bet · GY01UbU11 · 2011-03-14 00:00:00 — har i rapporten kompetens vid bedömning av behörighet och tillgodoräknanden (2009:21 R) redovisat resultatet av regeringsuppdraget att följa och stödja universitets och högskolors arbete med bedömning av reell kompetens. drar slutsatsen att det saknas heltäckande lösningar vid lärosätena när det gäller bedömning av reell kompetens, däremot finns det goda exempel när det gäller vissa aspekter som krävs för att kvalitetssäkra en bedömningsprocess. Vidare framgår av budgetpropositionen (prop. 2010/11:1 utg.omr. 16 s. 128129) att från och med antagningen till infördes nya bestämmelser om urval till högre utbildning. Dessa innebär att universitet och högskolor får bestämma vilka urvalsgrunder som ska användas för högst en tredjedel av platserna på en utbildning som påbörjas på grundnivå och som vänder sig till nybörjare. gällde bestämmelsen högst av platserna. Flertalet lärosäten använder urvalsgrunder som högskolan bestämt, men i relativt liten skala och då främst för utbildningar inom vård, medicin och odontologi samt utbildningar med konstnärlig eller hantverksmässig inriktning. Att urvalsgrunden används i relativt liten skala beror, enligt lärosätena, bl.a. på osäkerhet kring regelverk och på att alla behöriga sökande har kunnat beredas plats samt på att metoden anses vara kostnadskrävande. Många lärosäten anser att det är svårt att dra några långtgående slutsatser om studenternas prestationer, studieavbrott etc. utifrån jämförelser mellan de olika urvalsgrupperna. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionerna 2010/11:Ub257, 2010/11:Ub284 yrkandena 14, 2010/11:Ub312 yrkandena 12, 2010/11:Ub364, 2010/11:Ub387 yrkandena 13 och 2010/11:Ub485 yrkandena 4 och 6. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som gäller vidareutbildning och validering. Jämför reservation 18 (S). Socialdemokraterna anser i motion 2010/11:Ub386 att det är viktigt att finna snabba och kvalitativa valideringsmöjligheter för dem med utländsk examen. Enligt motion 2010/11:Ub384 (KD) bör det bli lättare att få en utländsk examen validerad i , och Arbetsförmedlingen bör bli bättre på att se den kompetens som finns hos personer med examen eller yrkeserfarenhet från andra länder. Det behöver därför tillsättas en utredning om validering av utländska examina och utbildningar. Myndigheten för är fr.o.m. nationell samordnare för valideringsutvecklingen. Myndigheten ska vidare ansvara för att samordna och stödja en nationell struktur för validering samt i samverkan med berörda myndigheter främja utbildningsväsendets och branschernas medverkan när strategier, metoder och information inom valideringsområdet utvecklas. Myndigheten ansvarar också för bedömning av utländska eftergymnasiala yrkesutbildningar som inte utgör högskoleutbildningar. Av budgetpropositionen (prop. 2010/11:1 utg.omr. 16 s. 101) framgår att myndigheten har bildat ett nationellt forum för validering med deltagare från , , Arbetsförmedlingen, Verket för högskoleservice, och centrala branschorganisationer. Myndigheten har bl.a. utvecklat kriterier och riktlinjer för kvalitetssäkring och dokumentation, och en dokumentationsdatabas för valideringsresultat har tagits fram. Ett forskningsnätverk för validering är planerat och myndigheten har även utvecklat en webbplats med nödvändig information om möjligheterna till validering i . ska svara för bedömningar av utländska utbildningar på eftergymnasial nivå enligt 11 § förordningen (2007:1293) med instruktion för . En person med utländsk examen får då ett utlåtande som han eller hon kan använda för att söka arbete. Utlåtandet anger kortfattat vilken svensk examen den utländska utbildningen motsvarar. Som expertorgan när det gäller bedömning av utländsk högre