bet · GY01FöU2 · 2011-03-22 00:00:00 — 2010/11:FöU2 Samhällets krisberedskap I detta betänkande behandlas 25 motioner med sammanlagt 28 yrkanden från allmänna motionstiden . Motionerna behandlar ett flertal frågor, däribland räddningstjänst, brandskydd, naturkatastrofer och informationssäkerhet. Utskottet tillstyrker delvis fem motioner som behandlar frågor om helikoptertransporter, brandskydd och deltidsbrandmän. I dessa frågor föreslår utskottet att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförs i respektive fråga. Utskottet avstyrker övriga motionsyrkanden bl.a. med hänsyn till pågående eller redovisade utredningar. Utskottet har i två frågor, dels gällande helikoptertransporter, dels deltidsbrandmän, berett socialutskottet respektive arbetsmarknadsutskottet tillfälle att yttra sig. Ett yttrande från socialutskottet finns som bilaga i betänkandet. Två reservationer har lämnats i ärendet (MP, SD, V). Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2010/11:Fö215 av m.fl. (MP) och 2010/11:Fö236 av (M). Reservation 1 (MP, SD, V) 2010/11:Fö240 av och (båda S) och 2010/11:Fö241 av (M) yrkandena 1 och 2. tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om utnyttjande av statens helikopterresurser. Därmed bifaller delvis motionerna 2010/11:Fö231 av och (båda S) och 2010/11:Fö235 av (M). Insatser för att rädda liv 2010/11:Fö202 av och (båda C) och 2010/11:Fö223 av och (båda M). 2010/11:Fö219 av i (S). tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om brandskydd i flerbostadshus. Därmed bifaller delvis motion 2010/11:Fö205 av (MP) yrkandena 1 och 2. Brandskydd för personer med funktionsnedsättning 2010/11:Fö238 av (KD) och 2010/11:Kr280 av (FP) yrkande 2. 2010/11:Fö244 av (M). tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om deltidsbrandmän. Därmed bifaller delvis motionerna 2010/11:Fö204 av (S) och 2010/11:Fö207 av och (båda S). 2010/11:Fö234 av (M) yrkandena 1 och 2. Skador förorsakade av klimatförändringarna 2010/11:Fö203 av och (båda S), 2010/11:Fö211 av (FP), 2010/11:Fö213 av (M) och 2010/11:Fö233 av och (båda KD). Reservation 2 (SD) 2010/11:Fö224 av (M), 2010/11:Fö225 av (M) och 2010/11:Fö228 av (S). 2010/11:Fö230 av (S) och 2010/11:MJ421 av Skånberg (KD) yrkande 2. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (S), (M), (S), (FP), (S), (C), (S), (M), (MP), (KD), (SD), (V), (M), (S) och Abdirizak Waberi (M). Ärendet och dess beredning Utskottet behandlar i detta betänkande ett antal motionsyrkanden från allmänna motionstiden . Motionerna behandlar ett flertal frågor, däribland samhällets krisberedskap, räddningstjänst, brandskydd, naturkatastrofer och informationssäkerhet. Utskottet beslutade vid sammanträdet att bereda socialutskottet och arbetsmarknadsutskottet tillfälle att yttra sig över motionerna 2010/11:Fö231 och 2010/11:Fö235 respektive 2010/11:Fö204 och 2010/11:Fö207. har lämnat ett yttrande i frågan om helikoptertransporter. Utskottet bifaller delvis fem motioner som behandlar frågor om helikoptertransporter, brandskydd och deltidsbrandmän. I dessa frågor föreslår utskottet att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförs i respektive fråga. Utskottet avstyrker övriga motionsyrkanden bl.a. med hänsyn till pågående eller redovisade utredningsuppdrag. I ärendet finns två reservationer (MP, SD, V). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om livsmedelsförsörjning och resurser för katastrofhantering. Jämför reservation 1 (MP, SD, V). I motion 2010/11:Fö215 av m.fl. (MP) påtalas behovet av en utredning om långsiktig beredskap för livsmedelsförsörjning vid t.ex. mycket höga oljepriser. Att förlita sig på att ska täcka sitt behov av livsmedel genom import är enligt motionärerna riskabelt. I motionen påtalas att det behövs en utredning om livsmedelssäkerhet och livsmedelsförsörjningen i ett långsiktigt perspektiv. Utredningen bör överväga ifall behöver ett långsiktigt mål för livsmedelsförsörjningen, för att ha beredskap för att klara