bet · GY01JuU14 · 2011-03-08 00:00:00 — Vidare kan det vara svårt för en svensk medborgare att i ett annat land driva en process mot en myndighet eller företag om uppgifterna har hanterats felaktigt eller om det har skett ett dataintrång. I sitt yttrande anför trafikutskottet att det inom området för elektronisk kommunikation är möjligt för en och samma operatör att verka i flera länder. Genom att arrangera en centraliserad lagring för trafikuppgifterna är det möjligt för sådana operatörer att sänka kostnaderna för lagring av dessa uppgifter. Ett förbud mot att lagra uppgifter utanför gränser skulle enligt trafikutskottets mening kunna förhindra kostnadsbesparingar och därigenom försämra konkurrenskraften för operatörer på den svenska telemarknaden. För att begränsa kostnaderna föreslås vidare i propositionen att en leverantör ska ha möjlighet att uppdra åt någon annan att utföra lagringen. Ett förbud mot att lagra utomlands skulle, enligt trafikutskottet, även inskränka denna möjlighet, till men för, i första hand, de mindre leverantörerna. delar regeringens bedömning att de regler som omgärdar lagring av personuppgifter inom EU och ESS utgör ett starkt skydd för uppgifterna. När det gäller möjligheten att lagra uppgifter utanför denna krets av länder är den möjligheten, som regeringen redogjort för i propositionen, begränsad. Utskottet vill särskilt peka på att även om lagringen förläggs utomlands så gäller leverantörens alla skyldigheter enligt de bestämmelser som anger hur lagringsskyldigheten ska fullgöras, t.ex. de krav som rör säkerheten för de lagrade trafikuppgifterna. Leverantörernas skyldigheter inkluderar också bestämmelserna om tystnadsplikt, och uppgifterna får endast under vissa förutsättningar lämnas ut till svenska inte utländska brottsbekämpande myndigheter. Utskottet vill vidare hänvisa till trafikutskottets yttrande och vad trafikutskottet har anfört om att ett förbud mot att lagra trafikuppgifter utanför kan försämra konkurrenskraften för operatörer som verkar på den svenska telemarknaden. bör avslå motion Ju7 yrkande 1. Ny straffbestämmelse om grovt dataintrång Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att det bör införas en ny bestämmelse om grovt dataintrång. Jämför reservation 3 (SD). I propositionen redogör regeringen för att några av remissinstanserna har anfört att införande av en bestämmelse om grovt dataintrång med en strängare straffskala bör övervägas med anledning av att trafikuppgifter inte är sådana känsliga uppgifter som skyddas av 49 § b) personuppgiftslagen (PUL). Regeringen instämmer i denna bedömning att trafikuppgifter inte torde utgöra känsliga personuppgifter, så som de definieras i lagen. Regeringens mening är dock att övriga redovisade straff- och skadeståndsrättsliga regler, sammantaget med den tillsynsreglering som redovisats, ger ett skydd mot kränkningar av den personliga integriteten vid otillåten och oaktsam behandling av trafikuppgifter som väl svarar mot direktivets krav på sanktioner som är effektiva, proportionerliga och avskräckande. Härutöver anför regeringen att i fråga om ett eventuellt införande av en bestämmelse om grovt dataintrång har anfört att ett sådant övervägande inte kan göras enbart utifrån ett eventuellt behov av ytterligare straffrättsligt skydd för lagrade trafikuppgifter, utan kräver att hänsyn tas till betydligt fler omständigheter. Regeringen delar den bedömningen och anför att förslaget väcker frågor av såväl systematisk som lagteknisk karaktär och förutsätter en analys som det saknas beredningsunderlag för och som inte är möjlig att göra inom ramen för detta lagstiftningsärende. Regeringen gör sammanfattningsvis bedömningen att det inte finns skäl att förändra befintliga straff- eller skadeståndsrättsliga bestämmelser. I motion Ju7 (SD) yrkande 2 yrkas att det bör införas en ny bestämmelse om grovt dataintrång. Motionärerna anför att det hos leverantörerna kommer att lagras