bet · GY01UFöU4 · 2011-06-16 00:00:00 — Utskottet noterar att det aktuella väpnade bidraget beräknas uppgå till ca 180 personer, medan den begärda personalramen är högst 250 personer. Utskottet förutsätter att , genom berörda utskott eller kammaren, får information om en förstärknings- eller evakueringsinsats behöver göras. Utskottet understryker att i den internationella militära insatsen i aktivt ska verka för genomförandet av FN:s säkerhetsrådsresolutioner (2000) om kvinnor, fred och säkerhet, 1612 (2005) om barn i väpnade konflikter, 1820 (2008) om sexuellt våld i väpnade konflikter samt 1888 (2008) om kvinnor, fred och säkerhet. Regeringen beräknar att kostnaden för det svenska militära bidraget totalt kommer att uppgå till högst , dvs. utöver den medelstilldelning som regeringen beräknade i proposition 2010/11:111 Svenskt deltagande i den internationella militära insatsen i . Kostnaderna ska belasta anslaget 1:2 Fredsfrämjande förbandsinsatser under utgiftsområde 6 Försvar och samhällets krisberedskap. har anvisat 2 under anslaget (prop. 2010/11:1 utg.omr. 6, bet. 2010/11:FöU1, rskr. 2010/11:103). Därtill har anslaget ett ingående anslagssparande om . Regeringen bedömer att kostnaderna för den nu aktuella insatsen ryms inom ramen för anvisade medel under anslaget. Om det visar sig att anvisade medel för internationella insatser är otillräckliga , avser regeringen att återkomma till med förslag på en omfördelning mellan anslagen inom utgiftsområdet. Regeringen bedömer även att eventuella merkostnader för en förstärkning eller evakuering ryms inom ramen för det befintliga anslaget. Som framgått ovan anser utskottet att det svenska bidrag till den internationella militära insatsen i som föreslås i propositionen utgör en viktig komponent i ansträngningarna att få till stånd en fredlig utveckling i . Utöver de militära insatserna krävs ett brett engagemang från det internationella samfundet för att nå en långsiktig politisk lösning på konflikten i landet samt humanitära insatser. Lösningen på krisen måste tillmötesgå det libyska folkets legitima krav på politiska reformer, en fungerande rättsstat och ekonomisk och social utveckling. Utskottet delar regeringens uppfattning att insatserna för att stärka det civila samhället och få till stånd en politisk process måste fortsätta med det internationella samfundets stöd. Som utskottet framhöll i betänkande 2010/11:UFöU3 måste efter konflikten långsiktigt stöd lämnas för att främja demokrati, mänskliga rättigheter, social och ekonomisk utveckling, god samhällsstyrning samt rättsstatsprincipen. Av propositionen framgår att det pågår förberedelser inom EU och FN för postkonfliktarbetet. Utskottet välkomnar regeringens besked i propositionen att är berett att svara mot de önskemål om samarbete med demokratins institutioner, inklusive de politiska partierna, som kan aktualiseras efter att de militära insatserna har avslutats. humanitära insatser med anledning av situationen i har uppgått till . Utöver detta betydande stöd ger kärnstöd till andra (WFP, Program) och till en rad FN-organ m.fl. som är verksamma i och utanför , däribland (UNHCR, United Nations High Commissioner for Refugees). Utskottet välkomnar uppgifter i propositionen om humanitära insatser från , EU m.fl. I sammanhanget kan också nämnas att utrikesutskottet i budgetbetänkande 2010/11:UU2 Utgiftsområde 2 Internationellt bistånd redovisade en rad uppgifter om bistånd till internationella organ som arbetar med humanitärt bistånd, däribland stöd till flyktingar. Utskottet konstaterade där att är en internationellt sett ledande givare till ett antal humanitära organisationer. Utskottet anser att bör fortsätta att aktivt bidra till ansträngningarna att finna en långsiktig politisk lösning på konflikten i och att detta också bör innefatta att en svensk väpnad styrka deltar i den förlängda internationella militära insatsen enligt Natos beslut . Det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet föreslår mot ovanstående bakgrund att bifaller proposition 2010/11:127 Fortsatt svenskt deltagande i den internationella militära insatsen i , under förutsättning att det fortfarande finns ett mandat för styrkan enligt beslut i . Därmed förordar utskottet att medger att regeringen ställer en svensk väpnad styrka på högst 250 personer till förfogande i för fortsatt deltagande i den internationella militära insatsen i i enlighet med beslut i säkerhetsråd. Utskottet konstaterar att det finns ett brett politiskt stöd bakom förslaget till riksdagsbeslut. Utskottet föreslår att ärendet avgörs av kammaren efter endast en bordläggning. Med det som anförts ovan avstyrker utskottet motionerna 2010/11:18 (SD) och 2010/11:19 (V). Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Fortsatt svenskt deltagande i den internationella militära insatsen i (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:U18 och avslår proposition 2010/11:127 och motion 2010/11:U19. är inte principiellt avvisande till att delta i militära operationer utomlands men är fortsatt kritiska till det svenska deltagandet i den internationella militära insatsen i . Vår inställning bygger på att ett svenskt deltagande förutsätter ett tydligt uttalat syfte med operationen samt ett klargörande av hur operationen kan förväntas pågå och hur omfattande den ska vara. Det är enligt vår uppfattning oklart vem och vad det egentligen är som vi skyddar. Det finns fortfarande tecken på att rebellsidan inte nödvändigtvis utgör ett bättre alternativ för utveckling än vad Gaddafi gör. Det är oklart om det s.k. nationella övergångsrådet har kontroll över alla rebellstyrkor. Från rebellzonen kommer fortfarande rapporter om repressalier mot verkliga eller inbillade Gaddafianhängare och om regelrätta lynchningar. Dessutom har personer som är aktiva på rebellsidan medgivit att de har slagits mot amerikanarna i och . Vi betvivlar inte att det finns ett rättmätigt missnöje med Gaddafidiktaturen bland dem som deltar i upproret, men olyckligtvis finns det inte särskilt mycket som talar för att rebellsidan kan komma att bli basen för en friare och mer demokratisk utveckling i . I vår reservation i det förra utskottsbetänkandet om Libyeninsatsen (bet. 2010/11:UFöU3) varnade vi för risken att flera av de övriga länder som deltar i den internationella militära insatsen i successivt skulle vidta alltmer långtgående åtgärder i kriget, s.k. mission creep. Vi menar att dessa farhågor har besannats. Nato har tagit klar ställning för ett avsättande av Gaddafi och föreslås en utökning av det svenska deltagandet i den militära insatsen. Vad blir nästa steg? inställning är att , under rådande omständigheter, inte bör delta i militära operationer i och att resurser i stället bör läggas på humanitära insatser på plats, för att hjälpa dem som flytt sedan oroligheterna utbröt. Mot denna bakgrund yrkar att propositionen avslås. Fortsatt svenskt deltagande i den internationella militära insatsen i (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:U19 och avslår proposition 2010/11:127 och motion 2010/11:U18. välkomnade 1973, vars huvudsakliga syfte är att skydda civilbefolkningen och att få till stånd ett eldupphör i . Världssamfundet har en plikt att reagera mot brott mot de mänskliga rättigheterna, och ställde sig bakom innehållet i regeringens proposition 2010/11:111 som innebar ett bemyndigande till den svenska Försvarsmakten att delta i upprätthållandet av den flygförbudszon över som FN hade beslutat om. Begränsningarna i regeringens proposition 2010/11:111 var tydliga och för viktiga. För oss var och är det väsentligt att ett svenskt deltagande i den internationella insatsen ska bidra till att uppfylla resolution , dvs. att skydda civila. Allt annat, t.ex. att gå in med marktrupper, skulle vara att överskrida mandatet från FN och är enligt uteslutet. För