bet · GY01CU18 · 2011-04-05 00:00:00 — 2010/11:CU18 Familjerättsliga frågor I betänkandet behandlar utskottet 70 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden på det familjerättsliga området. Motionsyrkandena gäller bl.a. faderskap, föräldraskap vid assisterad befruktning, adoption, olika frågor om vårdnad, umgänge, god man för ensamkommande flyktingbarn, barns skuldsättning, former och åldersgräns för ingående av äktenskap, namnlagen, vissa arvsrättsliga frågor och frågor om testamente. Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden och hänvisar främst till pågående arbete och tidigare ställningstaganden från sida. I betänkandet finns 14 reservationer och 3 särskilda yttranden. Utskottets förslag till riksdagsbeslut avslår motionerna 2010/11:C211, 2010/11:C252, 2010/11:C266 och 2010/11:C309 yrkande 1. Reservation 1 (S) Talerätt i mål om fastställande av faderskap avslår motion 2010/11:C254. Reservation 2 (S, SD) Talerätt i mål om hävande av faderskap avslår motion 2010/11:C364. Föräldraskap vid assisterad befruktning avslår motionerna 2010/11:So440 yrkande 2, 2010/11:So543 yrkande 3 och 2010/11:So583 yrkandena 1, 2 och 4. Reservation 3 (MP) Reservation 4 (V) avslår motionerna 2010/11:So396 yrkande 4 och 2010/11:So501 yrkande 1. avslår motionerna 2010/11:C218, 2010/11:C228, 2010/11:C308, 2010/11:C333 yrkande 2 och 2010/11:C337. Riskbedömningar vid vårdnadstvister m.m. avslår motionerna 2010/11:C221 yrkandena 1 och 2 samt 2010/11:C314 yrkande 1. avslår motion 2010/11:C286. Fler än två vårdnadshavare avslår motionerna 2010/11:Ju401 yrkande 12, 2010/11:C304 yrkande 1 och 2010/11:So543 yrkande 4. Reservation 5 (MP, V) Automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar avslår motionerna 2010/11:C245, 2010/11:C309 yrkande 2, 2010/11:C328 och 2010/11:C333 yrkande 1. Reservation 6 (S) Beslutanderätten vid gemensam vårdnad avslår motionerna 2010/11:C342 och 2010/11:So543 yrkande 35. Reservation 7 (MP, V) avslår motion 2010/11:C325 yrkande 2. Juridiskt biträde för barn avslår motionerna 2010/11:C236, 2010/11:C326, 2010/11:So257 yrkande 2 och 2010/11:So543 yrkande 30. Reservation 8 (S, MP) Olovligt bortförda barn i internationella förhållanden avslår motion 2010/11:C221 yrkandena 3 och 4. Umgängesrätt för biologisk förälder avslår motion 2010/11:C325 yrkande 1 i denna del. Umgänge med annan än biologisk förälder avslår motionerna 2010/11:C278, 2010/11:C304 yrkande 2 och 2010/11:C325 yrkande 1 i denna del. Reservation 9 (MP) God man för ensamkommande flyktingbarn avslår motionerna 2010/11:C204 yrkandena 1 och 2, 2010/11:C348, 2010/11:Sf205 yrkande 5 och 2010/11:Sf338 yrkande 2. Reservation 10 (MP, V) avslår motion 2010/11:C214. Reservation 11 (S, V) avslår motionerna 2010/11:C276 och 2010/11:C373. Formerna för ingående av äktenskap avslår motion 2010/11:C288. avslår motionerna 2010/11:C238 och 2010/11:C372. Reservation 12 (S) 18-årsgräns för ingående av äktenskap avslår motionerna 2010/11:Ju287 yrkande 7 och 2010/11:C369. Reservation 13 (V) Så kallade flersamma förhållanden avslår motion 2010/11:C235. avslår motionerna 2010/11:C208, 2010/11:C257, 2010/11:C267, 2010/11:C344 och 2010/11:So493 yrkande 3. avslår motionerna 2010/11:Ju401 yrkande 19 och 2010/11:So493 yrkande 2. Särkullbarns och efterlevande makes arvsrätt avslår motionerna 2010/11:C207, 2010/11:C262 och 2010/11:C353. Arvsrätt för kusiner m.fl. avslår motionerna 2010/11:C319 och 2010/11:C334. avslår motion 2010/11:C291. avslår motion 2010/11:C212. Reservation 14 (S) Om rätt att göra testamente avslår motion 2010/11:C354. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (FP), (M), (M), (S), Per Lodenius (C), (S), (M), (MP), (SD), (V), (M), (S), (M), (KD), (S) och (S). I betänkandet behandlar utskottet 70 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden som rör familjerättsliga frågor. Motionsyrkandena gäller bl.a. faderskap, föräldraskap vid assisterad befruktning, adoption, olika frågor om vårdnad, umgänge, god man för ensamkommande flyktingbarn, barns skuldsättning, former och åldersgräns för ingående av äktenskap, namnlagen, vissa arvsrättsliga frågor och frågor om testamente. Utskottet behandlar under särskilda rubriker de olika frågor som har aktualiserats i motionerna. Förslagen i motionerna finns i bilagan. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som rör utredningar om faderskap. Utskottet hänvisar till gällande ordning. Jämför reservation 1 (S). I motion 2010/11:C211 av (S) föreslås ett tillkännagivande om en översyn av förfarandet kring fastställande av faderskap i samboförhållanden. (M) föreslår i motion 2010/11:C252 ett tillkännagivande om att regeringen ska se över reglerna för faderskapspresumtion. Motionären anför att det bör föreligga en faderskapspresumtion även för sambor. I motion 2010/11:C266 av och (båda KD) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen ska lägga fram förslag till lagstiftning som förenklar processen vid erkännande av faderskap för ogifta par. Också i motion 2010/11:C309 av och i (båda S) föreslås ett tillkännagivande om att rutinerna för fastställande av faderskap bör förenklas när föräldrarna till ett barn inte är gifta med varandra. I motionen föreslås bl.a. att föräldrarna ska kunna underteckna en försäkran på sjukhuset alternativt gemensamt anmäla faderskapet till folkbokföringsregistret (yrkande 1). Om modern inte är gift fastställs faderskapet enligt 1 kap. 3 § (FB) genom dom eller bekräftelse. Bekräftelse av faderskap sker skriftligen och ska bevittnas av två personer. Den ska även godkännas av socialnämnden och av modern. är skyldig att utreda vem som är far till ett barn när faderskapet inte följer direkt av faderskapspresumtionen och får lämna sitt godkännande endast om det kan antas att mannen är far till barnet. Nämnden ska föra protokoll över vad som framkommer vid utredningen och som är av betydelse för faderskapsfrågan. har utfärdat föreskrifter och allmänna råd angående socialnämndens utredning och fastställande av faderskap, SOSFS 2004:16 (S). Enligt föreskrifterna kan socialnämnden, om parterna är sambor och övertygade om att barnet är deras gemensamma, göra en förenklad utredning enligt ett särskilt protokoll, det s.k. S-protokollet. Om parterna samstämmigt uppger att barnet är deras gemensamma och det inte framkommit något som kan ifrågasätta detta, bör utredaren avsluta utredningen genom att bereda mannen tillfälle att bekräfta faderskapet. Om utredaren har anledning att känna sig osäker, måste en mer fullständig utredning göras. Det s.k. MF-protokollet upprättas om parterna inte sammanbor samt i de fall då faderskapet är ifrågasatt och flera män kan komma i fråga som barnets far. Utskottet har behandlat motsvarande motionsyrkanden , bl.a. (bet. 2008/09:CU10) och därefter i förenklad ordning (bet. 2009/10:CU8). Utskottet hade då inte någon annan uppfattning än den lagutskottet tidigare gett uttryck för (bet. 2005/06:LU9) om att den nuvarande ordningen ger betryggande garantier för att det verkligen är den biologiske fadern och inte någon annan som fastställs som far till ett barn. Utskottet föreslog därför att motionen skulle avslås. Utskottet har inte heller nu någon annan uppfattning än den utskottet tidigare gett utryck för. Utskottet föreslår därför att avslår motionerna. Talerätt i mål om fastställande av faderskap Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om talerätt i mål om fastställande av faderskap. Utskottet hänvisar till gällande rätt. Jämför reservation 2 (S, SD). I motion 2010/11:C254 av (S) föreslås ett tillkännagivande med innebörden att en man som tror sig vara far till ett barn ska ha rätt att väcka talan och begära ett faderskapstest. Om modern vid barnets födelse är gift med en man ska mannen i äktenskapet, enligt 1 kap. 1 § FB, anses som barnets far, s.k. faderskapspresumtion. Ska en viss man inte anses som far till ett barn enligt 1 kap. 1 § FB, är socialnämnden, enligt 2 kap. 1 § FB, skyldig att försöka utreda