bet · GY01FöU2 · 2011-03-22 00:00:00 — Vidare driver Hjärt-Lungfonden varje höst en kampanj kring plötsligt hjärtstopp och samlar in pengar till forskning och inköp av hjärtstartare. Hjärt-Lungfonden har som mål att rädda 1 200 liv med hjälp av forskning samt fler hjärtstartare och en ökad kunskap om hjärt-lungräddning i samhället. Utskottet konstaterar vidare att det på pågick ett projekt (Salsa Saving Lives in the Area) med målet att starta den akuta insatsen vid hjärtstopp på ett tidigt stadium genom att sprida kunskap om och utrustning för livräddning till fler yrkesgrupper vid sidan av ambulanspersonalen. Insatstiderna har sedan projektet startade minskat med drygt en halv minut, och den totala överlevnaden har ökat . och finanslandstingsrådet i har beslutat att projektet ska bli en permanent verksamhet. Utskottet anser, liksom tidigare, att snabba och samordnade insatser mellan , ambulansbesättning och brandförsvar är en bra väg att gå för att rädda fler till livet efter hjärtstopp. De kampanjer som och Hjärt-Lungfonden genomför utgör ett viktigt komplement till dessa insatser. Insikten om hjärtstartarnas betydelse växer snabbt, och antalet tillgängliga hjärtstartare ökar. Något beslut av i frågan synes inte vara nödvändigt. Utskottet avstyrker därför motionen. När det gäller frågan om möjlighet att larma nödnumret 112 med hjälp av sms via mobiltelefon, så finns denna möjlighet för vissa användarkategorier. SOS Alarm har utvecklat tjänsten SMS 112 som innebär att döva, hörselskadade eller talskadade personer kan larma nödnumret 112 med hjälp av sms via sina mobiltelefoner. Dessa personer har inte samma möjligheter som andra grupper i samhället att larma nödnummer 112. Möjligheten att skicka sms till nödnummer 112 erbjuds därför till målgruppen. Det innebär att tjänsten SMS 112 är allmänt tillgänglig för skarpa nödanrop. Personer med funktionshinder kan förstås också använda t.ex. texttelefon för att larma, men texttelefonen används främst i hemmet. Sms-tekniken har sina begränsningar i och med att sms inte alltid kommer fram direkt. Det finns även ett omfattande missbruk med att skicka sms som inte gäller nödsituationer till nödnummer 112. Detta missbruk fanns redan innan projektet med SMS 112 startade. För att få tillgång till tjänsten behöver man därför registrera sig. Sms till nödnummer 112 kan skickas kostnadsfritt av alla inom målgruppen som registrerat sig för SMS 112. Det finns även möjlighet att registrera flera olika telefonnummer. har beslutat att finansiera driften av SMS 112 t.o.m. . En referensgrupp, bestående av intressenter från brukarorganisationer, är engagerad i arbetet med SMS 112. Utskottet konstaterar att frågan om larmning med hjälp av sms har aktualiserats, och utskottet bedömer inte att det från sida behöver vidtas ytterligare åtgärder. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om massmediernas åtkomst till Rakelsystemet. I motion 2010/11:Fö219 av i (S) anförs att massmedierna bör ges så stor åtkomst som möjligt till informationsflödet i radiokommunikationssystemet , så att de kan fullgöra sin uppgift att granska, rapportera och övervaka samhälleliga företeelser. Motionären konstaterar att informationen i systemet är krypterad, varför det är omöjligt att avlyssna blåljusmyndigheternas radiotrafik för bl.a. massmedierna. Enligt motionären är det naturligtvis inte acceptabelt att polisen ensidigt ska bestämma vilka nyheter massmedierna ska få tillgång till. Av direktivet till den särskilda utredare som fått i uppgift att presentera ett underlag för regeringsbeslut om att genomföra en upphandling av ett avtal för ett gemensamt radiokommunikationssystem för skydd och säkerhet (dir. 2002:78) framgick bl.a. att systemet skulle bygga på Tetrateknik som uppfyllde de högt ställda kraven på säkerhet för de samhällsviktiga verksamheterna. De krav som nämndes var bl.a. effektiva gruppsamtal, snabb uppkoppling, möjlighet till direkttrafik mellan terminaler och basstationer och prioritering av