en mängd integritetskänsliga uppgifter. Ett dataintrång kan därför få vittgående följder. Motionärerna anser inte att straffskalan är tillräcklig för att det ska kunna dömas ut en adekvat påföljd vid grovt brott. Utskottet delar regeringens ståndpunkt att de straff- och skadeståndsrättsliga regler som finns till skydd för lagrade trafikuppgifter, sammantaget med den tillsynsreglering som redovisas i propositionen, ger ett skydd mot kränkningar av den personliga integriteten vid otillåten och oaktsam behandling av trafikuppgifter som väl svarar mot direktivets krav på sanktioner som är effektiva, proportionerliga och avskräckande. Utskottet vill i sammanhanget hänvisa till och regeringens bedömning att ett övervägande om en ny bestämmelse om grovt dataintrång väcker frågor som förutsätter en analys som det saknas beredningsunderlag för och som inte är möjlig att göra inom ramen för detta lagstiftningsärende. Utskottet anser i likhet med regeringen att det inte finns skäl att förändra befintliga straff- eller skadeståndsrättsliga bestämmelser. bör avslå motion Ju7 yrkande 2. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att tillsynsmyndigheten ska rapportera till . Av propositionen framgår att en remissinstans har anfört att tillsynsverksamhetens bedömningar och resultat regelbundet bör rapporteras publikt för att förtroendet för systemet ska kunna upprätthållas. Regeringen anför att () bör utses till tillsynsmyndighet för lagringen och att PTS publicerar sina föreskrifter, allmänna råd, rapporter och beslut, vilket främjar allmänhetens insyn. I motion Ju7 (SD) yrkande 3 yrkar motionärerna att den tillsynsmyndighet som ansvarar för övervakningen och hanteringen av trafikuppgifterna ska rapportera till . Motionärerna anför att det är viktigt att de brottsbekämpande myndigheterna inte överanvänder möjligheten att begära ut lagrade trafikuppgifter. bör därför bli informerad om i vilken omfattning de brottsbekämpande myndigheterna har begärt ut trafikuppgifter. I yttrandet framhåller trafikutskottet att det framgår av artikel 10 i direktivet att medlemsstaterna ska säkerställa att kommissionen får statistik om lagringen av trafikuppgifter. Statistiken ska bl.a. omfatta de fall där information skickats till behöriga myndigheter i enlighet med nationell lagstiftning samt den tid som gått från det datum då uppgifterna lagrades och det datum då den behöriga myndigheten begärde överförande av uppgifterna. I delbetänkandet En mer rättssäker inhämtning av elektronisk kommunikation i brottsbekämpningen (SOU 2009:1) föreslogs med hänvisning till bl.a. ovannämnda artikel 10 i direktivet om lagring av trafikuppgifter att den skrivelse om bl.a. hemlig teleövervakning som regeringen lämnar till även bör innehålla en redovisning av inhämtningen av uppgifter om elektronisk kommunikation i underrättelseverksamhet. Regeringen valde att följa detta förslag i lagrådsremissen De brottsbekämpande myndigheternas tillgång till uppgifter om elektronisk kommunikation. Regeringen planerar att överlämna en proposition i frågan till senare under innevarande . pekar också på att PTS, i egenskap av förvaltningsmyndighet med samlat ansvar inom området för elektronisk kommunikation, löpande ska beskriva och analysera utvecklingen inom området. Myndigheten publicerar bl.a. ett antal rapporter om utvecklingen på marknaden för elektroniska kommunikationer. Eventuella marknadseffekter till följd av den föreslagna trafiklagringsskyldigheten torde kunna fångas upp i denna rapportering. Rapporteringen ligger i sin tur till grund för regeringens återrapportering till i samband med den årliga budgetberedningen för utgiftsområde 22 Kommunikationer. vill också framhålla att de föreskrifter, allmänna råd, rapporter och beslut som PTS fastställer är offentliga. Samtliga dessa dokument tillgängliggörs systematiskt på myndighetens webbplats och främjar därigenom allmänhetens insyn i tillsynen av regelverket. har i sitt yttrande utförligt redogjort för frågan om allmänhetens insyn genom en årlig rapportering från tillsynsmyndigheten. anser att motionärernas yrkande i Ju7 yrkande 3 om en årlig rapportering till får anses vara tillgodosett genom att regeringen i lagrådsremissen av De brottsbekämpande myndigheternas tillgång till uppgifter om elektronisk kommunikation har föreslagit en årlig återrapportering i skrivelsen om bl.a. hemlig teleövervakning. bör avslå motion Ju7 yrkande 3. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att lagringstiden för trafikuppgifter bör uppgå till . Jämför reservation 4 (SD). I propositionen konstaterar regeringen att direktivet ger möjlighet till minst sex månaders och högst lagring av trafikuppgifter. Regeringen anför att en stor mängd trafikuppgifter kommer att lagras. Redan lagringen av dessa uppgifter innebär ett intrång i enskildas integritet. Det är enligt regeringen naturligt att enskilda individers upplevelse av intrånget har samband med lagringstidens längd och mängden uppgifter som lagras. Det måste också beaktas att risken för konkreta integritetsskador genom t.ex. läckage eller annan otillåten spridning torde öka ju uppgifterna lagras. Sammanfattningsvis anför regeringen att det från brottsbekämpningssynpunkt finns skäl att bestämma en så lång lagringstid som möjligt och att en kortare lagringstid innebär en tidspress för de brottsbekämpande myndigheterna. talar såväl skyddet för den personliga integriteten som kostnads-, säkerhets- och konkurrensaspekter för en kortare lagringstid. Enligt regeringen bör därför lagringstiden, främst med hänsyn till integritetsskyddet, bestämmas till den kortast möjliga, dvs. I motion Ju7 (SD) yrkande 4 yrkas att leverantörernas skyldighet att lagra uppgifter ska uppgå till . Motionärerna anför att en lagringstid är nödvändig för att lagen ska kunna tillämpas fullt ut i syfte att skydda medborgarnas och brottsoffrens intresse av att allvarliga brott utreds och lagförs. Motionärerna anser att en förlängning av lagringstiden från till bara har en liten inverkan på integritetsskyddet, vilken vägs upp av motionens förslag ovan om ett nytt straff för grovt dataintrång. Vidare hänvisar motionärerna till att flertalet av EU:s medlemsstater har valt en lagringstid . anför i sitt yttrande att utskottet är positivt till att regeringen föreslagit att lagringstiden, till skillnad från vad som är fallet i flertalet övriga medlemsstater, bör bestämmas till den kortast möjliga, dvs. delar regeringens bedömning att lagringsvolymen ökar ju längre lagringstiden blir. Det kan följaktligen, enligt trafikutskottet, antas att kostnaderna blir högre med en lagringstid på t.ex. än med en lagringstid . anser, i likhet med regeringen, att redan lagringen av trafikuppgifter innebär ett intrång i enskildas integritet och att det kan antas att enskilda individers upplevelse av intrånget har samband med lagringstidens längd och mängden uppgifter som lagras. Vid valet av lagringstidens längd måste det därför göras en avvägning mellan å ena sidan de brottsbekämpande myndigheternas behov av att få tillgång till trafikuppgifter, å andra sidan skyddet för den personliga integriteten. delar regeringens uppfattning att lagringstiden, främst med hänsyn till integritetsskyddet, bör bestämmas till den kortast möjliga, dvs. bör avslå motion Ju7 yrkande 4. Utskottets förslag i korthet bifaller utskottets förslag att i den av regeringen föreslagna 6 kap. 3 a § lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation ta in en bestämmelse om att föreskrifter som regeringen meddelar med stöd av bemyndigandet ska underställas för prövning. Jämför reservation 5 (M, FP, C, KD). När det gäller frågan om vad som ska regleras i lag och vad som i övrigt kan regleras i förordning eller genom myndighetsföreskrifter anför regeringen att har föreslagit att själva lagringsskyldigheten ska anges i lag medan den närmare utformningen