bet · GZ01FiU1 · 2011-11-15 00:00:00 — Regeringen instämmer i den beskrivning som gjort av redovisningen av kommunsektorns finanser. Regeringen beaktar emellertid i sina beräkningar endast aviserade förslag om statsbidrag samt kommuners och landstings aviserade förändringar av kommunala skattesatser (medelutdebiteringen). I praktiken innebär detta att kommuner och landsting förväntas anpassa sina konsumtionsutgifter efter sina förväntade inkomster. Detta beskrivs delvis i budgetpropositionen. Det dataunderlag som finns att tillgå från , och som regeringen använder i sina prognoser, klarar inte av att mäta produktiviteten på ett bra sätt. Det går alltså inte att dra några egentliga slutsatser om produktivitetsutvecklingen. Av det skälet har regeringen valt att inte redovisa några beräkningar av produktiviteten i budgetpropositionen. Problemen med att beräkna produktiviteten i kommunsektorn beskrivs ekonomiska vårproposition (se prop. 2010/11:100 s. 171). När man började att bygga upp det sysselsättningspolitiska ramverket bestämde man att uppföljningen av sysselsättningspolitiken och tillämpningen av ramverket skulle beskrivas i den ekonomiska vårpropositionen (se prop. 2007/08:100 s. 65). då ramverket för sysselsättningspolitiken byggdes upp och utvecklades bedömde regeringen att det fanns skäl för att även i budgetpropositionen redogöra för arbetet med indikatorerna. Regeringen instämmer i iakttagelse att regeringen inte tydligt redogjort för i vilket sammanhang redovisningen ska ske, vilket är olyckligt. ekonomiska vårproposition anges dock att indikatorerna publiceras tillsammans med regeringens bedömning en gång i den ekonomiska vårpropositionen (prop. 2010/11:100 s. 76). Regeringen instämmer i iakttagelse att redovisningen i budgetpropositionen är knapphändig när det gäller de antaganden och beräkningsunderlag som ligger till grund för regeringens bedömning av effekterna av reformerna inom sysselsättningspolitiken. Regeringen vill dock framhålla att det ekonomiska vårproposition görs en sammanfattande redovisning av de metoder och beräkningar som ligger till grund för regeringens bedömning av effekterna av reformerna inom sysselsättningspolitiken (se prop. 2010/11:100 s. 96 f.). Sammanfattningen grundar sig på Rapport 2011:1 Hur ska utvecklingen av arbetsmarknadens funktionssätt bedömas? från ekonomiska avdelning, vilken publicerades på regeringens webbplats i samband med den ekonomiska vårpropositionen. I rapporten redogör man för de beräkningar och metoder som ligger till grund för bedömningen av arbetsmarknadens funktionssätt, dvs. utvecklingen av arbetskraften, sysselsättningen, arbetslösheten och arbetade timmar. Ett väsentligt inslag i rapporten är detaljerade effektberäkningar av regeringens reformer. Förbättringar av dessa beräkningar och metoder pågår ständigt inom . 2011:11 lämnades och avser tydlighet och transparens i budgetpropositionen . Regeringen besvarade rapporten i skrivelsen 2010/11:148. Mellan avlämnandet av och regeringens skrivelse lämnade regeringen ekonomiska vårproposition till , och efter skrivelsen har regeringen lämnat ytterligare en proposition, budgetpropositionen . När utskottet nu gör sin bedömning av tydligheten och transparensen i budgetpropositionen utifrån synpunkter beaktar utskottet alltså även de senaste ekonomisk-politiska propositionerna. Besluten om överskottsmål och utgiftstak är centrala i den ekonomiska politiken, och utskottet anser att det är mycket viktigt med god transparens och tydlig redovisning när det gäller både dess utformning och uppföljning. Utskottet vill framhålla att regeringen har arbetat systematiskt med att förbättra redovisningen och tydligheten i de ekonomisk-politiska propositionerna. Avsnitt som handlar om bl.a. uppföljning av överskottsmålet, bestämmande av reformutrymmet och utgiftstaket har successivt förbättrats. I budgetpropositionen fortsätter denna utveckling, och på flera punkter ligger förändringarna i linje med