vem som är far till barnet och se till att faderskapet fastställs. Enligt 2 kap. 6 § FB bör socialnämnden verka för att blodundersökning äger rum beträffande modern, barnet och den som kan vara fader till barnet, om denne begär det eller anledning finns till antagande att modern haft samlag med mer än en man under tid då barnet kan vara avlat. Talan om fastställande av faderskap väcks enligt 3 kap. 5 § 1 st. FB av barnet. Enligt andra stycket förs barnets talan av socialnämnden i de fall som avses i 2 kap. 1 § FB. Vidare får modern, om hon har vårdnaden om barnet, alltid föra barnets talan. Talan får vidare alltid föras av en särskilt förordnad vårdnadshavare för barnet. Lagstiftningen bygger på att det rättsligt fastställda faderskapet i största möjliga utsträckning ska överensstämma med det biologiska. Som framgått ovan följer av bestämmelserna i 2 kap. 6 § FB att socialnämndens representant alltid bör verka för att en rättsgenetisk utredning görs om mannen begär det. Detta gäller även om utredningen inte tyder på att mer än en man är aktuell. Utskottet kan således konstatera att en man som tror sig vara far till ett barn kan vända sig till socialnämnden och begära att en rättsgenetisk utredning ska göras samt att socialnämnden i sådana fall ska verka för att en utredning kommer till stånd. Mot denna bakgrund anser utskottet att vad som anförts i motionen inte utgör skäl att föreslå någon åtgärd från för att få till stånd en förändring av gällande ordning. Motionen bör därför avslås. Talerätt i mål om hävande av faderskap Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om talerätt i mål om hävande av faderskap. Utskottet hänvisar till pågående beredningsarbete. I motion 2010/11:C364 begär de (M) ett tillkännagivande om att såväl efterlevande maka som mannens arvingar bör ha talerätt i mål om hävande av faderskap. Om modern är gift med en man vid barnets födelse ska mannen i äktenskapet enligt 1 kap. 1 § FB anses som barnets far, s.k. faderskapspresumtion. Talan om hävande av en faderskapspresumtion regleras i 3 kap. FB. Vill mannen i äktenskapet få fastställt att han inte är far till barnet ska han enligt 1 § första stycket väcka talan mot barnet eller, om barnet har avlidit, dess arvingar. Om mannen är avliden har den avlidnes maka och arvingar i vissa fall rätt att enligt 1 § andra och tredje styckena väcka talan vid domstol om hävande av faderskapspresumtionen. En sådan rätt föreligger i de fall mannen inte varaktigt sammanbott med barnet och inte heller efter barnets födelse bekräftat att barnet är hans. Rätt att väcka en sådan talan föreligger däremot inte om det vid mannens död har förflutit från det att talan, som grundats på att mannen är far till barnet, väckts mot honom och han fått del därav, eller om har förflutit sedan anspråk på samma grund framställts mot mannens dödsbo. Beträffande faderskapsbekräftelser gäller enligt 1 kap. 4 § FB att om det senare visar sig att den som lämnat bekräftelsen inte är far till barnet ska rätten förklara att bekräftelsen saknar verkan mot honom. Lagen reglerar inte frågan om vem som får föra talan om ogiltigförklaring av bekräftelse därför att den är oriktig. Klart är att mannen kan föra talan därom mot barnet eller mot barnets arvingar. Av rättsfallet NJA 1988 s. 525 följer att de bestämmelser om talerätt för mannens arvingar, inklusive begränsningarna i talerätten som enligt 3 kap. 1 § FB gäller vid upphävande av faderskapspresumtion, ska tillämpas analogvis vid ogiltigförklaring av en faderskapsbekräftelse. När faderskapet har fastställts genom en dom som vunnit laga kraft skiljer sig situationen från presumtions- och bekräftelsefallen såtillvida att faderskapsfrågan är definitivt avgjord. En omprövning av domen kan därför i princip endast ske om resning beviljas. Enligt 58 kap. 1 § kan resning beviljas om nya omständigheter eller bevis åberopas, vilka sannolikt skulle ha lett till en annan utgång i målet. Några särskilda regler om vem som är behörig