bet · GZ01SfU1 · 2011-12-05 00:00:00 — Det är också budgetpåverkande, för man vet inte om det ena eller det andra begreppet kommer att kosta mer eller mindre. Man vet inte heller vilket som är det mest rättssäkra. I den här frågan gör man likalydande bedömning från och Inspektionen för socialförsäkringen.Om tycker att detta är en ganska banal fråga att lösa och att göra det i närtid tycker jag att de med sin väldigt skickliga överläggningsförmåga kan sätta sig ned med de rödgröna, skriva denna lag och lägga den på bord. Ni har ju majoritet, så varsågoda att rösta igenom den, och ta sedan ansvar för konsekvenserna! Detta är ett märkligt sätt att betrakta den egna regeringsmakten: Vi har initiativrätt, ni har initiativrätt. Kör över oss när ni vill, och vi kör över när vi kan. Sedan får vi se var vi landar. Jag har svårt att se någon långsiktighet i den hållningen.Det känns nästan som att det är jag som står och talar som regeringsföreträdare nu när jag uppmanar till långsiktighet i regeringens sätt att handha sitt mandat, att man talar med oppositionspartier, att man försöker nå överenskommelser som man vet kommer att hålla hela vägen och och att man får en politik som hänger ihop. Det är märkligt när regeringsföreträdare som svar står och hetsar till att bli överkörda av oppositionen. Jag har svårt att förstå det, men tyvärr är det väl kanske där som vi till slut kommer att landa allt oftare. Det är ingen önskvärd väg att gå. Så skulle i alla fall jag resonera ifall jag var del av regeringsunderlaget. I mitt anförande berättade jag om undersökning som visar att en tredjedel av de utförsäkrade kommunalarna har förlorat och att ytterligare en tredjedel har förlorat . En grundläggande orsak till detta är det regelverk som finns som inte sätter tidsgränser för när arbetsgivaren, eller sjukvården ska göra saker utan ensidigt riktar tidsgränserna mot den enskilde. När man är som mest utsatt och som mest skör förväntas man bli frisk inom en speciell administrativ tidsgräns.Detta har varit hårt kritiserat. Det är ett av skälen till att vi från de rödgröna partierna i vårt initiativ föreslog inte bara ändrad prövning av arbetsförmåga , inte bara att de nollklassade ska ha en förbättrad ersättning, utan också att stupstocken tas bort som leder till att just de personer som jag nämnde tappar i månaden.Sverigedemokraterna stödde den borgerliga majoriteten när det gällde att behålla den paragraf som har lett till att 50 000 personer utförsäkrats och att tiotusentals till kommer att göra det de kommande åren.Varför är det så viktigt för att garantera fortsatta utförsäkringar? Varför är stupstocken så viktig för ? Alldeles oavsett när man gör prövningen leder prövningen, om den fungerar, till att den som är sjuk fortsätter att vara sjukskriven och att den som är arbetsför hamnar i arbetslivet, antingen genom något slags insatser på vägen dit eller att man direkt återgår till arbetslivet.Jag vet inte riktigt vad och de rödgröna är ute efter när de låtsas som att med deras modell skulle alla de som blir utskrivna inte bli det. Är det så att ni fullt ut förespråkar den gamla modellen där det i praktiken inte prövades ifall de som var sjukskrivna hade någon förmåga att komma tillbaka till arbetslivet igen efter rehabilitering och andra insatser? Det är i så fall väldigt oroväckande. Det var ett system som var passiviserande.Jag anser så klart att det är viktigt att man löpande följer upp dem som är i systemet och ser vad det finns för behov, om det finns något behov av fortsatt sjukskrivning, om det finns något behov av rehabilitering eller om det redan nu finns en förmåga att återgå i arbete. Har man den ambitionen bör det också finnas inbyggt i systemet att något slags prövning görs.