synpunkter. Utskottet välkomnar detta arbete och anser att analysen och redovisningen i propositionerna kring dessa frågor har förbättrats märkbart. efterlyser en tydlig åtskillnad mellan uppföljningen av överskottsmålet, dvs. i vilken mån målet har uppnåtts , och den framåtblickande planeringen, dvs. hur målet ska uppnås . Utskottet anser att regeringen gör en tydlig sådan åtskillnad. I budgetpropositionen redovisar regeringen den bakåtblickande uppföljningen och den framåtblickande analysen under skilda rubriker. Utvärderingen baseras på ett genomsnitt för åren 20012010 som används både nominellt och konjunkturrensat. I den framåtblickande analysen använder sig regeringen av två andra indikatorer, det strukturella sparandet och den s.k. sjuårsindikatorn, den senare både i konjunkturjusterad och ojusterad form, och regeringen gör utifrån dessa en samlad bedömning av det offentliga saldot . anser vidare att antalet indikatorer som används för att värdera överskottsmålet är för stort och att det är oklart vilken vikt de olika indikatorerna tilldelas i analysen, vilket riskerar att leda till godtycklig tolkning av måluppfyllelsen. Vidare anser att beräkningarna av reformutrymmet bör redovisas klarare liksom avvägningen mellan stabiliseringpolitiska ambitioner och kraven på överskott. Utskottet gör bedömningen att beräkningarna av reformutrymme eller besparingsbehov är komplexa och att det inte finns någon enskild indikator som kan fånga denna komplexitet. Regeringen har därför valt att använda flera indikatorer för att skaffa sig en bred bild av utrymmet för framtida reformer. Nödvändigheten av att använda flera indikatorer understryks också av den ganska betydande osäkerhet som finns för de olika indikatorerna. Reformutrymmet måste bedömas med hänsyn till en rad olika faktorer, och regeringen redovisar bedömningar med hänsyn till osäkerheterna och riskbilden, konjunkturläget och ur ett långsiktigt hållbarhetsperspektiv. Utifrån dessa utgångspunkter gör sedan regeringen en samlad bedömning av reformutrymmet. Redovisningen av bedömningen av reformutrymmet har utvecklats avsevärt och regeringen beskriver utförligt sina överväganden i budgetpropositionen . Utskottet välkomnar denna utveckling och ser ingen anledning att rikta kritik mot regeringens redovisning. anser att regeringen bör utveckla sin motivering av förslaget till utgiftstak och att man bör överväga att sänka tidigare beslutade utgiftstak så att en lägre utgiftsutveckling än beräknat inte riskerar att leda till att utgiftstaket förlorar sin styrande funktion. Regeringen har utvecklat sin motivering till förslaget till utgiftstak. Förslaget bedöms utifrån flera synvinklar, såsom om det ger tillräckligt stöd för överskottsmålet, är väl avvägt med avseende på reformutrymme och hantering av osäkerheter, utgifternas långsiktiga utveckling i relation till BNP och i fasta priser samt budgeteringsmarginalens storlek. Sammantaget ger detta enligt utskottets uppfattning en god bild av regeringens överväganden kring sitt förslag till utgiftstak och visar de avvägningar som måste göras. Utskottet anser, i likhet med regeringen, att utgiftstakets nivå också är ett uttryck för politiska värderingar och att det är fullt rimligt att olika politiska partier förespråkar olika nivåer på de offentliga utgifterna. Detta understryker att utgiftstakets nivå inte kan reduceras till en rent teknisk fråga. Utskottet är medvetet om att budgeteringsmarginalerna är större än riktlinjerna för vilken marginal som är nödvändig för att hantera osäkerhet, men anser att detta inte behöver innebära att utgiftstaket förlorar sin styrande effekt. Förutom marginal för osäkerheter så rymmer budgeteringsmarginalen även ett utrymme för möjliga framtida reformer. Om detta används för varaktiga reformer så är det i första hand marginalen för , 2015, som sätter gränser för reformernas storlek. Utrymmet för varaktiga reformer bedöms av regeringen till ca 2015, vilket innebär ca om reformerna