i huvudsak kan regleras genom förordning. Många remissinstanser har invänt mot detta och anfört att den närmare regleringen av lagringsskyldighetens omfattning bör ske genom lag. Huvudskälet till detta är att integritetsintrångets omfattning bör återfinnas i lag för att sedan inte kunna utvidgas utan medverkan. Regeringen instämmer i vad flera remissinstanser har påpekat, bl.a. att principen bör vara att lagringsskyldighetens omfattning bör regleras i lag. Däremot anser regeringen inte att lagringsskyldigheten in i minsta tekniska detalj behöver regleras i lag. Den mer tekniska specifikationen av lagringskravet kan ske i förordning. anför i sitt yttrande att regeringen i den föreslagna 6 kap. 3 a § lagen om elektronisk kommunikation bemyndigas att meddela föreskrifter om de tekniska och organisatoriska åtgärder som behövs för att skydda de lagrade uppgifterna vid behandling. Vid sin bedömning av om lagförslaget kan antas har fäst stort avseende vid skyddet mot spridning av de uppgifter som ska lagras. Utskottet anser därför att det finns anledning för att behålla en kontroll över hur reglerna på området utformas även något mer i detalj. Detta kan uppnås genom att det i lagen om elektronisk kommunikation med stöd av 8 kap. 6 § regeringsformen tas in en bestämmelse om att föreskrifter som regeringen meddelat med stöd av bemyndigandet ska underställas för prövning. förutsätter att så sker. Utskottet utgår från att regeringens eventuella vidarebemyndigande för en myndighet att meddela föreskrifter beslutas i förordningens form. Bestämmelsen om underställning kan enligt mening lämpligast utformas så att ett nytt stycke om detta tas in i den föreslagna 6 kap. 3 a § lagen om elektronisk kommunikation. I den föreslagna 6 kap. 16 a § samma lag, anges vidare att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om vilka uppgifter som ska lagras. Lagtexten innebär enligt vad som anförs i propositionen en upplysning om att verkställighetsföreskrifter, som preciserar vilka uppgifter som ska lagras, meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Det framstår likväl som om föreskrifterna kommer att få betydelse för omfattningen av lagringsskyldigheten och därmed för mängden av uppgifter som kommer att lagras med stöd av de nya bestämmelserna. Detta innebär att föreskrifterna kan få betydelse för hur stort intrång som kommer att ske i enskildas personliga integritet. Mot denna bakgrund anser sig kunna utgå från att även föreskrifter som regeringen meddelar i enlighet med 6 kap. 16 a § kommer att underställas . I sitt yttrande instämmer trafikutskottet i regeringens bedömning att lagringsskyldigheten inte bör regleras in i minsta detalj i lag och att den mer tekniska specifikationen av lagringskravet kan ske i förordning. Härigenom främjas enligt trafikutskottets mening möjligheterna att följa den snabba tekniska utveckling som kännetecknar IKT-området (informations- och kommunikationsteknik). På motsvarande vis är trafikutskottet positivt till den föreslagna föreskriftsrätten för tillsynsmyndigheten om skyddsåtgärder för lagrade uppgifter och om ersättning för utlämnandet av sådana uppgifter. vill i sammanhanget understryka vikten av att berörda marknadsaktörer ges rimlig tid för att anpassa sin verksamhet till de specifika lagringskraven och betonar därför nödvändigheten av att de aviserade föreskrifterna liksom förordningen om lagringskravet tas fram skyndsamt. är positivt till en samverkan mellan myndigheter och näringsliv och menar att detta bidrar dels till att regelverkets tillämpning kommer att kunna ske på ett effektivt och ändamålsenligt sätt, dels till att kostnaderna för att genomföra lagringsskyldigheten inte kommer att bli onödigt belastande. Enligt trafikutskottet torde det fortsatta förordnings- och föreskriftsarbetet också tydliggöra lagens omfattning inte minst med avseende på Internetbaserad kommunikation. delar bedömning att det finns anledning