bet · GZ01NU2 · 2011-12-12 00:00:00 — Tillväxtanalys ska även fylla en analytiskt stödjande och samordnande funktion och bistå i det analysarbete som bedrivs i samband med genomförandet av den nationella strategin för regional konkurrenskraft, entreprenörskap och sysselsättning 20072013. Uppföljning av det regionala tillväxtarbetet Av regleringsbrev framgår att myndigheten ska följa upp det regionala tillväxtarbetet på länsnivå. Uppföljningen ska utgå från de regionala utvecklingsprogrammen. Verket ska redovisa gemensamma mönster och trender samt exempel från länens arbete med innovativa miljöer och entreprenörskap inom ramen för prioriteringen "Innovation och förnyelse" i den nationella strategin för regional konkurrenskraft, entreprenörskap och sysselsättning 20072013. Storstäderna i den regionala tillväxtpolitiken I den nationella strategin för regional konkurrenskraft, entreprenörskap och sysselsättning 20072013 konstateras att storstäderna och storstadsregionerna spelar en viktig roll för tillväxten i såväl de omgivande regionerna som hela landet. Städer, tätorter samt gles- och landsbygd ska ses som sammanlänkade områden. Om goda förutsättningar skapas för hållbar tillväxt i alla delar av landet utifrån varje regions förutsättningar främjas även storstädernas och storstadsregionernas hållbara tillväxt och vice versa. Regeringen anser att det är centralt att skapa goda och hållbara tillväxtförutsättningar för storstäderna och storstadsregionerna. Storstadsfrågorna bör tydligare placeras i ett regionalt sammanhang och bli integrerade delar av det regionala utvecklingsarbetet och de regionala utvecklingsstrategierna. Myndigheten Tillväxtanalys har i regleringsbrevet fått i uppdrag att analysera hur olika typer av städer på bästa sätt kan bidra till landets hållbara tillväxt. Uppdraget ska ta sin utgångspunkt i de ömsesidiga beroendeförhållanden som finns mellan tätorter och gles- och landsbygder. Med grund i befintligt analysmaterial såväl i som inom , EU och exempelvis ska underlag för hur stadsdimensionen kan utvecklas inom den regionala tillväxtpolitiken tas fram. Uppdraget ska redovisas i en slutrapport till . bemyndigade regeringen att bilda det statliga bolaget . Bolaget har tilldelats ett kapital på och ska erbjuda riskvillig finansiering för att skapa ökad tillväxt och utvecklingskraft i norra inland (stödområde A). Bakgrunden till bildandet var att tillgången till riskvilligt kapital i det nyssnämnda området bör öka för att man ska kunna ta till vara tillväxtpotentialen och stärka den internationella konkurrenskraften hos företag i regionen. Tillgången till kapital för företag i norra inland försvåras bl.a. av att fastigheter, som används som säkerhet för företags finansiering, ofta har ett relativt lågt marknadsvärde. Med tillgång till riskvilligt kapital kan nya lösningar och innovationer stimuleras, som i sin tur stärker entreprenörskapet och det privata näringslivets förutsättningar. Stöd till ska leva beviljade regeringen ska leva ett årligt verksamhetsbidrag på . Syftet är att verksamheten ska stimulera och stödja lokal utveckling. Beslutet sträcker sig över 2011 och 2012, vilket ska ge organisationen en långsiktig trygghet och förutsägbarhet i verksamheten. I samband med beslutet framhöll den dåvarande näringsministern att organisationer och lokala utvecklingsgrupper har en viktig roll när det gäller att stärka utvecklingskraften i hela landet. Vidare lyfte regeringen fram värdet av de insatser som organisationen gör för lokal mobilisering, för lokala servicelösningar, för att ta till vara engagemanget bland kvinnor och ungdomar samt för att främja nya miljö- och energilösningar på lokal nivå. Mot bakgrund av vad som sägs i motion 2011/12:N353 (S) om ett stärkt integrationsperspektiv i den regionala tillväxtpolitiken bör erinras om att regeringen i budgetpropositionen slår fast att integration och mångfald i ökad grad ska främjas på alla nivåer inom det regionala tillväxtarbetet. Vid utarbetande och genomförande