Återigen: Fungerar inte prövningen hamnar folk fel, men fungerar prövningen är den inte på något sätt ett hinder eller ett hot mot den enskilde. Jag noterar att låter som den bästa alliansmedarbetare, det vill säga att det låter som om den prövning som sker inte för några bekymmer med sig. Faktum är att det inte bara är en prövning utan en tidsgräns som säger att även om du är sjuk blir du av med din ersättning. Det är det som är utfallet.Resultatet av det ser vi, att väldigt många människor utförsäkras, som jag refererade till i rapporten. En tredjedel av de undersökta förlorar och ytterligare en tredjedel förlorar . Här hade det gått att göra tusen andra saker i form av rehabilitering, förändringar på arbetsplatsen, anpassning så att man inte måste ha hundra procents arbetsförmåga. Men en administrativ tidsgräns längst bort finns kvar i tack vare att stöder Alliansen i sin iver att begränsa statens utgifter.Grundfrågan ställs tillbaka till och : tycker ni att det är så viktigt att till syvende och sist stänga av människor från sjukförsäkringen fast de är sjuka? Till att börja med ska jag kanske förklara att som systemet är konstruerat blir man inte utförsäkrad om man är sjuk. Det som händer är att om det inte finns någon väg tillbaka till arbetslivet kan man få sjukersättning. Systemet stipulerar inte att den som är sjuk ska bli utförsäkrad. Däremot händer så ibland, och det är som en konsekvens av att prövningen inte fungerar som den ska. Det är också därför som vi i vissa fall har kört över regeringen för att förändra just den prövningen.Det är lite oroande, och det har jag inte fått svar på vare sig i det här replikskiftet eller i tidigare replikskiften mellan och regeringsföreträdare, att de rödgröna återigen talar för en återgång till ett system där det inte sker någon som helst prövning. Det vi får höra är att utgångspunkten för de rödgröna är att om vi tar bort tidsgränserna kommer ingen längre att bli utförsäkrad. Det måste i praktiken innebära att ingen prövning görs, för görs det en prövning är det ju sannolikt att i alla fall en del är friska nog för att kunna skrivas ut ur systemet. Det är vi senast debatterade anslag och pengar till sjuka. har gått och ytterligare tusentals sjuka har utförsäkrats eller arbetslivsintroducerats. Många har blivit återvändare och många har blivit fattiga. Några har faktiskt fått arbete. Men väldigt många blir försörjda av en man eller en sambo, för fortfarande sparkas ju sjuka ut ur försäkringssystemet till en arbetsmarknad där fullt friska har svårt att få jobb i ett med massarbetslöshet som snart når skyhöga 8 procent.Till en sådan arbetsmarknad, som för de sjuka bara finns i fantasin hos en regering som inte klarar av att bekämpa arbetslösheten utan i stället bekämpar både sjuka och arbetslösa, kastas sjuka ut ur sjukförsäkringen. På den så kallade reguljära arbetsmarknaden ska sjuka som kanske bara kan lyfta ena handen stå på sig och skaffa jobb. Sunt förnuft säger att det är orimligt.En majoritet i beslutade vid ett extrainsatt möte att ändra reglerna så att man ska prövas mot det som var regel tidigare, normalt förekommande arbeten, arbeten som fanns på riktigt, som inte konstrueras i teorin. Men regeringen lyssnar inte på utan lägger frågan i en utredning efter beslutet. Det är arrogant mot och mot dem som tvingas söka jobb som inte finns, som tvingas söka jobb fast de har ytterst begränsad arbetsförmåga och fast det jobb de skulle kunna utföra inte finns.Herr talman! Kedjan som brast är en berättelse om utförsäkrade medlemmar, som har nämnts tidigare här. Det är berättelsen om kvinnorna som blir sjuka av stressiga och tunga jobb på underbemannade arbetsplatser som presenterade.Kommunals rapport är berättelsen om kvinnor, för det är flest kvinnor, som har tidsbestämda och oklara anställningsförhållanden: korta vikariat, timanställningar, allmän visstidsanställning.Kedjan som brast är också berättelsen om oftast obefintligt stöd från arbetsgivaren, för varför anpassa arbetsuppgifter till någon som ändå snart måste sluta? Varför anpassa arbetsuppgifter när det finns nya, ännu friska, som knackar på och också behöver jobbet?Kommunals rapport visar att av dem som hade visstidsanställning fick den hjälpen av arbetsgivaren. Det