bet · GY01NU23 · 2011-06-09 00:00:00 — 2010/11:NU23 Horisontella konkurrensbegränsningar m.m. Utskottet tillstyrker regeringens förslag (prop. 2010/11:59) till ändringar i lagen (2008:582) om gruppundantag för konkurrensbegränsande specialiseringsavtal och i lagen (2008:583) om gruppundantag för konkurrensbegränsande avtal om forskning och utveckling. Ändringarna, som ska träda i kraft , innebär en anpassning till nya förordningar som fattade beslut om . Utskottet anser att det är av stort värde att den svenska konkurrenslagstiftningen i materiellt hänseende liknar konkurrensregler så mycket som möjligt. I betänkandet behandlas också några motioner från allmänna motionstiden om olika konkurrenspolitiska frågor. När det gäller om- och avregleringar föreslår utskottet att genom ett tillkännagivande och med bifall till två motioner uppmanar regeringen att göra en utvärdering av genomförda om- och avregleringar. I detta sammanhang bör särskilt elmarknaden och persontrafiken på järnväg utvärderas. I en reservation (M, FP, C, KD) anförs att det inte behövs något uttalande av i frågan med hänvisning till pågående utvärderingar. Övriga motioner avstyrks av utskottet. Utskottets förslag till riksdagsbeslut antar regeringens förslag till a) lag om ändring i lagen (2008:582) om gruppundantag för konkurrensbegränsande specialiseringsavtal, b) lag om ändring i lagen (2008:583) om gruppundantag för konkurrensbegränsande avtal om forskning och utveckling, c) lag om ändring i konkurrenslagen (2008:579). Därmed bifaller proposition 2010/11:59 punkterna 13. avslår motion 2010/11:N283. avslår motion 2010/11:Fi232. Konkurrens på lika villkor mellan offentlig och privat sektor avslår motionerna 2010/11:N203 och 2010/11:N305. tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om utvärdering av genomförda om- och avregleringar. Därmed bifaller motionerna 2010/11:N269 och 2010/11:N334. Reservation (M, FP, C, KD) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (KD), (MP), (M), (S), (M), (S), (M), (M), (S), (FP), (S), (S), (SD), (V), Boriana (M), (S) och (C). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlas proposition 2010/11:59 om horisontella konkurrensbegränsningar sex motioner från allmänna motionstiden om olika konkurrenspolitiska frågor. Inga motioner har väckts med anledning av propositionen. En skrivelse från har lämnats in till utskottet via . Konkurrenslagen (2008:579) trädde i kraft och utgör i stora delar en modernisering av den tidigare konkurrenslagen (1993:20). Lagens ändamål är att undanröja och motverka hinder för en effektiv konkurrens i fråga om produktion av och handel med varor, tjänster och andra nyttigheter. Konkurrenslagen bygger på den konkurrensrättsliga förbudsprincipen, som innebär att vissa konkurrensbegränsningar i sig är skadliga och därför ska vara förbjudna. Lagens materiella bestämmelser är utformade med som förebild, och avsikten är att konkurrenslagen i materiellt hänseende ska likna konkurrensregler så mycket som möjligt. De materiella bestämmelserna i konkurrenslagen är inriktade på att motverka tre slag av åtgärder som kan skada konkurrensens effektivitet, nämligen gemensamma förfaranden som omfattar flera aktörer på marknaden (2 kap. 1 §, förbud mot konkurrensbegränsande samarbete), ensidiga förfaranden (2 kap. 7 §, förbud mot missbruk av en dominerande ställning) och strukturella åtgärder (4 kap. 1 §, förbud mot företagskoncentrationer). Konkurrenslagen innehåller också en regel som gör det möjligt att pröva konkurrenskonflikter som uppstår när staten, en kommun eller ett landsting säljer varor och tjänster på marknaden i konkurrens med privata aktörer (3 kap. 27 §, förbud mot konkurrensbegränsande offentlig säljverksamhet). Den sistnämnda regeln kompletterar förbuden mot konkurrensbegränsande samarbete respektive missbruk av dominerande ställning. Det är i första hand som har att vaka över att konkurrenslagen följs. Enligt konkurrenslagen (2 kap. 1 §) är avtal mellan företag förbjudna om de har till syfte att hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen på marknaden på ett märkbart sätt eller om de ger ett sådant resultat. Förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete har sin motsvarighet i artikel 101.