livsmedelsförsörjningen i ett läge med låg eller ingen användning av fossil energi i jordbruket, beroende på höga oljepriser eller klimatpolitikens utveckling. Utredningen bör även överväga vilka åtgärder som i så fall kan behövas . I motion 2010/11:Fö236 av (M) anförs att har ett antal nationella resurser för olika typer av internationella räddnings- och katastrofinsatser. Resurserna kan delas in i materiella resurser, personella resurser och kompletta team. Gemensamt för de materiella och personella resurserna är, enligt motionären, att de kan användas var för sig inom landets gränser, där det i olika situationer kan anses vara nödvändigt. Den tredje resursen, de kompletta teamen för olika typer av insatser, får däremot inte användas i . Det är enligt motionären alldeles utmärkt att har flera funktionsdugliga och betydelsefulla resurser för olika typer av katastrof- och biståndsinsatser internationellt. Men resurserna borde tillgängliggöras även för behov inom gränser. I motionen föreslås det därför att regeringen initierar en översyn av hur kompletta team kan utnyttjas i samband med katastrofer och katastrofliknande situationer inom gränser. Utskottet konstaterar att när det gäller frågan om livsmedelsförsörjning så har Utredningen om översyn av ransoneringslagen och prisregleringslagen genomfört en översyn av ransoneringslagen (1978:268) och prisregleringslagen (1989:978). Översynen presenteras i betänkandet En ny ransonerings- och prisregleringslag (SOU 2009:69), där utredningen beskriver de nuvarande förutsättningarna för livsmedelsförsörjningen och föreslår ett antal författningsförändringar. Det kan konstateras att för livsmedelsområdet gäller, enligt förordningen (2006:942) om krisberedskap och höjd beredskap, det normala sektorsansvaret och ansvarsprincipen. De statliga beredskapslagren av livsmedel, livsmedelsråvaror och insatsvaror till jordbruket avvecklades i och med inträdet i EU. Det kan därför vid en svår bristsituation där vare sig importen eller den inhemska produktionen räcker till för att täcka landets behov bli avgörande att en ransonering snabbt kan komma till stånd av de varor som finns hos producenter och återförsäljare. Eftersom produktions- och distributionskedjan på livsmedelsområdet är spridd på en mängd nivåer, såväl inom landet som utomlands, anser utredaren att det är av vikt att det finns en systematisk överblick över denna. Även på regional och lokal nivå måste det finnas en överblick över hur invånarna försörjs med livsmedel. Betänkandet har remissbehandlats och en lagrådsremiss är planerad . Enligt vad utskottet erfarit planerar regeringen att lämna en proposition till . Utskottet konstaterar vidare att har, på uppdrag av regeringen (Jo2010/889), formulerat förslag till att inrätta och utforma samverkansgrupper eller råd för samordning av krisberedskapsplaneringen för livsmedels- och dricksvattenförsörjning. Utskottet konstaterar att det pågår arbete med att förstärka beredskapen för en eventuell bristsituation inom livsmedelsförsörjningen. Resultatet bör inväntas, och utskottet avstyrker på den grunden motionen. När det gäller motionsyrkandet om möjligheten att utnyttja kompletta team inte bara utomlands utan även i samband med katastrofer och katastrofliknande situationer inom gränser så kan det konstateras att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) förfogar över ett antal förmågor och resurser som är särskilt framtagna för att kunna användas vid olika typer av nationella och internationella kris- och katastrofinsatser. Resurserna består i huvudsak av särskilt utbildad personal med olika typer av expertkompetens och av materiel som är utvecklad och införskaffad för att bl.a. kunna ingå i olika typer av insatsmoduler. Personalen ingår i en särskild personalpool och anställs av MSB inför varje enskilt insatstillfälle. kan vissa resurser för internationella insatser även användas som nationell förstärkning. Ett exempel på detta är Fast Response Team (SWIFT) som utvecklades