oss har det varit grundläggande att resolutionens utgångspunkt är att världssamfundet ska skydda civilbefolkning, inte att det ska bedrivas något krig mot regimen eller att Gaddafi ska störtas. De farhågor som uttryckt vad gäller enskilda länders försök att vidga tolkningen av FN-resolutionen, eller till och med helt frångå den, är dock på väg att besannas. Kriget i har ändrat karaktär. , och flera bedömare med oss, menar att resolution alltmer har kommit att bli en förevändning för Nato att delta i ett inbördeskrig med målet att avsätta Gaddafi. Ett sådant handlande har inget stöd i resolutionen. menar att ett förfarande där den internationella insatsen i utvecklas i en riktning som helt frångår FN-resolutionens grunder riskerar att skada tilltron till hela processen med FN-mandat. Detta bör inte bidra till. Vi anser därför att ett svenskt deltagande i den internationella insatsen inte ska fortsätta på det sätt som beskrivs i proposition 2010/11:127. Såsom situationen har utvecklat sig undergräver snarare den militära insatsen den politiska processen än gynnar den. är Gaddafis flygvapen utslaget och vad behöver är ett eldupphör följt av fredsförhandlingar, något som också tydligt understryks i resolutionen. Krav på ett gemensamt initiativ från Afrikanska unionen och få till stånd ett sådant eldupphör och fredsförhandlingar har lyfts fram av bl.a. . stöder ett sådant krav, som vi menar är den enda vägen som kan leda mot en demokratisering av . I samband med riksdagsbehandlingen av proposition 2010/11:111 underströk i ett särskilt yttrande i betänkande 2010/11:UFöU3 behovet av ökade humanitära satsningar i . Vi vill nu återigen påtala det stora behovet av humanitärt stöd och inte minst behovet av förbättrade möjligheter för flyktingar från att ta sig till EU och få en här. , när det libyska flygvapnet i stort sett är utslaget och flygförbudszonen knappast längre behövs för att skydda den libyska civilbefolkningen, ser vi inte något behov av att bidrar med en väpnad styrka i . De svenska JAS-planen bör dras tillbaka när de av beslutade tre månaderna har löpt ut, och den svenska militära insatsen ska således vara avvecklad . De svenska resurserna bör i stället användas där de kan göra störst nytta, dvs. till humanitära insatser, inte militära. Behoven i är enorma med omfattande flyktingströmmar och akut brist på mat. behövs flyktinghjälp, sjukvård, mediciner, utbildningsinsatser och återuppbyggnad. En bred och långsiktig humanitär insats måste till i . anser att ska avslå proposition 2010/11:127 och tillkännage för regeringen som sin mening att de ytterligare som den militära insatsen enligt propositionen beräknas kosta i stället ska användas för att öka den svenska humanitära insatsen med anledning av situationen i . Om situationen skulle ändras väsentligt och exempelvis ett vapenstillestånd komma till stånd, följt av ett avtal om vapenvila, anser att en ny diskussion bör föras om ett eventuellt svenskt deltagande i en fredsbevarande FN-insats. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2010/11:127 Fortsatt svenskt deltagande i den internationella militära insatsen i : medger att regeringen ställer en svensk väpnad styrka bestående av högst 250 personer till förfogande i för fortsatt deltagande i den internationella militära insatsen i i enlighet med beslut i . 2010/11:U18 av m.fl. (SD): avslår regeringens proposition 2010/11:127 Fortsatt svenskt deltagande i den internationella militära insatsen i . 