bet · GZ01NU4 · 2011-11-17 00:00:00 — Detta för att säkerställa att det av antagna målet om primärenergibesparing ska uppfyllas men också för att bana väg för ytterligare energieffektivisering därefter. Kommissionen föreslår bl.a. att medlemsstaterna ska skapa nationella energisparprogram genom vilka energibolagen ska spara energi motsvarande av sin energiförsäljning under föregående år. Besparingskravet på kan uppfyllas genom ett system med vita certifikat eller efter godkännande av kommissionen med ett alternativt system. I sin preliminära ståndpunkt till förslaget, som presenterades i en faktapromemoria (2010/11:FPM141), konstaterade regeringen att kommissionen föreslår en hög grad av reglering inom områden där och på ett framgångsrikt sätt har tillämpat generella ekonomiska styrmedel. Bland dessa styrmedel märks inte minst energi- och koldioxidbeskattning, som genom prissignaler ger incitament för ökad energieffektivisering. Direktivförslaget bereds i rådet och i . En överläggning med energiminister genomfördes i näringsutskottet . Inför denna överläggning hade regeringen utvecklat sin ståndpunkt i en promemoria till utskottet. Av denna framgår att regeringen ställer sig starkt tveksam till om ett kvotpliktssystem för energibesparing (exempelvis vita certifikat) bidrar till ökad energieffektivisering på ett kostnadseffektivt sätt. Erfarenheter från de länder som har infört systemet tyder på att ett kvotpliktssystem i hög grad ses som ett socialpolitiskt instrument, snarare än ett energipolitiskt instrument. Regeringen ställer sig mot denna bakgrund positiv till möjligheterna till undantag från kravet på ett kvotpliktssystem. I sammanhanget anser regeringen att samma regler ska gälla för eventuell förhandsgranskning av kvotpliktssystem och alternativ till sådana. Om olika länder väljer att införa kvotpliktssystem med väldigt olika utformning eller alternativ till sådana kan det påverka konkurrensförhållanden på energi- och energitjänstemarknaderna, särskilt om energimarknaderna är integrerade. Utskottet har så sent som ställt sig tveksamt till införandet av s.k. vita certifikat. Utskottet ser inga skäl till att nu ompröva denna ståndpunkt och hänvisar huvudsakligen till den uppfattning som redovisades i utskottets betänkande 2010/11:NU21. Utöver detta vill utskottet erinra om att det för tillfället pågår förhandlingar på EU-nivå om ett nytt energieffektiviseringsdirektiv. I det förslag från kommissionen som utgör underlag för förhandlingarna finns idéer om att införa krav på nationella energisparprogram med målsättningar som kan uppfyllas genom ett system med vita certifikat, eller med en alternativ modell. Regeringen har inför utskottet redovisat stark tveksamhet inför vita certifikat och välkomnar i stället möjligheten att välja en alternativ lösning. ska därför, enligt vad regeringen anger i propositionen, få i uppdrag att göra en fördjupad utredning av förutsättningarna för och konsekvenserna av att införa ett alternativt system med krav på energibolag att genomföra energibesparingar hos slutkonsumenter. Sammantaget är det alltså fortfarande utskottets uppfattning att inte ska uttala sig till förmån för införande av ett system med vita certifikat. Samtliga de i avsnittet aktuella motionerna avstyrks i berörda delar. Övervakning, insyn och samordning Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om betydelsen av väl fungerande samordning mellan berörda myndigheter i samband med genomförandet av olika insatser på elmarknaden. Utskottet förutsätter att en tydlig fördelning av ansvar mellan berörda aktörer är fastställd innan en genomförandefas inträder. Jämför reservation 6 (S, MP, V). har i rapporten och transparens på elmarknaden Åtgärder för att öka förtroendet för elmarknaden (EI R2010:21) identifierat ett antal problemområden som är relaterade