i syfte att utgöra en multikompetent räddningsstyrka som kan aktiveras med mycket kort varsel. Förmågan består av komponenter för sök- och räddningsinsatser, sjukvård, logistik och samband samt ledning och ledningsstöd. SWIFT kan även användas som förstärkningsresurs inom . Antalet allvarliga katastrofliknande olyckor har ökat . Utskottet ställer sig bakom regeringens ståndpunkt att det är av stor vikt att relevanta delar av de nationella och internationella förmågorna för civila insatser vid kriser och katastrofer integreras. Utskottet välkomnar således att det i regleringsbrevet för MSB uppställs som mål för verksamheten att myndigheten, i relevanta delar, ska öka integrationen av beredskapen för nationella och internationella insatser. Utskottet konstaterar att bildandet av MSB har skapat större möjligheter att utnyttja samtliga resurser som finns på ett effektivare sätt, oavsett om det är nationellt eller internationellt, och finner således att motionärens yrkande till stora delar är tillgodosett. Motionen synes i allt väsentligt tillgodosedd och avstyrks därför. Utskottets förslag i korthet avslår två motionsyrkanden som behandlar genomförande av räddningstjänstinsatser. I motion 2010/11:Fö240 av och (S) som behandlar räddning av nödställda anförs att när det konstaterats att en luftfarkost eller någon som härrör från ett sådant ramlat ned i havet, dvs. i ett sjöräddningsområde, och en räddningsinsats inleds, så bör detta räknas som sjöräddning och ledas av en rutinerad sjöräddningsledare med alla gemensamma resurser. betecknas enligt motionärerna en sådan operation som statlig flygräddning ledd av en flygräddningsledare. I motion 2010/11:Fö241 av (M) yrkande 1 anförs att en översyn bör göras av möjligheterna att låta en räddningstjänstinsats i ledas av ett finskt befäl. Enligt motionären finns det fortfarande en lång rad av omotiverade gränshinder kvar i både och . Ett exempel är hinder mot möjligheten att vid behov använda sig av respektive lands räddningstjänst på andra sidan gränsen. måste en räddningsinsats i ledas av ett svenskt befäl. För flera kommuner i gränsområdet är det mer rationellt och tryggare för medborgarna att skapa avtal där den räddningstjänst som befinner sig närmast en ort också har det huvudsakliga ansvaret för en insats, oavsett på vilken sida av gränsen som orten ligger. I samma motions yrkande 2 anförs att bör överväga att inleda samtal med den om att tillåta svenska befäl att leda en räddningstjänstinsats i . Utskottet konstaterar att frågan om flyg- respektive sjöräddning behandlades i budgetpropositionen /09, utgiftsområde 22 Kommunikationer. Utskottet konstaterar att flygräddningen och båda styrs av den s.k. som tagits fram gemensamt av och . I samarbete har de båda organen därutöver tagit fram en gemensam manual för flyg- och sjöräddning. Detta innebär att de båda verksamheterna styrs av en gemensam metodik som dessutom är densamma för de båda verksamheterna världen över. Regeringen föreslog i budgetpropositionen /09 att Sjöräddningscentralen (MRCC) och Flygräddningscentralen (ARCC) skulle bilda en integrerad enhet som skulle inordnas i . har således redan ansvaret för såväl sjöräddningstjänst som flygräddningstjänst. Motion 2010/11:Fö240 synes därmed redan vara tillgodosedd och behöver därför inte bifallas. Utskottet noterar även att regeringen i budgetpropositionen anför att samordning och samverkan mellan och statlig räddningstjänst samt mellan den statliga räddningstjänstens olika grenar fortsatt bör utvecklas. Ett syfte med lagen (2003:778) om skydd mot olyckor är att räddningsinsatserna ska vara effektiva. Det ska bl.a. möjliggöras genom att man underlättar samordningen mellan olika räddningsorgan och ger räddningsorganen möjligheter att vid en räddningsinsats disponera andra resurser än de egna. I detta arbete bör också andra inom räddningstjänsten samverkande organ, t.ex. Försvarsmakten, involveras. MSB har därför fått i uppdrag av regeringen att föreslå hur