för att behålla en kontroll över hur reglerna om tekniska och organisatoriska åtgärder som behövs för att skydda de lagrade uppgifterna utformas även något mer i detalj. anser därför, i likhet med , att det i 6 kap. 3 a § lagen om elektronisk kommunikation med stöd av 8 kap. 6 § regeringsformen bör tas in en bestämmelse om att föreskrifter som regeringen meddelat med stöd av bemyndigandet ska underställas för prövning. Liksom utgår justitieutskottet från att regeringens eventuella vidarebemyndigande för en myndighet att meddela föreskrifter beslutas i förordningsform. Som anfört i sitt yttrande anges i den föreslagna 6 kap. 16 a § lagen om elektronisk kommunikation att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om vilka uppgifter som ska lagras. Lagtexten innebär enligt vad som anförs i propositionen en upplysning om att verkställighetsföreskrifter, som preciserar vilka uppgifter som ska lagras, meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Det framstår likväl som om föreskrifterna kommer att få betydelse för omfattningen av lagringsskyldigheten och därmed för mängden av uppgifter som kommer att lagras med stöd av de nya bestämmelserna. Detta innebär att föreskrifterna kan få betydelse för hur stort intrång som kommer att ske i enskildas personliga integritet. Mot denna bakgrund anser justitieutskottet, liksom , sig kunna utgå från att även föreskrifter som regeringen meddelar i enlighet med 6 kap. 16 a § kommer att underställas . Utskottet tillstyrker propositionens lagförslag i denna del, med den ändring som framgår av utskottets lagförslag i bilaga 3. Utskottets förslag i korthet avslår sex motionsyrkanden om regeringens arbete för att riva upp och förändra direktivet. Jämför reservation 6 (MP). I motion Ju5 yrkande 2 och Ju427 yrkande 1 (båda MP) yrkar motionärerna att regeringen bör förhandla på EU-nivå för att direktivet ska avskaffas. Motionärerna anför att regeringen bör agera för att riva upp eller omförhandla direktivet. I motion Ju5 yrkande 3 yrkar motionärerna vidare att bör slå vakt om den personliga integriteten. I motion Ju427 yrkande 2 yrkar motionärerna att bör ställa sig positivt till att prövar om direktivet strider mot de mänskliga rättigheterna. Motionärerna anför att regeringen vid den prövning som gjorde i samband med att det konstaterades att inte genomfört direktivet inte argumenterade för att direktivet strider mot de mänskliga rättigheterna, vilket man vid en förnyad prövning i domstolen kan göra. I yrkande 3 samma motion yrkar motionärerna att regeringen bör samarbeta med andra länder och försöka få till stånd en förändring av EU:s övervakningspolitik. I motion Ju303 (M) yrkar motionären att bör verka för att aktivt stärka den personliga integriteten inom EU. Av propositionen framgår att kommissionen enligt artikel 14 i direktivet skulle ha översänt en utvärdering av tillämpningen av direktivet och dess inverkan på de ekonomiska aktörerna och konsumenterna till och rådet. Utvärderingen har dock försenats och är ännu inte färdigställd. I utvärderingen ska kommissionen beakta den fortsatta utvecklingen av tekniken för elektronisk kommunikation. Även synpunkter från den arbetsgrupp som inrättats genom artikel 29 i direktiv /46/EG om behandling av personuppgifter ska beaktas. Syftet med utvärderingen är att avgöra om det är nödvändigt att ändra direktivets bestämmelser, särskilt när det gäller listan över uppgifter i artikel 5 och de lagringstider som direktivet föreskriver. Med anledning av att den teknik som används för elektronisk kommunikation utvecklas snabbt har kommissionen, i enlighet med skäl 14, inrättat en grupp av experter för att få råd och uppmuntra utbyte av erfarenheter om de bästa metoderna i dessa frågor. Gruppen består av medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter, sammanslutningar inom den elektroniska kommunikationsindustrin, företrädare för samt dataskyddsmyndigheter, däribland