var inte mycket bättre för dem som hade tillsvidareanställning. av dem fick arbetsuppgifter som anpassades till förutsättningarna för den som varit sjuk. Så varför anpassa till någon när reglerna är så generösa att det faktiskt går att byta sjuk mot frisk? Det kostar inget att anstränga sig om man är arbetsgivare . Därför vill införa kännbara sanktionsavgifter för den arbetsgivare som inte sköter sig. Det ska kosta att inte ta sitt ansvar.Herr talman! av de intervjuade, de flesta kvinnor, var positiva till arbetslivsintroduktion, men ökade det deras chanser att kunna jobba? Svaret är nej, det gjorde det inte för de allra flesta. av dem får sjukpenning, sjukersättning eller aktivitetsersättning. Ungefär så ser det ut för alla som kastas ut från sjukförsäkringssystemet, några blir friska och får jobb, andra har helt fallit utanför våra system och försörjs av någon annan. Någon annan är, som sagt, i det här fallet oftast en man eller en sambo. Sjuk, fattig och beroende av någon annan för sin försörjning - så ser den bistra verkligheten ut för stora grupper sjuka i dagens alliansstyrda Sverige.Fortfarande, om än inte lika ofta när mediernas dramaturgi visar att de tröttnat på de sjuka och utförsäkrade, kan vi läsa om svårt sjuka människor, om i . Vi kunde läsa att är totalförlamad från bröstkorgen och nedåt och har mycket svåra spasmer. Han nekas sjukersättning eftersom han kan spela lite piano. fick rätt i sin överklagan av förvaltningsdomstolen, men nöjer sig inte utan tänker begära överprövning.Vi läser om barn till långtidssjukskrivna och om utförsäkrade mammor som lever i fattigdom. De fallen är inte unika i det nya . En rapport från LO visar att det är betydligt vanligare att den som utförsäkras från sjukförsäkringen före långtidssjukskrivningen jobbat inom hotell och restaurang, i städbranschen, i handeln eller som kommunalanställd. Framför allt är det kvinnor och låginkomsttagare med tunga jobb som drabbas. I klartext innebär regeringens politik en utslagning av arbetarklassens kvinnor som man sänkt skatterna mest för dem som tjänar mest i samhället.Herr talman! är diakon i och en av dem som stod bakom upproret mot Alliansens politik för de sjuka och arbetslösa. Hon fick frågan om hon ser någon förbättring för dem som har det svårt. svarar i en artikel i tidningen att hon inte sett några förbättringar. Hon berättar att det man nu söker bistånd för är mat på bordet, vinterkläder till barnen, räkningar, mediciner och julklappar, precis som . skriver: Hos mig kan jag inte se någon förbättring av situationen. Hit vänder sig fortfarande människor som är utförsäkrade och de som är på väg in i andra omgången, liksom pensionärer, arbetslösa och fas 3:are. Faktum är väl att de flesta som behöver ekonomiskt bistånd av oss finns inom dessa grupper. Så skriver alltså , diakon i . Det finns förstås ingen anledning att tro att det inte skulle se likadant ut i resten av Sverige.Herr talman! Vi har ett sjukförsäkringssystem som behöver rehabiliteras och det snabbt. Tidsgränser med press på sjukvården, rehabiliteringen, företagshälsovården, arbetsgivarna och måste skapas. Byråkratiska tidsgränser som pressar den sjuke till utförsäkring måste bort. Den skälighetsprövning som regeringen föreslår är helt otillräcklig och rättar inte till grundproblemet, att fyrkantiga tidsgränser anses viktigare än om individen har blivit tillräckligt frisk för att arbeta. Utförsäkringarna måste stoppas och sjukskrivningarnas bortre tidsgräns, den så kallade stupstocken, avskaffas. Det avgörande ska självklart vara om man är sjuk eller tillräckligt frisk för att arbeta. Allt annat är helt absurt.Herr talman! Hur kunde det då bli möjligt att utförsäkra sjuka? Talet om fusk och överutnyttjande av systemet började höras när kvinnor slets ut och ekonomin skulle saneras. Allt färre skulle göra alltmer. Till slut blev det en inte kontrollerad sanning att svenskarna blivit ett fuskande folk. Hårda tag och koll på fuskandet är väl det minsta man kan begära, hördes