samordning och samverkan mellan samhällets olika grenar av räddningstjänst fortsatt kan utvecklas. Uppdraget skulle ha redovisats , men utskottet har fått uppgift om att denna tidpunkt förskjutits. Frågan om ledning av räddningstjänst i ett grannland har behandlats tidigare av utskottet, senast i betänkande 2009/10:FöU9, i vilket det i sin tur konstaterades att utskottet behandlade ett likalydande motionsyrkande i betänkande 2007/08:FöU12. Utskottet ansåg då, i likhet med regeringen, att det nordiska samarbetet inom krisberedskapsområdet bör bli föremål för gemensamma politiska överväganden och samtal. Regeringen uttalade i proposition 2007/08:92 att den avsåg att verka för en stärkt politisk dialog med de nordiska länderna i syfte att skapa en politisk grund för det fortsatta nordiska samarbetet på området. Utskottet ansåg att det nordiska samarbetet måste uppmuntras men fann inte skäl att tillstyrka de då aktuella motionsyrkandena. I betänkande 2009/10:FöU9 konstaterade utskottet att det förekommer ett omfattande regionalt och framför allt lokalt samarbete mellan gränskommuner inom ramen för det nordiska räddningstjänstavtalet Nordred. Syftet med Nordred är att främja samverkan inom räddningstjänsten mellan medlemsländerna, inte bara vad gäller samarbete för att utveckla räddningstjänsten utan också vad gäller en operativ samverkan i akuta räddningssituationer. Genom det nordiska räddningstjänstavtalet finns det möjligheter för en kommun att begära hjälp från grannlandet, vilket också görs regelbundet i vissa områden (bl.a. i just gränstrakterna mellan och ). En finsk räddningsstyrka under egen arbetsledning måste då ytterst ledas av en svensk räddningsledare. Detta kan dock göras på distans, t.ex. genom att räddningsledaren kommunicerar med räddningsstyrkan via radio. Samma metodik används för övrigt inom . Avtalet består även av bestämmelser om staternas förpliktelser, t.ex. att informera om lagstiftningen om och organisationen av räddningstjänsten i de olika länderna och att medverka till utvecklingen av samarbetet på området. Regeringen redogör i skrivelse 2009/10:124 för att de nordiska ministrarna med ansvar för området samhällsskydd och beredskap vid ett nordiskt ministermöte har enats om att utveckla det nordiska räddningstjänstsamarbetet (i den s.k. Hagadeklarationen). Vad gäller frågan om befäl bör det beaktas att man inte bör blanda ihop arbetsledarbegreppet med räddningsledarbegreppet. En räddningsledare har en särskild status i lagstiftningen då det knyts vissa starka maktbefogenheter till rollen. Räddningsledaren kan t.ex. besluta om ingrepp i annans rätt och ta ut personer med tjänsteplikt till räddningsinsatsen. Räddningsledaren beslutar också när insatsen är avslutad, dvs. när samhällets skyldighet att utföra en räddningsinsats anses som avklarad. Av bl.a. dessa skäl ställs det vissa särskilda behörighetskrav på den som ska vara räddningsledare. Det finns inget som säger att en räddningsledare fysiskt måste vara på skadeplatsen innan en räddningsinsats kan påbörjas. Lagstiftningen är dock sådan att bara den som är anställd i en svensk kommun kan vara räddningsledare i . Detta hindrar dock inte att en räddningsinsats kan påbörjas med den först anlända styrkan även om det är en utländsk styrka denna ska då ha en arbetsledare eller ett befäl som utifrån arbetsmiljölagstiftningen ansvarar för bl.a. den egna personalens säkerhet. I likhet med motionären anser utskottet att ett ökat nordiskt samarbete är värdefullt och finner att delar av motionen är tillgodosedd. Motionsyrkandena i motion 2010/11:Fö241 avstyrks. Utskottets förslag i korthet bifaller delvis två motionsyrkanden och tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs om användning av helikopterresurser vid sjuktransporter och nödsituationer. I motion 2010/11:Fö231 av och (båda S) anförs att när en olycka inträffar som kan klassas som räddningstjänst gäller lagen om skydd mot olyckor (LSO). Då får räddningsledaren rätt att beställa en