sprids jämnt över tiden. Ett sådant utrymme för utgiftsökningar är i samma storleksordning som de årliga utgiftsökningarna i genomsnitt den senaste . Ett sådant utgiftstak ger stöd för överskottsmålet och ett visst utrymme för reformer både på skatte- och utgiftssidan. Det finns visserligen inga formella hinder för regeringen att föreslå förändringar av utgiftstaket för men den praxis som utvecklats kring utgiftstaket innebär att taket inte ändras efter det att det fastställts annat än för tekniska justeringar. Detta är en viktig faktor i utgiftstakets funktion som trovärdig restriktion i finanspolitiken. anser att regeringen bör överväga att engångsvis föreslå sänkta utgiftstak nu när utgiftsutvecklingen varit lägre än beräknat och budgeteringsmarginalerna är relativt stora. Utskottet delar inte denna uppfattning. Det kan i och för sig finnas en risk att stora budgeteringsmarginaler inbjuder till kortsiktiga utgiftsökningar och engångsvisa åtgärder, vilket skulle kunna utgöra ett problem för den finanspolitiska disciplinen. Å andra sidan skulle utgiftstakets långsiktiga trovärdighet riskera att undergrävas om utgiftstaket justerades i enlighet med den faktiska utgiftsnivån även om det, som i det nu aktuella fallet, handlar om en sänkning. Att på detta sätt ändra fastställda utgiftstak skulle innebära en uppluckring av praxis som enligt utskottets mening skulle riskera att skada utgiftstakets trovärdighet. Utskottet vill också framhålla att utgiftstaket är just ett tak inte ett mål och att det är mycket viktigt för den finanspolitiska disciplinen att ett återstående utrymme under utgiftstaket inte förväxlas med ett reformutrymme. Lösningen på detta problem ligger dock snarare enligt utskottets uppfattning i en stram tillämpning av regelverket än i justeringar av utgiftstakets nivå. anser att regeringens redovisning av kommunsektorns finanser har förbättrats och att tidigare synpunkter i flera avseenden har beaktats men att redovisningen kan utvecklas ytterligare, särskilt när det gäller bedömningar av produktivitetsutvecklingen. Regeringen anser å sin sida att produktivitetsberäkningar för kommunsektorn är betydelselösa då tillförlitlig statistik saknas. Utskottet kan konstatera att statistiken över kommunsektorns produktivitet är förknippad med stor osäkerhet, vilket SCB självt har framhållit. Inte desto mindre är produktivitetsutvecklingen en del av prognoserna över kommunsektorns finanser även om den bara beaktas implicit, genom skillnader mellan real konsumtion och kostnaderna för denna. Ju lägre kostnader för en given volym, desto högre produktivitet och vice versa. Utskottet anser att regeringens redovisning av kommunsektorns ekonomi så tydligt som möjligt bör visa vilka bedömningar av produktiviteten som ingår i beräkningarna och hur dessa bedömningar varierar. Regeringen instämmer i synpunkt att redovisningen av sysselsättningspolitiken i budgetpropositionen är knapphändig och att regeringen inte tydligt har klargjort i vilket sammanhang redovisningen ska ske. ekonomiska vårproposition gjorde emellertid regeringen dels en sammanfattande redovisning av de metoder och beräkningar som ligger till grund för bedömningen av sysselsättningspolitikens effekter, dels ett förtydligande om att redovisningen av det sysselsättningspolitiska ramverket ska göras en gång , i den ekonomiska vårpropositionen. I och med detta anser utskottet att synpunkter på detta område är beaktade. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken, punkt 1 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: godkänner de riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken som Socialdemokraterna föreslår i reservationen. 