till elkonsumenternas förtroende för denna marknad. Möjliga förbättringar anges i rapporten och många av dessa håller redan på att genomföras av myndigheter och andra aktörer på elmarknaden. konstaterar att det finns en förtroendeproblematik som delvis kan bero på att konsumenterna inte förstår hur elmarknaden fungerar. Nära sammankopplat med detta är möjliga brister i marknadsaktörernas information till elkonsumenterna. För att vidare utreda orsakerna till konsumenternas låga förtroende för elmarknaden har påbörjat en undersökning som förväntas vara klar . Inspektionen framhåller att en bättre samordning mellan myndigheterna kan bidra till ökat förtroende och föreslår därför att regeringen ser över , och svenska kraftnäts uppdrag när det gäller övervakningen av elmarknaden. Inspektionen anser att eftersom flera myndigheter har uppgifter relaterade till elmarknaden finns det en viss risk för överlappande ansvarsområden. Detta kan innebära dubbelarbete alternativt att det uppstår glapp mellan myndigheternas arbete. Regeringen gör sammantaget bedömningen att insynen och övervakningen av elmarknaden bör förstärkas. Det är viktigt att konsumenterna kan känna förtroende för marknaden. Regeringen noterar med tillfredsställelse att de flesta av de förslag som har lagt fram i rapporten redan håller på att genomföras av myndigheter och andra aktörer på elmarknaden. bedömer regeringen att det kan finnas behov av bättre samordning av berörda myndigheters övervakningsuppgifter på elmarknaden och avser därför att utreda frågan vidare. I Socialdemokraternas kommittémotion 2011/12:N1 ställer sig motionärerna bakom regeringens bedömning av smarta näts betydelse och förslagen om timmätning. Däremot anser de det vara otydligt vem som har helhetsansvaret för hur genomförandet av regeringens olika förslag ska samordnas. De menar att det övergripande samordningsansvaret måste ligga på en (1) myndighet, och att bör få denna roll. Av 2 § i instruktion (2007:1153) framgår att myndigheten ska samordna arbetet med omställningen av energisystemet och verka för en ökad användning av förnybara energikällor. Utskottet välkomnar regeringens uppfattning att insynen i och övervakningen av elmarknaden bör förstärkas och att det är viktigt att konsumenterna kan känna förtroende för marknaden. Vidare ser utskottet fram emot att få ta del av resultatet från pågående utredning om orsakerna till konsumenternas låga förtroende för elmarknaden. Även den pågående översynen av elmarknadsreformen kan komma att bidra med ett intressant underlag. Den här aktuella propositionen visar på den inriktning regeringen ser framför sig när det gäller flera viktiga energipolitiska spörsmål. Alltjämt behövs dock ytterligare underlag innan flera viktiga beslut kan fattas och ett konkret genomförande av dessa beslut är aktuellt. Det gäller bl.a. frågor om utökad timmätning, nettodebitering och om smarta nät. Utskottet förutsätter att en tydlig fördelning av ansvar mellan berörda aktörer är fastställd innan en genomförandefas inträder, och att någon myndighet då även har tilldelats ett övergripande samordningsansvar för genomförandeprocessen. Att som föreslås i motion 2011/12:N1 (S) redan nu peka ut denna myndighet anser utskottet inte vara nödvändigt. Motionen avstyrks i berörd del. Utskottets förslag i korthet bifaller två motionsyrkanden om elavtal. Det ena innebär att genom ett tillkännagivande till regeringen uttalar att s.k. anvisningsavtal inte ska få förekomma i sin nuvarande form. Det andra yrkandet innebär att ställer sig bakom uppfattningen att vanliga elkonsumenter bör ha möjlighet att skriva elavtal liknande dem som förekommer inom industrin. Jämför reservation 7 (M, FP, C, KD). Elanvändare som börjar ta ut el från elnätet men som saknar elleverantör, ska anvisas en sådan (anvisningsleverantör) som gentemot