bet · GZ01MJU2 · 2011-12-06 00:00:00 — sörja för en hållbar miljö och ett hållbart naturligt fiskbestånd. Det svenska programmet omfattar ca från EFF. Detta ska medfinansieras nationellt med ungefär motsvarande summa. De totala stödberättigade kostnaderna uppgår därmed till ca . Alla sektorer inom fiskenäringen kan söka stöd. Inom programmet finns fem prioriterade områden. Ett av de prioriterade områdena är Anpassning av fiskeflottan, vilket syftar till att anpassa fiskeflotta till fiskbestånden och höja fiskeföretagens lönsamhet. Insatserna innefattar bl.a. stöd till definitivt eller tillfälligt upphörande av fiskeverksamhet.31[ Webbplatserna och , .] Styrningen av det operativa programmet ser ut på följande sätt: Landsbygdsdepartementet är bl.a. ordförande i övervakningskommittén och ansvarig för framtagande av program. (tidigare ) är förvaltande myndighet och beslutar om stöd inom vissa åtgärder. Länsstyrelserna beslutar om stöd inom vissa åtgärder. Övervakningskommittén32[ Rådets förordning (EG) nr 1198/2006 av om Europeiska fiskerifonden. Medlemsstaten ska inrätta en övervakningskommitté för programmet enligt överenskommelse med förvaltningsmyndigheten och efter samråd med partnerna. ska kontrollera att programmet genomförs effektivt och är av tillfredsställande kvalitet. Den ska bl.a. granska och godkänna urvalskriterierna för de insatser som finansieras.] ansvarar för uppföljning och övervakning. Den består av 14 ledamöter från myndigheter och olika organisationer. Uppföljningssystemet för strukturstödet till fisket Det operativa programmet ska förhandsbedömas, utvärderas efter halva tiden och utvärderas i efterhand. Syftet med utvärderingarna ska vara att förbättra kvaliteten och måluppfyllelsen i stödet från EFF och i genomförandet av det operativa programmet. Utvärderingarna ska också bedöma den verkan stödet har. Måluppfyllelsen i stödet ska mätas på grundval av ett antal fastlagda kriterier. Medlemsstaterna ska avsätta de resurser som behövs för att genomföra utvärderingarna, ta fram och samla in nödvändiga uppgifter och använda de olika uppgifter som erhålls från övervakningssystemet. Medlemsstaterna ska göra en förhandsbedömning av det operativa programmet och lägga fram den senast i samband med att det operativa programmet läggs fram. Halvtidsutvärderingen ska göras för att kunna bedöma effektiviteten i programmet, för att justera det och förbättra stödets kvalitet och dess genomförande. färdigställdes en halvtidsutvärdering av det svenska programmet. Den svenska halvtidsutvärderingen genomfördes av ett konsultföretag som upphandlades av dåvarande . tog som förvaltande myndighet emot resultaten . När blev förvaltande myndighet tog denna myndighet över arbetet och förmedlade utvärderingens resultat vidare till Landsbygdsdepartementet och det operativa programmets övervakningskommitté. Halvtidsutvärderingens slutmottagare är . En korrigerad version av halvtidsutvärderingen överlämnades till . Ett underlag i form av handlingsplan och förslag till åtgärder med anledning av halvtidsutvärderingen har tagits fram av i samråd med Landsbygdsdepartementet och godkänts av övervakningskommittén. arbetade verket fram en handlingsplan med åtgärder till följd av halvtidsutvärderingen samt förslag till ändringar i program och åtgärdsbilaga. Handlingsplanen och förslagen till ändringar har presenterats för övervakningskommittén. Enligt har övervakningskommittén för EFF hållits informerad om pågående och avslutade skrotningskampanjer, och enligt önskemål från övervakningskommittén har särskilt fokus lagts på skrotningskampanjerna vid halvtidsutvärderingen av det operativa programmet. Dessutom har kommissionen önskat särskild information om skrotningskampanjerna vid årsmöten om EFF.33[ , e-brev , och , , e-brev samt , 2007.] Vid utvärderingen i efterhand ska användningen av resurserna, det operativa programmets måluppfyllelse och ändamålsenlighet och den effekt det har haft i förhållande till målen granskas. Utvärderingen ska användas till att identifiera de faktorer som påverkat genomförandet av det operativa programmet. Efterhandsutvärderingen ska vara slutförd i december 2015.34[ Rådets förordning (EG) nr 1198/2006 om Europeiska fiskerifonden.] 