allt oftare. Allt tal om fusk har skapat rubriker och krav på intyg från skola och förskola för dem som vabbar. Genom den undertexten blev det möjligt att sätta åt sjuka och sätta en gräns för hur länge en sjuk är sjuk.Enligt hyggligt färska rapport är fusket långt mindre än vad regeringen utgår från. På s. 21 kan man läsa att den granskning som gjort visar att det som regeringen utgår från i styrningen av sitt arbete mot bidragsbrott är anmärkningsvärt långt från den andel av våra bidragsutbetalande myndigheters återkravsbelopp som beror på misstanke om bidragsbrott. Ja, ni förstår. Det man beskriver i sin iver att misstänkliggöra den som är sjuk ligger alltså anmärkningsvärt långt från verkligheten. Vi accepterar förstås inga brott, men det är bra att veta vad vi talar om när sjuka och arbetslösa jagas med arbetslinjen i högsta hugg.För att arbetslinjen ska fungera måste det finnas arbete att söka, och som jag sade har vi massarbetslöshet, en massarbetslöshet som dessutom väntas stiga till . Receptet för att få bukt med massarbetslösheten är sänkt restaurangmoms. Ja, det är obegripligt fattigt av regeringen. Även i fortsättningen rabatteras och andra arbetsgivare som anställer unga. Det handlar om bidrag till företagen men piska för sjuka och arbetslösa.Varken män eller kvinnor som är långvarigt sjuka har något gott att vänta av den nuvarande regeringen. Det har redan visat sig. Fler kommer att tvingas söka pengar till mat, hyra och andra räkningar av kyrkor och övriga frivilligorganisationer när vår gemensamma portmonnä blir allt tunnare.Herr talman! De fattiga försvinner inte för att de jagas. De sjuka blir inte friska för att de jagas. Rehabiliteringskedjan är kedjan som brast, och en av dess svagaste länkar är tidsgränserna som utförsäkrar sjuka och sätter press på den enskilde, inte på det som den borde sätta press på, nämligen på att sjukvården gör sitt, att rehabiliteringen fungerar samt att arbetsgivaren gör sitt och anpassar arbetsplatsen så att den som har möjlighet kan återgå till sitt arbete.Herr talman! vill inte tillbaka till 1900-talets början då sjuka och fattiga fick stå med mössan i hand och bocka för en allmosa. Jag yrkar därför bifall till reservationerna 7, 9 och 12. Inledningsvis vill jag ta upp en sak som jag glömde i mitt anförande, nämligen att yrka bifall till reservation 6 som jag varit med om att författa. Det är så vanligt att vi får brett stöd för Alliansens politik i kammaren, och därför glömde jag att yrka bifall till reservationen.Wiwi-Anne gör, liksom flera andra, en ganska stor sak av tillkännagivandet, att ändra formuleringen att arbetsförmågan ska prövas mot den reguljära arbetsmarknaden till normalt förekommande arbeten. Jag undrar om kan förklara för oss som sitter här och för dem som lyssnar vad det skulle bli för skillnad för en människa vars arbetsförmåga prövas. Alliansen vill oftast säga att det här är en strid om påvens skägg, att det är en strid om formulering utan innehåll. Jag inser att det inte är helt lätt om man står och säger att vi vill förändra så att begreppet inte längre handlar om att komma ut på den reguljära arbetsmarknaden utan på normalt förekommande arbeten. Där finns en skillnad.Det finns också domslut som visar på detta. Redan tidigare ville man sätta gränser. Det har man också gjort.Det är inte säkert att det här är den ultimata förändringen. Men vi kan inte låta människor utförsäkras eller prövas mot en arbetsmarknad som inte finns. Den reguljära arbetsmarknaden innebär att man säger till sådana som som möjligen kan röra sina händer: Det finns nog ett arbete för dig. Du skulle nog kunna söka ett arbete mellan dina spasmer. vet, precis som jag, att det är en hårdare styrning när det handlar om den reguljära arbetsmarknaden. Ni vill att man ska konstruera ett arbete. Kan jag röra pekfingret så kan jag skriva på ett tangentbord, till exempel.Det handlar om en rimligare bedömning av den som är sjuk och ska återgå till arbetsmarknaden om man prövas mot