· GY01KrU8 · 2011-06-08 14:36:50 — Något sådant system måste vara möjligt att hitta också vad gäller e-böckerna. Det blir naturligtvis en samhällskostnad. problematiserade ju detta med förhandlingarna, med att det finns med i budgeten och så vidare. Det måste givetvis även gälla e-böcker.Vi socialdemokrater är mycket angelägna om att det ska finnas tillgång, men det ska även vara möjligt att leva på sitt författarskap genom att man får skälig ersättning för författarskapet, eller för konstnärskapet som det ibland handlar om. Det är bra att vi är överens om det sistnämnda, för det är så lätt att bli populistisk i de här frågorna och lova allting gratis åt alla.Skillnaden är att i den analoga logiken får en bok som har tilldelats litteraturstöd kanske också ett distributionsstöd som innebär att den ges ut till 250-300 bibliotek runt om i landet. Men i den digitala logiken är det så att om det bara finns ett enda digitalt exemplar som får lånas ut alldeles gratis till hur många människor som helst från dag ett finns det helt plötsligt inga pengar i systemet. Det gör att det som och jag tycks vara överens om, att författare ska kunna leva på sin möda och att förlagen är viktiga och gör ett bra jobb i , inte är möjligt.Jag är väldigt intresserad av att lyfta fram de här frågorna om att underlätta för digital utlåning, för jag ser att detta är en del av utvecklingen. Jag tror att vi kommer att ha kvar pappersboken , men den digitala boken kan vara ett bra komplement. Men då måste vi också fundera igenom detta och hitta ett system som fungerar. Det är så lätt att rusa i väg och vara populist, men gör man ett enda litet fel i detta skulle det kunna rasera hela Litteratursverige. Det vill inte jag vara med om. För sedan talade jag i samband med ett 80-årsjubileum på ett bibliotek i . Jag dristade mig då till att konstatera att det hade varit vår ungdomsgård. Det var vår samlingspunkt, det nya kulturhus som hade byggts . Jag tror att det är den ena delen av bibliotekens funktion. Den andra delen utgörs av flera funktioner. Jag kunde också konstatera detta när jag fick ett svar av stadsbibliotekarien. Jag hade nämligen sagt i mitt anförande att det fanns då det på biblioteken gick att hitta men att den sannolikt inte fanns kvar. Men man hade letat i magasinen och hittat den.Vad vill jag ha sagt med detta? Jo, man kan hitta delar av litteraturskatten även om den inte finns ute i marknaden . I det här fallet var det en 1890-talsförfattare, men det kunde ha varit någon annan. Väldigt mycket av detta går att finna. Det är också en del av det som är bibliotekens funktion.Det är naturligtvis detta som ligger bakom den litteraturutredning som regeringen har tillsatt, nämligen: Hur ökar vi läsandet? Hur går vi till väga i skolan för att få in litteraturen mer? Hur ser bokmarknaden ut framöver?Vår tradition finns i boken, i läsandet. Precis som sade har vi höga tal när det gäller läskunnandet. Även om de sviktar i många stycken tycker jag att vi har visat det bland annat med det som har nämnts här tidigare, nämligen det som finns i skollagen med markering av skolbibliotekens roll. Det är faktiskt också en förstärkning av dem.Att det sedan finns problem på det här området, att det finns skolor som inte har skolbibliotek och att en tredjedel inte har personal som är utbildad för att sköta skolbiblioteken, är naturligtvis en utmaning vi har framför oss. Det är väl det som är vår uppgift här i , att försöka peka på de delar där vi behöver göra saker som är bra ännu bättre, kunna vara stolta över det som vi har att erbjuda men ändå vara beredda att förbättra.Biblioteken har haft den rollen för folkbildningen . Det var där man kunde söka kunskap, som sagt. Man hade ett bildningsideal. Vi har en bildningstradition i vårt land som har varit väldigt bred, bland annat genom folkrörelser, genom folkbildningen men också genom folkbiblioteken. Därför är det viktigt att vi har de möjligheter och de ramverk som finns till exempel i bibliotekslagen.Det innebär för den skull inte att det skulle vara själva driftsformen, vem som driver , som är det avgörande. Det har nämnts tidigare i debatten. Det viktiga måste vara vilka regler vi har och vilka krav vi ställer, precis som på andra områden där andra aktörer är inne och driver verksamhet. Det tar ju inte bort bibliotekens roll för folkbildningen, för att hävda den bildningstradition vi är så stolta över. Det som är grunden är både de ramar vi sätter i den kommunala världen, där huvuddelen av de här besluten ligger, och det ramverk vi sätter här.Digitalisering har nämnts här. Jag ser också att det finns enorma möjligheter i detta. Jag tycker att på ett väldigt bra sätt har belyst problematiken i att gå vidare och hur man hanterar det här framöver. Det är inte så enkelt. Det är inte, som sagt, bara ettor och tvåor i detta. Det är inte bara svart och vitt. Frågan är betydligt mer komplicerad än så.Litteraturens roll både för att föra vårt språk vidare och för att bidra till integration kan inte nog värdesättas. Jag tror att det när det gäller att förstå och komma in i ett nytt språk för nya svenskar har en stor betydelse att vi har den tradition vi har när det gäller att främja läsandet och läsförståelsen.Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till förslaget i utskottets betänkande. Jag blir nästan rörd till tårar när jag hör dig säga ord som folkbildning och folkrörelse. Det är precis så man minns , detta vackra landsbygdsparti. Men jag tycker att ni har övergivit mycket av de här idealen.Jag skulle helt enkelt vilja fråga dig: Kan du inte se någon fara med att till exempel biblioteken i - inte alla - drivs i privat regi? En debattör frågade förut: Hur kan det löna sig att låna ut böcker gratis? Det gör det ju inte. Därför kommer biblioteken givetvis att bli någonting annat än bibliotek - de bibliotek som vi som ännu tror på folkrörelsen och folkbildningen menar ska vara bibliotek.Sedan pratar du om vars främsta syfte, enligt dig, är att öka läsglädjen, läsviljan och läsutbredningen i landet. Då skulle jag bara vilja fråga: Vet vi inte vilka grupper i samhället som inte nu läser? På vilket sätt kan en utredning råda bot på att LO-anslutna män läser betydligt mindre än kvinnor till exempel och att barn i vissa miljöer inte alls har samma tillgång till böcker som andra barn? Vet vi inte redan väldigt mycket? Är det inte dags att vi sätter in insatserna där de verkligen behövs, om vi nu tror på ord som folkbildning och läsandets glädje? Jag har tidigare konstaterat att jag uppenbarligen ibland kan röra till tårar med mina känslor för folkbildningen. Jag tror att har sagt det tidigare, och jag blir naturligtvis väldigt glad över att jag kan bidra till detta.Här utmålas det som att folkbildning är någon form av tradition i detta stycke, att det handlar om landsbygdsprofil för och så vidare. Det kan vi diskutera, men jag tror inte att det är det som kammaren just nu vill höra oss diskutera.Det är kanske snarare den fråga som tas upp om ett privat bibliotek. Det kan också vara föreningsdrivet till exempel. Jag tror inte att det skulle vara sämre än om det är kommunalt drivet. Bevisligen är det så att det i andra sammanhang där verksamheter drivs i privat regi fungerar väl så bra, i många stycken bättre, ibland sämre. Men då är det vi förtroendevalda i kommunerna som har ansvaret att se till att följa upp det och ställa de krav vi vill. Vill medborgarna i ha ett bibliotek som också kan vara en samlingsplats på andra sätt än de traditionella kanske man har valt den modellen just i för att man har valt de politikerna. Så fungerar vårt system. Men det vi sätter här är ramverket, miniminivån, till exempel att vi ska ha fria boklån, som är ett av de krav vi har ställt.Jag tror att det är att överdriva att tro att möjligheten till samlingsplats helt plötsligt försvinner. Det kunde ha varit ett Folkets hus, en bygdegård eller vad som helst som driver detta.För att ta den sista frågan är riksdagsbeslut förvisso ett sätt, men det är naturligtvis resultatet som är det viktiga. Jag grät inte med bägge ögonen under min meddebattörs anförande, utan det var bara i början.När det gäller skillnaden mellan privata och allmänna bibliotek kan man också blicka tillbaka i historien och se vem det var som byggde upp de små arbetarbiblioteken. Vem var det som gjorde bibliotek där man tillsammans kunde finna läsandets glädje och där man hade studiecirklar och så vidare? Även , i arbetarrörelsens barndom, fanns det givetvis privata bibliotek, men där släpptes kanske inte gemene man och kvinna in. Det finns alltså en viss skillnad i traditionen, och jag tror att det kommer att finnas en väldigt stor skillnad om detta vinsttänkande kommer att erövra ny mark inom biblioteksvärlden.Ett ben i varje läger har . Jag önskar verkligen att du kan sprida det av folkbildning som finns kvar i till dina alliansvänner. Det som finns i ska jag försöka att inte sprida till mina alliansvänner, men det vi har i ska jag givetvis sprida. Jag förmodar att det var det som åsyftades. Jag svarade inte riktigt på det här med förut, ska jag erkänna. Det är klart att utredningar