användare. Vidare fanns högt ställda krav på säkerhet och skydd, t.ex. mot avlyssning. Utskottet konstaterar att Rakelsystemet enligt lag och förordning är begränsat till ett antal olika typer av samhällsviktiga verksamheter. Användarkretsen kom att utökas i samband med en lagändring och ett tillägg i 20 a § förordningen (2003:389) om elektronisk kommunikation. I denna paragraf regleras vilka myndigheter och organisationer som ska få tillgång till Rakelsystemet med stöd av att de bedriver verksamhet som rör allmän ordning, säkerhet eller hälsa. Den kryptering som används i Rakelsystemet (TEA2) är en för EU-länderna gemensam kryptering som används för ländernas s.k. public safety-organisationer och får enligt licensvillkoren enbart användas för bruk av denna typ av organisation. Krypteringen är en säkerhetsfunktion för systemet så att obehöriga inte kan nyttja eller skada systemet. Utskottet är övertygat om att för det fall denna skulle avlägsnas, skulle Rakelsystemet vara betydligt mer sårbart för olika typer av attacker. Respektive användarorganisation är avskild i systemet, och grundprincipen är att organisationerna själva bestämmer över sin trafik på samma sätt som om de hade ett eget system. Användarna äger informationen, och det är krypteringen som är den tekniska funktion som möjliggör att informationen enbart är tillgänglig för den organisation som har tilldelats behörighet. Företaget erbjuder en tjänst, Händelseinformation, som ger medierna möjlighet att mot en ersättning få information om vad som händer på ett annat sätt än att genom att avlyssna den direkta radiokommunikationen. SOS Alarms huvuduppgift är att svara för nödnumret 112. Andra viktiga samhällstjänster är alarmering av räddningstjänsten samt prioritering och dirigering av ambulansuppdrag. Företaget har även en viktig roll i samhällets krisberedskap. SOS Alarm ägs till av staten (genom ) och till av Kommuner och Landsting (SKL). Avtalet om nödnumret 112 tecknas med Försvarsdepartementet. för SOS Alarm är Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB). Den tjänst som SOS Alarm tillhandahåller riktar sig till medier, företag och organisationer och erbjuder information om händelser där räddningstjänsten är inblandad. Informationen rör vad som hänt och var och när det skett men är filtrerad ur sekretessynpunkt. Den information som lämnas innehåller inte uppgifter som namn, personnummer, telefonnummer eller medicinska hälsotillstånd. Ett särskilt filter har utvecklats för att ta bort utpekande adressinformation (t.ex. gatunummer, antal trappor, portkoder) för ärenden på privata adresser. Information lämnas inte heller om händelser involverande självmord eller sjukvårdslarm. SOS Alarm lämnar heller inte ut övrig sekretessbelagd information, t.ex. i ärenden då räddningstjänsten står i beredskap för en polisinsats. SOS Alarm ställer villkor på korrekt uppträdande som inte stör räddningsarbetet. Utskottet finner att den information som efterfrågas i motionen finns att tillgå och avstyrker på den grunden motionen. Utskottets förslag i korthet tillkännager för regeringen som sin mening att behovet av ytterligare reglering på området för att uppnå de förbättringar som eftersträvas i motionen ska utredas. Resultatet av detta arbete ska redovisas för . bifaller således delvis motionens bägge yrkanden. I motion 2010/11:Fö205 av (MP) yrkande 1 anförs att det behövs en översyn av reglerna för brandsäkerhet i bostadshus. Vid bränder i flerfamiljshus är det inte ovanligt att brandrök i trapphus försvårar både räddnings- och släckningsarbetet. Enligt motionärens uppfattning gör erfarenheter från bränder det motiverat med en översyn av reglerna för brandsäkerhet i flerbostadshus. I motionens yrkande 2 påtalas att icke funktionsdugliga brandluckor som ska ventilera trapphus är ett känt problem. Enligt motionären bör möjligheterna att använda bl.a. frånluftsfläktar som delkomponenter i ett effektivare system för att underlätta evakuering i trapphus vid framtida bränder