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). I konkurrenslagen (2 kap. 2 §) finns en generell, alltid tillämplig, undantagsregel från detta förbud. Enligt denna gäller inte förbudet för ett avtal som bidrar till att förbättra produktionen eller distributionen eller till att främja tekniskt eller ekonomiskt framåtskridande tillförsäkrar konsumenterna en skälig andel av den vinst som därigenom uppnås bara ålägger de berörda företagen begränsningar som är nödvändiga för att uppnå det förstnämnda målet inte ger de berörda företagen möjlighet att sätta konkurrensen ur spel för en väsentlig del av nyttigheterna i fråga. Denna bestämmelse motsvarar artikel 101.3 i EUF-fördraget. Samtliga de villkor som anges i bestämmelsen måste vara uppfyllda för att undantaget ska gälla. Företagen har själva att bedöma om deras avtal eller förfaranden som de deltar i är förenliga med konkurrensreglerna. En del av de avtal som faller under bestämmelsen om undantag i konkurrenslagen (2 kap. 2 §) omfattas av olika gruppundantag. Innebörden av ett sådant undantag är att vissa typer av avtal generellt undantas från förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete i konkurrenslagen (2 kap. 1 §). Genom gruppundantaget får parterna i avtalet ett skydd mot ingripanden så länge som villkoren för undantag är uppfyllda. Regler av det slaget finns också inom där kommissionen bemyndigats att utfärda förordningar om gruppundantag från förbudet i artikel 101.1 i EUF-fördraget. Trots att ett avtal omfattas av det skydd mot ingripanden som gruppundantaget ger kan undantaget enligt konkurrenslagen återkallas om avtalet exempelvis inte bidrar till att förbättra distributionen av varor eller tjänster eller att konsumenterna inte tillförsäkras en skälig andel av den vinst som uppstår genom avtalet. Samtliga svenska gruppundantag, förutom det som avser taxisamverkan, har EU-rättslig motsvarighet. Gruppundantagen regleras i särskilda lagar. Följande gruppundantag är i kraft: lagen (2008:580) om gruppundantag för konkurrensbegränsande avtal om viss taxisamverkan lagen (2008:581) om gruppundantag för vertikala konkurrensbegränsande avtal lagen (2008:582) om gruppundantag för konkurrensbegränsande specialiseringsavtal lagen (2008:583) om gruppundantag för konkurrensbegränsande avtal om forskning och utveckling lagen (2008:584) om gruppundantag för vertikala konkurrensbegränsande avtal inom motorfordonssektorn lagen (2008:585) om gruppundantag för vissa konkurrensbegränsande avtal inom försäkringssektorn lagen (2008:586) om gruppundantag för konkurrensbegränsande avtal om tekniköverföring. Konkurrenslagen innehåller vidare särskilda bestämmelser för vissa former av samarbete mellan små företag (2 kap. 4 och 5 §§), s.k. legalundantag. Det gäller samarbeten inom primära lantbruksföreningar, t.ex. enskilda lantbrukare, och vissa samarbeten mellan taxiföretag. I propositionen lämnas förslag till EU-rättsliga anpassningar av vissa svenska regler som tillämpas för bedömning av konkurrensbegränsningar i avtal mellan konkurrerande företag, horisontella konkurrensbegränsningar. Förslagen innebär att lagen (2008:582) om gruppundantag för konkurrensbegränsande specialiseringsavtal och lagen (2008:583) om gruppundantag för konkurrensbegränsande avtal om forskning och utveckling anpassas till två förordningar som utfärdats av kommissionen. Genom anpassningen kommer samma materiella regler att gälla för bedömning av konkurrensbegränsande horisontella avtal, oavsett om svensk eller EU:s konkurrensrätt är tillämplig i det enskilda fallet. Propositionen innehåller även förslag till en redaktionell ändring i konkurrenslagen. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Författningstekniskt och även i övrigt är förslagen till ändringar av sådan beskaffenhet att regeringen har bedömt att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag om ändringar i lagen om gruppundantag för konkurrensbegränsande specialiseringsavtal och i lagen om gruppundantag för konkurrensbegränsande avtal om forskning och utveckling. Nya gruppundantag för specialiseringsavtal och för avtal om forskning och utveckling Regeringen föreslår att lagen (2008:582) om gruppundantag för konkurrensbegränsande specialiseringsavtal ska anpassas till kommissionens förordning (EU) nr 1218/2010 av om tillämpningen av artikel 101.3 i EUF-fördraget på vissa grupper av specialiseringsavtal. Vidare föreslås att lagen (2008:583) om gruppundantag för konkurrensbegränsande avtal om forskning och utveckling ska anpassas till kommissionens förordning (EU) nr 1217/2010 av om tillämpningen av artikel 101.3 i EUF-fördraget på vissa grupper av forsknings- och utvecklingsavtal. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Äldre föreskrifter ska gälla till utgången av för avtal som var i kraft dock inte för avtal som uppfyller villkoren för gruppundantag enligt de nya föreskrifterna. antog nya förordningar om gruppundantag för specialiseringsavtal och för avtal om forskning och utveckling. De nya förordningarna gäller till utgången av . Systemet med gruppundantag för konkurrensbegränsande specialiseringsavtal och för konkurrensbegränsande avtal om forskning och utveckling har tillämpats i svensk rätt och bedöms ha fungerat väl. Lydelserna av nu gällande lagar om gruppundantag bygger på kommissionens tidigare förordningar. När dessa nu har ersatts av nya förordningar bör svensk rätt anpassas till de nya förordningarna. Därigenom behålls den rättslikhet som eftersträvas på konkurrensrättens område, vilket är till gagn för företagen som då kommer att mötas av samma konkurrensregler oavsett vad som är tillämpligt i det enskilda fallet: EUF-fördraget eller konkurrenslagen. Allmänt om gruppundantag för specialiseringsavtal Lagen om gruppundantag för konkurrensbegränsande specialiseringsavtal är tillämplig på följande avtal som ingås mellan två eller flera företag om villkoren för deras produktspecialisering (specialiseringsavtal): Avtal om ensidig specialisering, varigenom den ena avtalsparten åtar sig att upphöra med eller avstå från tillverkning av vissa produkter och att köpa dessa av ett konkurrerande företag, medan det sistnämnda företaget åtar sig att tillverka och leverera produkterna i fråga. Avtal om ömsesidig specialisering, varigenom två eller flera avtalsparter ömsesidigt åtar sig att upphöra med eller avstå från tillverkning av vissa olika produkter och att i stället köpa dessa från de andra avtalsparterna som åtar sig att leverera dem. Avtal om gemensam produktion, varigenom två eller flera avtalsparter åtar sig att gemensamt tillverka vissa produkter. De närmare förutsättningarna och villkoren för att ett avtal ska omfattas av gruppundantaget reglerades i kommissionens förordning (EG) nr 2658/2000. Gruppundantagsförordningen har genom en hänvisning i lagen gjorts tillämplig på avtal som omfattas av konkurrenslagen. Förordningen, som var tidsbegränsad, upphörde att gälla och har ersatts av den nya förordningen (EU) nr 1218/2010 . Allmänt om gruppundantag för avtal om forskning och utveckling Lagen om gruppundantag för konkurrensbegränsande avtal om forskning och utveckling är tillämplig på avtal som ingås mellan två eller flera företag om villkoren för hur de ska bedriva gemensam forskning och utveckling avseende varor eller metoder och gemensamt utnyttjande av forsknings- och utvecklingsresultaten gemensamt utnyttjande av resultaten av sådan forskning och utveckling avseende produkter eller metoder som bedrivits gemensamt inom ramen för ett tidigare ingånget avtal mellan samma parter gemensam forskning och utveckling avseende varor eller metoder utan gemensamt utnyttjande av resultaten. De närmare förutsättningarna och villkoren för att ett avtal ska omfattas av gruppundantaget reglerades i kommissionens förordning (EG) nr 2659/2000. Gruppundantagsförordningen har genom en hänvisning i lagen gjorts tillämplig på avtal som omfattas av konkurrenslagen. Förordningen, som var tidsbegränsad, upphörde att gälla och har ersatts av den nya förordningen (EU) 1217/2010. Enligt den nu gällande lagen om gruppundantag för konkurrensbegränsande avtal om forskning och utveckling omfattas forsknings- och utvecklingsavtal mellan konkurrerande företag av gruppundantaget oavsett vilken andel parterna har av den marknad som är relevant för de produkter samarbetet avser. På denna punkt skiljer sig de svenska reglerna från kommissionens förordning. Enligt förordningen får den sammanlagda marknadsandelen inte överstiga då avtalet ingås. I motiven till gällande svenska bestämmelser om marknadsandelströsklar uttalade regeringen bl.a. att skälet till avsteget från EU:s gruppundantag var att forskning och utveckling var värdefulla inslag i en dynamisk ekonomi och att det fanns anledning att inta en liberal hållning till forsknings- och utvecklingsarbete (Förordningsmotiv 2001:2, s. 22). Enligt regeringens mening är forsknings- och utvecklingsarbete alltjämt ett betydande och viktigt inslag i en dynamisk ekonomi. måste dock beaktas att ett avsteg från som innebär att konkurrenslagens förbud mot konkurrensbegränsande samarbete inte gäller för samarbeten som kan vara förbjudna enligt skapar tillämpningsproblem och rättsosäkerhet för företagen. Den nu gällande ordningen innebär att företagen har att tillämpa två regelverk för att bedöma om det konkurrensbegränsande avtalet är förbjudet eller om det är tillåtet. Avgörande för denna bedömning är det s.k. samhandelskriteriet, dvs. att handeln mellan medlemsstaterna påverkas. Frågan om ett avtal kan påverka samhandeln, och därmed omfattas av , kan få olika utfall beroende på omständigheterna i det enskilda fallet. Regeringen menar, mot den redovisade bakgrunden, att det framstår som mindre lämpligt att behålla regler i gruppundantagslagen som avsevärt avviker från motsvarande EU-rättsliga bestämmelser. En sådan avvikelse skulle leda till minskad rättstrygghet och ökade administrativa kostnader för företagen, som skulle ha att tillämpa två regelverk för att bedöma samma konkurrensbegränsande avtal. En anpassning till det nya gruppundantaget bör därför ske fullt ut, anser regeringen. Redaktionell ändring i konkurrenslagen Regeringen föreslår vidare i propositionen att ska göra en redaktionell ändring i konkurrenslagen. I samband med att bestämmelserna i 5 kap. 16 § konkurrenslagen anpassades till Lissabonfördraget kom första stycket i paragrafen att felaktigt delas upp i två stycken (prop. 2009/10:196, bet. 2009/10:NU24). Regeringen föreslår därför att de två styckena ska föras samman till ett stycke. har fattat beslut i likartade ärenden om ändringar i lagar om gruppundantag. beslut gällde en ändring i lagen (2008:585) om gruppundantag för vissa konkurrensbegränsande avtal inom försäkringssektorn (prop. 2009/10:196, bet. 2009/10:NU24). Ändringen, som trädde i kraft , innebar en anpassning till en ny förordning som beslutade om . fattade ett motsvarande beslut om ändringar i lagen (2008:581) om gruppundantag för vertikala konkurrensbegränsande avtal och i lagen (2008:584) om gruppundantag för vertikala konkurrensbegränsande avtal inom motorfordonssektorn (prop. 2009/10:236, bet. 2010/11:NU5). Ändringarna, som trädde i kraft , innebar en anpassning till nya förordningar som beslutade om respektive . Utskottet tillstyrker regeringens förslag till ändringar i de två lagarna om gruppundantag för specialiseringsavtal respektive gruppundantag för avtal om forskning och utveckling. Lagändringarna innebär en anpassning till nya förordningar som fattade beslut om . Utskottet anser att det är av stort värde att den svenska konkurrenslagstiftningen i materiellt hänseende liknar konkurrensregler så mycket som möjligt. Utskottet tillstyrker också regeringens förslag om en redaktionell ändring i konkurrenslagen. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om statsstöd med hänvisning till en pågående utredning. bör göra ett tillkännagivande om att regeringen bör verka för att konkurrensbegränsande statsstöd och skadliga företagssubventioner förhindras, anförs det i motion 2010/11:N283 (M). bör på alla sätt motverka företagssubventioner och verka för att statsstödsreglerna i följs och att respekten för statsstödsreglerna upprätthålls, menar motionärerna. bör dessutom med kraft på ett globalt plan arbeta för att förhindra statsstöd, i syfte att skapa en öppnare värld med en fungerande handel och en sund och rättvis konkurrens. avslog en motion om konkurrensbegränsande statsstöd och skadliga företagssubventioner likartad den nu aktuella. I sitt ställningstagande (bet. 2009/10:NU24) hänvisade utskottet till att regeringen hade fattat beslut om att tillkalla en särskild utredare (f.d. hovrättsråd ) för att utreda vissa frågor om statligt stöd m.m. Enligt direktiven (dir. 2010:9) ska utredaren överväga förändringar i de svenska genomförandereglerna på statsstödsområdet. Utredaren ska bl.a. lämna förslag som tillgodoser behov av att inhämta uppgifter i ärenden som gäller statligt stöd. Vidare ska utredaren ta ställning till om det behövs ett undantag från den kommunalrättsliga självkostnadsprincipen och, om så är fallet, lämna sådana författningsförslag som krävs. Utredaren skulle redovisa sitt arbete . Utskottet såg inget behov av något riksdagsuttalande i den aktuella frågan. Regeringen beslutade om förlängd tid för uppdraget, vilket innebär att det i stället ska redovisas . Utskottet gör i den här aktuella frågan om statsstöd samma bedömning som gjordes , dvs. att det inte finns något behov av ett riksdagsuttalande i saken. Utredningen om vissa frågor om statligt stöd har, som nämnts, fått förlängd tid till för redovisning av sitt uppdrag. Motionen avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om bankomatmarknaden. Utskottet utgår från att följer utvecklingen. I motion 2010/11:Fi232 (FP) begärs ett tillkännagivande om att motverka att bankomatkarteller bildas. De fem stora bankerna i , , , Nordea, och , har bildat ett gemensamt bolag som bl.a. ska sköta bankomaterna. Med ett gemensamt ägande av bankomaterna finns det risk för att servicen till kunderna försämras, t.ex. genom ett minskat antal bankomater, befarar motionären. Hon anser också att en kartelliknande situation för bankomaterna skulle öka risken för att det kommer att tas ut avgifter vid uttag från bankomater. Med anledning av det anförda bör regeringen uppmärksamma frågan om hur kartelliknande situationer inom bankomatmarknaden bäst kan motverkas, anför motionären. () bildades och är nu under uppbyggnad, enligt information på bolagets webbplats. Bolaget har bildats på initiativ av , , Nordea, och och ägs till lika delar av dessa banker. Automatbolaget kommer att ta över skötseln av och verksamheten i fråga om ägarbankernas alla automater i . Övertagandet sker successivt , och i ett första skede kommer bolaget att erbjuda alla de tjänster som finns som tjänster i de fem bankerna. Automatbolaget, som är ett betalningsinstitut under tillsyn av , har som mål är att kunna möta kortutgivarnas och kortinnehavarnas behov av automattjänster. Alla kortinnehavare kommer att kunna använda sin banks alla automattjänster i samtliga automater. En skrivelse från Automatbolaget har vidarebefordrats till utskottet av . Enligt har bolaget haft kontakt med verket för att informera om sin planerade verksamhet. får, enligt konkurrenslagen, inte ta ställning på förhand till om ett visst beteende kan komma att strida mot lagen. Att företag samarbetar är inte i sig förbjudet. Som tidigare nämnts är de materiella bestämmelserna i konkurrenslagen inriktade på att motverka tre slag av åtgärder som kan skada konkurrensens effektivitet, nämligen gemensamma förfaranden