2010/11:U19 av m.fl. (V): avslår proposition 2010/11:127 Fortsatt svenskt deltagande i den internationella militära insatsen i och tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att de som i propositionens förslag till riksdagsbeslut avsätts för en militär insats i i stället används för att öka den svenska humanitära insatsen med anledning av situationen i . Jag yrkar bifall till reservation 1. Åtta svenska Gripenplan har väl löst uppgiften med att bistå med upprätthållandet av flygförbudet i under inbördeskriget mellan Gaddafiregimen med fäste i och gerillarörelsen med fäste i Benghazi. Vi har bra svensktillverkade stridsflygplan, och vi har duktiga piloter. Den svenska styrkeenheten fick rätt förutsättningar och leddes skickligt av den svenska försvarsmakten och högkvarteret. När Gaddafisidan inte kunde lyfta med sina plan eller hellre undvek detta har den svenska kontingenten i huvudsak ägnat sig åt flygspaning. Enligt Nato har detta skett med framgång och till stor nytta för insatsen i dess helhet. Det första beslutet om deltagande i internationell insats i togs . fattas ett förnyat beslut. Regeringen har förhandlat med Socialdemokraterna inför en förnyelse av insatsen med delvis nya komponenter. Förhandlingen har givit vid handen att fem svenska Gripen ska fortsätta med flygspaning samt att en svensk marin enhet ska delta med syftet att försvåra eventuella vapenleveranser till från sjösidan. Betänkandet har två reservationer där det förordas att del i hanteringen av Libyenkrisen borde vara renodlat humanitär. Men om inget under sker kommer regeringens proposition att gå igenom kammaren med bifall. Förvissad om detta vill jag redan nu önska de deltagande i den kommande insatsen lycka till. Alla i denna kammare är måna om att den kommer tillbaka helskinnad. Vi är redan stolta över er i den svenska insatsen. Jag vill sätta dagens beslut i jämförelse med vår militära tradition. Under hotades vårt land av två supermakter med tvingande perspektiv på vårt land. Vår beredskap var då inte tillräcklig. Under det var vår beredskap så god som det kan begäras av ett land av vår storlek. Det militärt starka var då fredsbevarande genom att det skulle vara mycket svårt för att snabbt nå genom . Detta är historia . Mer minns vi de svenska fredsbevarande insatserna i , , , , , , , , , , och Kosovo. Många svenska frivilliga har riskerat sina liv för att säkra andras fred och trygghet. Mer än 80 soldater har omkommit under tjänstgöring i Försvarsmaktens utlandsstyrka. har en tradition att hjälpa till med resurser i fredsbevarande och fredsskapande insatser. Trots att det är både farligt och dyrt är det, som jag ser det, en plikt att hjälpa till ute i världen i svåra kriser. har hanterats slarvigt . Trots detta är vi ett relativt välmående land.Alla partier invalda i tycker att har ett internationellt ansvar gentemot människor i vår omvärld som befinner sig i svåra kriser. Det finns många verktyg i lådan: katastrofbistånd, utvecklingsbistånd, fredsbevarande militär insats och fredsskapande militär insats. Men har som ett litet land bristande resurser. Därför måste vi i extra mycket trimma och planera våra hjälpinsatser så att de genererar effekt. Militära fredsinsatser och u-hjälp ska också produceras skickligt liksom allt annat vi producerar. Ofta är den politiska nivån avgörande - att vi tar rätt sikte och att vi förstår terrängen där krisen utspelar sig. För att gå tillbaka till betänkandet anser jag att flyter för mycket med i rörelseriktningen när vi diskuterar och planerar våra militära fredsinsatser. Vi diskuterar detaljer i insatsen i stället för hela bilden. Är vi osäkra på om kampanjen är rätt visar vi det genom att delta lite mindre än andra. Exempelvis flyger vi i , men vi bekämpar inte de markmål vi skulle kunna bekämpa. Enligt min mening är det fel sätt att visa osäkerhet. Vi är med i kampanjen. Vi är en oskiljbar del i den Natoledda kampanjen. Strider man i en kampanj och lyder under kampanjens stridsledning är man helt med, oavsett instruktioner. Om det är svenskt eller norskt stridsflyg som bekämpar markmål är ointressant. Ansvaret är detsamma. Det är därför som vi i första hand måste diskutera syftet med den Natoledda kampanjen. Vi måste också diskutera taktiken. Jag ska börja med syftet. Gaddafi var diktator, och när upproret startade i Benghazi mötte han detta