bet · GZ01FiU19 · 2011-12-15 00:00:00 — Utskottet föreslår att kammaren lägger utlåtandet till handlingarna. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. om möjligheterna att införa stabilitetsobligationer motiveringen (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Som en liten öppen ekonomi är beroende av ett euroområde som fungerar. Några av våra största handelspartner finns i . Våra banker har också en stor del av sin upplåning i euroområdet. I det kritiska läge som råder i euroområdet, anser vi socialdemokrater att det måste finnas ytterligare beredskap att möta en sämre utveckling vid sidan av de räddningsfonder som redan är beslutade. Därför är det angeläget att också i fortsättningen diskutera alla möjliga alternativ för att åstadkomma stabilitet i euroområdet. Ett system med stabilitetsobligationer anser vi är ett sådant alternativ. om möjligheterna att införa stabilitetsobligationer motiveringen (SD) av (SD). Svenska folket sa 2003 nej till att införa euron som valuta. Folkomröstningens resultat innebär också att svenska folket tagit avstånd från att svenska skattebetalare ska vara med och finansiera eurozonens finanspolitiska misslyckande. Eurosamarbetet är ett samarbete på fel grunder som har kommit till vägs ände. Ett system med stabilitetsobligationer avvisas därför. om möjligheterna att införa stabilitetsobligationer motiveringen (V) av (V). Ett system med gemensamma statsobligationer skapar ett tryck på ökad överstatlighet i den ekonomiska politiken. En sådan utveckling tar vi i starkt avstånd från. Ett system med stabilitetsobligationer avvisas därför. Den nuvarande ekonomiska krisen i euroområdet beror dessutom inte heller på bristande budgetdisciplin, utan är ett uttryck för valutaunionens inneboende svagheter. Utan möjligheten till självständig valutapolitik har flera sydeuropeiska länder fått se sin konkurrenskraft urholkad till följd av skillnader i produktivitetstillväxt bland valutaunionens länder. Detta har bidragit till stora underskott i bytesbalanserna och i de offentliga finanserna. Det är sant att ett antal länder i eurozonen har betydande budgetunderskott och/eller stora statsskulder. Men det finns många andra länder, däribland , och , som har lika stora eller större budgetunderskott och statsskulder, utan att räntorna på deras statsobligationer skjutit i höjden. Den främsta anledningen till detta är att de har egna centralbanker som agerar som långivare i sista instans (lender of last resort). Länderna i euroområdet har det inte. Den () skulle kunna inta rollen som lender of last resort. Men förbjuder emellertid i princip att ECB fyller denna funktion, vilket brukar betecknas som no bail-out-klausulen. Förteckning över behandlade förslag om möjligheterna att införa stabilitetsobligationer KOM(2011) 818 slutlig En fastighetskris i blev en bankkris som påverkade svenska bankers möjligheter till upplåning. De blev tvungna att låna av som dramatiskt ökade sin balansräkning. bemyndigade att genom den så kallade reservtanken, NAB, utöka medlen för krishantering hos IMF. Så såg det ut.I efterdyningarna av finanskrisen godkände en utökning till vad gällde kapitalinsatsen till IMF med 20,7 miljarder kronor.Herr talman! Vad jag vill illustrera är att är ett litet land med en öppen ekonomi. Skulle betalningsströmmarna inte fungera är vi mycket utsatta. Hämmas tillväxten i vårt närområde hämmas också vår export.Nu till händelseförloppet i och : Banker lånade ut pengar utan korrekt riskbedömning. Några länder har haft bostadsbubblor. Stater har lånat för mycket pengar i förhållande till sin betalningsförmåga, och de som har lånat ut har inte bedömt riskpremierna på ett korrekt sätt.Vad ska man göra för att lösa dessa problem? Det lär bli många lösningar som måste kombineras. Det diskuteras en utökning av kapital till IMF, regleringar på kapitalmarknaden och kapitalkrav på banker. Det kommer troligen att gå en våg av skattehöjningar och besparingar över . Det är bara