslag 7:1 Åtgärder för nationella minoriteter tillförs medel för att ge fler kommuner möjlighet att ansluta sig till de språkliga förvaltningsområdena och för en särskild satsning på säkerheten för den judiska minoriteten. Ett nytt anslag, 7:2 Åtgärder för den nationella minoriteten romer, förs upp på statsbudgeten för att utveckla arbetet när det gäller romers rättigheter och livsvillkor. Målet för regeringens politik avseende nationella minoriteter är att ge skydd för de nationella minoriteterna och stärka deras möjligheter till inflytande samt stödja de historiska minoritetsspråken så att de hålls levande (prop. 2008/09:1, bet. 2008/09:KU1, rskr. 2008/09:83). Målet har delats upp i tre delområden: diskriminering och utsatthet, inflytande och delaktighet samt språk och kulturell identitet (prop. 2008/09:158, bet. 2008/09:KU23, rskr. 2008/09:272). Några indikatorer för regeringens politik avseende nationella minoriteter framgår inte av propositionen. I propositionen redovisar regeringen dels hur myndigheternas ansvar på området tydliggjorts, dels resultaten under rubriker som följer de delområden som nämns ovan. Vad gäller diskriminering och utsatthet redogörs i propositionen för () arbete, särskilda insatser för romer (se nedan), jämställdhetssatsningen inom minoritetspolitiken (som genomförts av , , och ), internationella rekommendationer rörande den judiska minoriteten samt webbplats om nationella minoriteter. Sedan DO inrättades har myndigheten utrett, eller utreder fortfarande, anmälningar som bedöms ha anknytning till någon nationell minoritet. Anmälningar om diskriminering av romer rör främst området varor och tjänster (t.ex. bostäder, affärer) rättsväsendet, och utbildningssektorn. DO presenterade en rapport om diskriminering av romer. I rapporten konstateras att romer utsätts för diskriminering i vardagliga situationer, trots att detta är förbjudet i lag. Vad gäller särskilda insatser för romer framgår av propositionen bl.a. att bereder de förslag som Delegationen för romska frågor överlämnade till regeringen i sitt betänkande Romers rätt en strategi för romer i (SOU 2010:55). i har i uppdrag att stödja de kommuner som inom ramen för delegationens arbete påbörjat ett utvecklingsarbete när det gäller den romska minoriteten. Vidare har en särskild handbok om arbetet med romska frågor tagits fram. Behovet av insatser inom dessa områden har visat sig vara stort enligt . Internationellt har bedrivit detta arbete främst inom ramen för och EU (bl.a. genom att bidra till rådsslutsatser om en EU-ram för nationella strategier eller motsvarande insats för romers integrering). Vidare nämns i propositionen att det bland de rekommendationer som lämnades till regeringen efter () besök i finns en uppmaning om att ska öka insatserna mot antisemitism. Vad avser delområdet inflytande och delaktighet redovisar regeringen bl.a. fördelningen av statsbidrag till organisationer som företräder nationella minoriteter enligt förordningen (2005:765) om statsbidrag för nationella minoriteter. har betalats ut i statsbidrag till 5 av 11 sökande organisationer. Bidrag till samiska organisationer till stöd för verksamhet inom det minoritetspolitiska området betalas ut av med sammanlagt . Därutöver har regeringen avsatt särskilda medel på var till , Sverigefinländarnas delegation respektive i syfte att stärka samers, sverigefinnars och tornedalingars förutsättningar för samråd och dialog med kommunerna inom respektive förvaltningsområde. har det liksom tidigare genomförts samrådsmöten med ansvarigt statsråd och företrädare för de nationella minoriteterna. Som en del i remissförfarandet av betänkandet Romers rätt har även ordnat flera särskilda dialogmöten för att diskutera förslagen med romska representanter. och har fokuserat på att förmedla kunskap och erfarenheter när det gäller den lagstadgade skyldigheten att samråda med nationella minoriteter, vilken infördes . i och bedömer att det behövs ytterligare informationsinsatser och annat riktat stöd beträffande samråd. När det gäller delområdet språk och kulturell identitet anges i propositionen bl.a. att ytterligare tio kommuner och två landsting frivilligt har anslutit sig till ett förvaltningsområde efter ansökan hos regeringen. Regeringens reform innebär därmed en utvidgning av det förstärkta minoritetsskyddet för minoritetsspråken från sju kommuner och ett landsting 2009 till sammanlagt 47 kommuner och tio landsting 2011. lämnade i och en första rapport om uppföljningen av minoritetsreformen (erfarenheterna från denna uppföljning redogörs nedan i ett särskilt avsnitt). Kommuner och landsting som ingår i ett förvaltningsområde uppbär riktade statsbidrag för merkostnader som uppgår till . Vad gäller aktiva revitaliseringsinsatser anförs i propositionen att och folkminnen fördelade till olika typer av språkprojekt i enlighet med förordningen (2010:21) om statsbidrag för insatser till stöd för de nationella minoritetsspråken. Statsbidraget för revitaliseringsinsatser fördelades enligt följande: till insatser för samiska, till insatser för finska, till insatser för meänkieli, till insatser för chib och till insatser för jiddisch. Intresset för statsbidraget har varit mycket stort: sammanlagt ansöktes det om statsbidrag om . De av etablerade samiska språkcentren i och har bl.a. kartlagt situationen för samiska och samers behov av revitaliseringsinsatser. Enligt kartläggningen är situationen för samiska allvarlig. De mindre varieteterna är starkt hotade och behovet av revitaliseringsinsatser bedöms vara stort. Bristen på lärare i samiska är mycket stor. Bland insatserna finns utvecklandet av ett språkmentorsprogram samt riktat material till förskolor. Vad gäller kultur och språkvård framgår av propositionen att och folkminnen har fått ökade anslag för språkvårdande insatser när det gäller jiddisch och arbete med insamling och godkännande av ortnamn på minoritetsspråk. Vidare anges bl.a. att disponerar medel för att främja de nationella minoriteternas språk och kultur. Dessa finansieras från anslag inom utgiftsområde 17.