räddningshelikopter för att transportera en patient till närmaste sjukhus. Men när en person som har insjuknat ska hämtas från exempelvis en skärgårdsö eller i en avlägsen terräng långt ifrån bebyggda trakter gäller inte LSO och då får sjukvården inte rekvirera en räddningshelikopter från den av staten uppbyggda räddningsverksamheten. Om SOS Alarm, vid behov, fick ta helikoptrar i anspråk vid sjukdomsfall på samma sätt som vid räddningstjänst skulle enligt motionären den helikopterberedskap som hyrts in av staten kunna tas i anspråk utan extra kostnader för sjukvårdshuvudmannen. För att detta ska bli möjligt måste hälso- och sjukvårdslagen (HSL) och lagen om skydd mot olyckor (LSO) förändras och anpassas. I motion 2010/11:Fö235 av (M) anförs att helikopterresurs är en viktig komponent vid räddningsinsatser i olika sammanhang. Helikopterresursen används för sjöräddningsinsatser men även för vissa räddningsinsatser i kommuner. Den finansieras till viss del gemensamt, och därför är det enligt motionären av stor vikt att den används så effektivt som möjligt. Detta är betydelsefullt för människor som av olika anledningar hamnar i nödsituationer men också ur perspektivet att skattebetalarnas pengar ska användas på bästa och effektivast möjliga sätt. Det finns möjligheter för kommuner att teckna avtal med om användande av helikopterresursen. Det har dock funnits exempel på svårigheter för kommuner att teckna nya avtal med om användning av helikopterresursen. Enligt motionären bör man sträva efter en lösning så att helikopterresursen kan användas på ett så effektivt sätt som möjligt. har vid sitt sammanträde beslutat yttra sig över motionerna 2010/11:Fö231 och 2010/11:Fö235. I yttrandet anför socialutskottet att enligt 3 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) ska varje landsting erbjuda en god hälso- och sjukvård åt dem som är bosatta inom . Enligt 6 § samma lag svarar för att det inom detta finns en ändamålsenlig organisation för att till och från sjukhus eller läkare transportera personer vilkas tillstånd kräver att transporten utförs med transportmedel som är särskilt inrättade för ändamålet. konstaterar att det inte finns något närmare angivet krav på om transporterna ska ske på väg eller i luften utan det väsentliga är att landstingen även i detta led av vårdkedjan uppfyller lagens krav på en god vård. För att kunna ge en vård av hög kvalitet som resurserna utnyttjas effektivt förutsätts i många fall ett samarbete landstingen emellan och att man använder varandras resurser. Detta sker inom en rad frågor på hälso- och sjukvårdens område utan att staten styr samordningen eller finansierar vården. Socialminister har i ett interpellationssvar om en nationellt samordnad luftburen ambulanssjukvård närmare utvecklat sin syn i sammanhanget. Han kommenterade bl.a. olika förslag i betänkandet Helikoptern i samhällets tjänst (SOU 2008:129). Vidare nämnde socialministern att Kommuner och Landsting startat ett projekt där man tar hänsyn till utredningsförslagen, eller åtminstone bygger delvis på förslagen i utredningen för att ta fram ett underlag för beslut om samverkan när det gäller luftburen ambulansverksamhet mellan olika aktörer. Projektet ska slutredovisas till landstingsdirektörerna . anser att det är angeläget att även denna del av hälso- och sjukvården fungerar väl och att resurserna utnyttjas effektivt. Ett enigt socialutskott tar i sitt yttrande inte ställning till om motionerna bör tillstyrkas eller avstyrkas. har upphandlat helikopterresurser som används för de uppgifter som har enligt lagen om skydd mot olyckor, dvs. Utskottet har från MSB fått information om att när det gäller frågan om att samutnyttja samhällets samlade helikopterresurser, vilket eftersträvas i motionerna, så finns redan nu möjligheten att ta helikopterresurser i anspråk för sjuktransporter. Redan med den rådande lagstiftningen kan sjukvårdshuvudmännen och komma överens om att helikoptrar ska användas till sjuktransporter, förutsatt