inte löser alla problem, men syftet med utredningen är att vi ändå ska få svar på ett antal frågor om hur vi kan komma åt det problem vi har med sviktande läsande. Det är det som är utredningens uppdrag, och sedan är det naturligtvis upp till oss att i våra riksdagsbeslut ta de beslut som behöver tas för att öka läsandet om utredningen kommer fram till ett antal förslag. När det gäller vinster är jag inte så säker på att man gör jättemycket vinster på denna typ av bibliotek. Det är inte att undra på, och det kanske inte heller har visat sig vara det som har gjort att man har satsat särskilt mycket på denna typ av alternativ. Det är bara det att jag inte tycker att man ska vara så rädd för att öppna dörrarna för att det kan finnas alternativa former. Det viktiga är vad vi sätter för ramar och vad de förtroendevalda som har bett om dessa tjänster i kommunerna har satt för ramar. Det måste ändå vara det som är det viktiga, vad man vill ha ut av sina bibliotek - inte egentligen vad vi här av gammal hävd och vana tror är det bästa. Det kan finnas något som kan vara och fungera väl så bra, men vi ska naturligtvis, som jag har sagt , sätta ramarna och ha ett ramverk. var jag på besök i , som är en liten ort i . Trots, eller möjligen tack vare, sin litenhet har man i ett konserthus som nästan ser grekiskt ut och som har en fantastisk verksamhet med en jazzklubb som håller i gång ordentligt. Det mesta verkade vara positivt, men det fanns en orosfråga i detta konserthus i . Det var: Skulle man kunna visa film i , som med jämna mellanrum använts som biograf?Samma frågeställning har jag stött på i flera olika sammanhang på flera olika platser runt om i landet. Bland annat har man i , där jag har jobbat som sportjournalist, en biograf som heter Saga. Där har man en oro över att man inte ska kunna fortsätta att visa film. Detta beror på att den tekniska utvecklingen går snabbt framåt. De tunga, stora och otympliga analoga filmerna som har använts är på väg ut, och i stället byts dessa mot digital film som kan överföras via Internet eller på en enkel skiva. De stora, kommersiella aktörerna kan ganska lätt räkna hem den satsning som krävs för att göra om sin verksamhet så att den anpassas till digital teknik, men biograferna i , och andra ställen runt om i vårt land har inte dessa möjligheter. Därför är jag glad, herr talman, att regeringen har avsatt till stöd för omarbetande av dessa biografer så att de kan ta del av den nya tekniken. Jag är också glad, herr talman, att det avsätts 15 miljoner för detta, för utvecklingen går rasande fort och detta är en mycket viktig fråga.När det gäller digitalisering och tillgång till kulturarvet via Internet tycker jag också att det är en viktig fråga att öppna upp . För mig som är ganska ung tror jag att det skulle vara roligt att kunna få se och , Hylands hörna och allt det där som alla som är lite äldre pratar om . Många i min generation kanske skulle vilja ta del av det kulturarv som televisionen har stått för i årtionden.Vi har i debatten hört om den litteraturutredning som regeringen har tillsatt. Jag vill likt mina kolleger i Alliansen inte föregripa denna utredning när vi diskuterar läsfrämjande insatser och litteratur. Det står på s. 9 i det betänkande vi alldeles strax ska rösta igenom - hoppas jag - att det finns flera olika satsningar inom skolan där man i utredningen ska ta hänsyn till de problem som finns. Det finns stora vinster med att satsa på kulturarvet och digitalisering. har exempelvis Fornsök, som gör att man i sin telefon eller på Internet kan söka på den plats man befinner sig på och se vad det finns för fornlämningar just där. Som jag har förstått det finns det en öppenhet hos flera kulturella statliga institutioner för att samarbeta med näringslivet i denna fråga. Exempelvis skulle Fornsök kunna vara ett utmärkt instrument för besöksnäringen. Turism är en stor näring av de kreativa näringar som regeringen satsar på, och jag vill passa på att nämna att min hemkommun inte bara är känd för sin innebandylag i svenska superligan utan också känd under namnet Friluftsriket. Turismen är en stor del av kommunens näring. Den digitala revolutionen har alla möjligheter att göra kulturen och kulturarvet tillgängligt och nära för alla människor. Det finns också, som jag var inne på, en ekonomisk potential för de kreativa näringarna. Därför tycker jag, herr talman, att vi ska sätta kulturen på den digitala agendan för . Jag yrkar bifall till kulturutskottets förslag i betänkande nr 8 och därmed avslag på samtliga motioner och reservationer.