med våld. Våld har varit rättesnöret mellan Tripolitanien och Cyrenaika där Benghazi ligger i mer än 2 . Demokrati har aldrig varit någon byggsten i området i allmänhet men aldrig heller något fredsband mellan dessa forna två länder. Vi har den historiska bakgrunden. Men när staten kollapsar eller närmar sig ett läge som det internationella samfundet definierar som brott mot mänskliga rättigheter måste någonting göras. Men vad ska göras och hur?Förståelsen för den aktuella processen och läget på plats har inte gynnats av initierade svenska nyhetsreportage. Svenska massmedier har få utrikeskorrespondenter. Äktheten hos de bilder som vi har fått via internationella medier vet vi ganska lite om. Låt oss vara uppriktiga. Ej heller mellan oss i har det förekommit några djupare diskussioner om läget på plats, och frågetecknen är många. Hur människor verkligen tänker och känner på plats är en förutsättning stark som berget. Många stormakter har underskattat detta faktum. Vi i har egentligen uppfattat konflikten som ett inbördeskrig mellan två folk i en stat, medan majoriteten i kammaren har uppfattat konflikten som en frihetskamp mot en diktator i en stat som äger förutsättningar att utvecklas demokratiskt och enhetligt. Hur man uppfattar läget bestämmer hur man formulerar syftet med en eventuell insats. Bestämmer man sig för en insats ska taktiken möta och uppfylla syftet. Mot bakgrund av vad kammaren anser om läget på plats förstår jag att man förespråkar och vill delta i en massiv bombning mot Gaddafi - man tror att hela problemet ligger just där. Jag är inte säker på att FN-mandatet egentligen tillåter detta, men det är ju er sak.I mitt parti har vi bedömt läget på plats annorlunda och därmed också syftet. Vi tror att internationella insatser borde ta fasta på att åtskilja de stridande och därefter inleda förhandling.Vad kostar det då att åtskilja de stridande? Ja, Nato skulle kanske kunna sätta relativt små förband i en demarkationszon mellan grupperingarna. Nato skulle kanske kunna säga att varje överträdelse av denna zon möts med tung bekämpning. FN skulle kanske kunna förhandla om en demokratisk övergång, troligen i två länder i stället för ett, och om Gaddafis avgång från makten.Skulle kanske kunna, säger jag, för jag vet inte vad som är optimalt och kan rädda mest liv i nuvarande . Men efter beslut i vårt parti har vi valt att förorda att roll i denna konflikt blir humanitär. Vi tror inte att den Natoledda kampanjen är optimal för att rädda liv i nuvarande Libyen.Generellt vill jag avrunda med följande.Som partner med Nato behöver vi inte följa med i allt. Vi är fria att själva bestämma våra fredsinsatser. Beslut om att sätta in svensk trupp i fjärran land är svåra beslut. Alla svenska riksdagsmän är besjälade av att tar lyckosamma beslut eftersom våra beslut påverkar andras liv och död. Men låt oss tänka självständigt. I andra länder kan regeringar på eget bevåg sätta in militär trupp utomlands. I andra länder kan presidenter utnyttja militära kampanjer för att öka sin inhemska popularitet. Låt oss tänka på detta, och låt oss inte bli så naiva att vi bara flyter med utan att ta egen ställning som nation.Fru talman! Svensk utrikespolitik bör vara självständig och äga initiativförmåga.I detta anförande instämde , Per Ramhorn och (alla SD). Vi har att debattera det sammansatta utrikes- och försvarsutskottets betänkande om fortsatt svenskt deltagande i den internationella militära insatsen i Libyen.Vänsterpartiets utgångspunkt i dagens debatt är vår solidaritet med det libyska folket. Vår utgångspunkt är hur på bästa sätt kan bidra till att understödja det libyska folkets berättigade och legitima krav på demokrati, mänskliga rättigheter och social rättvisa.Därför var det självklart för oss i att ge vårt stöd till de folkliga protester som bröt ut i Benghazi efter att människorättsaktivisten hade fängslats. Därför krävde vi att omvärlden skulle