utbildning har ett särskilt ansvar för att vidareutveckla metoder för att bedöma av utländsk utbildning. Inom ramen för sitt metodutvecklingsarbete ska , enligt uppdrag i regleringsbrevet , samverka med andra myndigheter som har kunskap och erfarenhet från bedömning av utländsk utbildning, såsom Verket för högskoleservice, , Myndigheten för samt universitet och högskolor, i syfte att förbättra och stärka samordningen av bedömning av utländsk utbildning. Utskottet vill anföra att har möjligheterna till kompletterande utbildningar för personer med utländsk examen ökat. Utbildningarna har gått från att vara allmänna till att bli specifika för olika yrkesgrupper. pågår kompletterande utbildningar som kompletterar avslutad utländsk utbildning för ett antal yrkesgrupper, bl.a. jurister, lärare, läkare och sjuksköterskor. Dessa anordnas enligt förordningen (2008:1101) om högskoleutbildning. pågick kompletteringsutbildningar enligt regeringsuppdrag för ca 30 jurister och 200 lärare vid flera lärosäten. påbörjades bl.a. kompletterande utbildningar för personer med avslutad läkar- och sjuksköterskeutbildning från tredjeland (länder utanför EU) vid fyra lärosäten. Det finns ett stort behov av dessa utbildningar, varför ytterligare yrkesgrupper bör beredas plats inom motsvarande utbildningar (prop. 2010/11:1 utg.omr. 16 s. 101). har bara ett fåtal personer slutfört dessa kompletterande utbildningar, varför det är för tidigt att utvärdera dessa satsningar (prop. 2010/11:1 utg.omr. 16 s. 124). Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionerna 2010/11:Ub384 och 2010/11:Ub386. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som gäller vissa övriga utbildningsfrågor. Jämför reservation 19 (S). Socialdemokraterna begär i motion 2010/11:Ub336 (S) ett tillkännagivande om att utvärdera och främja möjligheten för högskolestuderande att studera . Att ändra förutsättningarna för studierna så att studenten inte styrs av två terminer kommer att underlätta för många studerande för att det både ger möjlighet att snabbare komma in eller tillbaka till arbetslivet och minskar den ekonomiska påfrestning som det innebär att vara student. Enligt motion 2010/11:Ub322 (S) är det även i fortsättningen viktigt att i verksamhet bygger på en stadig och långsiktig satsning så att man på ett bra sätt kan planera för denna viktiga verksamhet. Enligt motion 2010/11:Ub472 (M) bör en student ges rätt att tentera ett ämne som han eller hon anser sig ha tillräckliga kunskaper i, utan att först behöva gå en kurs som egentligen inte tillför mer kunskaper. Utskottet har behandlat och avstyrkt yrkanden om treterminssystem tidigare (senast i bet. 2009/10:UbU13 s. 27). Utskottet konstaterar att varje lärosäte självständigt kan besluta om läsårets indelning i terminer. I 6 kap. 13 § högskoleförordningen (1993:100) anges bara att all utbildning på grundnivå och avancerad nivå ska bedrivas i form av kurser och att dessa får sammanföras till utbildningsprogram. Utskottet har tidigare också behandlat yrkanden om fri tentamensrätt (senast i bet. 2009/10:UbU13 s. 28). Yrkandet avstyrktes med motiveringen att kurser inom högskolan ofta innehåller andra obligatoriska moment än skriftlig tentamen som studenten måste fullfölja för att examineras. Utskottet hade inte ändrat sin uppfattning i frågan. har beslutat att verksamheten vid i , som finansierats under utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid överförs till utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning och anslag 3:7 Kungl. 