4.3 Definitivt upphörande av fiskefartygs fiskeverksamhet För att uppnå målen för minskning av kapaciteten i fiskeflottan finns inom ramen för fiskeprogrammet möjligheter att erbjuda bidrag för definitivt upphörande av fiskefartygs fiskeverksamhet (skrotningsbidrag). Definitivt upphörande av ett fiskefartygs fiskeverksamhet kan uppnås genom a) skrotning av fiskefartyget, b) omställning till annan verksamhet än fiske, c) omställning i syfte att tillskapa konstgjorda rev. Detta regleras i en EU-förordning.35[ Rådets förordning (EG) nr 1198/2006 om Europeiska fiskerifonden.] Skrotningsbidraget kan enbart sökas i samband med nationella s.k. skrotningskampanjer. En förutsättning för att kunna få ett skrotningsbidrag är att de fiskefartygsägare och fiskare som ansöker om stöd berörs av en s.k. plan för anpassning av fiskeansträngningen.36[ Enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 2371/2002. De planer som artikel 5 syftar på är bl.a. rådsförordningen (EG) nr 1098/2007 om upprättande av en flerårig plan för torskbestånden i och det fiske som utnyttjar de bestånden m.m., samt rådsförordningen (EG) nr 1342/2008 om upprättande av en långsiktig plan för torskbestånden och det fiske som utnyttjar de bestånden m.m.] har antagit två planer för anpassning av fiskeflottan: dels för torskfiske i , dels för bottentrålande fartyg i , och Nordsjön.37[ , e-brev , , 2008 och 2009b.] Av en nationell plan för anpassning av fiskeansträngningen ska det bl.a. framgå, förutom de legala ramarna, vilket fiske som planen avser, den biologiska statusen, aktuell flottkapacitet och fiskeansträngning. Vidare ska i en sådan plan anges den förväntade nivån på fiskeansträngningen som planen ska leda till och hur planen kommer att bidra till större bestånd eller ökad lönsamhet för de fiskeföretag som berörs. Åtgärder inom ramen för en nationell plan för anpassning ska föregås av en miljökonsekvensbedömning och bidra till de mål som angetts i planen. har inför varje skrotningskampanj meddelat föreskrifter om de närmare villkoren för skrotningsbidrag.38[ FIFS 2008:12 och FIFS 2009:9.] Ramarna för dessa villkor följer av en EU-förordning som anger att medlemsstaten får fastställa nivån på det offentliga stödet med hänsyn till den bästa kostnadseffektiviteten utifrån olika objektiva kriterier, t.ex. a) fiskefartygets pris på den nationella marknaden eller fartygets försäkringsvärde, b) fiskefartygets omsättning, c) fiskefartygets ålder och dräktighet (BT) eller maskinstyrka (kW).39[ Artikel 22, rådets förordning (EG) nr 1198/2006 av om Europeiska fiskerifonden.] Av en kommissionsförordning framgår att fiskefartyget i fråga efter definitivt upphörande av fiskeverksamheten ska strykas ur registret över gemenskapens fiskeflotta och att, i förekommande fall, fartygets fiskelicens ska annulleras. I det operativa programmet ska det redogöras för beräkningsmetoderna för det stöd som ges.40[ Artikel 4, kommissionens förordning (EG) nr 498/2007 av om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1198/2006 om Europeiska fiskerifonden.] Av det nuvarande operativa programmet framgår att skrotningsbidrag endast kan komma i fråga för en fartygsägare som har använt sitt fartyg i aktivt fiske under av antalet tillåtna fiskedagar av före ansökan. Vid bedömningen av ansökan ska hänsyn tas till fartygets ålder. Skrotningsbidraget, som är ett engångsbelopp, ska beräknas utifrån hur stort fartyget är och vilken kapacitet det har. Grunderna för att räkna ut beloppet anges i föreskrifter. Skrotningsbidrag utbetalas endast mot bevis att fartyget är upphugget och därmed obrukbart.41[ , 2007, skr. 2009/10:187 och webbplatsen , .] Fiskefrågor handlades tidigare av . delas ansvaret för genomförandet av fiskepolitiken mellan Havs- och vattenmyndigheten och . ansvarar för genomförandet av den del av fiskepolitiken som syftar till att främja fiskenäringen, dvs. frågor om fritidsfiske och vattenbruk samt EU:s strukturstöd till fisket. har även ansvar för marknads-, handels-, konsument- och livsmedelsfrågor, smittskydd och foder samt statistik inom fiskets område. Detta innebär att bl.a. att eventuella skrotningsbidrag handläggs av . Havs- och vattenmyndigheten är en ny myndighet som har tagit över stora delar av tidigare verksamhet. Även verksamhet inom områden som arbetade med har flyttas över till den nya myndigheten. Den forsknings- och utvecklingsverksamhet som tidigare bedrev har flyttats över till , . Havs- och vattenmyndighetens huvudsakliga uppgift är att biträda regeringen såväl nationellt som internationellt i frågor som rör förvaltning av fiskeresurserna och tillsyn av fiskets bedrivande. Detta arbete omfattar bl.a. sammanställning och tillgängliggörande av information om fiskbestånden och fisket, tillsyn samt regelgivning. Havs- och vattenmyndigheten ansvarar för de tillstånd som krävs för att få fiska, bl.a. yrkesfiskeslicens och fartygstillstånd.42[ Webbplatserna , och , .] 4.4 Skrotningskampanjernas mål och syfte Målen är att minska flottkapaciteten och förbättra lönsamheten har genomfört två skrotningskampanjer med stöd genom EFF. Båda var inriktade mot trålare som fångar torsk: 20082009 för torskfisket i 20092010 för bottentrålare med maska i Västerhavet.43[ , 2011.] pågår ingen kampanj. Syftet med skrotningsbidraget har beskrivits på följande sätt i det operativa programmet för 20072013: Åtgärden ska främst bidra till målet att minska fiskeflottans kapacitet. En minskad fiskekapacitet bör också kunna bidra till förbättrade förutsättningar för naturliga fiskbestånd. En minskad fiskekapacitet bör också kunna ge fiskeföretag som är kvar i fiskeflottan bättre möjlighet att nå företagsekonomisk lönsamhet. Regeringen har konstaterat att det råder en överkapacitet såväl i unionens fiskeflotta som i den svenska och att detta visar sig bl.a. i den låga lönsamheten i svenskt yrkesfiske. Statliga insatser i form av bl.a. riktade skrotningsbidrag syftar till att successivt åtgärda situationen. I det operativa programmet konstaterades att fångstkapaciteten för pelagiska bestånd är för hög och att det därför finns ett stort behov att minska kapaciteten av lönsamhetsskäl. I programmet konstaterade regeringen även att alla segment som, oberoende av redskap, fiskar torsk eller ål inte är i balans med tillgängliga resurser på grund av den svaga beståndssituationen. Det småskaliga kustfisket, dvs. de som fiskar med passiva redskap, har dock såväl hög sysselsättning som låg bränsleförbrukning per kilo landad torsk samt mycket liten miljöeffekt på bottnar. Mot den bakgrunden blev fartyg inom det småskaliga kustfisket inte prioriterade för skrotningsbidrag inom programmet.44[ Skr. 2009/10:187 och , 2007.] I det nuvarande fiskeprogrammet har fem övergripande mål fastställts, varav två rör fiskeflottans kapacitet och lönsamhetsproblemen: Kapaciteten i den svenska fiskeflottan ska minska så att fiskeansträngningen anpassas till en långsiktigt hållbar beståndssituation. Lönsamheten i fiskerinäringen ska öka.45[ , 2007.] De mer detaljerade målen fastställdes till följande: Kapaciteten, mätt i bruttotonnage (BT) och motorstyrka (kW), ska minska för demersala trålare , för pelagiska trålare samt för räkfartyg . Lönsamheten, mätt i ökat förädlingsvärde/anställd, ska öka fram till 2015.46[ , 2007.] För det operativa programmet har övergripande mål (programmål) tagits fram, vilka ska bidra till att uppnå de strategiska målen i den nationella strategiska planen för fiskenäringen i 20072013. Enligt ska det vara möjligt att följa upp programmålen genom indikatorer för att visa på programmets måluppfyllelse. För Östersjökampanjen angavs att till 2010 skulle kapaciteten bland torsktrålande fartyg i minska med , vilket motsvarar 1 100 BT. För Västerhavskampanjen angavs att avsikten var att minska