som omfattar flera aktörer på marknaden (förbud mot konkurrensbegränsande samarbete), ensidiga förfaranden (förbud mot missbruk av dominerande ställning) och strukturella åtgärder (förbud mot företagskoncentrationer). Bolagets verksamhet befinner sig ännu på planeringsstadiet. kommer, enligt uppgift, att följa utvecklingen. Utskottet ser inget behov av något riksdagsuttalande i frågan om bankomatmarknaden och det bolag som är under uppbyggnad. Utskottet utgår från att följer frågan. Därmed avstyrks den aktuella motionen. Konkurrens på lika villkor mellan offentlig och privat sektor Utskottets förslag i korthet avslår två motioner inom området konkurrens på lika villkor mellan offentlig och privat sektor. Utskottet hänvisar till arbete på området. I två motioner begärs en översyn av de nya reglerna om konfliktlösning vid offentlig säljverksamhet på marknaden. bör begära en uppföljning av reglerna om osund konkurrens, anförs det i motion 2010/11:N203 (M). Ett stort problem för privata företag har varit att de har utsatts för konkurrens från offentligt drivna verksamheter, säger motionären, som ser de nya reglerna i konkurrenslagen om konfliktlösning vid offentlig säljverksamhet på marknaden som ett steg i rätt riktning. Enligt motionären har genom sin företagshälsovård lagt ett anbud för sina tjänster som är väsentligt lägre än vad motsvarande privata företag har kunnat lägga i anbud. Då reglerna är relativt nya och få fall har prövats av vore det önskvärt med en översyn av regleringen, i samråd med näringslivets organisationer, i syfte att undersöka om lagen har fått önskad effekt, anser motionären. Han menar att det även vore bra att se över möjligheterna att införa en motsvarande lagreglering för statlig verksamhet, i syfte att undanröja en osund konkurrens från offentligt drivna verksamheter mot privata verksamheter. I motion 2010/11:N305 (M) begärs ett tillkännagivande om en effektiv konkurrens utan snedvridningar från offentlig säljverksamhet. De nya reglerna i konkurrenslagen som trädde i kraft är positiva, men mer behöver göras, anser motionären. Hon hävdar att det har förekommit att kommuner har begränsat konkurrensen, t.ex. genom att försvåra för privata aktörer att få tillgång till kommunalt ägd mark eller stadsnät eller att få erbjuda olika tjänster i kommunala bostadshus. Det kan handla om bagerier, frisörer, bredbandsleverantörer och gym. Kommunala bolag behöver inte alltid gå med vinst, vilket hämmar konkurrensen, säger motionären. Hon påstår att det förekommer att offentliga säljverksamheter sätter underpriser. Det kan, enligt motionären, finnas historiska förklaringar till att kommuner äger fastigheter och att offentligt ägda företag erbjuder olika typer av service. Det behövs en översyn av i vilken utsträckning de nya reglerna om konfliktlösning i konkurrenslagen inverkar på offentliga säljverksamheter och hur konkurrensen kan förbättras ytterligare, anför motionären. beslutade , på förslag av regeringen, att införa nya regler i konkurrenslagen om konfliktlösning vid offentlig säljverksamhet på marknaden, vilka trädde i kraft (prop. 2008/09:231, bet. 2009/10:NU8). Utskottet, som välkomnade regeringens förslag, anförde att en konfliktlösningsregel kan användas som ett instrument för att lösa konkurrenskonflikter mellan aktörer i offentlig och privat sektor. En effektiv konkurrens är inget självändamål utan ett medel för att uppnå bättre fungerande marknader och därmed ökad konsumentnytta, sade utskottet. Det är också viktigt med tydliga konkurrensregler för att ge goda förutsättningar för etablering av företag. Förslaget om att införa en konfliktlösningsregel avstyrktes i en reservation (S, V, MP), med hänvisning till bl.a. att effekterna för kommunernas verksamhet inte ansågs kunna överblickas. Regeringen uppmanades att återkomma till med ett nytt och balanserat förslag som tydligt skulle klargöra hur allmänintresset värnas, som konflikter mellan privat och offentlig verksamhet kan lösas.