reagera och agera när regimen i vände vapnen mot sin egen befolkning och fredliga protester bemöttes med attackhelikoptrar och stridsvagnar. Vi kritiserade också hårt numera historiska uttalande "handlar det inte om att stödja den ena eller den andra. Det handlar om att försöka få till stabilitet och en rimlig utveckling" som människor dog på gatorna i , Misrata och Tripoli.Därför valde vi i också att ge vårt stöd till FN-resolutionerna och 1973 och att i denna kammare stödja ett svenskt deltagande i upprätthållandet av flygförbudszonen över landet. När Gaddafi använde sitt flygvapen för att attackera sin egen befolkning trots omvärldens tydliga fördömanden, uppmaningar till eldupphör och sanktioner såg vi få alternativ till att upprätta en flygförbudszon för att förhindra dessa attacker. Vi vet självklart inte vad som skulle kunna ha skett om vi inte hade deltagit i flygförbudszonen, men det är vår övertygelse att kunnat bidra till att förhindra den libyska regimen att begå övergrepp mot sin egen befolkning och därigenom räddat livet på ett stort antal libyer.När bidrag till flygförbudszonen nu avvecklas och den internationella insatsen går från att skydda civila till att alltmer bedriva ett öppet krig mot Gaddafi för att få till stånd ett regimskifte är det lika självklart för oss i , med vår utgångspunkt i solidariteten med det libyska folket, att säga nej till att fem JAS Gripen-plan ska spana över och att en bordningsstyrka på högst 40 personer ska upprättas. Vi anser att de som avsätts för den militära insatsen i stället borde användas till breda och långsiktiga humanitära insatser.Fru talman! Det vi debatterar är inte en förlängning av den nuvarande insatsen. Det vi debatterar är i grunden en ny insats från , en insats med en ny sammansättning och med nya uppgifter som kommer att verka under nya förutsättningar jämfört med den tidigare.Precis som det uttrycks i betänkandet kommer den nuvarande svenska militära insatsen, som är inriktad på att upprätthålla flygförbudszonen, att avslutas. Det är en naturlig konsekvens av utvecklingen på marken. Vid den förra debatten i denna kammare hade militär kapacitet och den politiska viljan att använda denna kapacitet till att attackera sin egen befolkning. är det libyska flygvapnet och luftvärnet i det närmaste helt utslaget. Det uppdrag som vi gav till det svenska försvaret från denna kammare är nu uppfyllt.I stället har den borgerliga regeringen med stöd av och Socialdemokraterna presenterat en i grunden ny insats. Fem JAS Gripen-plan ska spana över , och en bordningsstyrka ska upprätthållas.Nato har bett att bedriva spaning för att de ska kunna använda vår information för att bedriva bombanfall mot markmål. I det uppdrag som regeringen nu vill att ger till den svenska Försvarsmakten ligger den överhängande risken att även indirekt bidrar till civila dödsoffer. FN-resolution 1973:s tydliga uppmaning att med alla till buds stående medel skydda civila känns avlägsen när man läser regeringens proposition.Vi måste också fråga oss vilket behov det finns av en maritim bordningsstyrka. Alla uppgifter tyder på att vapenembargot från havet varit effektivt; över 100 bordningar har genomförts utan det svenska bidraget. I den mån det förekommer en införsel av vapen till regimen i sker den via markvägen, och det kommer knappast 40 svenska soldater i att kunna förhindra.Fru talman! Det är inte bara situationen på marken i som har förändrats ; det har också den internationella insatsen. Kriget i har ändrat karaktär. och flera bedömare med oss menar att FN-resolution alltmer har kommit att bli en förevändning för Nato att delta i ett öppet krig med målet att avsätta Gaddafi. Den internationella insatsen har gått från att skydda civila till att mer bedriva ett öppet krig med syfte att få till ett regimskifte. I flera av de truppbidragande länderna diskuterar man nu öppet om som person är en legitim måltavla.