av strategier, program och insatser ska det perspektivet genomsyra arbetet. Vidare framgår det att regeringen har inlett arbetet med att ta fram en integrationspolitisk strategi. Strategin kommer att påverka det fortsatta arbetet för integration inom bl.a. den regionala tillväxtpolitiken. Lokal ekonomi och kapitalförsörjning I motion 2011/12:MJ469 (MP) tas frågor om lokal ekonomi och kapitalförsörjning upp. Liknande motioner behandlades av utskottet (bet. 2010/11:NU20). I betänkandet refererades bl.a. förslag i proposition 2009/10:148 Företagsutveckling statliga insatser för finansiering och rådgivning, samt genomförda och pågående aktiviteter med anknytning till dessa förslag. Noteras bör också att Tillväxtanalys har i uppdrag att analyseras små och medelstora företags kapitalförsörjning. Inom ramen för det arbetet ska myndigheten belysa såväl företagens behov och efterfrågan av extern finansiering som det befintliga finansieringsutbudet riktat till små och medelstora företag. Analysen ska bl.a. ge underlag för bedömningar av behovet av statliga marknadskompletterande insatser motiverade utifrån ett tillväxtperspektiv. Uppdraget ska slutredovisas till . har under uttalat sitt stöd för regeringens politik på området regional tillväxt. Den grundläggande hållningen är alltjämt att det övergripande målet för politikområdet utvecklingskraft i alla delar av landet med stärkt lokal och regional konkurrenskraft väl avspeglar utskottets inställning till vad som måste eftersträvas med den regionala tillväxtpolitiken. Vidare står utskottet bakom den inriktning för det regionala tillväxtarbetet som regeringen presenterade i en skrivelse till och som har refererats ovan. Till skillnad från vad som hävdas i vissa av motionerna anser utskottet att det har föreslagits och genomförts ett antal åtgärder som ligger i linje med denna inriktning, och inte bara inom det här aktuella utgiftsområdet. Regeringens åtgärder inom ramen för den generella näringspolitiken och dess höga ambitioner att underlätta för företagande har exempelvis direkta positiva konsekvenser för förutsättningarna att leva och verka i hela landet. Insatser inom ramen för landsbygdspolitiken (utgiftsområde 23) är ett annat. När det gäller det som sägs om bättre samordning av olika insatser i en av motionerna vill utskottet hänvisa till att just ett tvärsektoriellt arbetssätt och en mer samordnad stat i samverkan med aktörer på lokal och regional nivå är ett av de områden som den regionala tillväxtpolitiken är inriktad på. Detsamma gäller de utmaningar som den ökande internationaliseringen och den allt äldre befolkningen i vissa delar av landet innebär. Av referatet ovan framgår att just demografiska utmaningar och internationalisering lyfts fram som viktiga frågor att beakta inom ramen för den regionala tillväxtpolitiken. Utskottet anser inte att det finns skäl för att ytterligare understryka detta faktum genom ett tillkännagivande till regeringen i linje med vad som efterfrågas i motion 2011/12:N342 (S). Enligt utskottet bör inte heller uttala sig till stöd för det som sägs i samma motion om behovet av en strategi för både stads- och landsbygdsutveckling. En strategi för landsbygdens utveckling togs fram 2008 och dess huvuddrag är, enligt utskottets bedömning, alltjämt i hög grad aktuella. Vidare vill utskottet påminna om att storstäderna och storstadsregionerna lyfts fram i den nationella strategin för regional konkurrenskraft, entreprenörskap och sysselsättning 20072013. Där konstateras bl.a. att dessa områden spelar en viktig roll för tillväxten såväl i de omgivande regionerna som för hela landet. Här bör även nämnas att myndigheten arbetar med ett regeringsuppdrag att analysera hur olika typer av städer på bästa sätt kan bidra till landets hållbara tillväxt. Beträffande önskemålet om ett tydligare integrationsperspektiv i den regionala tillväxtpolitiken hänvisar utskottet till att även detta är något som regeringen har sagt ska ges ökad uppmärksamhet inom ramen för den