normalt förekommande arbeten. Det finns det domar på. Det tror jag att känner till. Enligt både Inspektionen för socialförsäkringarna och är det svårt, för att inte säga omöjligt, att säga vilken skillnad detta skulle innebära. De myndigheterna, som väl får betraktas som expertmyndigheter i sammanhanget, säger att det är omöjligt att avgöra utan närmare beredning.Regeringen har tagit tillkännagivandet på allvar och gett i uppdrag att utreda vilka konsekvenserna av en sådan förändring skulle bli. Det var inget i svar som gav mer än vad har sagt, nämligen att det inte går att svara på vad förändringen skulle innebära.Det är helt naturligt att regeringen väljer att bereda ärendet längre innan man återkommer till . har inte, vilket har sagts i debatten, fattat beslut om att införa ett nytt system. har fattat beslut om att be regeringen arbeta med frågan. fattar bara formella beslut när man stiftar lag, beslutar om budget eller skatter eller när man yrkar på förtroendeomröstning om statsministern.Regeringen tar det här på allvar. Man har ju ansvar för propositionen och den lag som eventuellt kommer. Då bör man naturligtvis veta vad man ska föreslå.Det hade varit fullt möjligt för och de andra partierna att stifta en egen lag. Jag har varit med om att göra det tillsammans med och de borgerliga partierna när det handlade om regler för startande av förskola. Det är praktiskt fullt möjligt. Om ni vill bestämma hur det ska se ut, råder jag er att göra det. Det är ju lämpligt av Alliansen att säga att , som inte har samma apparat till sin hjälp som en regering, får stifta lagar. Vi såg hur illa det här blev och hur illa man gjorde bedömningar utifrån den reguljära arbetsmarknaden. Det har funnits normalt förekommande arbeten där det finns domar på var gränserna går. Vi menade inte att det var det ultimata. Vi sade inte att det här är jättebra och att det ska vi alltid ha. Men vi visste att det var bättre eftersom vi visste vad det var. Vi har sagt att vi ska låta få utreda vilka mått som ska gälla på när man ska prövas mot en arbetsmarknad när man har varit långvarigt sjuk. Det tycker jag inte är konstigt. Det är däremot konstigt att regeringen tar på sig innan man över huvud taget gör något i ärendet. I riksdagsbeslutet låg att regeringen skulle återkomma i samband med höstbudgeten. Där fanns inte ett ord om detta. I stället lade man, , ett tilläggsuppdrag till att utreda detta till . Det är ingen höstbudget ; då närmar man sig vårbudgeten. säger sig inte vilja tillbaka till 1900-talets början. Det kan jag försäkra att jag inte heller vill. Jag vill inte heller , vilket uppenbarligen är något som och strävar efter. För att komma dit då vi hade massjukskrivningar och gigantiska förtidspensioneringar utan kontroll slantar upp 3 ½ miljard ur fickorna på svenska skattebetalare. Man har handen djupt nere i nästan alla budgetområden för att leverera en helt ansvarslös finansiell politik.Min fråga till handlar om hur det egentligen ser ut. Jag påstår att man vilseför svenska folket när man talar om en sjukförsäkring som efter reformering inte fungerar. De senaste siffrorna från och Arbetsförmedlingen som publicerades visar att det är strax under 60 000 personer som har nått till den så kallade maximala tiden då man sist och slutligen gör en avstämning av vad som ska gälla. Av dem stannar en fjärdedel kvar i sjukförsäkringen på grund av fungerande undantagsregler; tre fjärdedelar provar arbetslivsintroduktion. Av dem har ännu inte återvänt till sjukförsäkringen. Fram till - så långt som vi har statistik - är det 5 338 personer eller som arbetar, 3 är arbetssökande, 8 deltar i program på Arbetsförmedlingen och 2 har lämnat Arbetsförmedlingen.Min fråga till och är: Vad säger ni till de här människorna, som ni med säkerhet hade skickat över i förtidspensionering? Jag kan försäkra att vi inte hade skickat ut de här människorna i förtidspensionering om inte deras tillstånd gjorde att de skulle förtidspensioneras. Som det är nu är det nästan