2009/10:100, bet. 2009/10:FiU20, rskr. 2009/10:387). Bedömningen är att den verksamhet som bedrivs vid i ligger närmare Kungl. verksamhet än Stiftelsen Svenska Filminstitutets. Mot denna bakgrund har även Kungl. anslag ökats motsvarade den resurstilldelning filmarkivet har haft 2010. Kultur- och idrottsminister besvarade en skriftlig fråga (2010/11:196) som gällde om om staten även framöver kommer att säkerställa att i får en budget som gör det möjligt att på ett bra sätt fullgöra sitt viktiga uppdrag. Kultur- och idrottsministern svarade att när huvudmannaskapet för filmarkivet förs över till Kungl. , och därmed till ansvarsområde, ansåg hon att det finns en god grund för den fortsatta verksamheten, och hon hade största tilltro till att Kungl. kommer att ge i de rätta förutsättningarna för att fullgöra sitt viktiga uppdrag. Utskottet delar denna uppfattning. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna 2010/11:Ub322, 2010/11:Ub336 och 2010/11:Ub472. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som gäller studentfrågor. Jämför reservation 20 (S, MP, V). Socialdemokraterna begär i motion 2010/11:Ub227 (S) att konsekvenserna av kårobligatoriets avskaffande för studentinflytandet följs upp. Möjligheten för studentkårerna att finansiera sin verksamhet genom medlemsavgifter har minskat och de ekonomiska anslag som staten i stället kommer att ge till studentinflytandet är enligt motionärerna otillräckliga. För att kunna säkra ett minimum av studentinflytande kommer högskolorna och studentkårerna enligt att tvingas göra nedskärningar i den övriga verksamheten, som framför allt handlar om studiesociala frågor. anser att det måste finnas ett tillräckligt statligt stöd till den studiesociala verksamheten. Det bör enligt motion 2010/11:Ub274 (V) tillsättas en utredning med uppgift att göra en utvärdering av hur studentinflytandet fungerar i praktiken och komma med förslag som tryggar såväl studentinflytandet som den studiesociala verksamheten vid universitet och högskolor. har beslutat att avskaffa kårobligatoriet fr.o.m. (prop. 2008/09:154, bet. 2008/09:UbU14, rskr. 2008/09:275). I stället har ett modernt system för studentinflytande införts. För att säkerställa en struktur för studenternas medverkan i lärosätets kvalitetsarbete har regeringen ansett att denna verksamhet bör stödjas med statsbidrag. Regeringen har även i syfte att underlätta den omställning som många studentsammanslutningar kommer att genomgå med anledning av kårobligatoriets avskaffande tidigare anvisat medel till för att inrätta en tillfällig stödfunktion. Utskottet anser att studentkårer och nationer bedriver en synnerligen viktig verksamhet. Utskottet anser då som att det statliga resurstillskottet är tillräckligt för att man vid varje lärosäte ska kunna bedriva en grundverksamhet med studentinflytande. Utgångspunkten är att studentkårerna kan finansiera en stor del av sin verksamhet, vad gäller såväl studentinflytande som annan verksamhet, med frivilliga medlemsavgifter eller på annat sätt. och högskolor bör inom ramen för anslaget till utbildning och forskning kunna stödja studentkårerna finansiellt. Eftersom studenternas inflytande primärt syftar till att stärka utbildningens kvalitet, ser utskottet ingen målkonflikt i att ett lärosäte stöder studentkårer inom ramen för sitt anslag. Dessutom torde såväl kommuner som andra aktörer se ett värde i studentsammanslutningarnas existens och verksamhet. Vidare har lärosätenas ansvar för vissa studiesociala frågor ytterligare förtydligats. Universiteten och högskolorna har ett tydligt ansvar för sådana studiesociala insatser som är direkt kopplade till studenternas studiesituation. Universiteten och högskolorna bedriver, ofta tillsammans med studentsammanslutningar, omfattande studiesocial verksamhet. När kårernas huvudsakliga syfte blivit mer preciserat bör också lärosätenas ansvar för studenternas studiesociala situation förtydligas. I den proposition som låg till grund för reformen görs