2011/12:Fi240 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 14, 2011/12:Sk361 av m.fl. (S) yrkandena 3 och 28 samt 2011/12:U315 av m.fl. (S) yrkande 18 och avslår proposition 2011/12:1 finansplanen punkt 1 och motionerna 2011/12:Fi221 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 3, 2011/12:Fi231 av m.fl. (V), 2011/12:Fi241 av m.fl. (MP) yrkande 1, 2011/12:Fi242 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 11 och 13, 2011/12:Fi243 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 8, 2011/12:Fi252 av m.fl. (V), 2011/12:Fi253 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 2, 2011/12:Fi261 av (M), 2011/12:Fi272 av m.fl. (S), 2011/12:Fi286 av (M), 2011/12:Sk356 av (M) yrkandena 1 och 4, 2011/12:MJ291 av m.fl. (MP) yrkande 3 och 2011/12:MJ407 av m.fl. (V) yrkande 23. behöver en ny färdriktning Vi inom Socialdemokraterna anser att behöver en ny färdriktning mot ett mer modernt, jämställt och framåtblickande samhälle byggt på gemenskap, solidaritet, rättvisa, kreativitet och trygghet. Målet för den socialdemokratiska ekonomiska politiken är full sysselsättning. En förutsättning för att nå målet om full sysselsättning är ett mer jämställt samhälle där män och kvinnor delar på ansvaret för jobb och familj. Kvinnors möjligheter till arbete och utveckling är en prioriterad fråga för oss Socialdemokrater och en viktig del av en ny färdriktning för . När alla har ett arbete blir rikt, både ekonomiskt och mänskligt. Med fler människor i arbete klarar vi att finansiera utbildning, vård och omsorg för alla. Regeringens ensidiga politik baserad på stora skattesänkningar har nått vägs ände. Utanförskapet är oförändrat, arbetslösheten har ökat, klyftorna och barnfattigdomen har växt liksom de ekonomiska skillnaderna mellan könen. Fler är långtidsarbetslösa, bostadsbyggandet har minskat och skolresultaten försämrats. Socialdemokraterna har högre ekonomiska ambitioner för . Vi har en tydlig vision för att göra till en kunskapsbaserad ekonomi så att vi kan konkurrera med hög kompetens och goda arbetsvillkor och inte med låga löner. Ansvar för de offentliga finanserna Läget i världsekonomin är allvarligt, och risken för recession i är stor. Det ställer stora krav på den ekonomiska politiken i . Det finanspolitiska ramverk som utvecklats av tidigare socialdemokratiska regeringar är en central förklaring till att de svenska statsfinanserna är starkare än i de flesta andra jämförbara länder. Systemet med årliga budgettak, en rambeslutsmodell som försvårar en kostnadsdrivande riksdagsbehandling samt överskottsmålet har tjänat väl och kommer att vara en orubblig i vår ekonomiska politik. Det är tveklöst så att starka offentliga finanser ger bättre förutsättningar att stå emot makroekonomiska störningar. En solid offentligfinansiell ställning är en förutsättning för uthållig tillväxt och stabil välfärd. Vår utgångspunkt är emellertid att vi måste ha beredskap för att kunna möta en ekonomisk kris av betydande djup och längd. beroende av omvärlden gör att det finns betydande risker för en försämrad utveckling i vårt land. I ett sådant läge måste det finnas beredskap att stimulera ekonomin för att hålla uppe den inhemska efterfrågan och för att skjuta till medel till kommunsektorn för att undvika uppsägningar och försämringar i vård, skola och omsorg. Vi kommer därför att följa utvecklingen nogsamt och är beredda att återkomma med ytterligare insatser om det skulle visa sig nödvändigt. anser vi att det i det skede som vi nu befinner oss i är nödvändigt att satsa på offentliga produktiva investeringar. Det gäller att göra rätt saker. Friheten som starka statsfinanser ger ska användas till att stärka arbetslinjen och öka sysselsättningen. Här går en tydlig skiljelinje mellan socialdemokratisk och borgerlig ekonomisk politik. Vi socialdemokrater prioriterar det som långsiktigt bygger starkt, som utbildning, infrastruktur och bostäder. Investeringar i den kunskapsbaserade ekonomin Utbildning är den enskilt vikigaste insatsen för att stärka konkurrenskraft, skapa nya jobb och bekämpa arbetslösheten. Vårt självklara mål är att alla elever ska nå målen i . Vi skapar en modern kunskapsskola med kvalitet och kreativitet i centrum och investerar i lärarnas kompetens och utveckling. Vi föreslår ett