bet · GY01UU15 · 2011-05-25 00:00:00 — 2010/11:UU15 Mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik Mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik behandlar i detta betänkande motioner från allmänna motionstiden om mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik. Ett stort antal motionsförslag läggs fram i om olika MR-frågor. Utskottet har under ett antal riksmöten valt att behandla frågor om de mänskliga rättigheterna ur olika perspektiv och med olika fokus. Vissa år har tonvikten legat mer på bilaterala MR-frågor och andra år på multilaterala frågeställningar. I detta betänkande behandlar utskottet motionsförslag om folkrätt samt om mål och inriktning för den svenska politiken för de mänskliga rättigheterna agerande för att avskaffa dödsstraff och tortyr sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter samt kvinnors rättigheter diskriminering och förföljelse på grund av sexuell läggning och könsidentitet. Samtliga motionsyrkanden i betänkandet avstyrks av utskottet. I betänkandet finns 8 reservationer och 1 särskilt yttrande. Utskottets förslag till riksdagsbeslut avslår motion 2010/11:U306 yrkandena 22 och 23. Reservation 1 (S, MP, V) Vissa frågor om mål och inriktning avslår motionerna 2010/11:U245 yrkande 2, 2010/11:U260 yrkande 1, 2010/11:U262 yrkande 3 och 2010/11:U306 yrkandena 32, 34 och 36. avslår motionerna 2010/11:U209, 2010/11:U271 och 2010/11:U306 yrkande 24. avslår motion 2010/11:U224. avslår motion 2010/11:U312 yrkande 2. Reservation 2 (MP, V) avslår motion 2010/11:U306 yrkande 33. SRHR, kvinnors rättigheter avslår motionerna 2010/11:U296 yrkandena 1, 7, 8, 10 och 11, 2010/11:U298 yrkande 14 och 2010/11:U306 yrkandena 26 och 27. Reservation 3 (S, MP, V) Reservation 4 (SD) motiveringen avslår motionerna 2010/11:U298 yrkandena 10 och 11 samt 2010/11:U306 yrkande 35. Reservation 5 (S, MP, V) Diskriminering på grund av sexuell läggning och könsidentitet avslår motionerna 2010/11:U231 yrkandena 1 och 2, 2010/11:U306 yrkande 29 och 2010/11:U317 yrkande 6. Reservation 6 (S, MP, V) avslår motion 2010/11:U306 yrkande 28. avslår motion 2010/11:U306 yrkande 25. Reservation 7 (S, MP, V) avslår motionerna 2010/11:U223, 2010/11:Sf368 yrkande 26 och 2010/11:Sf394 yrkande 15. Reservation 8 (MP, V) avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (M), (S), (M), (S), (M), (S), (FP), (S), (C), (S), (FP), (MP), (KD), (SD) och (V). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlar utrikesutskottet ett antal motionsförslag från allmänna motionstiden om mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik m.m. Utskottet utarbetade ett omfattande betänkande om mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik, betänkande 2007/08:UU9. Där behandlades regeringens skrivelse 2007/08:109 Mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik samt ett betydande antal motioner. Därefter har utskottet i betänkandena /09:UU15 och 2009/10:UU15 behandlat motionsförslag om mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik m.m. Frågor om mänskliga rättigheter togs även upp i bl.a. betänkande 2008/09:UU6 Frihet från förtryck demokratibistånd. Utskottet har under ett antal riksmöten valt att behandla frågor om de mänskliga rättigheterna ur olika perspektiv och med olika fokus. Vissa år har tonvikten legat mer på bilaterala frågor och andra år mer på multilaterala frågor. Under /10, som var det sista under förra mandatperioden, behandlade utskottet i betänkande 2009/10:UU15 både bilaterala och multilaterala frågeställningar. I det nu aktuella betänkandet, som utarbetats och beslutats , har utskottet valt att behandla motioner inom bl.a. följande områden: folkrätt samt om mål och inriktning för den svenska politiken för de mänskliga rättigheterna agerande för att avskaffa dödsstraff och tortyr sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter samt kvinnors rättigheter diskriminering och förföljelse på grund av sexuell läggning och könsidentitet. genomförde ett arbetsbesök