en uppräkning av studiesocial verksamhet som universitet och högskolor ska ta ansvar för (prop. 2008/09:154 s 47 f.). Det gäller information och råd som rör vissa frågor, mottagningsverksamhet och arbetslivskontakter enligt utskottets mening sådan verksamhet som det är naturligt att lärosätena tar ansvar för. Universiteten och högskolorna kan även framöver uppdra åt studentkårerna att bedriva viss studiesocial verksamhet. blir således helt utan kårobligatorium vid de statliga universiteten och högskolorna. Utskottet är övertygat om att ett frivilligt deltagande kommer att stärka kårernas legitimitet och ha en positiv inverkan på studentinflytandet. publicerade 2010 rapporten en kartläggning (2010:14 R). Av rapportens sammanfattning framgår bl.a. följande. Det är svårt att förutse hur förändringarna, från ett kårobligatorium till frivilligt kårmedlemskap och den ökade friheten för lärosätena, kommer att påverka studentinflytandet och studentkårernas verksamhet. För att synliggöra förändringarna och deras konsekvenser genomför en kartläggning av verksamheten före kårobligatoriets avskaffande. Denna kan ligga till grund för en senare uppföljning. Studentkårernas svar visar att studentinflytandet har fungerat mycket väl på central lärosätesnivå, något sämre på fakultetsnivå eller motsvarande och ytterligare något sämre på institutionsnivå. Även i kårernas beskrivning av hur de informella kontakterna mellan studentkåren och lärosätets ledning har fungerat märks skillnader mellan organisationsnivåerna: kontakterna har varit mer utvecklade och regelbundna på central nivå än på institutionsnivå. Utskottet anser att det är för tidigt att utvärdera reformen. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna 2010/11:Ub227 och 2010/11:Ub274. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Övergripande högskolefrågor, punkt 1 (S, SD, V) av (S), (S), (S), (S), (SD), (V), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ub485 yrkande 1 och avslår motionerna 2010/11:Ub254, 2010/11:Ub282, 2010/11:Ub385, 2010/11:Ub398, 2010/11:Ub445 och 2010/11:N405 yrkande 2. ska vara en ledande kunskaps- och forskningsnation. De människor och nationer som är bäst förberedda att möta den allt snabbare globaliseringen kommer att kunna hävda sig bättre . Utbildning och forskning har därför central betydelse för välfärdens tillväxt och utveckling. Satsningar på utbildning på alla nivåer banar väg för kunskapssamhället. Bildningsbegreppet bör prägla all högskoleutbildning. Utbildning är en avgörande förutsättning för att befästa demokratin och utjämna olikheter i fördelningen av välfärd, inflytande och möjligheter till att aktivt delta i samhället. Alla människors rätt till kunskap och utveckling är utgångspunkt för vår utbildningspolitik. Kunskapssamhället ska stå öppet för alla. Tillväxt och välfärd förutsätter en hög utbildningsnivå hos hela befolkningen. Kunskapssegregation innebär att samhället inte tar vara på alla de människor och de kunskaper som finns i samhället. Ojämlikheter i tillgången till utbildning betyder dessutom ojämlikheter i makt både över det egna livet och i samhället. Utbildningspolitiken är därför central för en framgångsrik fördelningspolitik. Det får ankomma på regeringen att vidta åtgärder i enlighet med vad vi här anfört. Nytt resurstilldelningssystem, punkt 2 (S, V) av (S), (S), (S), (S), (V), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ub485 yrkande 2. Vi är principiellt öppna för att delar av anslagen till grundutbildning fördelas efter nationella kvalitetskriterier. Det främjar utveckling och kan även ge en bättre information till studenterna om var kvaliteten är särskilt god. För att en sådan resursfördelning ska fungera väl måste dock framtagandet av kriterier ske i