regionala tillväxtpolitiken. Frågan kommer dessutom med största sannolikhet att uppmärksammas ytterligare i regeringens pågående arbete med att ta fram en integrationspolitisk strategi. Utskottet är medvetet om de kapitalförsörjningsproblem som förekommer i vissa delar av landet och som omnämns i motion 2011/12:MJ469 (MP). I sammanhanget vill utskottet erinra om den betydande satsning som gjorts på detta område genom inrättande av det statliga bolaget och finansieringen av detta bolags verksamhet med hela . Dessutom ser myndigheten över små och medelstora företags kapitalförsörjning i syfte att belysa såväl företagens behov och efterfrågan av extern finansiering som det befintliga finansieringsutbudet riktat till små och medelstora företag. Utskottet avstyrker motionen med hänvisning till detta. Även motionerna 2011/12:N412 (S) och 2011/12:N423 (S) avstyrks med åberopande av det som har anförts ovan om den regionala tillväxtpolitikens inriktning i allmänhet och om genomförda insatser eller pågående översynsarbete när det gäller kapitalförsörjning i synnerhet. Beträffande önskemålen i några motioner om minskad administrativ börda för företag på landsbygden hänvisar utskottet till det som anfördes då behandlade regeringens skrivelse om det pågående regelförenklingsarbetet (skr. 2010/11:226, bet. 2010/11:N8). Avslutningsvis konstaterar utskottet att ett kontinuerligt lärande är viktigt i samband med genomförandet av den regionala tillväxtpolitiken. Detta lärande inkluderar då även lärande mellan olika aktörer såväl nationellt och regionalt som lokalt. Utskottet ser det dock inte som uppgift att såsom föreslås i motion 2011/12:N287 (M) genom ett uttalande lyfta fram utvecklingen i ett visst län som en särskilt framgångsrik förebild för övriga aktörer att ta lärdom utav. Sammantaget innebär det sagda att utskottet avstyrker samtliga motioner som är aktuella i avsnittet i berörda delar. Utskottets förslag i korthet Bland annat med hänvisning till att befintliga strukturfondsmedel för innevarande period redan kan betraktas som intecknade avslår ett antal motioner om . Jämför reservation 2 (S, MP, V). EU:s strukturfondsprogram perioden 20072013 Målet med EU:s sammanhållningspolitik är att bidra till ekonomisk och social sammanhållning inom unionen. Sammanhållningspolitiken syftar även till att undanröja hinder för en väl fungerande inre marknad och till utveckling och förbättrad konkurrenskraft i alla regioner i unionen. För programperioden 20072013 har tilldelats medel från EU:s två strukturfonder: Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) och Europeiska socialfonden (ESF) (se utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv). Medlen från Eruf fördelas till ett antal program inom de två målen Regional konkurrenskraft och sysselsättning och Europeiskt territoriellt samarbete. Strukturfondsprogrammen för dessa två mål täcker geografiskt hela . Medlen kanaliseras via åtta regionala strukturfondsprogram för regional konkurrenskraft och sysselsättning, vilka i sin tur bygger på riktlinjer som slogs fast i den nationella strategin för regional konkurrenskraft, entreprenörskap och sysselsättning 20072013. EU-ramen för de åtta programmen är ca . Medfinansiering från offentliga källor (ca ) och privata aktörer (ca ) ger en total omslutning på ca för de regionala strukturfondsprogrammen. uppgår besluten om medel från Eruf i de åtta regionala strukturfondsprogrammen till ca , och besluten om nationell offentlig medfinansiering uppgår till ca . Den beslutade privata medfinansieringen uppgår till ca . För en närmare beskrivning av de regionala strukturfondsprogrammens omfattning, medfinansiering, resultat m.m. hänvisas till propositionen (prop. 2011/12:1 utg.omr. 19 s. 29 f.) deltar även i 13 program inom ramen för det europeiska territoriella samarbetet. De gränsregionala och transnationella programmen ska bidra till ökad gränsöverskridande samverkan för att stärka innovativa miljöer och främja nätverk i näringslivet. Programmen