att hoppas att de stater som måste göra detta inte drar in på investeringar för framtiden till förmån för en kortsiktig budgetsanering.Under processen för att lösa detta har det varit mycket förhandlingar.Herr talman! Vad ska vi då göra här ? Vi ska inte lösa eurokrisen utan svara på om möjligheter att införa en stabilitetsobligation i Europa.Vi är som sagt ett litet land med en öppen ekonomi som är beroende av euroområdet. Några av våra största handelspartner är euroländer. Våra banker har stor del av upplåningen i euroområdet, som är i ett kritiskt läge.Vi socialdemokrater tycker att det är bra att det finns ytterligare beredskap att möta den sämre utveckling som kan komma. Det finns räddningsfonder som redan är beslutade. Ett möjligt alternativ är ett system med stabilitetsobligationer. Vi anser att ett sådant alternativ är en möjlighet för dem som har euro. Det kan vara en av lösningarna.Herr talman! Jag yrkar bifall till vår motivreservation om stabilitetsobligationer.Som tidigare talare vill jag önska herr talmannen, ledamöterna och åhörarna en god jul och ett gott nytt år. Låt mig börja med att klargöra att den ekonomiska krisen inom EMU inte är en tillfällig finansolycka utan tydlig härledning uppkommen från en klar finanshimmel. Det är tvärtemot en högst medvetet politiskt skapad kris i syfte att genom skuldsättning ställa samtliga nuvarande fria och demokratiska EU- och EMU-nationer utom folklig kontroll.Strategin bakom implementerandet av bland annat en rad sydeuropeiska länder med behovet av en egen och anpassad penning- och stabiliseringspolitik i EMU grundar sig inte bara på att ta ifrån dessa länder deras egenmakt utan även på att ta ifrån de ekonomiskt mer konkurrenskraftiga länderna deras självbestämmande genom att låta dessa länder kvarstå länge nog på resan mot ruinens brant för de initialt mest utsatta länderna.Att redan från början var utdömt kan man utläsa inte minst genom att notera att det redan från starten endast var tre deltagarländer som uppnådde de så kallade Maastrichtkriterierna, det vill säga avtalet om att budgetunderskott och statsskuld inte får vara för höga och att inflation och långa marknadsräntor inte får avvika för mycket mellan medlemsländerna.Vad som hände därefter känner vi alla till. har samtliga deltagarländer inte bara brutit mot finanspakten, utan EU har dessutom förlorat kontrollen över utvecklingen och därmed gjort sig beroende av betydligt större och mer komplicerade lösningsformer. Politikerna och tjänstemännen i EU har med andra ord skapat ett system som inte fungerar och som de inte heller på ett enkelt sätt kan ta sig ur.Den slutsatsen drar inte bara jag utan även välrenommerade ekonomer som till exempel Hans Tietmeyer, som var den tyska chef fram till 1999.Att EU använder sig av denna av EU själv skapade ekonomiska kris för att stärka sin makt på de nationella parlamentens bekostnad beskrivs vidare i raka ordalag i denna grönbok. Här står bland annat att läsa att europeiska stabilitetsfonder får många konsekvenser som inte begränsas till de rent tekniska utan som även berör frågor som nationell suveränitet och processen för ekonomisk och politisk integration.I praktiken föreslår kommissionen med detta förslag en gemensam skuldhantering för , vilket innebär ett stort steg mot en situation där den självständiga finanspolitiken, den svenska modellen och välfärdsstaten får stå tillbaka till förmån för en kylig federalisering av . Denna inriktning är olycklig, inte bara på grund av att de mest centrala delarna av makten och politiken flyttas upp till EU-nivå utan även för att gemensamma emissioner av statsobligationer skulle medföra att medlemsstaterna för samman sina statspapper och de tillhörande intäktsflödena för att därefter dela på räntekostnaden.I ett läge där de svenska räntenivåerna tack vare ett strikt budgetramverk och en fristående penningpolitik ligger bland absoluta bottennivåer med drygt en halv procentenhet räntedifferens gentemot och