kapaciteten i detta fiske , bl.a. genom skrotningsbidrag. Målet var att få en fiskeflotta i balans med tillgänglig fiskresurs. har i uppföljningen framfört att syftet med skrotningskampanjerna var att öka lönsamheten i det demersala segmentet och att bidra till att minska fiskeridödligheten. Ett av de övergripande målen för det svenska operativa programmet för fiskenäringen i 20072013 är att kapaciteten i den svenska fiskeflottan ska minska så att fiskeansträngningen anpassas till en långsiktigt hållbar beståndssituation.47[ , 2010a. , e-brev .] Skrotningskampanjer har genomförts för och upprättade en plan för anpassning av torskfisket i och en första skrotningskampanj genomfördes . Målet för planen var att öka lönsamheten i de svenska demersala segmenten och bidra till att sänka fiskeridödligheten i . Ett antal villkor ställdes på fartygen för att dessa skulle kunna få bidrag. Som exempel kan nämnas att fartyget skulle vara , att fartyget hade bedrivit torskfiske med trål och att det hade bedrivit fiske under minst under vardera av nämnda . antog en plan för anpassning av fiskeflottan av bottentrålande fartyg i , och med maska. Ansökningstiden för bidraget gick ut och 45 ansökningar inkom. Stödets storlek skulle vägas dels mot det torskfiske som bedrivits med fartyget, dels mot minskningen av fiskekapacitet. meddelade att man hade avslutat skrotningskampanjen i . Av de 45 inkomna ansökningarna hade 24 beviljats efter att och fartygsägarna kommit överens om stödbeloppet. I samband med propositionen om en sammanhållen svensk havspolitik tillfördes programmet ytterligare från havsmiljöanslaget som nationell offentlig medfinansiering. Medlen syftade till att främja åtgärder för en förbättrad havsmiljö men innebar även att genomförandet av programmet i sin helhet skulle underlättas.48[ , 2008, 2009a och 2010a samt skr. 2009/10:187 och prop. 2008/09:170.] Handläggning av skrotningsbidragen i flera steg Halvtidsutvärderingen av operativa program visar att ansökningar och beviljande av skrotningsärenden kom igång relativt fort . I uppföljningen har beskrivit att första steget i handläggningen av en ansökan var att kontrollera om villkoren för skrotning var uppfyllda. Valet av vilka fartyg som fick skrotningsbidrag gjordes på följande sätt: I Östersjökampanjen angavs att företräde skulle ges till fartyg som haft hemmahamn i eller , därefter att storleken på bidraget skulle bedömas efter fångad torsk , samt den minskning i kapacitet som skrotningen av fartyget innebär. För Västerhavskampanjen gavs företräde för fartyg som använts i fiske i med en maskstorlek av eller mer och därefter en bedömning av fångad torsk samt den minskning i kapacitet som skrotningen av fartyget innebär. Företräde gavs om man fiskat med maska eftersom det med mindre maska är krav på rist som sorterar ut fisk och eftersom läget för torsken var mest kritiskt i Kattegatt.49[ , e-brev .] Sedan förhandlades hur storleken på bidraget skulle värderas utifrån vad som var uppsatt i respektive föreskrift. De svenska skrotningskampanjerna har varit utformade som ett anbudsförfarande. Den som sökt bidrag har fått begära ett belopp med eventuell förhandling därefter. () menar att ansökningsförfarandet med anbudsgivning var lämpligt ur ett marknadsperspektiv men att det var en klar nackdel att det inte i samtliga fall var ett aktivt tonnage som skrotades. Skrotningsbidraget har enligt betalats ut efter att fartyget har blivit skrotat och intyg om detta inkommit. Fartygen har förstörts helt så att de inte kan användas till andra ändamål. Enligt uppgift har så gott som samtliga fartygsägare skrotat sina fartyg i , (Fornaes A/S). Villkoren för skrotningsbidraget var att skrotningen skulle ske från beslut om beviljande av skrotningsbidrag. Alla fisketillstånd som är knutna till fartygen ska dras in i samband med skrotningen. Möjligheten för fartygsägarna att etablera sig i detta fiske ska därmed vara stängda. Fiskerinäringens och andra aktörers inställning till skrotning När det