i och sammanträffade med företrädare för bl.a. , Europeiska utrikestjänsten, Nato och representationer vid EU respektive Nato. gjorde utskottet ett studiebesök vid () och fick där av överdirektör med medarbetare en redovisning av myndighetens verksamhet. FRA kan rapportera bl.a. om läget i fråga om mänskliga rättigheter i auktoritärt styrda länder. Under det innevarande har företrädare för utskottet sammanträffat med , FN:s särskilda representant mot sexualiserat våld i väpnade konflikter. Utskottet har under beredningen av detta betänkande tagit del av kommissionens meddelande KOM(2011) 200 Ett partnerskap för demokrati och delat välstånd med södra . De motioner som behandlas i detta betänkande har avlämnats under det innevarande och redovisas utan angivande av årtal. Arbetet med att främja demokrati, mänskliga rättigheter och hållbar utveckling genomsyrar den svenska utrikespolitiken. ska vara en tydlig röst i världen för de mänskliga rättigheterna och ska agera bilateralt, genom Europeiska unionen (EU) och multilateralt för att de mänskliga rättigheterna ska genomföras och efterlevas fullt ut i alla världens länder. Svensk utrikespolitik ska främja respekten för de mänskliga rättigheterna. Omsorgen om och försvaret av de mänskliga rättigheterna är en integrerad och central del av den svenska utrikespolitiken. Den präglar agerande i globala och regionala forum och genomsyrar de bilaterala kontakterna med andra länder. stora engagemang för de mänskliga rättigheterna, vår utrikespolitik och vårt utvecklingssamarbete speglar våra förhoppningar om en värld där människor kan leva fria, utan fruktan och nöd. De mänskliga rättigheterna värnar individens grundläggande behov och syftar till att garantera friheter och ge förutsättningar för ett drägligt liv för alla. Det är legitimt att reagera och påtala kränkningar av dessa rättigheter då förtryckta människor just därför att de är förtryckta sällan har möjlighet att själva hävda sina intressen. Genom Lissabonfördraget har EU fått nya möjligheter att på ett mer sammanhållet sätt vara en utrikespolitisk aktör till stöd för fred, säkerhet och mänskliga rättigheter. En rad instrument och initiativ är knutna till EU:s främjande av de mänskliga rättigheterna. () generalförsamling antog 1948 den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna. Förklaringen gav det internationella samfundet en gemensam värdegrund i synen på människan och förhållandet mellan stat och individ, och slog fast grundläggande normer för de mänskliga rättigheterna som är överordnade politiska och ekonomiska, kulturella och religiösa skillnader. De grundläggande normer som anges i den allmänna förklaringen är universella och bindande för alla världens stater. Alla stater har en skyldighet att värna alla människors lika värde och rättigheter. Som medlem i FN har enligt artikel 55 och 56 en rätt och förpliktelse att vidta åtgärder i samarbete med organisationen för att främja allmän aktning och respekt för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter för alla, utan åtskillnad med avseende på ras, kön, språk eller religion. De mänskliga rättigheterna gäller för alla människor utan åtskillnad, oavsett land, kultur eller specifik situation. Ingen regering kan hävda särskilda förhållanden som tradition, kultur eller religion som skäl för att kränka de mänskliga rättigheterna. Rättigheterna är odelbara och ömsesidigt samverkande. Stater kan inte sålla bland sina folkrättsliga åtaganden: alla mänskliga rättigheter har samma värde. Dessa principer slogs fast vid världskonferensen om de mänskliga rättigheterna 1993 och bekräftades bl.a. vid . Under de som gått sedan FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna antogs har dessa grundläggande normer slagits fast i ett antal folkrättsligt bindande konventioner. Tillsammans med den allmänna förklaringen bildar dessa konventioner en normativ grund för det internationella arbetet för de mänskliga rättigheterna. Dessa folkrättsliga åtaganden måste