omöjligt för människor som är mycket svårt sjuka att bli förtidspensionerade. Vi har de högsta kraven i hela , förutom . Du pratade om sjukskrivningsexplosionen. sjönk antalet sjukskrivna utan att regeringen med rödpenna hade fixat en stupstock som gjorde att folk skulle falla även om de fortfarande var sjuka. Det skulle jag aldrig medverka till. skulle aldrig säga: Om du inte är frisk nu när det har gått så här många dagar får du inga pengar.Däremot vill jag inte tillbaka till, om det nu var så, att man lämnade sjuka åt sitt öde utan att ge dem rehabilitering. Sjukvården måste få resurser och kravet på sig att uppfylla sina villkor. Rehabilitering måste ske. Arbetsgivaren måste också göra sitt. Vi vill inte lämna de sjuka människorna åt sitt öde och förtidspensionera dem eller pytsa ut pengar till dem. Vi ska naturligtvis se till att vi har ett väl fungerande system som hjälper människor till bättre hälsa och förhoppningsvis tillbaka till ett arbete så småningom.Finn säger att vi grävde fram 3 ½ miljarder ur olika påsar. Socialförsäkringen går med ett stort överskott. Det vet Finn . Det är en riktig vinstmaskin för regeringen. Jag fick inget svar på frågan var de drygt 20 000 individer som har kunnat lämna sjukförsäkring och förtidspension skulle få i stället av . Det finns inget svar till dem. I stället målar upp en helt felaktig bild. började antalet sjukskrivna minska. Det var till priset av att folk blev förtidspensionärer. De flyttades över i förtidspensionering. Det är först efter alliansregeringens reformering av sjukförsäkringen, som bygger på en utredning av socialdemokraten , som även förtidspensioneringarna har minskat. Det är det som leder till ett bättre hälsoläge och en arbetslinje. Jag håller inte alls med om att som backade upp en icke fungerande sjukförsäkringsreform under den förra socialdemokratiska regeringsperioden på något sätt låter människor gå från ett utanförskap i sjukskrivning och förtidspension. Det är ett passivt överflyttande från en sjukskrivning till en förtidspension på grund av att man inte har tidsgränser där man stannar upp och tittar på vilka rehabiliteringsåtgärder som man sedan kan vidta. Sedan är det mycket förvånande för mig att man i ett parti som säger sig värna rättssäkra processer i många sammanhang plötsligt visar sig vara helt ointresserad av rättssäkerhet när man inte sympatiserar med alliansregeringens sjukskrivningsmiljard för att förbättra kvaliteten på sjukintygen. Undersökning efter undersökning visar att de är mycket undermåliga medicinskt för att man också ska kunna se till att rätt beslutsunderlag finns hos de handläggare som har att hantera individuella ärenden på . Min fråga till är: Vill inte att kvaliteten på de medicinska underlagen ska möta det regelverk som sjukförsäkringen innebär? Eller ska vi använda oss av dåliga intyg medicinskt genom att inte tillföra pengar? Om det nu fanns ett stort överskott i sjukförsäkringen vill vi investera i bättre kvalitet på intygen. Är det fel? Det låter lite grann på Finn som att om inte denna regering hade kommit och gjort denna historiska förändring av sjukförsäkringen hade ingen annan heller gjort någonting utan alla hade bara suttit ned och varit nöjda med att folk förtidspensionerades om rehabiliteringsinsatserna inte fungerade och om sjukvården inte fungerade. Självklart är det inte så. Det går bra att titta i våra motioner. Vi har ett annat sätt att se på saken. talar om att 20 000 skulle ha fått gå i förtidspension om inte den nuvarande regeringen hade sett till att få dem i arbete. Jag säger gång på gång att vi självklart ska ha tidsgränser och att vi ska ställa krav. Men kraven ska ställas på det system som ska hjälpa den som är sjuk att återfå sin hälsa och i allra bästa fall också kunna återfå tillräckligt god arbetsförmåga för att kunna återgå i arbete. Det är inte så att vi skulle sitta ned i lugn och ro och inte jobba med dessa frågor. Självklart vill vi göra det. Alla som blir friska är naturligtvis en bonus.