gäller frågan om vilka reaktioner som skrotningskampanjerna har fått från fiskerinäringen och andra aktörer har framfört att övervakningskommittén, som bl.a. består av representanter för fiskenäringen, enhälligt beslutade om att omföra medel till skrotning (se nedan). SFR har i uppföljningen framfört att man ställde sig bakom syften och mål i den nationella strategiska plan för EFF som föreslog. Skälen var att skrotning var ett sätt att skapa ökad lönsamhet hos kvarvarande fiskefartyg, verksamma efter det att skrotningskampanjerna hade genomförts enligt planen. SFR hade i stort samma bedömning om graden av s.k. överkapacitet, men förbehåll avseende intresset eftersom torskbestånden i var på stark uppgång. SFR menar att det regelverk och övervakningskommittén beslutade om syntes vara rimligt avvägt 20072008 och en god grund för en lyckad kampanj. Även Världsnaturfonden (WWF) har i uppföljningen framfört att man accepterade överföringen av medel och det ökade fokuset på skrotning. WWF menar att syftet och intentionen att minska svensk överkapacitet i fiskeflottan i grunden var positivt. Enligt WWF:s uppfattning har agerat utifrån de drivkrafter som kommissionen och lyfte fram när det gäller att minska kapaciteten. Kostnaderna för skrotning blev högre än beräknat I årets resultatredovisning till konstaterar regeringen att skrotning av fiskefartyg tillhör de områden i fiskeprogrammet där mest medel för åtgärder beviljats. Skrotningskampanjerna har finansierats genom fiskeprogrammet. har avsatt av fiskeprogrammets budget för den del av det operativa programmet där bl.a. skrotningsbidraget ingår.50[ Skr. 2009/10:187.] Finansieringsandelarna har enligt uppgift från varit totalt från EU (EFF) och från statliga medel. har i uppföljningen framfört att skrotningskampanjerna blev dyrare än beräknat, vilket resulterade i betydande medelsomföringar inom det prioriterade området. I uppföljningen har bl.a. följande orsaker angetts till att skrotning blev en betydligt dyrare åtgärd än vad ursprungligen hade räknat med: Den som sökte skrotningsbidrag fick begära ett belopp som sedan blev föremål för eventuell förhandling. De begärda beloppen var förhållandevis höga. eftersträvade att i första hand skrota fartyg som hade stora fångster. Eftersom bidragsbeloppen beräknades utifrån båtarnas storlek och kapacitet blev bidragen förhållandevis höga. De höga kostnaderna ledde till att det överfördes till skrotning från övriga åtgärder inom denna del av det operativa programmet (Anpassning av fiskeflottan): Ursprunglig ram för skrotning (2007): . Omföring (): kr. för skrotning efter omföring: 96 995 809 kr.51[ Ramböll, 2011.] Av halvtidsutvärderingen framgår att en jämförelse mellan sökt och beviljat belopp visar att söktrycket var relativt högt: Sökt belopp 2010: . Nettobeviljade medel 2010: . Av tabellen nedan framgår beviljade och utbetalade medel för skrotning. Tabell 8 Definitivt upphörande av fiskeverksamhet, beviljade och utbetalade medel () Nettobeviljat EU-medel (mnkr) Nettobeviljat EU-medel (% av ram) Nettobeviljat (mnkr) Nettobeviljat övriga offentliga medel (mnkr) Utbetalat EU-medel (mnkr) Utbetalat EU-medel (% av ram) Utbetalat EU-medel (% av beviljat) Källa: Ramböll, 2011. Havs- och vattenmyndigheten har i en kommentar framfört att det har förekommit uppgifter om att gamla fiskefartyg har fått förhållandevis höga skrotningsbidrag eftersom inte hade med någon åldersfaktor i de bidrag som yrkesfiskarna blev erbjudna. menar myndigheten att det skulle ha varit komplicerat att ta hänsyn till fartygsåldern eftersom det finns stora skillnader vad gäller t.ex. hur mycket fartygen har renoverats. Myndigheten menar att det är svårt att jämföra ett fartygs marknadsvärde med en skrotningspremie. Marknadsvärdet på fiskefartyg kan variera avsevärt beroende på bl.a. förväntat infiskningsvärde, vilka fiskerättigheter som det säljs med, förhoppningar om ett kommande system med individuella kvoter m.m. 4.6 Skrotningskampanjernas resultat och effekter Halvtidsmålet