förväntas också bidra till gränsöverskridande samverkanslösningar för att öka tillgången till viktiga samhällsfunktioner samt fördjupat samarbete kring miljöproblematiken i och . Vid utgången av 2010 hade beslut fattats om medel från Eruf i de nio gränsregionala och transnationella programmen om ca , vilket motsvarar av EU-ramen. utvärderas strukturfondsprogrammen kontinuerligt. Ett av syftena med utvärderingarna är att skapa förutsättningar för ett kontinuerligt lärande genom att erfarenheter och kunskaper förmedlas och sprids till de aktörer som deltar i genomförandet av programmen. I budgetpropositionen (utg.omr. 19 s. 33 f.) sammanfattas resultaten t.o.m. . En övergripande slutsats är att programmen fungerar väl och drivs i linje med intentionerna men att det finns förbättringspotential. Utvärderingarna visar också att det finns stora skillnader på programnivå vad gäller både genomförande och resultat. En slutsats är att om programmen ska ha en möjlighet att nå inte bara de kvantitativa programmålen utan också ha en långsiktig och strukturell påverkan måste insatserna koncentreras till några få områden och även kopplas ihop med andra insatser och resurser med liknande mål på nationell och internationell nivå. Regeringens sammantagna bedömning är att strukturfondsprogrammen bidrar till att stärka den regionala konkurrenskraften och sysselsättningen. lämnade kommissionen den femte s.k. sammanhållningsrapporten i vilken den presenterade sin syn på sammanhållningspolitikens inriktning efter 2013. lämnade regeringen sitt bidrag till kommissionens konsultation om rapporten. anser att sammanhållningspolitiken behöver reformeras vad gäller inriktning och omfattning och att resurserna ska fokuseras på de delar av unionen som har störst behov. välkomnar en förstärkt strategisk inriktning som främjar ökad sektorssamordning och vill se en koncentration på ett fåtal prioriteringar i linje med målen för 2020. har rådsförhandlingar om sammanhållningspolitikens inriktning efter 2013 inletts. Dessa väntas vara avslutade . Parallellt pågår förhandlingar i rådet om EU:s fleråriga budgetram. Det finns betydande resurser tillgängliga för regional utveckling och tillväxt, konstateras det i Socialdemokraternas kommittémotion 2011/12:N342. EU:s strukturfondsprogram, landsbygdsprogram och Europeiska socialfonden är några exempel. Utvärderingar har visat att programmen har vissa kortsiktiga positiva sysselsättningseffekter men att det saknas belägg för att insatserna påverkar den långsiktiga tillväxten i regioner och företag. Motionärerna anser att det behövs ett tydligare fokus på hållbar tillväxt, dvs. att kortsiktiga resultat också ska leda till långsiktiga effekter. De projekt som bedrivs inom ramen för programmen måste syfta till att påverka de grundläggande förutsättningarna för tillväxt. Insatserna ska därför i större utsträckning ha karaktären av investeringar. I motion 2011/12:N218 (FP) noteras det inledningsvis att har slagit fast att det ska finnas förutsättningar för att leva och verka i hela landet. Motionären efterfrågar två tillkännagivanden från . Det ena med innebörden att bör arbeta för att EU:s regionala sammanhållningspolitik och dess strukturfonder kommer den svenska landsbygden till del och bidrar till tillväxt och utveckling för de människor som lever och har sina företag där. Det andra tillkännagivandet gäller en kontinuerlig och noggrann uppföljning av de satsningar som görs genom för att säkerställa långsiktiga och tillväxtfrämjande åtgärder för företag, kommersiell service och infrastruktursatsningar. I motion 2011/12:N289 (KD) slås det till att börja med fast att strukturfonderna är EU:s främsta redskap för att utjämna skillnader mellan regionerna och för att skapa välfärd och utveckling i hela EU. Enligt motionären visar erfarenheten att det är när näringslivet deltar aktivt i strukturfondsprojekten som kapacitet att nyttiggöra resultaten frigörs inom företagen. Det är därför viktigt att näringslivets insatser