gentemot skulle räntekostnader öka markant då högre räntenivå motsvarar årligen.Det sker till priset av att de enskilda medlemsländernas budgetdisciplin sannolikt påverkas av att budgetsyndarna inte behöver ta konsekvenserna av sitt agerande då priset för att missköta sitt lands ekonomi skjuts över på dem som sköter sig. Då incitamentet att hålla ordning på statsfinanserna minskar ökar risken för att krisen blir ännu mer djupgående och att den så kallade integrationsprocessen snabbas på ytterligare. Det är naturligtvis till nackdel för de enskilda medlemsländernas självbestämmande över de finansiella instrumenten för att styra de egna ländernas politiska inriktning. Innan skulle folkomrösta om ett medlemskap i denna monetärunion som öppet står i lågor, hävdade eurofanatikerna att fördelarna i första hand var ekonomiska. Med ett svenskt deltagande skulle vi inte bara stärka våra offentliga finanser, vi skulle även sänka våra räntor och öka vår tillväxt. , , har vi facit hand. Våra offentliga utgifter har minskat , våra långa marknadsräntor har mer än halverats och är lägst i hela EU tillsammans med . Tillväxten har slagit eurogenomsnittet med . Medan EU:s länder har ökat sina statsskulder ser vi vår statsskuld minska.Sveriges demokrati har klart triumferat över en europeisk elitisk teknokrati. Ändå har vi fortfarande två läger i . Endast två partier tar tydligt avstånd från EU- och som genom ovilja att be om lov steg för steg flyttar bort makten från svenska folket till EU:s tjänstemän och politiker. Man har till och med fräckheten att legitimera detta beteende genom att hänvisa till att man är för en fredsutveckling. Vi vet att den bästa garanten för fred är demokrati inte teknokrati. Euron är problemet, inte lösningen. Därför ska vi inte stödja den.Herr talman! Med det yrkar jag bifall till reservation nr 2. Jag yrkar bifall till vår motivreservation.Utskottsmajoriteten ifrågasätter grundtanken med att införa gemensamma statsobligationer i . Man menar att detta kan leda till bristande budgetdisciplin. Den nuvarande ekonomiska krisen i euroområdet beror inte på bristande budgetdisciplin. Det är inte en statsskuldskris utan en kris orsakad av finanssektorn och en felaktigt konstruerad valutaunion. , och hade överskott i sina offentliga finanser före finanskrisen . Eurokrisen är ett uttryck för valutaunionens inneboende svagheter. Utan möjlighet till självständig valutapolitik har flera sydeuropeiska länder fått se sin konkurrenskraft urholkad till följd av skillnad i produktivitetstillväxt bland valutaunionens länder. Detta har bidragit till stora underskott i bytesbalanserna och i de offentliga finanserna. Fel ränta och fel växelkurs bidrog först till överhettning och överutlåning från bankerna och till att länder sitter fast i ett skruvstäd av dålig konkurrenskraft. Det är sant att ett antal länder i eurozonen har betydande budgetunderskott och/eller stora statsskulder. Men det finns många andra länder, däribland , och som har lika stora eller större budgetunderskott och statsskulder utan att räntorna på deras statsobligationer har skjutit i höjden. Den främsta anledningen till detta är att de har egna centralbanker som agerar som långivare i sista instans. Länderna i euroområdet har inte det; det är anledningen till de stora skillnaderna i räntenivåerna. Den , , skulle kunna ta rollen som lender of last resort, det vill säga sista instans, men förbjuder i princip att ECB fyller denna funktion. Euron gör det därför dyrare för länder som saknar egen centralbank att låna upp pengar.EMU-länderna har beslutat att bankerna inte ska behöva stå för sin oansvariga utlåning; det ska skattebetalarna göra. Det är helt horribelt. De som starkt har bidragit till krisen krävs inte på sitt ansvar utan ECB går in och garanterar utlåning till bankerna med 1 procents ränta . Det är pengar som bankerna i sin tur till 6 eller 7 procents ränta kan låna ut till krisande länder som blivit skuldsatta på grund av bankernas