om minskad kapacitet 2010 är uppnått Enligt halvtidsutvärderingen är det övergripande halvtidsmålet om minskad kapacitet i fiskeflottan 2010 uppnått, vilket är en följd av att stort fokus har legat på att skrota fartyg. Måluppfyllelsen anses därför vara god, och utvärderarna konstaterar att flottan har minskat väl över målet. Tabell 9 Mål och utfall vad gäller fiskeflottans kapacitet Bruttoton (BT) Motorstyrka (kW) varav för demersala trålare: Källa: Ramböll, 2011. Slutmålet om minskad kapacitet 2015 kommer sannolikt inte att nås När det gäller målen har de enligt halvtidsutvärderingen överträffats för pelagiska fartyg och notfartyg, vilket dock uppges bero på införandet av individuellt överförbara kvoter och inte på det operativa programmet. Vad gäller demersala trålare, som är den del av flottan som har fått skrotningsbidrag inom det operativa programmet, är det en bra bit kvar innan målen 2015 är uppnådda. Även har framfört att det inte är möjligt att nå det totala målet om att minska flottan . Enligt halvtidsutvärderarna krävs ytterligare minskning i bruttoton och kilowatt. Med tanke på att det har krävts stora omflyttningar av medel inom programmet för att nå halvtidsmålen inom detta område så ser utvärderarna det som en stor utmaning för programmet att inom de ekonomiska ramarna nå målsättningarna för hela programperioden genom fortsatt arbete med ekonomiskt stöd för skrotning. Enligt utvärderarna behöver andra medel med största sannolikhet användas framöver. har konstaterat att har beviljat av tillgängliga medel och att slutmålet sannolikt inte kommer att nås.52[ Ramböll, 2011. , e-brev .] Totalt skrotades 29 fartyg till en kostnad av Totalt skrotades i de båda kampanjerna 29 fartyg, varav 6 under Östersjökampanjen och 23 under Västerhavskampanjen. De fartyg som skrotats finns inom segmentet demersala trålare. Totalt skrotades ett bruttotonnage på 2 466 BT och en motorstyrka på 9 590 kW med stöd, vilket enligt årsredovisning motsvarar av kapaciteten för segmentet demersala trålare sett till bruttotonnage och sett till kilowatt. Samtliga tillstånd som var kopplade till fartygen återgick till . För de fartyg som skrotades under Östersjökampanjen gällde det 6 tillstånd att fiska torsk i . De 6 torsktrålare som skrotades under Östersjökampanjen var samtliga förhållandevis stora fartyg, medan det var större spridning på de 23 som beviljades stöd under Västerhavskampanjen (från till knappt ). Av de totalt 29 fartygen var 16 från (framför allt från och kommun), 11 från , 1 från och 1 från län. Stöd om sammanlagt ca , varav ca utgörs av medel från EFF och ca av nationella medel, har utbetalats för båda kampanjerna. Kostnaden var för Östersjökampanjen där besluten och utbetalningarna gjordes 2009. För Västerhavskampanjen var kostnaden som beviljades och utbetalades . Tabell 10 Skrotningskampanjernas resultat 20082010 Utbetalda medel (mnkr) Bruttotonnage (BT) Motorstyrka (kW) Källa: , 2011, och , e-brev . Skrotningskampanjen i innebar att av tonnaget skrotades. Kostnaden uppgick till ca per fartyg, ca per BT eller per kW. Skrotningskampanjen i innebar att 24 skrotningsbidrag beviljades, men en fartygsägare valde att fortsätta fiska och avstod skrotningsstödet. Nio fartyg hade hemmahamn i och resten hade hemmahamn i . När det gäller Västerhavskampanjen är det, förutom efforttillstånd för de 23 fartygen, 4 räkfisketillstånd, 2 tillstånd för torsk i , 19 tillstånd för fiske efter havskräfta med bottentrål försedd med artsorterande rist, 1 tillstånd att fiska burkräfta, samt 1 fartyg med pelagisk kvot som berörts.53[ , 2011, och , e-brev .] Skrotningsbidraget har lett till minskad fartygskapacitet som skrotningskampanjen pågick, 20082010, skrotades 29 fartyg medan fiskeflottan minskade med 108 fartyg (se tabell 5). Maskinstyrkan minskade med 9 590 kW genom skrotning jämfört med 54 303 kW för flottan i sin helhet. Bruttodräktigheten minskade med 2 466 BT genom skrotning jämfört med att hela fiskeflottan minskade med 12 953 BT .