kunskapslyft som ger människor möjlighet att läsa in kurser på grundskole- och gymnasienivå. För arbetstagare som deltar i kurser inom komvux eller vid folkhögskolor föreslås ett korttidsstudiestöd. Kvalificerade yrkesutbildningar och yrkeshögskoleutbildningar är av stor vikt för att arbetsgivare ska hitta rätt utbildad personal och är ett snabbt sätt för den enskilde att få ett kvalificerat arbete. Vi föreslår att utökas med 6 500 platser och avsätter för detta. Kvaliteten i den högre utbildningen ska förbättras genom mer undervisningstid och möjlighet för studenterna att göra praktik inom ramen för sin utbildning. Regeringen väljer att dra ned antalet högskoleplatser som antalet 2024-åringar blir fler och arbetslösheten, inte minst ungdomsarbetslösheten, är fortsatt rekordhög. Många unga som saknar arbete har inte fullständig gymnasieexamen utan måste få chansen att komplettera sin utbildning inom vuxenutbildningen eller på folkhögskola. Därför föreslår vi att utbildningarna utökas med 8 700 platser. Kunskaper och färdigheter gör det möjligt att utveckla en mer avancerad produktion, stigande förädlingsvärde och högre produktivitet. Vi föreslår därför en ökad samverkan mellan högskolan, näringslivet, arbetsmarknadens parter och samhället så att forskare och studenter systematiskt uppmuntras att omvandla sina nya kunskaper till varor och tjänster och därmed till flera jobb. har präglats av en mycket god kapitaltillgång i den globala ekonomin, en era som synes vara på väg mot sitt slut. Vi föreslår därför att det skapas en riskkapitalfond på med fokus på innovativa små och medelstora industri- och tjänsteföretag. En god tillgång på riskvilligt kapital är avgörande i en innovationsdriven, kunskapsbaserad ekonomi. Vi föreslår därför att riskkapitalavdrag införs för personer som investerar i ett nystartat bolag enligt den modell som föreslogs i den statliga (SOU 2009:33). En ny urban tillväxt I omställningen till en kunskapsbaserad ekonomi spelar våra storstäder en central roll. Avsaknaden av en sammanhållen urban tillväxtpolitik har byggt upp betydande flaskhalsar i ekonomin som riskerar att lägga en strypsnara kring storstädernas och därmed ekonomiska utveckling. En av de största flaskhalsarna är storstädernas transportsystem där investeringarna inte hållit jämna steg med befolkningsutvecklingen. Vi vill att staten och regionen tillsammans utformar en långsiktig strategi för en kraftfull utbyggnad av . Vi föreslår därför att avsätts i statsbidrag för utbyggnad av tunnelbanan. Aktuella trafikprognoser pekar mot att kommer att vara farligt nära fullt kapacitetsutnyttjande, inte minst på järnvägssidan. Därför måste man redan nu påbörja planeringen av en ny länk mellan och . tillförs därför betydande resurser för planering och projektering. Bristerna i järnvägssystemet är en mycket allvarlig hämsko på storstadsregionernas tillväxt. föreslår vi totalt till för utbyggd kapacitet i järnvägens trångsektorer. Vi föreslår även medel för projektering av strategiska storstadsrelaterade projekt som är möjliga att byggstarta först bortom 2015. En annan viktig beståndsdel i den tillväxtpolitiken är insatser för att få bostadsmarknaden att fungera bättre. Vi upplever den kanske värsta bostadsbristen i storstäderna sedan det tidiga . Byggandet av hyreslägenheter befinner sig på rekordlåga nivåer och svarar inte alls upp mot den snabba befolkningstillväxten i våra storstäder. Den låga nyproduktionstakten har även resulterat i en akut brist på studentlägenheter på många universitets- och högskoleorter. Vi föreslår därför att det införs en skattestimulans på för investeringar i hyres- och studentlägenheter. Vidare föreslår vi en modell med statliga lånegarantier för upprustning och energieffektivisering av flerfamiljsfastigheter. Utmaningar inom jobbpolitiken för en fungerande arbetslinje Full sysselsättning är det övergripande målet för den socialdemokratiska ekonomiska politiken. Arbete är grunden för vårt välstånd. En