nära dialog med landets alla lärosäten. Därför var det enligt vår uppfattning ett misstag av regeringen att förkasta den modell som arbetades fram i nära samarbete mellan , lärosätena och universitetslärarnas och studenternas företrädare. Kriterierna lägger alltför litet fokus på själva utbildningarnas kvalitet och genomförande, trots att den breda majoriteten inom sektorn inte motsatt sig utan tvärtom hade välkomnat dessa aspekter. Kriterierna bör därför ses över och ändras i god dialog med akademin och dess olika aktörer. Regeringen bör vidta åtgärder i enlighet med vad vi här anfört. Höjd kvalitet i undervisningen m.m., punkt 3 (S, V) av (S), (S), (S), (S), (V), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ub485 yrkande 3. Kvaliteten måste lyftas fram i högskolan, särskilt inom de ämnesområden som har liten andel lärarledd tid. På många utbildningar, inte minst inom samhällsvetenskap och humaniora, behöver studenterna fler föreläsningar och seminarier, och uppsatsstudenter behöver mer tid med sina handledare. Det är dessutom brist på disputerade lärare vid ett antal av landets högskolor. Andelen disputerade lärare inom svenska universitet och högskolor bör öka för att leva upp till kraven på forskningsanknytning och på att all högskoleutbildning ska vila på vetenskaplig grund. Vi menar att det är i mötet mellan student och lärare som studenten kan utveckla de kunskaper som en akademisk utbildning ska innebära. En hög andel disputerade lärare är viktig för att upprätthålla alla utbildningars status. Regeringen bör vidta åtgärder i enlighet med vad vi här anfört. Utbyggnad av högskolan, punkt 4 (S, V) av (S), (S), (S), (S), (V), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ub485 yrkande 5. Den socialdemokratiska regeringen satte upp ett mål om att hälften av varje årskull skulle ha påbörjat en högre utbildning . Det målet tog alliansregeringen bort förra mandatperioden. När nu antalet högskoleplatser minskar kommer färre från gymnasieskolan att kunna gå vidare till högskola. Detta i ett läge då flera har en större andel högutbildade i sin befolkning än har. Vi riskerar att få en förlorad generation ungdomar som inte kom in på högskolan trots att de har behörighet och intresse. I kombination med den stela och omoderna gymnasieskola regeringen genomför, märkligt utformade intagningsregler och en nedrustad vuxenutbildning kommer den sociala snedrekryteringen till högskolan att öka påtagligt. En sådan utveckling med hårdare ransonerad högskoleutbildning avviker starkt från det internationella mönstret. Därför anser vi att en utbyggnad av högskolan behöver göras, och detta inte bara som en temporär konjunkturåtgärd. Regeringen bör vidta åtgärder i enlighet med vad vi här anfört. Framtida förstärkningar av vissa utbildningar och lärosäten, punkt 5 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:N323 yrkande 5 och avslår motionerna 2010/11:Ub216, 2010/11:Ub300, 2010/11:Ub306, 2010/11:Ub334, 2010/11:Ub382, 2010/11:Ub391, 2010/11:Ub396 yrkande 7, 2010/11:Ub399, 2010/11:Ub463, 2010/11:Ub474 och 2010/11:T332 yrkande 5. Utbildning och forskning var knuten till ett fåtal orter. Regionaliseringen av högskolorna har betytt mycket för att jämna ut skillnaderna i utbildningsnivåer mellan storstäder och övriga . Jag anser att högskolorna i ökad omfattning måste stärka sin närvaro på fler orter och bl.a. aktivt medverka i landsbygdens näringslivsutveckling. Ökade satsningar på vidareutbildning är också åtgärder som kan stärka landsbygdens utvecklingskraft. Regeringen bör vidta åtgärder i enlighet med vad jag här anfört. Nya högskoleutbildningar, punkt 6 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:N421 yrkande 10 och avslår motionerna 2010/11:Ub342, 2010/11:Ub397, 2010/11:Ub436, 