nätkoncessionshavaren har åtagit sig att leverera el till sådana elanvändare. De flesta anvisningsleverantörer har ett specialavtal för anvisningskunder som löper tills vidare och som ofta innebär ett högre elpris än det som erbjuds de kunder som gör ett aktivt val. Regeringen anser att en omotiverat högre prisnivå i dessa s.k. anvisningsavtal jämfört med avtal för kunder som gjort ett aktivt val inte bör få förekomma på elmarknaden. Regeringen avser därför att ge i uppdrag att efter samråd med utreda tillämpningen av dessa särskilda anvisningsavtal. I uppdraget kommer att ingå att föreslå lösningar till hur man på frivillig väg eller genom reglering kan införa ett system som innebär att dessa omotiverade prisskillnader upphör. I kommittémotion 2011/12:N364 (V) konstateras att anvisningsavtalen leder till högre elpriser för inaktiva elkonsumenter, och motionärerna har svårt att se någon anledning att tillåta dessa avtal. Ett tillkännagivande till regeringen om detta efterfrågas. Vidare önskas ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda möjligheterna för vanliga elkonsumenter att skriva avtal om lägre pris under större delen av året i utbyte mot ett mycket högre pris under höglast. En sådan modell tillämpas redan inom industrin. tog ställning till regeringens proposition Tredje inremarknadspaketet för el och naturgas (prop. 2010/11:70, bet. 2010/11:NU21). Propositionen syftade till att anpassa den svenska lagstiftningen till de EU-författningar som ingår i det s.k. tredje inremarknadspaketet för el och naturgas. Genom propositionen infördes bl.a. bestämmelser i ellagen om konsumentens rätt till avtal med sin elleverantör och vad ett sådant avtal ska innehålla. Dessa villkor begränsar inte möjligheterna för mindre elkonsumenter att träffa avtal med sin elleverantör om sådana villkor som förordas i motion 2011/12:N364 (V). Det förekommer även s.k. mixavtal där elkunderna säkrar sig mot höga priser . Sådana avtal är möjliga att erbjuda med dagens krav på mätning av el. När det gäller industrin bör noteras att vissa stora industrikunder abonnerar enligt s.k. effekttariff, vilket innebär att de betalar för möjlighet att ta ut en viss effekt . I dessa sammanhang brukar benämningar som höglast och låglast användas. Hög- respektive låglast definieras på timbasis, vilket gör det möjligt för industrin att agera mot de timvisa priserna på elbörsen Spot. Avtal liknande dem som industrin har förutsätter alltså timmätning, vilket mindre elkonsumenter normalt inte har med mindre än att de har gjort en särskild överenskommelse om detta med sitt nätbolag. En sådan överenskommelse innebär dock vanligen en extrakostnad för elkonsumenten. Förslag om att underlätta för mindre konsumenter att få timmätning har behandlats tidigare i detta betänkande. har elpriserna emellanåt nått nya rekordnivåer. Elräkningarna äter djupa hål i många små elkonsumenters hushållsekonomi. redovisar många av de större elbolagen betydande vinster som en följd av låga produktionskostnader i kombination med den marginalprissättning som råder på råkraftsmarknaden. Att elbolagen i denna situation dessutom tvingar på inaktiva elkonsumenter s.k. anvisningsavtal med priser betydligt över det genomsnittspris som de aktiva konsumenterna erbjuds, kan nästan betraktas som stötande. Mot denna bakgrund ser utskottet positivt på att regeringen ämnar se över anvisningsavtalen, men anser att redan nu tydligt ska uttala att dessa avtal inte ska få förekomma i sin nuvarande form. Utskottet ansluter sig således till det som anförs i motion 2011/12:N364 (V) på detta tema. Vidare står utskottet bakom synpunkterna i samma motion om att vanliga elkonsumenter bör ha möjlighet att skriva avtal om lägre pris under större delen av året mot ett betydligt högre pris . Denna modell tillämpas redan framgångsrikt inom industrin. Regeringen bör verka för att sådana avtal ska kunna tecknas på marknaden. Sammantaget tillstyrker utskottet motion 2011/12:N364 (V) i nu behandlade delar. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Timmätning för elkonsumenter, punkt 1 (MP, V) av (V) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: godkänner den inriktning för timmätning av elförbrukning för elkonsumenter som anges i reservationen. 2011/12:N258 av m.fl. (MP) yrkande 3 och bifaller delvis proposition 2010/11:153. Under de senaste två bistra vintrarna har elpriserna rusat i väg till nya rekordnivåer. Små elkonsumenters elräkningar har plötsligt grävt djupa hål i hushållsekonomin. har elproducenternas vinster skjutit i höjden. Följden har blivit ett ifrågasättande av huruvida elmarknaden verkligen fungerar på det sätt som en gång avsågs när den avreglerades. Vi anser att elkundernas fulla förtroende för elmarknaden endast kan vinnas tillbaka om de ges större möjligheter att reagera på de häftiga prissvängningar som förekommer på råkraftsmarknaden. Första steget mot detta vore att ställa krav på nätbolagen om att elen ska mätas timvis. Med timvis mätning ökar förutsättningarna för elhandlarna att erbjuda elavtal som stimulerar en större förbrukningsflexibilitet. Detta gagnar hushållens ekonomi och bidrar till att minska belastningen på elsystemet då efterfrågan på el är som störst. I propositionen propagerar regeringen visserligen för värdet med timvis mätning och redovisar avsikten att ta ytterligare steg mot ett brett införande av sådan mätning. Reformtakten är, enligt vår uppfattning, dock besvärande låg. Regeringen har efter åratal av utfästelser och utredande inte kommit längre än att nu kunna presentera en halvmesyr i form av ett inriktningsförslag och sedan hänvisa till fortsatt utredande. Vi anser, i linje med vad som sägs i kommittémotion 2011/12:N258, att genom ett tillkännagivande ska öka trycket på regeringen i denna fråga. Innebörden av detta tillkännagivande ska vara att timmätning av el bör införas i alla hushåll. Med det anförda tillstyrks den nyssnämnda motionen i berörd del. Smarta elnät och smarta elmätare, punkt 2 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:N343 av m.fl. (S) yrkande 8 och 2011/12:N239 av m.fl. (FP) och 2011/12:N337 av och (båda FP). En effektivare elanvändning och ökade möjligheter för små elkonsumenter att producera förnybar el är bara två exempel på vad som skulle kunna underlättas betydligt genom satsningar på framtidens smarta elnät och smarta elmätare. Det är vår övertygelse att smarta nät kommer att bli nödvändiga när de fossila bränslena avvecklas. El från förnybara energikällor ställer dessutom större krav på de svenska elnätens funktionalitet. Vi vill därför prioritera utbyggnaden av smarta elnät som en del av en nödvändig omställning till en mer hållbar och värdeburen tillväxt. Vi delar regeringens analys i propositionen som säger att den tekniska utvecklingen går mycket snabbt och att smarta nät är en förutsättning för vårt elanvändande när de fossila bränslena avvecklas. Enligt vår uppfattning är regeringens ambitioner på området dock otillräckliga och ett tillkännagivande i linje med vad som efterfrågas i den socialdemokratiska kommittémotionen 2011/12:N343 är därför högst motiverat. Med det anförda tillstyrks den nyssnämnda motionen i berörd del. Övriga i avsnittet berörda motioner avstyrks. Nättariffer och elräkningar, punkt 3 (MP, V) av (V) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:N1 av m.fl. (S) yrkande 1, 2011/12:N2 av och (MP, V) yrkande 2, 2011/12:N258 av m.fl. (MP) yrkande 4 och 2011/12:N334 av och (båda S). Vi vill uppmärksamma värdet av att slutkunderna på elmarknaden ges goda möjligheter att kunna påverka sina elkostnader genom det nästintill enda till buds stående medlet vid sidan av ren konsumtionsminskning, nämligen att byta elhandlare. Ett sådant beslut måste dock baseras på jämförelser mellan olika elhandlares avtal. Lättbegripliga elräkningar är ett viktigt underlag för dylika jämförelser. Vi ser det som bekymmersamt att propositionen helt saknar ett av de viktigaste förslagen för en förstärkt konsumentkontroll över elmarknaden, nämligen en översyn av elräkningarna. En enkel metod för att stimulera hushållen till en lägre energiförbrukning är att synliggöra de faktiska energikostnaderna. Många elkonsumenter upplever att elräkningarna är svåröverskådliga. Att få en räkning från elhandelsbolaget och en annan från nätbolaget gör begripligheten ännu sämre. Vi förordar i stället ett system där nätbolaget fakturerar elhandelsbolaget för kundens nätkostnad och att elhandelsbolaget sedan slår ut nätkostnaderna på kWh-priset. En större andel rörliga kostnader på elräkningen skulle stärka elkonsumenternas makt och driva på energieffektiviseringen i . Vidare skulle tydligheten öka väsentligt för elkunderna, då de bara skulle få en elräkning. I likhet med vad som sägs i motionen 2011/12:N2 (MP, V), kommittémotionen 2011/12:N1 (S) och kommittémotionen 2011/12:N258 (MP) anser vi att regeringen bör utreda och genomföra ett sådant system . Det sagda innebär att även motion 2011/12:N334 (S) tillstyrks. Egenproducerad el och nettodebitering, punkt 4 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (V), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:N1 av m.fl. (S) yrkande 3, 2011/12:N2 av och (MP, V) yrkandena 1 och 4, 2011/12:N335 av m.fl. (S) och 2011/12:N415 av m.fl. (V) yrkandena 2 och 7. Omställningen av energisystemet i en mer hållbar riktning måste stimuleras på flera olika sätt. Tydliga signaler om betydelsen av en effektivare energianvändning och en större andel förnybar energiproduktion är oerhört betydelsefullt för att nå framgång. Att ta till vara de många små elkonsumenternas vilja att öka sin effektivitet i elanvändningen, och kanske även att bidra med småskalig produktion av förnybar el, bör därför ses som en självklarhet. Mot den bakgrunden är det för oss både olyckligt och svårbegripligt att regeringen väljer att begrava den goda idén om s.k. nettodebitering i fortsatt utredande. Man har redan låtit utreda frågan, och den rapport som myndigheten har presenterat bör kunna fungera som underlag för skarpa förslag från regeringens sida. Vi anser således att det redan nu finns grund för att uttala sig till förmån för nettomätning av el i linje med vad som föreslås i kommittémotionerna 2011/12:N1 (S) och 2011/12:N2 (MP, V) samt i motion 2011/12:N335 (S). En lagstadgad rätt till nettomätning gör också att man som elabonnent slipper att vara beroende av de lokala elnätsbolagens goda vilja att erbjuda nettomätning. De ovan omnämnda motionerna tillstyrks. Vi anser också att det finns anledning att överväga ytterligare styrmedel än elcertifikatssystemet för att stimulera produktionen av förnybar el. I likhet med vad som sägs i motionerna 2011/12:N2 (MP, V) och 2011/12:N415 (V) anser vi att det finns skäl att pröva en modell med fast pris på sådan elproduktion. Regeringen bör därför återkomma till med förslag härom. Båda motionerna tillstyrks i berörda delar. Marknaden för energitjänster, punkt 5 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (V), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:N2 av och (MP, V) yrkande 3, 2011/12:N258 av m.fl. (MP) yrkande 2 och 2011/12:N320 av och (båda S). Så kallade vita certifikat används i flera europeiska länder. Denna modell för att främja en effektivare energianvändning ger energieffektiviseringsåtgärder ett värde genom att efterfrågan på vita certifikat uppkommer som en följd av att kvotpliktiga aktörer blir skyldiga att inneha en sådan mängd certifikat som motsvarar det beting de ålagts. De billigaste effektiviseringsåtgärderna kommer på detta sätt att efterfrågas av marknaden, vilket leder till att de mest kostnadseffektiva besparingsåtgärderna genomförs först. Nationella system med vita certifikat eller liknande system finns i , , och och har visat sig vara framgångsrika. Att modellen förtjänar att uppmärksammas visar också det faktum att den har lyfts fram som en viktig del av förslag till nytt energieffektiviseringsdirektiv. Mot denna bakgrund ställer vi oss också frågande inför kategoriska avfärdande av modellen. Vi anser att genom ett uttalande ska begära att regeringen återkommer med förslag om hur ett system med vita certifikat kan införas i för att främja olika energieffektiviseringsåtgärder. Således tillstyrker vi motionen 2011/12:N2 (MP, V) och kommittémotionen 2011/12:N258 (MP) i berörda delar. Även motion 2011/12:N320 (S) tillstyrks. Övervakning, insyn och samordning, punkt 6 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (V), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:N1 av m.fl. (S) yrkande 2. I likhet med vad som sägs i motion 2011/12:N1 (S) anser vi det vara bekymmersamt att den av regeringen i propositionen skisserade inriktningen på det fortsatta arbetet inte innefattar ett tydligt samordningsuppdrag till en myndighet, förslagsvis . Vi ser en risk i att flera av de bättre ambitionerna i propositionen exempelvis utökad timmätning, nettodebitering och satsningar på utvecklingen av smarta nät riskerar att slarvas bort. Energifrågorna engagerar många aktörer såväl på den offentliga och den privata sidan som inom det civila samhället. Det är därför särskilt viktigt att en sammanhållande kraft finns utpekad redan i beslutsfasen för att säkerställa ett effektivt genomförande av dessa angelägna åtgärder. Stuprörstänkande eller mer utpräglat revirhävdande får inte tillåtas grassera som en följd av bristfällig samordning. Sammantaget anser vi det lämpligt att uttalar ett tillkännagivande i linje med vad som föreslås i den ovan omnämnda motionen, dvs. att det övergripande samordningsansvaret läggs på en myndighet, förslagsvis . Det aktuella yrkandet i motionen tillstyrks. Anvisningsavtal, punkt 7 (M, FP, C, KD) av (KD), (M), (M), (M), (FP), (C), (M) och Boriana (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: 2011/12:N364 av m.fl. (V) yrkandena 3 och 7. Regeringen föreslår en översyn av de s.k. anvisningsavtalen på elmarknaden. Vi välkomnar denna översyn. anser vi det vara mindre ändamålsenligt att redan innan utredningen ens har inlett sitt arbete låsa upp den genom ett uttalande i linje med vad som föreslås i motion 2011/12:N364 (V) om att dessa avtal inte ska vara tillåtna. Regeringens inställning att en omotiverat högre prisnivå i anvisningsavtalen inte bör få förekomma anser vi vara en fullt tillräcklig utgångspunkt för utredningsarbetet. Vi ser heller inga skäl för att uttala sig om utökade möjligheter för mindre elkonsumenter att teckna elavtal liknande de som finns i industrin i linje med vad som efterfrågas i samma motion. Vi värnar den civilrättsliga huvudprincipen om avtalsfrihet, och det finns för övrigt inte några bestämmelser som hindrar att elkonsumenter träffar denna form av avtal med sin elleverantör. Utbudet av avtalslösningar på slutkundsmarknaden för el som bättre än kan avspegla prissvängningarna på råkraftsmarknaden väntas dessutom öka i takt med att den ovan föreslagna timmätningsreformen har fått fullt genomslag. Även en utbyggnad av smarta elnät och smarta elmätare kan väntas främja ett sådant utbud. Motionen avstyrks i berörda delar. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2010/11:153 Stärkt konsumentroll för utvecklad elmarknad och uthålligt energisystem: godkänner regeringens förslag om inriktningen (avsnitt 5.2) för timmätning av elförbrukning för elkonsumenter. 2011/12:N1 av m.fl. (S):