bristande ansvar. ECB betalar alltså bankerna för att de har varit oansvariga och för att de har lånat ut pengar till länder som redan har stora problem och får betala skyhöga räntor. Det innebär att man kommer att förvärra krisen ytterligare.Den kris som vi nu ser i euroområdet blir snabbt allt allvarligare. Varningarna för recession blir allt fler. I , , och varnar man nu för att ekonomin ska börja gå bakåt. och är redan där. Skuldkrisen ser ut att bli akut i såväl som med risk för att länderna inte kan klara sin egen upplåning. Dessutom ska statliga lån motsvarande omsättas i nya lån nästa år.Vi har en stor social kris där människor blir arbetslösa, miljoner människor blir fattiga och människor ställs utan framtid och tvingas emigrera för att kunna försörja sig och sina familjer. Hemlösheten och köerna till soppköken ökar. Det finns en stor risk att eurokrisen blir en eurokollaps. Det är ingenting någon av oss önskar, men det är någonting som vi måste inse kan ske.Det är ett problem att borgerliga politiker inklusive finansminister och merparten av hans regering är anhängare av euron och i grunden vill att vi ska vara en del av valutaunionen. och går längst i sin vurm för euron och slår gärna följe med liemannen. Politisk prestige kan ställa till mycket oreda. Det finns redan tecken på att man förbereder sig för att euron kanske måste överges av flera länder. har instruerat sina ambassader att förbereda sig för att det kan bli en mycket allvarlig ekonomisk kris med både social oro och sammanbrott i betalningssystemen. Även deras banker har uppmanats att vara beredda att bistå engelska medborgare när euron kollapsar. förbereder sig rent tekniskt för att kunna börja trycka en egen valuta igen. Den slovakiska talmannen sade att man måste förbereda en återgång till slovakisk krona. I går kunde vi se att även ECB har uttalat sig om att det kan bli förändringar i EMU och att flera länder kommer att lämna. Det som vi inte kunde säga högt för sedan sägs nu högt av allt fler.Vänsterpartiet delar utskottsmajoritetens syn att grundtanken bakom gemensamma statsobligationer kan ifrågasättas, men utifrån andra bevekelsegrunder. Vi menar att den främsta risken med gemensamma statsobligationer är att de skapar ett tryck på ökad överstatlighet i den ekonomiska politiken. Det är en utveckling som vi tar starkt avstånd från. Vi röstade nej till EMU och kan vi se att stödet för euron har minskat drastiskt; jag tror att det är som anser att vi ska gå med i . Svenska folket är klokt till skillnad från och yrkar återigen bifall till vår motivreservation.Jag önskar alla god jul och gott nytt år. Jag yrkar bifall till utlåtandet.Den ekonomiska krisen i har lett till flera viktiga gemensamma politiska beslut vad gäller det finansiella systemet, tuffare styrning och sanktionsmöjligheter på det finanspolitiska området. När antog lagstiftningspaketet om euroområdets ekonomiska styrning, det så kallade sexpacket, begärde man att kommissionen skulle undersöka om gemensamma emissioner var genomförbara, och man underströk att gemensamma emissioner av euroobligationer förutsätter att ytterligare steg tas mot en gemensam ekonomisk politik och finanspolitik. I den grönbok som vi nu debatterar presenterar kommissionen tre alternativ för hur de här obligationerna, eller eurobonds, skulle kunna utformas. Den övergripande tanken bakom dem är att upplåning på världsmarknaderna skulle kunna ske gemensamt och med någon form av gemensamma garantier.De tre alternativen är olika långtgående i förhållande till detta, och förslagen skiljer sig från dagens situation där varje medlemsland självständigt gör sin upplåning och har eget ansvar för sin skuld. Majoriteten i utskottet tror att denna fråga kommer att falla eftersom den till stor del blev inaktuell till följd av den överenskommelse som och presenterade . Men utskottsmajoriteten vill ändå betona att vi ser mycket kritiskt på tankarna att införa stabilitetsobligationer i eurozonen. Obligationerna