att finansieringen kan lösas. Regeringen bör bedöma om lagstiftningen i finansieringsdelen bromsar den faktiska användningen av de statliga helikoptrarna för sjuktransporter. Utskottet anser inte minst sett ur ett medborgarperspektiv att statens helikopterresurser även bör kunna utnyttjas för angelägna sjuktransporter. Ett onödigt lidande ska inte drabba allvarligt sjuka på grund av att helikopterresurserna finns hos olika huvudmän. Enligt uppgift till utskottet står frågan om ett sådant utnyttjande av helikopterresurser även högt på dagordningen hos Kommuner och Landsting (SKL). När det gäller räddningstjänst instämmer utskottet i regeringens bedömning i budgetpropositionen att samordning och samverkan mellan och statlig räddningstjänst samt mellan den statliga räddningstjänstens olika grenar även fortsättningsvis bör utvecklas. Ett syfte med lagen (2003:778) om skydd mot olyckor är att räddningsinsatserna ska vara effektiva. Det ska bl.a. möjliggöras genom att man underlättar samordningen mellan olika räddningsorgan och ger räddningsorganen möjligheter att vid en räddningsinsats disponera andra resurser än de egna. I detta arbete bör också andra organ som samverkar inom räddningstjänsten, t.ex. Försvarsmakten, involveras. Utskottet välkomnar att MSB har fått i uppdrag av regeringen att i samverkan med myndigheter med ansvar för räddningstjänst och andra organ som samverkar inom räddningstjänsten föreslå hur samordning och samverkan mellan samhällets olika grenar av räddningstjänst fortsatt kan utvecklas. Såvitt utskottet kan bedöma avser MSB:s uppdrag i första hand räddningstjänst och inte sjuktransporter. Utskottet anser därför att regeringen bör ta initiativ till överläggningar mellan företrädare för staten respektive sjukvårdshuvudmännen om hur statens helikopterresurser, inte bara , ska kunna användas för angelägna sjuktransporter. I det sammanhanget bör man överväga olika modeller för hur finansieringen ska ordnas. Resultatet av överläggningarna ska redovisas för . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Utskottet tillstyrker delvis motionerna 2010/11:Fö231 (S) och 2010/11:Fö235 (M). Insatser för att rädda liv Utskottets förslag i korthet avslår två motionsyrkanden om s.k. hjärtstartare och möjlighet att införa en SOS-sms-tjänst. I motion 2010/11:Fö202 av och (C) anförs att det bör bli obligatoriskt att ha hjärtstartare i lokaler där många människor befinner sig. drabbas ca 10 000 personer av hjärtstopp på platser utanför sjukhus, och av dessa avlider. som går minskar chansen att överleva med , och i de allra flesta fall tar det innan ambulans når fram. Med en hjärtstartare i närheten ökar möjligheten att överleva med . Det är enligt motionärerna dags att göra hjärtstartare obligatoriskt i lokaler där många människor befinner sig. Det kan gälla exempelvis stora köpcentrum, idrottsarenor, simhallar, flygplatser, järnvägsstationer och stora passagerarfartyg. Kostnaden för en hjärtstartare är väldigt liten i förhållande till alla andra säkerhetskrav som ställs på den typen av lokaler. I motion 2010/11:Fö223 av och (M) anförs att man bör se över om det går att införa en SOS-sms-tjänst för alla. pågår ett försöksprojekt med en sms-tjänst för att larma 112 som riktar sig till döva samt tal- och hörselskadade. Denna tjänst bör utökas så att alla människor kan ta del av den då det är en fråga om trygghet och säkerhet. I en situation där en person inte kan prata utan att riskera livet, som under ett inbrott, ett bankrån eller en kidnappning, kan ett larm-sms vara skillnaden mellan liv och död. Frågan om s.k. hjärtstartare har tidigare behandlats av utskottet, senast i betänkande 2009/10:FöU9. Utskottet konstaterar att det har gjorts en kartläggning av var det finns tillgång till hjärtstartare, för att t.ex. larmcentralen ska kunna hänvisa dem som ringer till närmaste hjärtstartare i väntan på ambulans. driver att hjälpa och har bidragit till att ett stort antal hjärtstartare placerats ut i .