undersökas. Dock måste de tekniska kraven utformas så att de är rimliga för mindre fastigheter med ett mindre antal våningar men tillräckliga för att skapa säkerhet i större byggnader med många våningar. MSB redovisade ett regeringsuppdrag (Fö2009/2196/SSK) att i samverkan med berörda myndigheter och organisationer ta fram en nationell strategi för hur brandskyddet kan stärkas genom stöd till enskilda. Den framtagna strategin fokuserar på bostadsmiljön, där flest människor omkommer och skadas till följd av brand. Utskottet konstaterar att MSB i regleringsbrevet för har fått i uppdrag att fortsätta att utveckla arbetet med den nationella strategin för att stärka brandskyddet genom stöd till enskilda i syfte att stödja och driva på brandskyddsarbetet. Myndigheten ska redovisa de åtgärder som vidtagits inom ramen för den nationella strategin till regeringen . Utskottet konstaterar också att MSB fick i uppdrag (Fö2009/1961/SSK) att, med beaktande av principen om den enskildes eget ansvar och med utgångspunkt från den enskildes förutsättningar och behov, redovisa hur ett rimligt brandskydd i boendemiljöer och andra liknande miljöer kan tillgodoses. Inom ramen för uppdraget kommer det nuvarande brandskyddet i olika boendemiljöer, varav flerbostadshus är en av dessa miljöer, att kartläggas och beskrivas. Efter att skade- och problembilden blivit tydligt klarlagd ska tänkbara lösningar som möter eventuella behov av ytterligare brandskyddsåtgärder utredas och prövas. En slutrapport ska redovisas till regeringen . Ett bra brandskydd består av flera olika delar och bygger på att alla parter, både ägare och användare av en byggnad, tar ansvar för det. För att säkerställa att samtliga delar i brandskyddet fungerar, anser utskottet att ett systematiskt brandskyddsarbete behöver bedrivas. Det innebär att ta ett helhetsgrepp om brandskyddet och på ett systematiskt sätt arbeta både med att förebygga och minska konsekvenserna vid bränder. MSB har gett ut en broschyr med information som riktar sig till hyresvärdar, bostadsrättsföreningar och andra som äger, förvaltar eller hyr ut bostäder i flerbostadshus. Det finns också ett informationsblad om brandskydd som riktar sig till enskilda lägenhetsinnehavare. Bladet kan kopieras och delas ut till de boende. Alla de ovannämnda åtgärderna välkomnas av utskottet. Utskottet anser dock, efter att ha tagit del av slutsatserna i efter Rinkebybranden , att vissa tekniska lösningar vad gäller bl.a. ventilation ska undersökas närmare för att så långt som möjligt skydda trapphus och andra utrymningsvägar mot att bli oanvändbara på grund av brandgaser vid lägenhetsbränder i flerfamiljsfastigheter. I alla trapphus ska det finnas möjlighet att ventilera ut rök. Detta sker med hjälp av öppningsbara fönster, rökluckor eller ventilation med fläktar. Det är räddningstjänsten som öppnar luckor och fönster eller aktiverar ventilationen när den anländer. Utskottet konstaterar att de erfarenheter som dragits av de tragiska bränder som inträffat måste tas till vara. Utskottet anser att regeringen, bl.a. med beaktande av MSB:s rapporter, ska utreda behovet av ytterligare reglering på området för att uppnå de förbättringar som eftersträvas i motionen. Resultatet av detta arbete ska redovisas för . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna, och utskottet tillstyrker således delvis motion 2010/11:Fö205 yrkande 1 och 2 (MP). Brandskydd för personer med funktionsnedsättning Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. brandvarnare för personer med hörselnedsättning. I motion 2010/11:Fö238 av (KD) anförs att det i inte finns någon tvingande lag om att offentliga byggnader ska ha brandlarm för döva och hörselskadade och att det därför bör utredas hur en sådan reglering kan införas i . Samhället ska enligt motionären inte utesluta grupper med funktionsnedsättningar, och därför ska döva och hörselskadade inte utsättas för risker genom att samhället inte tillhandahåller larm som varnar alla för fara. Även i motion 2010/11:Kr280 av (FP) yrkande 2 påtalas vikten av att brand- och utrymningslarm samt övriga säkerhetslarm kompletteras med ljussignaler och vibrationer. Enligt motionären lever de flesta hörselskadade farligt eftersom de inte kan nås av olika ljudlarm på hotell, allmänna kommunikationer, arbetsplatser eller allmänna inrättningar. Brand- och utrymningslarm samt övriga säkerhetslarm ska, enligt motionären, inte bara höras utan också synas (ljussignaler) och kännas (vibrationer). I en skrivelse föreslår regeringen att resultatmål ska tas fram för samhällets krisberedskap. Regeringen föreslår också att viktiga delar av lagstiftningen inom området krisberedskap ska ses över. I samband med detta arbete bör enligt motionären en ökad trygghet för personer med hörselnedsättning vägas in. Som nämnts tidigare i betänkandet redovisade MSB ett regeringsuppdrag (Fö2009/2196/SSK) att i samverkan med berörda myndigheter och organisationer ta fram en nationell strategi för hur brandskyddet kan stärkas genom stöd till enskilda. Inom ramen för det arbetet har en vision tagits fram som lyder Ingen ska omkomma eller skadas allvarligt till följd av brand. Den framtagna strategin fokuserar på bostadsmiljön, där flest människor omkommer och skadas till följd av brand. I strategin konstateras bl.a. att olika kommunikationsstrategier måste användas för att nå fram till enskilda med brandskyddsinformation, speciellt till grupper som har särskilda behov. I strategin har det även belysts hur man tekniskt eller på annat sätt kan stärka brandskyddet för dessa grupper. Utskottet konstaterar att även inom andra myndigheter och organisationer pågår arbete med att förstärka brandskyddet. har arbetat med hotellbranschen för att få till stånd brandsäkra hotell, och i det arbetet har det ingått metoder för hur man ska hantera personer med funktionshinder. Det handlar om larmanordningar men också om utrymningsvägar. Inom () är målet att de verksamheter som bedrivs i fastigheter som SFV förvaltar ska vara tillgängliga för alla besökare och anställda med funktionshinder så långt det är praktiskt möjligt. Utrymningssäkerhet för personer med funktionshinder omnämns i detta sammanhang särskilt. I byggregler finns krav på att man ska ta hänsyn till funktionshinder. Vad gäller arbetsplatser har angett att larmanordningar ska avge signaler som kan uppfattas av alla som berörs av faran (AFS 2009:2 84 §). Kommuner och Landsting (SKL) framhåller att beslut om vilken typ av brandlarm som ska installeras fattas på lokal nivå. Det är den lokala räddningstjänsten som i sin tillsyn ska uppmärksamma om det krävs taktila eller optiska brandlarm i vissa lokaler (t.ex. i en skola för döva och hörselskadade). Utskottet välkomnar att regeringen i budgetpropositionen påtalar att brandskyddet bör utgå från den enskildes förutsättningar och behov och att det bör tas ytterligare steg för att stärka den enskildes brandskydd. Tillsynen över den enskildes brandskydd bör utvecklas. Den tillsyn som utövas av kommunerna bör vara likvärdig och rättssäker. MSB har vidare fått i uppdrag att ta fram en strategi i syfte att stärka och utveckla kompetensen hos kommunala tillsynsförrättare inom området skydd mot olyckor. Inom ramen för uppdraget ska det prövas om behörighetskrav för kommunala tillsynsförrättare bör införas. Uppdraget ska redovisas . Utskottet konstaterar att regeringen gett flera uppdrag till berörda myndigheter och att ett omfattande förbättringsarbete pågår. Utskottet anser därför att det inte behövs ytterligare åtgärder från sida. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om kontrollåtgärder vid sotning. I motion 2010/11:Fö244 av (M) anförs att reglerna när det gäller sotning av privatägda fastigheter bör ses över. På området har det kommit nya regler, och är det möjligt att efter utbildning sköta sotningen i sitt eget hus. har nya regler antagits som gör att en kontroll ska göras, där skorstenen ska besiktas av en behörig besiktningsman på både in- och utsidan. Det kan, enligt motionären, diskuteras om denna typ av besiktning verkligen är rationell. En översyn av regelverket för denna form av kontroller bör genomföras. En sådan översyn bör väga kostnaderna för denna typ av inspektioner mot samhällsnyttan samt undersöka om provtryckning av skorstenar i stället är en lämplig kontrollåtgärd. Sotningen har varit starkt reglerad och haft myndighetskaraktär, även om en stor del av verksamheten utförts i entreprenadform genom avtal mellan berörd kommun och skorstensfejarmästare. Ett antal riksdagsmotioner och utredningar har under behandlat detta område. Lagen om skydd mot olyckor (2003:778) ger kommunen rätt att, efter ansökan, låta fastighetsägare rengöra sotningsobjekt själv. Enligt () diskuterades frågan om lämpliga kontroll- och inspektionsmoment när dåvarande tog fram föreskrifter och allmänna råd om brandskyddskontroll. bedömde att kontrollen i första hand skulle utföras som en okulär kontroll med invändig inspektion av skorstenskanaler med hjälp av kamerautrustning. Detta motiverades bl.a. av kostnadsskäl i förhållande till nyttan. I det fall man vid en kamerainspektion upptäcker något som motiverar en djupare kontroll så ska en sådan göras. Det kan t.ex. innebära att en täthetsprovning, s.k. provtryckning, behöver utföras. Att införa ett obligatoriskt krav på provtryckning var inte aktuellt när föreskrifterna togs fram. Enligt SSR är det system som finns det mest optimala, och ett krav på obligatorisk provtryckning medför höga kostnader i förhållande till den möjliga nyttan. I regeringens skrivelse 2009/10:124 framkommer att regeringen avser att pröva om och i så fall hur ansvaret för att rengöring och brandskyddskontroll utförs kan föras över från samhället till den enskilde (ägare eller nyttjanderättshavare av byggnaden). Den nya ordning som infördes i lagen innebar att man skiljer på rengöring (sotning) och brandskyddskontroll. Kommunen fick ansvaret att föreskriva om frister för rengöring av sotningsobjekt. Möjligheterna till s.k. egensotning, dvs. att enskilda ansöker om och får kommunalt medgivande om att själva sköta rengöringen av sina sotningsobjekt, infördes också. Kommunen skulle ansvara för att fasta förbränningsanordningar samt skorstenar, tak och anslutande byggnadsdelar kontrolleras från brandskyddssynpunkt. har meddelat föreskrifter och allmänna råd (SRVFS 2005:9) om rengöring och brandskyddskontroll. Fristerna för brandskyddskontrollen är centralt reglerade utifrån objektstyp och användningsgrad. När det gäller just brandskyddskontrollen är syftet med denna att bedöma den enskilda anläggningens säkerhet från brandskyddssynpunkt. Då kontrolleras bl.a. hur den enskilde eldat i sin anläggning (sotbildning och beläggningar), det tekniska utförandet samt hur brandskyddet påverkas av temperaturförhållanden. I Ds 2009:47 föreslås att fristerna för brandskyddskontroll, som finns reglerade i SRVFS 2005:9, ska ses över av MSB. Detta kommer också att göras av MSB utifrån de erfarenheter som vunnits. En utgångspunkt för prövningen är att brandskyddet inte ska påverkas negativt och att fristerna bör vara beroende av förbränningsanordningarnas utförande och användning. Utskottet anser att frågan om vilka kontrollåtgärder som ger bäst resultat har uppmärksammats, och utskottet finner därför inte skäl att tillstyrka motionen. Utskottets förslag i korthet bifaller delvis två motioner och tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs om problemen med rekrytering av deltidsbrandmän. I motion 2010/11:Fö204 av (S) anförs att det behövs en översyn av deltidskårernas bemanning i syfte att förbättra rekryteringen till räddningstjänsten. Motionären påtalar i motionen att det har blivit allt svårare att både rekrytera och behålla deltidsbrandmän. Mot bakgrund av faktorer som försämrad ersättning, bristande försäkringsskydd, förändringarna i a-kassan gällande deltidsarbete och de generella förändringarna på arbetsmarknaden är det angeläget att en översyn av rekryteringsfrågan genomförs, inte minst för att belysa om ytterligare ekonomiska incitament eller regeländringar är nödvändiga för att trygga bemanningen framöver. Även i motion 2010/11:Fö207 av och (S) påtalas behovet av en översyn i syfte att förbättra rekryteringen till räddningstjänsten då deltidsbrandmännens insatser är helt avgörande inte minst för att en fungerande räddningstjänst ska kunna finnas i mindre tätorter och på landsbygden. Orsakerna till problemen är enligt motionärerna många: försämrad ersättning, bristande försäkringsskydd, förändringarna i a-kassan gällande deltidsarbete och kanske framför allt förändringarna på arbetsmarknaden. Utskottet har vid en rad tillfällen under tidigare riksmöten behandlat frågan om rekrytering av deltidsbrandmän, senast i motionsbetänkande 2009/10:FöU9. I propositionen Stärkt krisberedskap för säkerhets skull (prop. 2007/08:92) gör regeringen bedömningen att räddningsstyrkor som är organiserade med deltidsanställd personal (räddningsmän i beredskap) har stor betydelse för räddningstjänstverksamheten. Systemet med deltidsanställda brandmän bör därför enligt regeringen fortsätta. Utbildningen bör vara av god kvalitet och genomföras med fortsatt statligt finansiellt stöd. Regeringen har också i en skrivelse till , En strategi för utvecklingskraften i landsbygder (skr. 2008/09:167), konstaterat att den kommunala räddningstjänsten är en av organisationerna i första linjen, i fråga om samhällets förmåga att arbeta med skydd mot olyckor och krishantering, och att utbildningen för deltidsanställd personal inom räddningstjänsten är viktig för medborgarnas säkerhet och trygghet. Utskottet konstaterar dock, i likhet med regeringen, att bl.a. befolkningsutvecklingen i områden där räddningstjänsten utgörs av i huvudsak deltidsanställd personal har en för rekrytering av personal ogynnsam utveckling. I glesbygdslänen och särskilt i den norra delen av närmar sig flera tätorter en situation där kommunerna tvingas minska personalen i räddningstjänstorganisationen och på en del platser ersätta eller komplettera denna med andra metoder för att hålla en rimlig säkerhets- och trygghetsnivå. Regeringen anser därför att det behöver prövas om det finns alternativa lösningar för att i första hand genom samverkan mellan s.k. blåljusmyndigheter (polis, och ambulanssjukvård) uppnå en för medborgarna god tillgänglighet av hjälp vid nödlägen och en rimlig trygghets- och säkerhetsnivå avseende allmän ordning, säkerhet och hälsa. Regeringen har uppdragit åt MSB (Fö2009/1961/SSK) att i samverkan med , , i , i och i län lämna förslag till formerna för och finansieringen av ett försök att pröva alternativa lösningar. Kommunerna i respektive län ska bjudas in för att delta i arbetet. Försöksperioden ska omfatta . Om det visar sig vara lämpligt kan även andra allmänna aktörer än , polis och ambulanssjukvård, t.ex. kommunala förvaltningar, involveras i försöken. MSB ska redovisa uppdraget till (Försvarsdepartementet). Utskottet konstaterar att regeringen även i budgetpropositionen påtalar att det på landsbygden har blivit svårare att rekrytera deltidsanställd personal till räddningstjänsten och att alternativa lösningar behöver prövas. Utskottet välkomnar naturligtvis de åtgärder som vidtas i syfte att uppnå en för medborgarna god tillgänglighet av hjälp vid nödlägen och en rimlig trygghets- och säkerhetsnivå avseende allmän ordning, säkerhet och hälsa. Utskottet anser dock att även andra faktorer spelar in när det gäller att lösa problemen med bemanningen av deltidsbrandkårerna. Det gäller t.ex. försämrad ersättning, bristande försäkringsskydd, förändringarna i a-kassan gällande deltidsarbete och de generella förändringarna på arbetsmarknaden. Utskottet anser att det är angeläget att en översyn av rekryteringsfrågan genomförs för att ta fram förslag på åtgärder som kan falla på statsmakterna att vidta. Översynen bör bl.a. belysa om ytterligare ekonomiska incitament eller regeländringar är nödvändiga för att trygga bemanningen framöver.