riskerar att skapa fel incitament, både för medlemsländer som sköter sina ekonomier och för medlemsländer som missköter sig. Dessutom kan man anta att det måste bli djupgående rättsliga, konstitutionella och institutionella klargöranden innan dessa obligationer kan bli aktuella. Men huvudpoängen är att förslaget om eurobonds skickar fel signaler både till dem som sköter sina ekonomier och till dem som missköter sig. Priset blir att räntan ska upp hos dem som sköter sig för att räntan ska gå ned hos de länder som inte har skött sig. I grund och botten kan förtroendet för eurozonens länder komma tillbaka bara om varje land på allvar tar itu med sina djupa underskott och höga skuldkvoter. Det är främst gemensamma regler för att få till bättre styrning med sanktionsmöjligheter som krävs för att få ordning på dessa länder igen. Det ska inte gå att missköta sina ekonomier så fullständigt som flera europeiska länder har gjort.Herr talman! Eurobonds löser inte de verkliga problemen i eurozonen. Att solidariskt dela på risk skickar helt fel signaler. Det är bra att förbundskansler har varit mycket tydlig med att hon inte kan acceptera detta, och en majoritet i utskottet - egentligen alla partier utom Socialdemokraterna - säger av olika anledningar nej till förslaget om dessa obligationer. Den senaste tidens turbulens i eurozonen har tydligt visat att och svenska folket fattade rätt beslut när vi i folkomröstningen sade nej till att gå med i . Få, om ens några, länder i eurozonen har klarat de krav som ställer på varandra om att inte gå med underskott och att ha stabila statsfinanser. Det är uppenbart så här i efterhand att det har tjänat väl att inte införa euron. Jag är därför glad att vi lyckades förmå svenska folket att vi inte skulle gå med i valutaunionen. Det hade varit dåligt för ekonomi. De farhågor som vi på nejsidan varnade för har infriats med råge. Vi anser därför från sida att det inte finns skäl för att delta fullt ut i den föreslagna finanspakten som är på väg genom och som ska hantera problemen med gemensamma penningpolitik. Ett nej i det fallet är också ett sätt att visa respekt för utslaget i folkomröstningen om euron i . är det av vikt för som ett litet exportberoende land att klarar att hantera skuldkrisen och mildra den ekonomiska oron. Vi finner därför inget skäl att ska hindra från att ta till de verktyg som de själva anser nödvändiga för att hantera krisen. Men bland dem verkar det nu tydligt att stabilitetsobligationer inte ingår i den överenskommelse som slöts mellan och . Inget av länderna redovisade då att man ställer sig bakom ett system med stabilitetsobligationer. När stats- och regeringschefer gjorde ett gemensamt uttalande fanns det inte heller där någonting nämnt om stabilitetsobligationer. Med all säkerhet är därför det förslag som kommer i denna grönbok om att införa statsobligationer inaktuellt. Trots det finns det skäl att säga några ord om själva tanken. Vi anser att det finns skäl att i grunden ifrågasätta tanken om att alla euroländer ska stå för varandras skulder. Vi ser att stabilitetsobligationer skulle lätta räntetrycket för skuldtyngda länder som och , men vi tror inte att det är en lösning på själva skuldproblemet. Tvärtom finns det en risk att obligationerna får en motsatt effekt eftersom de leder till sänkt ränta för de drabbade länderna, vilket i sin tur kan resultera i att de slår av på takten gällande den nödvändiga saneringen av sina ekonomier.Det finns också risk för att stabilitetsobligationer skulle leda till ytterligare politiska spänningar, inklusive de negativa EU-stämningar som börjar spridas i länder som skulle få sin ränta höjd, till exempel , och . Att i det läget, när har svårt att leverera utsatta mål om att sanera sina statsfinanser, ytterligare försämra incitamentsstrukturen skulle nog medföra tydliga risker för att man inte skulle få den sanering av ekonomierna som är nödvändig för att i grunden klara av krisen. Vi från finner därför att det