att söka resning finns inte, men uppenbart är att den som var part i målet också kan vara resningssökande. Talan om fastställande av faderskap enligt 3 kap. 6 § första stycket kan föras av barnet mot en avliden mans arvingar. I mål om förklaring att en viss man inte är far eller om fastställande av faderskap kan rätten, enligt lagen (1958:642) om blodundersökning m.m. vid utredning av faderskap, på yrkande av någon av parterna eller när det annars behövs förordna om blodundersökning eller annan undersökning rörande ärftliga egenskaper som kan ske utan men. Utskottet har behandlat motionsyrkanden med samma innebörd som det nu aktuella, bl.a. (bet. 2008/09:CU10) och därefter i förenklad ordning (bet. 2009/10:CU8). Utskottet konstaterade då att det inom bereds direktiv till en utredning för översyn av lagen om blodundersökning och att socialministern i ett frågesvar angett att det finns anledning att överväga utvidgade möjligheter för domstolen att förordna om blodundersökning när faderskapet redan är fastställt. Mot bakgrund av det pågående beredningsarbetet ansåg utskottet att det inte fanns skäl att föreslå någon åtgärd från med anledning av motionen, varför denna borde avslås. Mot bakgrund av det pågående beredningsarbetet anser utskottet alltjämt att det inte finns skäl att föreslå någon åtgärd från med anledning av motionen. bör således avslå motion 2010/11:C364. Föräldraskap vid assisterad befruktning Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som rör olika frågor om föräldraskap vid assisterad befruktning. Utskottet hänvisar till pågående beredningsarbete och tidigare ställningstaganden. Jämför reservationerna 3 (MP) och 4 (V) samt särskilt yttrande 1 (S). I motion 2010/11:So440 av m.fl. (S) begärs ett tillkännagivande om att en föräldraskapspresumtion bör införas i enlighet med förslagen i utredningsbetänkandet Föräldraskap vid assisterad befruktning (SOU 2007:3). Detta måste göras för att säkerställa alla barns rätt till båda sina föräldrar, oavsett föräldrarnas kön (yrkande 2). Också i motion 2010/11:So543 av m.fl. (MP) begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med ett lagförslag om en föräldraskapspresumtion. I motionen framhålls att det bör införas en moderskapspresumtion för tjejpar motsvarande faderskapspresumtionen för olikkönade par (yrkande 3). I motion 2010/11:So583 föreslår m.fl. (V) att lagstiftningen i ändras på ett antal punkter. I motionen föreslås ett tillkännagivande om att regeringen ska lägga fram ett förslag till ändring som innebär att en moderskapspresumtion ska gälla i de fall där en lesbisk kvinna som lever i registrerat partnerskap genomgår assisterad befruktning vid allmänt sjukhus eller insemineras genom privat försorg (yrkande 1). Motionärerna föreslår vidare ett tillkännagivande om att regeringen ska lägga fram förslag till ändring som innebär att en moderskapsbekräftelse ska gälla i de fall där en lesbisk kvinna som lever i ett samboförhållande genomgår assisterad befruktning utanför allmänt sjukhus eller insemineras genom privat försorg (yrkande 2). Därutöver föreslår motionärerna ett tillkännagivande om att regeringen ska lägga fram förslag till ändring som innebär att den man som donerat sin sperma för assisterad befruktning av en kvinna får möjlighet att bekräfta faderskapet till barnet (yrkande 4). Assisterad befruktning med donerade spermier får enligt lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. utföras då en kvinna är gift, registrerad partner eller sambo med en annan kvinna. En kvinna som är gift, partner eller sambo med en annan kvinna kan alltså insemineras med donerad sperma, och hennes ägg kan befruktas utanför kroppen med donerade spermier. Behandlingen förutsätter liksom för heterosexuella par att maken, partnern eller sambon skriftligen har samtyckt till behandlingen. Vidare ska en läkare pröva om det med hänsyn till parets medicinska, psykologiska och sociala förhållanden är lämpligt att behandlingen äger rum. Behandlingen får utföras endast om det kan antas att barnet kommer att växa upp under goda förhållanden. Val av lämplig spermagivare görs av läkare. Hur valet ska gå till regleras närmare i föreskrifter och allmänna råd från . Enligt föreskrifterna bör läkaren, om paret önskar det, sträva efter att finna en givare som har liknande ögon-, hud- och hårfärg samt kroppsbyggnad som den i paret som inte kommer att vara genetiskt ursprung till barnet. Önskemål om att givaren ska ha särskilda egenskaper i övrigt bör inte godtas. Om en kvinna, som är gift, partner eller sambo med en annan kvinna, fått en behandling utförd enligt lagen om genetisk integritet m.m., ska maken, partnern eller sambon till den behandlade kvinnan enligt 1 kap. 9 § FB också anses som barnets förälder. Föräldraskapet förutsätter att maken, partnern eller sambon har samtyckt till behandlingen och att det är sannolikt att barnet har avlats genom den. Föräldraskapet ska fastställas, i första hand genom att maken, partnern eller sambon bekräftar föräldraskapet. För bekräftelsen gäller detsamma som för en faderskapsbekräftelse. Bekräftelsen görs alltså skriftligen och ska bevittnas av två personer. Bekräftelsen ska vidare skriftligen godkännas av socialnämnden och av modern. Bekräftelsen kan göras före barnets födelse. Om föräldraskapet inte bekräftas frivilligt, kan det fastställas genom dom. Om en kvinna anses som förälder till ett barn gäller detsamma som för andra föräldrar, t.ex. i fråga om vårdnaden om barnet, underhåll, arv, namn och föräldraförmåner. Om föräldrarna är gifta eller registrerade partner, står barnet alltså från födelsen under vårdnad av dem båda. Om föräldrarna är sambor, står barnet under vårdnad endast av den kvinna som har fött barnet, men föräldrarna kan få gemensam vårdnad genom en anmälan till . Föräldraskapet gäller inte barn som kommer till genom assisterad befruktning utanför tillämpningen av lagen om genetisk integritet m.m., dvs. i utländsk sjukvård eller i egen regi. I dessa fall ska alltså faderskapet fastställas. Om det är till fördel för barnet och övriga förutsättningar finns, kan ett gemensamt föräldraskap för det lesbiska paret då åstadkommas genom adoption. Ett barn som har kommit till genom assisterad befruktning har rätt att, om det har uppnått tillräcklig mognad, få del av de uppgifter om givaren som har antecknats i journalen. är skyldig att på begäran biträda barnet med att skaffa fram dessa uppgifter. Det är bara barnet som kan få ut uppgifterna om givaren. Även om barnet är får uppgifterna alltså inte lämnas ut på begäran av vårdnadshavarna. kan dock få ut uppgifterna om barnet har vänt sig till få hjälp. Det blir i ett sådant fall socialnämndens sak att bedöma det underåriga barnets mognad. I utredningsbetänkandet (SOU 2007:3) Föräldraskap vid assisterad befruktning föreslås att föräldraskapet vid assisterad befruktning med donerade ägg och spermier ska regleras på samma sätt för samkönade par och för olikkönade par. Den kvinna som är moderns registrerade partner ska, enligt förslaget, automatiskt anses vara barnets förälder, en föräldraskapspresumtion motsvarande den nuvarande faderskapspresumtionen. Bestämmelserna om föräldraskap för en kvinna föreslås också omfatta assisterad befruktning som skett utomlands och insemination i egen regi. Är modern sambo med en kvinna föreslås att föräldraskapet för moderns sambo ska fastställas genom bekräftelse eller dom på samma sätt som sker när barnet tillkommit genom assisterad befruktning som skett inom svensk hälso- och sjukvård. Förslaget innebär att det inte längre ska fastställas något faderskap i dessa fall. Utskottet har behandlat motsvarande motionsyrkanden , i betänkande 2008/09:CU10. Utskottet ansåg, liksom året innan, att borde avvakta resultatet av det fortsatta beredningsarbetet. Det fanns enligt utskottets mening inte skäl att föreslå någon åtgärd från med anledning av motionerna, varför de således borde avslås. När det gällde ett motionsyrkande som