Europeiska datatillsynsmannen. Lagring av trafikuppgifter för en viss typ av kommunikation har i många medlemsstater visat sig vara ett nödvändigt och effektivt redskap för de brottsbekämpande myndigheterna, framför allt när det gäller utredningar om allvarlig brottslighet och terrorism. konstaterar, i likhet med , att det redan i direktivet görs en avvägning mellan intresset av att avslöja, utreda och lagföra brott å ena sidan och intresset av att skydda den personliga integriteten å den andra. Direktivet innehåller därför bestämmelser om t.ex. den längsta acceptabla lagringstiden och att uppgifterna ska skyddas mot olika åtgärder som är skadliga från integritetssynpunkt. Avvägningen mellan behovet av tillgång till trafikuppgifter och skyddet för den personliga integriteten är därför väsentligen given redan i direktivet. Direktivet har dessutom redan gällt och tillämpas i andra medlemsstater. Utskottet anser, som tidigare framgått, att den reglering som föreslås med stöd av direktivet innebär ett i sammanhanget godtagbart ingrepp i den personliga integriteten. Av en rapport från som publicerades Lagring av uppgifter för brottsbekämpning enligt EU-direktiv /24/EG Internationell utblick m.m. (PTS-ER-2011:1) framgår att kommissionen har för avsikt att i den kommande utvärderingen föreslå att reglerna om bl.a. lagringstid och förutsättningarna för att begära ut trafikdata ska harmoniseras ytterligare mellan medlemsstaterna. välkomnar den kommande utvärderingen av datalagringsdirektivet och utgår från att möjligheter att stärka skyddet för den enskildes integritet tas till vara. Det är enligt utskottets mening viktigt att det råder balans mellan de brottsutredande myndigheternas behov av att få tillgång till uppgifter och skyddet för den personliga integriteten. bör avslå motionerna Ju5 yrkandena 2 och 3, Ju303 och Ju427 yrkandena 13. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Avslag på propositionen, punkt 1 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: avslår regeringens lagförslag. Därmed bifaller motionerna 2010/11:Ju5 yrkande 1 och 2010/11:Ju6. Den s.k. datalagringen är en del av ett paradigmskifte som håller på att ske när det gäller statens övervakning av medborgarna. Från att ha fokuserat på övervakning av enskilda brottsmisstänkta pågår nu en övergång till att övervakningen sker på allt lösare grunder och av den stora massan medborgare som inte misstänkts för brott. Vi vill i stället se en utveckling i motsatt riktning där den nya tekniken används för att den enskilde ska kunna få ett starkare skydd för integriteten i sin kommunikation. Trafikuppgifter innehåller mycket integritetskänsliga uppgifter. Ett exempel på detta är uppgifter om att e-postmeddelanden har sänts till föreningar, politiska organisationer, företag eller vårdinstitutioner. Sådana uppgifter kan ge en ingående bild av en persons privata förhållanden. Samma resonemang gäller vilka telefonnummer en person har ringt eller rings upp från och på vilken plats en person har befunnits sig. I dessa fall kan inte ens den medvetna och försiktiga användaren undvika att uppgifterna lagras. Risken för att de lagrade trafikuppgifterna kan komma att användas i andra syften än för vad som är tänkt är dessutom mycket stora den senaste tidens avslöjanden genom Wikileaks visar med önskvärd tydlighet att det inte finns någon absolut säkerhet mot att lagrade uppgifter läcker ut. Regeringen vill gärna förminska betydelsen av de föreslagna lagändringarna genom att hänvisa till att trafikdata lagras av leverantörerna. Detta är ett vilseledande påstående. Dagens lagstiftning innebär som huvudregel ett förbud mot lagring från vilket det finns vissa undantag. Operatörerna ska följaktligen inte spara mer data än vad de behöver. I den proposition som regeringen nu överlämnat föreslås en helomvändning, dvs. en ny lagstiftning med krav på lagring och med små möjligheter till undantag från detta krav.