är läge att ställa sig avvisande till stabilitetsobligationer som tanke. Därmed yrkar jag bifall till förslaget i utskottets utlåtande. Jag önskar ledamöterna och talmännen en god jul. betecknade mig såsom att jag slog följe med liemannen. Det är inte ofta man får höra sådant från denna talarstol. Jag måste därför bemöta detta. fortsatte att beskriva den sociala situationen i så som hon uppfattar den. Det är en social kris, ökad arbetslöshet och social oro. En del av detta är otvivelaktigt sant. Det vi ser på tv-skärmarna är protester. Det vi kan läsa om i tidningarna är att människor är oroliga för sina jobb, för sina inkomster och för sina pensioner. Skillnaden mellan dem som skriver i tidningarna och dem som sitter i akademin och politikerna är att politiker ska komma med förslag till åtgärder mot de problem som man pekar på. Vad gör då och i denna situation? Jo, de säger nej till den lilla insats som skulle kunna göra, nämligen att via IMF eller direkt låna ut pengar till dessa länder för att något mildra konsekvenserna av krisen. Inte en krona från svenska skattebetalare ska gå till att mildra de socialt utsatta människornas och situation. Det är definition av solidaritet. Solidaritet sysslar med på sina möten. Där talar man om solidaritet. Man sjunger Internationalen på första maj. Men när det kommer till praktisk solidaritet som i detta fall när det gäller att hjälpa till att mildra den sociala krisen i många europeiska länder säger stört nej - inte en spänn till dem som har det svårt i ! Det var likadant när vi skulle ge lån till . Vilket parti sade nej då? Jo, det var två partier. Det var och det var . Extremerna berör varandra. Solidaritet i praktiken är alltså inte starka sida. I själva verket är numera ett nationalistiskt parti, ett narcissistiskt parti när det gäller Europapolitiken. Man skådar in i sin egen navel i stället för att blicka ut över den europeiska kartan. Det är Europapolitik. Det råkar, som sagt var, - som ordförande i har jag kunnat konstatera det - vara så att man landar på samma hållning, samma slutsats, som . Resultatet av den förda politiken är i många fall densamma. Nej, , jag slår inte följe med liemannen. Det är du som vänder dig inåt med ditt parti och nekar till att medverka efter det lilla mått av förmåga som har att mildra den ekonomiska krisens konsekvenser i . Det är människorna som får lida för detta, inte jag. Jag ska börja från början. ville visst låna ut pengar till . Men vi ville inte ställa krav på privatiseringar av hälso- och sjukvården och apoteken och på sänkta löner. Det var något som gjorde med varm hand. Men vi ville vara solidariska med det irländska folket och lyssnade in vad folket ville ha hjälp med. Man ville inte ha hjälp med att ställa krav på privatiseringar, på sänkta löner eller på sämre pensioner. Det är skillnad på hjälp och hjälp, ! Till skillnad från anser vi att bankerna har ett ansvar att ta sina egna förluster - det är inte skattebetalarna i olika länder som ska stå för dem. Det är att ta ansvar, ! Därför lånar vi inte ut pengar in . Vi vill veta till vilka pengarna ska gå och vilka villkor som ska ställas. Ska det ställas krav på privatiseringar, på avregleringar, på sänkta löner och på sämre välfärd är vi inte med. Ska pengarna gå till att bistå människor - till att skapa sysselsättning, till att öka tryggheten och till att se till att den sociala välfärden fungerar - är vi självklart med. Men vi är inte med om vi ska rädda banker och lämna folk därhän.Vi är solidariska. Vi röstade nej till EMU. försöker på alla sätt ta in oss bakvägen. skygglappar leder honom, menar jag, till att slå följe med liemannen. EMU var från början felkonstruerat. ser vi det mycket tydligt.Carl B vet liksom vi att EMU:s konstruktion var prövad. Det var ett stort våghalsigt experiment. är det oerhört många människor som betalar priset för det - ett politiskt prestigeprojekt, ingenting annat! Det är möjligt att underkänner den parlamentariska demokratin.