nu omsättas i praktisk handling över hela världen. Regeringen har överlämnat två skrivelser till om mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik respektive en skrivelse om demokrati och mänskliga rättigheter i utvecklingssamarbete, skrivelserna 2003/04:20 och 2007/08:109 respektive skrivelse 2008/09:11. Dessa har behandlats i utskottets betänkanden /04:UU9 och 2007/08:UU9 respektive 2008/09:UU6. Mål och inriktning för den svenska politiken för de mänskliga rättigheterna Socialdemokraterna framhåller i kommittémotion U306 (S) yrkande 22 att respekten för de mänskliga rättigheterna är en förutsättning för demokratin. De mänskliga rättigheterna, såsom de kommer till uttryck i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna och en rad andra konventioner, utgör en okränkbar helhet. Omsorgen om och försvaret av de mänskliga rättigheterna måste utgöra en central del av utrikespolitiken. Engagemanget för de mänskliga rättigheterna speglar våra förhoppningar om en värld där människor kan leva fria, utan fruktan och nöd. Socialdemokraterna betonar vikten av att stå upp för de mänskliga rättigheterna varhelst i världen de kränks och oavsett om oförrätter begås av en stormakt eller en diktatur. Kampen mot diskriminering på grund av kön, etnicitet, sexuell läggning, funktionshinder och religion måste föras både nationellt och internationellt. De fackliga rättigheterna behöver stärkas, inte minst i . Kvinnor utgör en majoritet av jordens befolkning, men kvinnors rättigheter kränks ständigt. Det gäller också barnen. Jämställdhet och barns rättigheter bör prioriteras i utrikespolitiken. I yrkande 23 slår Socialdemokraterna fast att de mänskliga, medborgerliga, politiska, ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna är universella, odelbara och individuella. De får varken inskränkas av stater eller andra aktörer. Partiet ser skapandet av för mänskliga rättigheter som ett framsteg och vill att ska stödja rådets arbete, enligt yrkande 32. betonar Socialdemokraterna att rådets arbetsformer är resultatet av en kompromiss. Ett universellt medlemskap i skulle kunna vara ett sätt att minska utrymmet för de länder som arbetar mot skarpa ställningstaganden för frågor om mänskliga rättigheter. bör agera för att specialrapportörer ska få finnas kvar samt verka för att man finner former för frivilligorganisationernas deltagande i . När världens länder vid antog principen om skyldigheten att skydda var detta enligt Socialdemokraterna i yrkande 34 ett viktigt globalt framsteg. Den största utmaningen för det internationella samfundet är hur principen ska genomföras i praktiken. Partiet anser att FN-mandat för fredsframtvingande operationer är centralt men vill bidra till att stärka de regionala organisationernas möjligheter att ta ansvar för skyddet av civila och för människors säkerhet. I yrkande 36 framhåller Socialdemokraterna att FN:s möjligheter att ingripa i fredsbevarande syfte måste stärkas. ska kunna ställa upp när FN efterfrågar hjälp, såväl när det gäller fredsbevarande som fredsframtvingande insatser. anser Socialdemokraterna att ska öka deltagandet i FN-genomförda insatser, detta såväl i form av civila insatser och biståndsverksamhet som i form av internationella fredsbevarande och fredsframtvingande insatser med FN-mandat. I den enskilda motionen U245 (KD) yrkande 2 förespråkas att med all kraft ska främja mänskliga rättigheter i utrikespolitiken. I den enskilda motionen U260 (FP) yrkande 1 betonas vikten av att regeringen fortsätter att sprida information om FN:s förklaringar om de mänskliga rättigheterna. I den enskilda motionen U262 (FP) yrkande 3 begärs att agerar i internationella forum för ökad uppmärksamhet på mänskliga rättigheter, inte minst i konfliktländer. Målet för arbetet med de mänskliga rättigheterna i svensk utrikespolitik är att bidra till att de rättigheter som fastslagits inom ramen för FN och andra internationella forum ska genomföras och komma alla människor till del. De mänskliga rättigheterna gäller för alla människor utan åtskillnad, oavsett land, kultur eller specifik situation. Ingen regering kan hävda särskilda förhållanden som tradition, kultur eller religion som skäl för att kränka de mänskliga rättigheterna. Rättigheterna är, som framhålls i en motion, odelbara och ömsesidigt samverkande. Stater kan inte sålla bland sina folkrättsliga åtaganden: alla mänskliga rättigheter har samma värde. Utskottet konstaterar i likhet med regeringen att den svenska politiken för de mänskliga rättigheterna vilar på en fast grund av respekt för internationella konventioner och överenskommelser. Omsorgen om och försvaret av de mänskliga rättigheterna utgör en integrerad och central del av den svenska utrikespolitiken. Den präglar agerande i globala och regionala forum och genomsyrar de bilaterala kontakterna med andra länder. Engagemanget för de mänskliga rättigheterna ligger i vårt lands intresse och speglar dessutom våra förhoppningar om en värld där människor kan leva fria, utan fruktan och nöd. Ett uttryck för aktiva engagemang för de mänskliga rättigheterna är de rapporter om mänskliga rättigheter i världens länder som offentliggjort dock med undantag och som kan läsas på regeringens webbplats . Syftet med publiceringen är att göra informationen tillgänglig för en bred krets av aktörer organisationer, myndigheter, företag och enskilda som intresserar sig för ämnet. Utskottet välkomnar att publiceringen 2011 av rapporter om mänskliga rättigheter i världens länder kommer att återupptas efter ett uppehåll . Uppehållet motiverades främst med att utrikesförvaltningen under det svenska ordförandeskapet i EU 2009 prioriterade unionens gemensamma bevakning av de mänskliga rättigheterna. Rapporterna väntas bli publicerade . Många av ledamöter är engagerade i frågor om mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik. En informell tvärpolitisk riksdagsgrupp för MR arbetar mot kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Utskottet välkomnar den ökade globala medvetenheten om att respekten för de mänskliga rättigheterna är en del av ett gemensamt ansvar. Vid fastslogs att det finns ett direkt samband mellan säkerhet, utveckling och mänskliga rättigheter. Folkrätten och respekt för de mänskliga rättigheterna är en hörnsten i svensk utrikespolitik och en förutsättning för en hållbar globalisering. I en krympande, globaliserad värld krävs internationella spelregler för att hantera gränslösa utmaningar och flöden. Där rättsstaten får fotfäste kan inte brott mot mänskligheten gå ostraffade. utrikesdeklaration konstaterades det att regeringen särskilt arbetar för att stärka sambandet mellan mänskliga rättigheter, demokrati och utveckling byggd på rättstatens principer och att den verkar för att ge de mänskliga rättigheterna en mer framträdande roll i arbetet för fred och säkerhet. Utskottet välkomnar denna inriktning. Utskottet delar regeringens uppfattning om vikten av ett resultatinriktat arbete för de mänskliga rättigheterna. Målet måste vara att de mänskliga rättigheterna efterlevs fullt ut av alla stater. Arbetet för de mänskliga rättigheterna ska genomsyra alla områden inom utrikespolitiken och sambandet stärkas mellan mänskliga rättigheter, demokrati och utveckling byggd på rättsstatens principer. Mänskliga rättigheter ska ges en mer framträdande roll i arbetet för fred och säkerhet samt inom utvecklingssamarbetet. Även inom FN och EU ska prioritera arbete för de mänskliga rättigheterna. Ett tydligt uttryck för prioriteringen av demokrati och mänskliga rättigheter i utrikespolitik är att dessa frågor tydligt lyfts fram som en tematisk prioritering i såväl det multilaterala som det bilaterala utvecklingssamarbetet, vilket välkomnas av utskottet. Regeringen beslutade om en policy för demokratisk utveckling och mänskliga rättigheter i utvecklingssamarbete . Policyn fastställer grundläggande principer och anger på ett övergripande plan ställningstaganden inom utvecklingssamarbetet. Den är vägledande och ska