2010/11:Ub452, 2010/11:Ub461 och 2010/11:Ub470 yrkandena 1 och 2. Socialt företagande är ett alternativ för att bl.a. integrera de mest utsatta grupperna både i samhället och i arbetslivet. Företagen är också en viktig aktör för en fortsatt levande lands- och glesbygd där basserviceutbudet annars skulle försvinna. De skapar nya arbetstillfällen och ökar arbetskraftsutbudet. De sociala företagens affärsverksamhet är ett medel för att uppnå de sociala målen, och eventuella vinster återinvesteras i verksamheten. Samhällsvinsterna av det sociala företagandet är uppenbara och dokumenterade. Ett socialt företags uppgång eller fall beror på dess ledning. Ledningskompetensen inom den sociala ekonomin behöver stärkas. Jag menar att frågan om stärkande av ledningskompetensen är så viktig att frågan bör utredas. I en sådan utredning bör man t.ex. titta på om ledning av socialt företagande bör tydliggöras som en egen disciplin och ett eget yrke samt att det inrättas relevanta högskoleutbildningar för detta. Regeringen bör vidta åtgärder i enlighet med vad jag här anfört. Nya högskoleutbildningar, punkt 6 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ub342 och avslår motionerna 2010/11:Ub397, 2010/11:Ub436, 2010/11:Ub452, 2010/11:Ub461, 2010/11:Ub470 yrkandena 1 och 2 samt 2010/11:N421 yrkande 10. har svensk idrott byggt upp ett system med riksidrottsgymnasier. finns det 58 riksidrottsgymnasier runt om i landet som omfattar totalt 36 idrotter. Trots ett väl utbyggt system på gymnasial nivå finns inget motsvarande inom högre utbildning. Som det ser ut är det näst intill omöjligt att kombinera studier på högre nivå med elitidrottskap, vilket enligt min mening är ett stort problem för unga idrottare. Det leder till att många idrottare efter gymnasieexamen tvingas välja mellan att fortsätta med elitsatsning och därmed försaka utbildning och att tvärtom fortsätta att utbilda sig och avstå från en elitsatsning. Om svensk idrott fortsatt ska vara konkurrenskraftigt måste detta tvingande val bytas ut mot möjligheten att kombinera högre studier med utövande av elitidrott. Ytterligare en viktig del i en förbättrad situation för idrottares utbildningsmöjligheter vore att anordna idrottsutbildningar på högskola eller universitet på masternivå, att etablera ett elitidrottsuniversitet med bl.a. en elittränarutbildning. Det bör utredas hur möjligheter kan skapas för elitidrottare att kombinera studier med elitidrottssatsning. Det får ankomma på regeringen att vidta åtgärder i enlighet med vad jag här anfört. Högskoleutbildningarnas innehåll, punkt 7 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:So573 yrkande 14 och avslår motionerna 2010/11:So239 yrkande 3, 2010/11:So503 yrkande 2, 2010/11:Ub201, 2010/11:Ub206, 2010/11:Ub222, 2010/11:Ub246 yrkandena 2 och 3, 2010/11:Ub255, 2010/11:Ub269, 2010/11:Ub272, 2010/11:Ub301, 2010/11:Ub320, 2010/11:Ub325, 2010/11:Ub330, 2010/11:Ub345, 2010/11:Ub370, 2010/11:Ub395, 2010/11:Ub409, 2010/11:Ub412, 2010/11:Ub413, 2010/11:Ub438 yrkande 4, 2010/11:Ub462, 2010/11:Ub469, 2010/11:Ub476 och 2010/11:MJ422 yrkande 6. Personalens kompetensnivå är en av de viktigaste nycklarna för att höja kvaliteten på vården och omsorgen om de äldre. Utbildad vårdpersonal med rätt kompetens är en förutsättning för att svårt sjuka personer med nedsatt autonomi ska få rätt vård och behandling. Jag anser att en bred kompetenssatsning bör göras för att öka spetskompetens hos alla yrkesgrupper som arbetar inom demensvården. Geriatrik, gerontologi och demenskunskap bör ingå på samtliga grundutbildningar inom vård och omsorg. Det får ankomma på regeringen att vidta åtgärder i enlighet med vad jag här anfört. Arbetsmiljökunskap, punkt 8 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen.