bet · GY01SoU9 · 2011-03-24 00:00:00 — Av 6 kap. 2 § lagen om genetisk integritet följer att givarinsemination (dvs. insemination med spermier från en annan man än kvinnans man eller sambo) inte utan tillstånd får utföras annat än vid offentligt finansierade sjukhus. Enligt 7 kap. 3 § samma lag får ett befruktat ägg föras in i en kvinnas kropp endast om kvinnan är gift eller sambo. Av 7 kap. 1 § andra stycket framgår att det av lagen (1994:1117) om registrerat partnerskap följer att vad som sägs om make i 7 kap. lagen om genetisk integritet också gäller en registrerad partner. Enligt 7 kap. 3 § krävs skriftligt samtycke av kvinnans make, sambo eller partner. Om ägget inte är kvinnans eget, ska ägget ha befruktats av makens eller sambons spermier. I 7 kap. 4 § första stycket stadgas att befruktning av ägg från en kvinna, i vars kropp ägget ska införas, med spermier från kvinnans make eller sambo inte utan tillstånd får utföras annat än vid offentligt finansierade sjukhus. Vad som sagts gäller också införande av ägget i kvinnans kropp. Av paragrafens andra stycke framgår att om ägget inte kommer från kvinnan eller spermierna inte från kvinnans make eller sambo får befruktning och införande av ägg endast ske vid universitetssjukhus. behandling och pågående arbete m.m. Utskottet behandlade senast frågor om assisterad befruktning i sitt av godkända betänkande 2009/10:SoU11 Hälso- och sjukvårdsfrågor. Där anfördes följande (bet. s. 47; 2 res. S, V och MP samt MP, prot. 2009/10:99): När det gäller frågan om ensamstående kvinnors rätt till assisterad befruktning har utskottet fått veta att regeringen aktivt analyserar frågan utifrån ett barnperspektiv. I detta arbete läggs särskild fokus på barnets rätt att få kännedom om sitt biologiska ursprung. Utskottet utgår ifrån att regeringen återkommer till i frågan om så är nödvändigt. bör därför inte ta något initiativ. Motionerna [] avstyrks. I 2 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) anges att målet för hälso- och sjukvården är en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen. Vården ska ges med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans värdighet. Enligt 13 § diskrimineringslagen (2008:567) är diskriminering som har samband med sexuell läggning förbjuden inom hälso- och sjukvården. Den som anser sig ha blivit utsatt för diskriminering kan vända sig till (). Utskottet konstaterar vidare att det är sjukvårdshuvudmännen som självständigt finansierar och beslutar hur de organiserar och bedriver vården inom sitt område; t.ex. beslutar de hur mycket resurser som ska avsättas för exempelvis behandlingar av ofrivillig barnlöshet och under vilka förutsättningar sådan vård ska ges. Med det anförda avstyrks motionerna []. överlämnades betänkandet Föräldraskap vid assisterad befruktning (SOU 2007:3) av Utredningen om föräldraskap vid assisterad befruktning (dir. 2005:115) till regeringen. I betänkandet föreslås att föräldraskapet vid assisterad befruktning med donerade ägg och spermier regleras på samma sätt för samkönade par och för olikkönade par. Den kvinna som är moderns registrerade partner ska, enligt förslaget, automatiskt anses vara barnets förälder, en föräldraskapspresumtion motsvarande den nuvarande faderskapspresumtionen. Bestämmelserna om föräldraskap för en kvinna föreslås också omfatta assisterad befruktning som skett utomlands och insemination i egen regi. Är modern sambo med en kvinna föreslås att föräldraskapet för moderns sambo fastställs genom bekräftelse eller dom på samma sätt som sker när barnet tillkommit genom assisterad befruktning inom svensk hälso- och sjukvård. Förslaget innebär att det inte längre ska fastställas något faderskap i dessa fall. Enligt uppgift från är betänkandet, som remissbehandlats, fortfarande föremål för beredning inom . besvarade socialminister en skriftlig fråga från (V) om vilka åtgärder ministern avser att vidta för att ensamstående kvinnor ska få tillgång till assisterad befruktning inom den svenska sjukvården (fr. 2009/10:843). Ministern anförde följande i sitt svar: Som påpekar konstaterar socialutskottet i sitt betänkande 2009/10:SoU11 att utskottet erfarit att regeringen analyserar den aktuella frågan ur ett barnperspektiv. Utskottet konstaterar också att regeringen i det arbetet lägger särskilt fokus på barnets rätt att få kännedom om sitt biologiska ursprung. Utskottet utgår också ifrån att regeringen återkommer till i frågan om så erfordras. Frågan om huruvida ensamstående kvinnor ska få tillgång till assisterad befruktning rymmer en rad komplexa frågeställningar där konsekvenser av olika slag noggrant och omsorgsfullt behöver belysas. Regeringen följer frågan, men jag kan inte ange någon närmare tidsplan för det fortsatta arbetet. Justitieminister besvarade en skriftlig fråga (fr. 2010/11:218) om föräldraskap vid assisterad befruktning. Justitieministern anförde följande: har frågat mig när jag avser att lämna över en proposition till om likabehandling när det gäller föräldraskap vid assisterad befruktning. får assisterad befruktning med donerade spermier utföras i svensk sjukvård beträffande en kvinna som är registrerad partner eller sambo med en annan kvinna. gäller detta även om kvinnorna är gifta. Makan, partnern eller sambon anses som förälder till det barn som föds, förutsatt att hon har samtyckt till behandlingen och att det är sannolikt att barnet har avlats genom den. Föräldraskapet fastställs genom bekräftelse eller dom. Vid tillkomsten av dessa bestämmelser uttalade den dåvarande socialdemokratiska regeringen att det fanns anledning att vidare utreda föräldraskapet vid assisterad befruktning (prop. 2004/05:137 s. 45). En särskild utredare gavs detta uppdrag . Utredningen om föräldraskap vid assisterad befruktning föreslår i sitt betänkande Föräldraskap vid assisterad befruktning (SOU 2007:3) att bestämmelserna om föräldraskap för en kvinna i ett samkönat par ska utvidgas till att gälla även vid assisterad befruktning utanför svensk sjukvård så att något faderskap inte ska fastställas heller i dessa fall. Om modern är gift eller partner med en kvinna föreslås att den kvinnan automatiskt ska anses vara barnets förälder, på samma sätt som en man presumeras vara barnets far när modern är gift med en man. Utredningen tar också upp frågan om barns rätt till kunskap om sitt genetiska ursprung. Frågor om föräldraskap är av stor betydelse. Liksom när det gäller andra frågor som berör barn är det viktigt att det finns ett tydligt barnperspektiv. Regelsystemet måste utformas så att barnets intressen tillgodoses på bästa sätt. Betänkandet Föräldraskap vid assisterad befruktning innehåller en rad svåra frågor som kräver noggranna överväganden. Jag kan inte ange någon närmare tidsplan för arbetet med frågorna. meddelade dom i ett mål om skadestånd på grund av brott mot lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering mellan () och ett landsting (mål nr T 5607-09). Hovrätten lämnade DO:s talan utan bifall. Målet gällde ett lesbiskt par som önskade få barn. Den ena kvinnan fick tre inseminationsbehandlingar, men därefter avbröts behandlingen eftersom kvinnan uppnått , vilket utgjorde en övre åldersgräns för att få behandling. När den andra kvinnan i förhållandet då i stället önskade få behandling fick paret beskedet att det inte var möjligt eftersom tillämpade samma bestämmelser för lesbiska par som för heterosexuella par, dvs. att endast den ena personen i ett par kunde få behandling. När det gäller indirekt diskriminering fann hovrätten att inte någon av kvinnorna utsatts för sådan eftersom något missgynnande av dem som par inte förekommit. överklagade målet till som beslutade att inte meddela något prövningstillstånd (mål nr T 9187-08). dom står därmed fast. (Smer) är ett rådgivande organ till regeringen i medicinsk-etiska frågor. Rådet, som har funnits , ska ta upp medicinsk-etiska frågor ur ett övergripande samhällsperspektiv. Det ska vara ett forum för utbyte av information och idéer och ska främja diskussion om ny medicinsk forskning och tillämpning. Frågor som rör assisterad befruktning är ett område som återkommande tagits upp av rådet. Det har bl.a. handlat om etiska aspekter på användning av donerade ägg och spermier. Smer anordnade ett öppet seminarium på temat Assisterad befruktning . Utskottet behandlade senast motioner om surrogatmoderskap i sitt av godkända betänkande 2008/09:SoU13 Hälso- och sjukvårdsfrågor och konstaterade att surrogatmoderskap inte är tillåtet enligt svensk lagstiftning. Utskottet ansåg inte att borde ta något initiativ (bet. s. 49). Enligt 2 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) är målet för hälso- och sjukvården en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen. Enligt samma bestämmelse ska vården ges med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans värdighet. Enligt 2 kap. 13 § diskrimineringslagen (2008:567) är diskriminering som har samband med bl.a. sexuell läggning förbjuden inom hälso- och sjukvård och annan medicinsk verksamhet. Utskottet konstaterar att det är sjukvårdshuvudmännen som självständigt finansierar och beslutar hur de organiserar och bedriver vården inom sitt område; t.ex. beslutar de hur mycket resurser som ska avsättas för exempelvis behandlingar av ofrivillig barnlöshet och under vilka förutsättningar sådan vård ska ges. Av nu anförda skäl anser utskottet inte att bör ta något initiativ med anledning av motionerna So212 (S), So309 (KD), So384 (S), So425 (MP) yrkande 1, So440 (S) yrkande 1 och So450 (S). Utskottet anser inte att det finns skäl för att ta något initiativ med anledning av motionsyrkanden om utökad tillgång till behandling som avser assisterad befruktning. Motionerna So425 (MP) yrkande 2 och So583 (V) yrkande 5 avstyrks. Utskottet anser inte heller att bör ta något initiativ med anledning av de frågor som tas upp i motionerna So305 (M) yrkande 2, So324 (MP) yrkande 2, So475 (C) yrkande 2 samt So583 (V) yrkandena 3 och 7. När det gäller frågan om ensamstående kvinnors rätt till assisterad befruktning har utskottet fått veta att regeringen har tagit initiativ i syfte att bredda kunskapsunderlaget och aktivt analyserar frågan utifrån ett barnperspektiv. I detta arbete läggs särskilt fokus på barns hälsa och utveckling samt barnets rätt att få kännedom om sitt biologiska ursprung. Utskottet har erfarit att det inom pågår ett arbete med att inhämta kunskaper och erfarenheter av ensamståendes insemination. Utskottet utgår från att regeringen återkommer till i frågan. bör därför inte ta något initiativ. Motionerna So256 (S), So259 (FP), So260 (M), So295 (S), So305 (M) yrkande 1, So324 (MP) yrkande 1, So396 (M) yrkande 2, So465 (S), So475 (C) yrkande 3, So583 (MP) yrkande 6 och So596 (C) avstyrks. Utskottet konstaterar att surrogatmoderskap inte är tillåtet i svensk rätt. Utskottet har dock fått veta att etiska och juridiska aspekter rörande surrogat- och värdmoderskap är föremål för diskussion i . Utskottet anser inte att det finns skäl för att ta något initiativ. Motionerna So296 (S), So323 (MP), So396 (M) yrkande 1, So419 (S), So475 (C) yrkande 1, So501 (FP) yrkandena 2 och 3 och So591 (MP) yrkandena 1 och 2 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. olika åtgärder för att öka tillgången på organ m.m. Jämför reservation 22 (S, MP, V). Åtgärder för ökning av tillgång på organ I motion So334 av och (S) begärs ett tillkännagivande om organdonationer. Motionärerna anför bl.a. att det behöver göras en översyn i syfte att förenkla anmälan till organdonation, t.ex. genom att man i stället för att ta ställning för, tar ställning mot att donera sina organ. I motion So469 av (S) begärs ett tillkännagivande om att den som inte motsatt sig organdonation under sin livstid ska klassas som organdonator efter sin död. I motion So285 av och (M) begärs ett tillkännagivande om att möjliggöra anmälan till donationsregistret i samband med pass-, id-korts- och körkortsansökan. Motionärerna anför att det finns en stor organbrist och att få svenskar har gjort sin donationsvilja känd. Ett liknande yrkande finns i motion So437 av och (M) yrkande 1 dock med den skillnaden att dessa motionärer vill att ett ställningstagande till donation ska vara obligatoriskt för att få körkortstillstånd och förnyat körkort. I motion So289 av (FP) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att alla som föds i automatiskt ska registreras i donationsregistret. Motionären anför att man borde födas in i registret och om man av något skäl inte vill vara med i registret måste den enskilde göra ett aktivt val och begära utträde ur registret. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att alla som invandrar till eller får arbetstillstånd i automatiskt ska upptas i donationsregistret i samband med att de får sitt samordnings- eller personnummer. I motion So415 av (C) begärs ett tillkännagivande om att utreda hur antalet donationer av organ och vävnader ska kunna öka. I syfte att öka tillgången på organdonatorer begärs även i motion So563 av Finn och (M) ett tillkännagivande om organdonationer. I motion So320 av (C) begärs ett tillkännagivande om att utreda frågan om donationsförberedande behandling. I motion So437 av och (M) yrkandena 2 och 6 begärs tillkännagivanden om att verka för information och för att människor regelbundet ställs inför ett ställningstagande om organdonation. I yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om ökat samarbete i EU för att öka tillgången på organ. I motion So519 av och (KD) begärs ett tillkännagivande om behovet av att belysa tillämpningen av lagstiftning och etiska och praktiska frågeställningar kring organdonation i syfte att öka antalet organdonationer. I motion So350 av (M) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om reglerna för organdonation. Motionären anför bl.a. att den medicinska prövning som görs av alla som är aktuella för donation bör utgå från sexuellt riskbeteende och inte från sexuell läggning eller grupptillhörighet. I motion So437 av och (M) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att vården också bör inriktas på att organ ska hållas transplantationsdugliga . I motion So289 av (FP) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att skapa en koordinationsenhet med ansvar på nationell nivå för optimal hantering av donerade organ och donationsmottagare. I motion So531 av (M) begärs ett tillkännagivande om behovet av en översyn av lagar och regelverk vad gäller ersättning till levande organdonatorer. I motion So437 av och (M) yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om att se över uppgifter och organisation. I 13 § lagen (1995:831) om transplantation m.m. föreskrivs att sjukhus eller enheter där ingrepp för transplantation enligt lagen får utföras ska ha tillgång till en donationsansvarig läkare och en kontaktansvarig sjuksköterska med uppgiften att förbereda för donationer och ge stöd och information till avlidnas närstående. Nationella rådet för organ- och vävnadsdonation () är ett nationellt råd med uppgift att främja donation av organ och vävnader i . är knutet till , men är ett fristående rådgivande nationellt råd. Målet med verksamheten är att förbättra donationsfrekvensen i . Av 13 § förordningen (2009:1243) med instruktion för framgår att har till uppgift att vara ett i donations- och transplantationsfrågor ha en opinionsbildande roll och se till att allmänheten och massmedierna får kontinuerlig information i donationsfrågor följa utvecklingen inom hälso- och sjukvården i donations- och transplantationsfrågor och ta de initiativ denna kan ge anledning till medverka i kvalitetssäkring och utbildning av donationsansvarig läkare och kontaktansvarig sjuksköterska medverka vid internationella kontakter och i framtagandet av nyckeltal ge vägledning i etiska frågor svara för frågor som gäller donationskort. ska ha en helhetssyn och stödja de ansvariga i vården framför allt donationsansvariga läkare och sjuksköterskor. På en särskild webbplats finns all den kunskap samlad som vårdpersonal kan behöva i arbetet med donation av organ och vävnader. har tagit fram rekommendationer om donationsansvarig läkare och donationsansvarig sjuksköterska (1/2007) för en ny struktur i sjukvården för arbetet med donationer. Rådet samarbetar med donationsansvarig vårdpersonal, personal vid transplantationsenheterna, specialistföreningar, patientföreningar och berörda myndigheter. bedriver även, i samverkan med sjukvården, , patientorganisationer och representanter för berörd medicinsk profession, det nationella informationsarbetet Livsviktigt. Målet för Livsviktigts arbete är att förmå människor i att göra sin vilja i donationsfrågan känd och därigenom bidra till att öka antalet transplantationer med organ och vävnader från avlidna . startades av i samband med att lagen (1995:831) om transplantation m.m. trädde i kraft. fanns 1 508 903 personer registrerade i registret (till vilket man kan anmäla ett ja eller ett nej). Enligt uppgift från Donations- och transplantationsverksamheten vid framkommer att antalet anmälda varit relativt , att antalet anmälningar emellertid ökat i samband med särskilda informationsinsatser, som t.ex. Donationsveckan som genomfördes , att av samtliga anmälningar i registret är ja-anmälningar, men att majoriteten av de anmälningar som kommer in är ja-anmälningar. När det gäller genomförda donationer framkommer att endast ca 225 avlidna är möjliga som . har genomfört en opinionsundersökning och resultatet av denna kommer enligt uppgift att presenteras . skrev ett brev till hälso- och sjukvården om inledande och avbrytande av intensivvårdsbehandling fastställande av dödsfallet och donation (dnr 5.1227/2011). Av brevet framgår att när det under pågående respiratorbehandling finns en misstanke om utveckling av total hjärninfarkt kan vård och behandling av vitala funktioner upprätthållas och fortgå fram till dess att diagnostiken, enligt läkares bedömning, har varit möjlig att genomföra. Vården bedrivs för att man ska få en rimlig grund för prognoser och ställningstagande till hur fortsatt vård ska bedrivas, eller för att säkert kunna konstatera att patienten utvecklat total hjärninfarkt. Om det sedan fastställts att döden har inträtt får, enligt 2 a § lagen (1987:269) om kriterier för bestämmande av människans död, medicinska insatser fortsätta om det behövs för att bevara organ eller annat biologiskt material i avvaktan på ett transplantationsingrepp. Insatserna får inte pågå längre än , om det inte finns synnerliga skäl. Enligt uppgift som inhämtats från gör myndigheten bedömningen att 24-timmarsregeln, med möjlighet till undantag om det finns synnerliga skäl, inte är ett hinder för transplantation av organ. behandling och pågående arbete m.m. Utskottet behandlade senast motioner om organdonation i sitt av godkända betänkande 2009/10:SoU1 Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg m.m. (rskr. 2009/10:131). Utskottet avslog motionerna med hänvisning till det arbete som bedriver (bet. s. 49, 1 res. Vid en interpellationsdebatt svarade socialminister på en fråga från (S) om vad socialministern tänker göra för att vi ska få fler organ att transplantera i . Socialministern anförde i sitt svar följande: Tack, , för en väldigt viktig fråga, som berör någonting som kan drabba oss alla eller någon i vår nära omgivning. Därför är det naturligtvis angeläget för oss. Vi har i en befolkning på dryga 9 miljoner personer, och vi har i vårt donationsregister ungefär 1 ½ miljon personer. När man ställer frågan i opinionsmätningar visar det sig att kanske åtta av tio är beredda att donera, men det är väldigt svårt att gå från tanke till handling. Där har vi gjort många olika saker, i form av kampanjer, av den här regeringen och av tidigare regeringar. Men vi behöver nog tänka vidare för att se hur man kan komma framåt. Här finns en del intressanta uppslag. Man skulle kunna underlätta för människor att anmäla sig till exempel genom rutor att fylla i på inkomstdeklarationsblanketter eller i samband med körkortsansökningar eller annat och få dem att gå från den goda tanken till den goda handlingen. Men mer finns att göra. Det finns nog mycket att göra också inom det regelverk vi har . Vi kan se att man på de sjukhus eller i de landsting som jobbar aktivt med dem som kallas donationsansvariga får mycket tid för att utföra sin uppgift, att prata med kolleger och informera grundligt. Då får man väldigt mycket bättre resultat än i andra landsting. Det är en väldigt viktig och relativt enkel åtgärd som skulle kunna ge goda resultat. När det gäller de viktiga medicinsk-etiska frågor som handlar om dödsögonblicket är det viktigt att föra diskussionen på ett lugnt och sansat sätt. Jag är självklart inte främmande för att vidta sådana åtgärder som är etiskt acceptabla och som bygger på människors fria vilja att donera organ. Men vi har en viktig princip i den svenska hälso- och sjukvården som handlar om att alla ska vårdas för sin egen skull, inte för att vara vanvördigt uttryckt ett slags reservdelslager. Det gäller i stället att hitta en väg framåt i frågan så att vi kan säkra att människors önskemål tillmötesgås och säkra tryggheten i vårdsituationer för alla. Utskottet deltog december 2008januari 2009 i ett försök med s.k. subsidiaritetsprövning av kommissionens förslag till direktiv om kvalitets- och säkerhetsnormer för organ av mänskligt ursprung avsedda för transplantation.3[ KOM(2008) 818 slutlig. Se socialutskottets protokoll från utskottssammanträde (prot. 2008/09:15).] Direktivet antogs i slutet av det spanska ordförandeskapet . pågår enligt uppgift ett implementeringsarbete inom . , , öppnade en s.k. donationslinje för allmänheten. Dit kan allmänheten vända sig för att snabbt och enkelt komma i kontakt med transplantationskoordinatorer på sjukhuset. Donationslinjen ingår i satsning på organdonation och transplantation. Utskottet har fått veta att det inom pågår ett arbete med att inhämta kunskaper om och erfarenheter av dagens regelsystem när det gäller ökad tillgång på organ m.fl. frågor på området för organdonation. Med hänsyn till detta samt till det arbete bedriver anser utskottet inte att bör ta något initiativ. Motionerna So285 (M), So289 (FP) yrkande 13, So320 (C), So334 (S), So350 (M) yrkande 2, So415 (C), So437 (M) yrkandena 16, So469 (S), So519 (KD), So531 (M) och So563 (M) avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om ändrade regler för blodgivning. I motion So350 av (M) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om reglerna för blodgivning. Motionären anför att regelverket har grupptillhörighet i stället för riskbeteende som fokus och att regelverket för blodgivning bör omprövas. I motionerna So378 av (M) och So490 av och (M) finns liknande yrkanden. Enligt 2 § förordningen (2006:497) om blodsäkerhet beslutar om tillstånd till verksamhet som rör insamling, kontroll, framställning, förvaring och distribution av blod och blodkomponenter avsedda att användas vid transfusion. Enligt 3 § beslutar om tillstånd till verksamhet som rör insamling och kontroll av blod och blodkomponenter avsedda att användas vid läkemedelstillverkning. Insamling och kontroll av blod och blodkomponenter, oberoende av användningsområde, regleras genom och rådets direktiv /98/EG av om fastställande av kvalitets- och säkerhetsnormer för insamling, kontroll, framställning, förvaring och distribution av humanblod och blodkomponenter och om ändring av direktiv /83/EG, och tillhörande kommissionsdirektiv /33/EG av om genomförande av och rådets direktiv /98/EG i fråga om vissa tekniska krav på blod och blodkomponenter, 2005/61/EG av om genomförande av och rådets direktiv /98/EG i fråga om krav på spårbarhet och rapportering av allvarliga biverkningar och avvikande händelser och 2005/62/EG av om genomförande av och rådets direktiv /98/EG när det gäller gemenskapens standarder och specifikationer angående kvalitetssystem för blodcentraler. Bakgrund och pågående arbete beslutade om nya föreskrifter om blodverksamhet (SOSFS 2009:28).