tillämpas i bl.a. strategier för samarbetet med länder, regioner och organisationer samt i ståndpunkter i EU och inom det multilaterala systemet. Utskottet har i sitt budgetbetänkande 2010/11:UU2 uttryckt sin positiva syn på de särskilda insatser som genomförs för demokratisering och yttrandefrihet och välkomnar att regeringen i regleringsbrevet till Styrelsen för utvärdering av internationellt utvecklingsarbete (Sadev) gett myndigheten i uppdrag att utvärdera resultatet av det bistånd vars huvudinriktning är demokratisk utveckling och mänskliga rättigheter. Utvärderingen ska utgå från de mål om demokrati och mänskliga rättigheter som anges i relevanta strategier, beslutade av regeringen, samt från den policy för demokratisk utveckling och mänskliga rättigheter som regeringen beslutat om. Om möjligt ska utvärderingen genomföras i samverkan med andra givare. En väsentlig del av utvärderingen består av djupstudier av demokrati- och MR-insatser i , och . En särskild fördjupning avser stöd till rättssektorn. Även andra tematiska fördjupningar kan bli aktuella. Utvärderingen ska vara slutförd . Lissabonfördraget ger EU nya möjligheter att globalt främja demokrati och mänskliga rättigheter, vilket belystes vid utskottets besök i . I fördragets allmänna bestämmelser om unionens yttre åtgärder anges följande (de s.k. underliggande principerna, artikel 21.1): Unionens åtgärder i internationella sammanhang ska utgå från de principer som har legat till grund för dess egen tillblivelse, utveckling och utvidgning och som den strävar efter att föra fram i resten av världen: demokrati, rättsstaten, de mänskliga rättigheternas och grundläggande friheternas universalitet och odelbarhet, respekt för människors värde, jämlikhet och solidaritet samt respekt för principerna i stadga och i folkrätten. EU:s instrument för att globalt främja demokrati och mänskliga rättigheter är fler och bättre än tidigare men måste, anser utskottet, kontinuerligt vidareutvecklas och förbättras. I sitt utlåtande över kommissionens arbetsprogram (utl. 2010/11:UU11) har utskottet starkt betonat vikten av att värna om ett öppet och då framhållit olika aspekter på öppenhet. Som framgått ovan publicerar rapporter som kartlägger respekten för de mänskliga rättigheterna i världens länder. Utskottet beklagar att någon motsvarande öppenhet inte råder när det gäller EU:s bevakning av de mänskliga rättigheterna i världens länder. Utskottet anser att EU ska sammanställa motsvarande öppna MR-rapporter och välkomnar att regeringen agerar för detta. Det är angeläget att länders bristande respekt för mänskliga rättigheter synliggörs. Utskottet konstaterar att en mer översiktlig bild av EU:s agerande när det gäller att på det globala planet främja demokrati och de mänskliga rättigheterna ges i unionens årliga rapport rights and democracy in the world report, som utskottet återkommer till senare i betänkandet. En rad instrument och initiativ är knutna till EU:s främjande av mänskliga rättigheter i de yttre förbindelserna, vilka har integrerats i den europeiska utrikestjänsten (, EEAS) under EU:s höga representant . I EEAS har en särskild avdelning för MR och demokrati etablerats. EU:s instrument och initiativ för MR-främjande är följande: EU:s riktlinjer om mänskliga rättigheter och internationell humanitär rätt. Dialoger och samråd om mänskliga rättigheter. Gemensamma åtgärder, gemensamma ståndpunkter och krishanteringsoperationer (inom ramen för den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken). Klausuler om de mänskliga rättigheterna i samarbetsavtal med tredjeländer. Framställningar och uttalanden. Handlingsplaner inom ramen för den europeiska grannskapspolitiken. Aktiviteter som finansieras under EU:s instrument för demokrati och mänskliga rättigheter i världen (for Democracy and Human Rights, EIDHR), som omfattar mer än . EU:s riktlinjer om mänskliga rättigheter och internationell humanitär rätt omfattar följande åtta områden: Dödsstraff (antagna 1998, uppdaterade 