nyckel för att hålla ihop och utveckla är att fler har ett jobb att gå till och därmed en egen försörjning. Jobbpolitikens utmaningar är att bättre matcha lediga jobb med arbetssökande, att underlätta generationsväxlingen och att fortsätta att kombinera en offentlig finansiering av en generell välfärd med en åldrande befolkning. I det konjunkturläge vi ser framför oss är det viktigt att arbetet med matchning kan prioriteras framför jobbsökaraktiviteter brett. Regeringens eget utvärdering (IFAU) har visat att Arbetsförmedlingens roll för stöd och rådgivning i kombination med kontroll i form av regelbundna besök är ett effektivt sätt att få arbetslösa i arbete. Därför omprioriterar vi från regeringens coachverksamhet till att förstärka Arbetsförmedlingens förmedlingsverksamhet. Vi tillsätter också en kompetenskommission med uppgift att föreslå åtgärder som gör att företag och branscher hittar rätt kompetens vid rätt tillfälle. För att underlätta generationsväxlingen inom den offentliga sektorn föreslår vi utbildningsvikariat inom vård och omsorg samt traineeplatser för unga både i offentlig och privat verksamhet. Mer arbete och fler arbetade timmar måste bli huvudspåret för att välfärden ska kunna finansieras solidariskt . Vi är övertygade om att alla människor som har arbetsförmåga vill arbeta och försörja sig själva. Men för den som är ekonomiskt beroende av försörjningsstöd innebär nuvarande ordning att försörjningsstödet minskar krona för krona motsvarande den intjänade arbetsinkomsten efter skatt. Nuvarande jobbskatteavdrag är här helt verkningslöst. Därför föreslår vi en tillfällig skattekredit för personer med försörjningsstöd som börjar arbeta. För personer med svag anknytning till arbetsmarknaden föreslår vi en ny organisation, kraftsamling, som ska ha möjlighet att ge en personlig handlingsplan med resurser för individuellt anpassade insatser utifrån varje enskild individs behov. Vår huvudkritik mot jobb- och utvecklingsgarantin kvarstår. Vi vill ha en annan modell där människor snabbt kommer i jobb med egen försörjning. Det ska vara möjligt att få anställning med lönesubvention och avtalade villkor genom t.ex. plusjobb inom offentlig eller ideell sektor. Jobb- och utvecklingsgarantin ska fasas ut. Det finns personer som trots utbildning och aktiva insatser ändå har stora svårigheter att få ett jobb på den reguljära arbetsmarknaden. Vi föreslår därför en ny form av subventionerade anställningar inom kommuner och landsting samt inom den ideella sektorn. Vi föreslår utökade OSA-anställningar (offentligt skyddat arbete) riktade till personer med psykiska funktionshinder. En solidariskt finansierad arbetslöshetsförsäkring bidrar till nödvändig omställning och är en del av en väl fungerande arbetslinje. Vi föreslår därför höjt tak och höjd ersättningsnivå i arbetslöshetsförsäkringen och föreslår en skattereduktion för a-kasseavgiften. Investera i en bättre miljö Trots djärva mål saknar regeringen styrmedel för att minska de klimatpåverkande utsläppen och stimulera omställningen. Fler åtgärder behövs för att inte ska tappa i konkurrenskraft internationellt. Vår politik innebär att intäkter från ökade styrmedel används till investeringar som ger miljöeffekt. Bilar med stora utsläpp ska betala högre registreringsskatt som sedan används till bonus för miljöbilar. behöver satsningar för att stimulera förnybar energi och inhemsk energiproduktion i stället för importberoende. Vi föreslår ett nytt system för lokala klimatinvesteringar. Huvudinriktningen ska vara effektiva åtgärder för att långsiktigt minska utsläpp av växthusgaser. Vi avsätter , sammantaget 1,6 miljarder de kommande fyra åren, till lokala klimatinvesteringar. Regeringens supermiljöbilspremie kommer bara att gynna människor som har råd att köpa mycket dyra miljöbilar, och den reformen skapar, som vi bedömer det, inget omställningstryck. Vi föreslår i stället ett system med stegvisa miljöbilsbonusar där bilar med lägre utsläpp får en premie.