motsvarar det nu aktuella yrkandet i motion 2010/11:So583 yrkande 4 ansåg utskottet att vad som anfördes i motionen inte utgjorde skäl att föreslå någon åtgärd från för att få till stånd en förändring av gällande ordning. Justitieminister har i svar på en fråga om föräldraskap vid assisterad befruktning (2010/11:218) uttalat att det, liksom när det gäller andra frågor som berör barn, är viktigt att det finns ett tydligt barnperspektiv och att regelsystemet måste utformas så att barnets intressen tillgodoses på bästa sätt. Betänkandet Föräldraskap vid assisterad befruktning innehåller en rad svåra frågor som kräver noggranna överväganden. Någon närmare tidsplan för arbetet med frågorna kunde inte anges. Utskottet delar justitieministerns uppfattning att utredningsbetänkandet Föräldraskap vid assisterad befruktning innehåller en rad svåra frågor som kräver noggranna överväganden. Liksom tidigare anser utskottet att vad som anförs i motionerna inte utgör skäl att föregripa det pågående arbetet eller frångå tidigare ställningstaganden. Motionerna bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som rör adoptionslagstiftningen. Utskottet hänvisar till pågående beredningsarbete. I motion 2010/11:So396 av och (båda M) föreslås ett tillkännagivande om en översyn av adoptionsreglerna. Motionärerna menar att det inte borde vara så svårt och byråkratiskt krångligt att få adoptera ett barn i (yrkande 4). I motion 2010/11:So501 av (FP) begärs ett tillkännagivande om behovet av anpassning av lagstiftningen om adoptioner så att den tar hänsyn till förhållandena för barn som kommit till genom värdmödraskap (yrkande 1). Bestämmelser om adoption finns i 4 kap. FB. En adoption innebär att barnet i rättsligt hänseende betraktas som adoptantens barn och inte som barn till sina biologiska föräldrar. Genom adoptionen övergår vårdnaden om barnet och skyldigheten att försörja det till adoptanten. Adoptivbarnet och dess avkomlingar tar arv och ärvs som om adoptivbarnet hade varit adoptantens eget barn. Beslut om tillstånd till adoption fattas av allmän domstol. Domstolen får ge sitt tillstånd endast om adoptionen är till fördel för barnet. Dessutom krävs att den som vill adoptera barnet har uppfostrat det eller vill uppfostra det eller att det annars med hänsyn till det personliga förhållandet mellan sökanden och barnet finns särskild anledning till adoptionen. En man eller en kvinna som har fyllt får med rättens tillstånd adoptera ett barn. Den som är gift får adoptera endast gemensamt med sin make. Den ena maken får dock adoptera den andra makens biologiska eller adopterade barn. Efter en sådan s.k. styvbarnsadoption eller närståendeadoption anses barnet som makarnas gemensamma. har registrerade partner fått möjlighet att prövas som adoptivföräldrar. Härigenom kan två partner gemensamt adoptera barn, och en partner kan adoptera den andre partnerns barn. Andra än makar och registrerade partner får således inte adoptera gemensamt, inte heller sambor. överlämnade adoptionsutredning betänkandet (SOU 2009:61) Modernare adoptionsregler. Utredningen hade haft i uppdrag att göra en allmän översyn av reglerna om adoption i 4 kap. FB. Utredningen föreslår bl.a. att 4 kap. FB ska upphävas och ersättas av ett nytt kapitel med en annan systematik och ett modernare språk. I syfte att tydliggöra barnperspektivet föreslår utredningen att det i 4 kap. FB ska införas en grundläggande bestämmelse om att barnets bästa ska vara avgörande för alla beslut om adoption som rör barn . Utredningen föreslår också att sambor ska kunna prövas som adoptivföräldrar på samma sätt som gifta par och registrerade partner. Enligt uppgift från är betänkandet föremål för beredning. Mot bakgrund av det pågående beredningsarbetet anser utskottet att det inte finns skäl att föreslå någon åtgärd från med anledning av motionerna. De bör således avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om översyn av vårdnadsreglerna. Utskottet hänvisar till pågående arbete.