2008). Tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning (antagna 2001, uppdaterade 2008). Människorättsdialoger (antagna 2001, uppdaterade 2009). Barn och väpnade konflikter (antagna 2003, uppdaterade 2008). Människorättsförsvarare (antagna 2004, uppdaterade 2008). Främjande och skydd av barnets rättigheter (antagna 2007). Våld mot kvinnor och flickor och kampen mot alla former av diskriminering av kvinnor och flickor (antagna 2008). Främjandet av internationell humanitär rätt (antagna 2005, uppdaterade 2009). Utskottet anser att det är viktigt med en vidareutveckling av EU:s förmåga att snabbt agera när tredjeländer kränker de mänskliga rättigheterna. Människorättspolitiken måste integreras i EU:s politik gentemot tredjeländer, och kvinnors rättigheter måste inkluderas i alla sådana sammanhang. Detta innebär bl.a. att frågor om mänskliga rättigheter måste få ett starkt genomslag i utformningen av den europeiska utrikestjänsten. Utskottet välkomnar att regeringen verkar för att en stark avdelning för MR och demokrati byggs upp inom den europeiska utrikestjänsten, för att MR-frågorna integreras i den geografiska delen av EEAS verksamhet samt för att den europeiska utrikestjänsten ska bidra till ett effektivare genomförande av EU:s gemensamma normverk. Utskottet ser också positivt på att regeringen agerar för att EU ska utarbeta lokala MR-strategier. Detta skulle enligt utskottet stärka förutsättningarna för unionen att mer aktivt främja de mänskliga rättigheterna i fält. Det är enligt utskottet av stor vikt att genomförandet av EU:s MR-riktlinjer följs upp på ett systematiskt sätt. Utskottet avser också att ta initiativ med denna inriktning. De omvälvande förändringar som äger rum i södra ger enligt utskottet hopp om en utveckling som leder till ökad frihet, demokrati och mänskliga rättigheter och ett bättre liv för befolkningen i regionen. Utskottet välkomnar att kommissionen genom meddelande KOM(2011) 200 Ett partnerskap för demokrati och delat välstånd med södra inlett arbetet med att reformera och utveckla EU:s samarbete med regionen. Utskottet ställer sig bakom regeringens linje att EU ska lämna ökat stöd till länder som genomgår demokratiseringsprocesser, utvecklandet av en rättsstat samt konditionalitet med innebörden att länder som genomför demokratiska reformer ska få en förmånligare behandling vad gäller stöd från EU. Utskottet, som i ett senare avsnitt i betänkandet tar upp motionsförslag om (), välkomnar i likhet med FN:s säkerhetsråds resolution (2011) och väckandet av talan i ICC med anledning av situationen i . Olika instrument och initiativ kan användas när EU främjar de mänskliga rättigheterna. Utskottet har under det innevarande förordat att EU i beslut om budgetstöd till tredjeland bör ta hänsyn till hur partnerlandet beaktar principerna som kommer till uttryck i Lissabonfördragets artikel 21.1 (de s.k. grundläggande principerna, se ovan). Detta kan enligt utskottet lämpligen ske genom att det i budgetstödsprogram införs villkor som rör den politiska styrningen inklusive tydliga uppföljningsmekanismer som innefattar kriterier som måste vara uppfyllda för att (fortsatt) stöd ska beviljas. Utskottets ställningstagande gjordes i utlåtande /11:UU4 EU:s budgetstöd till tredjeland , med anledning av kommissionens grönbok, KOM(2010) 586, i ämnet. Utskottet vill i detta sammanhang också erinra om att under ordförandeskapet i EU arbetade för ytterligare fördjupning av unionens gemensamma arbete för de mänskliga rättigheterna med målet att genomföra dessa. I rådsslutsatser om mänskliga rättigheter och demokratisering i tredjeländer, vilka antogs av rådet för utrikes frågor (, FAC) , kom medlemsstaternas åtagande att främja och skydda de mänskliga rättigheterna också utanför unionen till tydligt uttryck. Där slogs fast att de mänskliga rättigheterna är en prioritering för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, att de är universella, odelbara, inbördes beroende och relaterade till varandra.