synliggörs i projektens budget och ligger till grund för prioriteringarna, både vad avser kontanta medel och insatser i form av eget arbete eller tillgängliggörande av experimentell utrustning. Det är, enligt motionären, önskvärt med en större andel privata projektägare inom de regionala strukturfondsprogrammen för att skapa balans gentemot det offentliga projektägandet. Kort om EU:s regionalpolitik och strukturstöd EU:s gemensamma regionalpolitik (sammanhållningspolitiken) syftar till att minska de ekonomiska och sociala skillnaderna inom EU. Den ska också stärka EU:s konkurrenskraft gentemot resten av världen. går cirka en tredjedel av EU:s gemensamma budget till regionalstöd. EU:s viktigaste verktyg för att genomföra regionalpolitiken är de två s.k. strukturfonderna Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) och Europeiska socialfonden (ESF). För 20072013 finns det tre mål för sammanhållningspolitiken inom EU: 1) konvergens, 2) regional konkurrenskraft och sysselsättning samt 3) europeiskt territoriellt samarbete. De två sistnämnda är aktuella för . EU har tagit fram gemensamma europeiska strategiska riktlinjer för hur fonderna ska omsättas i praktiken i medlemsländerna. Utifrån dessa gemensamma riktlinjer har medlemsländerna arbetat fram nationella strategier. Som nämnts ovan presenterades den svenska strategin (En nationell strategi för regional konkurrenskraft, entreprenörskap och sysselsättning 20072013). Utifrån den nationella strategin har sedan regionala strukturfondsprogram (8 stycken), planer och strategier tagits fram för att genomföra och den nationella regionalpolitiken. Enligt uppgift från har det fattats projektbeslut som innebär att av de tillgängliga strukturfondsmedlen har intecknats inom ramen för respektive regionalt program. gör bedömningen att beslut om samtliga tillgängliga medel kommer att vara fattade för sex av de åtta regionala programmen. Det arbete som sedan återstår under resten av programperioden är att betala ut cirka två tredjedelar av budgeten och att avsluta sammanlagt cirka 850 projekt. I samband med beredningen av budgetpropositionen tog utskottet även ställning till motioner om (bet. 2010/11:NU2). Utskottet konstaterade att EU:s strukturfondsprogram utgör en viktig grundbult i de insatser för regional tillväxt som görs i . Vidare framhöll utskottet att ett viktigt inslag i arbetet med att omsätta riktlinjer och prioriteringar i verklig regional tillväxt är att löpande följa upp och utvärdera utfallet av olika insatser. Detta bidrar till kontinuerligt lärande och nödvändiga anpassningar i genomförandefasen till gagn bl.a. för ökad effektivitet och för att insatserna ska få mer långsiktiga effekter. De vid tillfället aktuella motionsyrkandena avstyrktes. En reservation (S, V) fogades till utskottets ställningstagande. EU:s strukturfondsprogram är ett centralt medel för att nå målet för den svenska regionala tillväxtpolitiken. Den innevarande strukturfondsperioden löper . Såväl de övergripande nationella som de regionalt förankrade prioriteringarna är i huvudsak fastlagda . Nästan alla de medel som finns tillgängliga i de åtta regionala strukturfondsprogrammen är dessutom redan intecknade genom beslut om olika projekt. Förhandlingar på EU-nivå inför nästa strukturfondsperiod har inletts och kommer att fortlöpa under det närmaste året. har ett intensivt arbete pågått med att utforma den svenska positionen inför nästa strukturfondsperiod. Krav på förändringar av strukturfondspolitiken har framförts och vägts in i arbetet med att ta fram en svensk ståndpunkt som grund för förhandlingarna på EU-nivå. Mot bakgrund av att de befintliga medlen för innevarande strukturfondsperiod redan kan betraktas som intecknade och att förhandlingar pågår om utformningen av nästa periods inriktning och regleringar anser utskottet att inte har anledning att tillmötesgå kraven i de här aktuella motionerna. Samtliga motioner i avsnittet avstyrks i berörda delar. Organisering och lokalisering av myndigheter Utskottets förslag i korthet avslår samtliga i avsnittet behandlade motionsyrkanden med hänvisning till att gällande principer för lokalisering av myndigheter bör följas även fortsättningsvis. Jämför reservationerna 3 (S, V) och 4 (SD). I budgetpropositionen slår regeringen fast att det är viktigt med en effektiv, tillgänglig och samordnad statlig förvaltning. Specialiseringen och sektoriseringen inom den statliga förvaltningen kan i vissa fall leda till fragmentering och bristande helhetssyn. Enligt regeringen finns det behov av stärkt samordning både mellan regional och nationell nivå och mellan olika sektorsområden på nationell och regional nivå. Regeringen anser det vara viktigt att överväga om statliga myndigheters lokalisering i ökad utsträckning kan få en spridning över landet. Det handlar om att noga pröva om myndigheter kan lokaliseras utanför storstäderna, i första hand till länscentrum eller andra större orter. En utgångspunkt vid ett sådant övervägande ska vara att myndigheterna ges goda förutsättningar att bedriva sin verksamhet. Vissa statligt ägda bolag har till uppgift att tillgodose särskilt formulerade och avgränsade samhällsintressen, vilket t.ex. kan innebära en serviceskyldighet som omfattar hela landet. De flesta statligt ägda företag verkar dock under marknadsmässiga villkor. För att uppnå en ökad samordning av servicen lokalt och regionalt krävs bl.a. att statliga myndigheter och statligt ägda bolag med uppgift att tillgodose särskilt formulerade och avgränsade samhällsintressen samverkar med varandra och med övriga berörda aktörer. Enligt vad som sägs i motion 2011/12:N202 (S) innebär en flytt av myndigheter från innerstaden till förorten sannolikt ett lyft för den . Närvaron av en stor arbetsplats från den offentliga sektorn markerar förorten som en integrerad del av staden och inte som en avsöndrad sovstad. Regeringen bör vid lokalisering av offentliga myndigheter därför även överväga storstädernas förorter som ett alternativ. En rad omorganisationer inom den statliga förvaltningen har lett till att statlig verksamhet har försvunnit från mindre orter och lett till koncentrationer i stora regionala centrum, konstateras det i motion 2011/12:N204 (S). Motionären anser att regionalpolitiska aspekter borde beaktas vid omorganisationer av statlig förvaltning. Under en lång rad av år fanns en strävan att utlokalisera statliga verk och myndigheter till olika delar av landet, slås det fast i motion 2011/12:N216 (S). Syftet var att med statliga arbeten och kompetens bidra till den regionala balansen och utvecklingen. har vi sett en stark tendens till uttunning av befintliga lokaliseringar och en återlokalisering till storstadsområdena. Motionärerna nämner sedan exempel på detta från . Ett sätt att skärpa det regionalpolitiska perspektivet är att använda de regleringsbrev och ägardirektiv som regeringen utformar. Där är det möjligt att ge tydliga signaler om ansvaret för att stödja den regionala utvecklingskraften runt om i landet. När det gäller statliga myndigheter och verk finns det ett tydligt uppdrag om att regionalpolitisk hänsyn ska tas vid lokalisering och omorganisation, sägs det i motion 2011/12:N302 (S). Detta bör, enligt motionären, tydligt markeras i regleringsbrev och direktiv liksom även vikten av att alla medverkar till att de regionalpolitiska målen uppnås vad gäller statliga myndigheter och verk. När nya myndigheter startas bör lokaliseringsfrågan alltid prövas från ett regionalpolitiskt perspektiv. Tendenser till s.k. återlokalisering måste motarbetas. Motionären anser att det är hög tid att ta initiativ till en plan för utlokalisering av statliga verk och myndigheter från . Det är viktigt att människor kan flytta tillbaka till sina uppväxtkommuner efter avslutad högskoleutbildning och då naturligtvis till jobb som motsvarar de akademiska studierna, framhålls det i motion 2011/12:N325 (M). Dessvärre lokaliseras statliga myndigheter sällan till de orter där detta behov av arbetstillfällen finns.