bet · GY01TU13 · 2011-03-23 00:00:00 — Mot denna bakgrund är det viktigt att regeringen ser över ansvar för åtgärder som förebygger trafikkaos under kommande vintrar. I motion 2010/11:T517 yrkande 1 av m.fl. (S) hänvisar motionärerna till utredningen vinterberedskap inom järnvägen (SOU 2010:69) och de förslag som utredningen lämnar på åtgärder för att förbättra vinterberedskapen inom transportsystemet som helhet. I utredningen föreslås en rad åtgärder som bedöms ge effekt i närtid. Motionärerna delar utredningens uppfattning om de åtgärder både de kortsiktiga och de långsiktiga som måste vidtas för att skapa ett mer robust järnvägssystem. Motionärerna föreslår att regeringen ger i uppdrag att redovisa ett samlat åtgärdsprogram för järnvägens vinterberedskap. I samma motion (yrkande 2) bedömer motionärerna att många av de åtgärder som föreslås i utredningen kan genomföras inom befintliga ekonomiska ramar och utan att man gör avsteg från de berörda statliga bolagens finansiella målsättningar. Vissa av de åtgärder som bör ingå i ett verkningsfullt vinterberedskapsprogram förutsätter dock att det tillskjuts ytterligare resurser till järnvägsområdet. Det behövs också precis som utredningen konstaterar långsiktigt utökade investeringar i nya spår samt drift och underhåll av järnvägsnätet. I motion 2010/11:T272 yrkande 7 av (S) vill motionären utveckla nya metoder för att bättre styra underhållsåtgärderna mot områden som ger bäst effekt för resenärerna. I samma motion (yrkande 8) vill motionären se över hur underhållet organiseras. Motionären föreslår att , tidigare produktion, behålls i statlig ägo och förutsättningarna för att återföra det löpande eller avhjälpande underhållet till ska studeras. I motion 2010/11:T377 yrkande 9 av m.fl. (MP) pekar motionärerna på att underhåll av järnvägen är konkurrensutsatt. Tanken från den borgerliga regeringen var att fler operatörer skulle öka effektiviteten. Med facit i hand konstaterar motionärerna att så inte skett och menar att det bästa för resenärerna är att får driva banunderhåll och drift i egen regi. Detta, menar motionärerna, ger mer personal på spåren och mer nytta för pengarna. Motionärerna anser att ska återgå till egen regi som en del av verksamhet. I motion 2010/11:T226 yrkande 4 av m.fl. (V) anser motionärerna att stationerna har en nyckelfunktion i järnvägssystemet och ser ingen anledning att ha ett bolag som , vars syfte enbart är att tjäna pengar på sitt fastighetsbestånd. Det kan leda till bristande underhåll, dåligt öppethållande eller försäljning av stationsbyggnader. Motionärerna framhåller att redan ansvarar för en rad aktiviteter i anslutning till stationerna, t.ex. informationsanläggningar och plattformar. Det finns därför uppenbara skäl att samordna verksamheten på ett bättre sätt. Motionärerna anser att ansvaret för stationsbyggnaderna ska flyttas från Jernhusen till . I motion 2010/11:T377 yrkande 10 av m.fl. (MP) föreslås att driften av Jernhusens verksamheter förs över till för att ge en optimal service och tillgänglighet till tågresenärerna. Detta ska innefatta stationer, verkstäder och terminaler. Motionärerna anser att järnvägsstationer, verkstäder, terminaler, mark m.m. ska utgöra ett sammanhållet system med ett samhällsuppdrag i stället för det ensidiga avkastningskrav som finns . I motion 2010/11:T281 av m.fl. (V) framhålls att regeringens aviserade höjning av banavgifterna medför ökade kostnader för järnvägstrafik som fossila transportslag som bil och flyg har en kvarstående kostnadsbild. Motionärerna anser att regeringen ska återkomma till med förslag där banavgifterna höjs måttligt som kilometerskatt för lastbilar och andra ekonomiska styrmedel införs så att politiken bidrar till att förändra prisrelationen mellan olika transportalternativ till förmån för dem som ger lägst klimat- och miljöbelastning. I motion 2010/11:T377 yrkande 11 av m.fl. (MP) framhålls att regeringen planerar att fördubbla banavgifterna av . ligger den borgerliga regeringens planer på att införa kilometerskatt för tunga lastbilar och flygskatt helt nere. Det innebär att prisrelationen mellan järnväg respektive lastbil och flyg kommer att förskjutas ytterligare till järnvägens nackdel. Motionärerna anser att detta inte är rimligt. De transportslag som har störst klimatpåverkan ska beskattas därefter, menar motionärerna. I väntan på att så blir fallet anser motionärerna att banavgifterna ska frysas. Enligt motionärerna i motion 2010/11:T226 yrkande 6 av m.fl. (V) har de senaste årens ökning av antalet operatörer på spår lett till sämre information och svårare överblickbarhet. Så länge det finns olika aktörer inom järnvägssystemet ska resenärerna inte behöva fundera på vad eller vem som orsakat förseningen; de efterfrågar att så snabbt som möjligt få korrekt information, bl.a. om tidsförluster och om vilka åtgärder som vidtagits för att minimera skadan. Regeringen bör utreda möjligheten och förutsättningarna för att skapa ett resanderåd. I motion 2010/11:T247 av (KD) anser motionären att barn behöver hjälp med pendlingen mellan föräldrar som separerat och som bor i olika städer. I har det funnits ett tåg med speciella barnguider, som utgår från och ut i landet , och tillbaka . En av samhällets uppgifter vad gäller de offentligt ägda verksamheterna måste, enligt motionären, vara att använda resurserna för att underlätta för familjer att hålla samman även om föräldrarna inte längre lever ihop. Därför ska möjligheten att i samband med trafikeringsrätter ställa som villkor att ett barn ska ha möjlighet att resa utredas. I motion 2010/11:T460 av m.fl. (S) framhålls att EU inte bara ska garantera en fri europeisk marknad utan även en fri rörlighet för medborgarna i . Därför måste man göra en kraftsatsning på snabbtåg som kan konkurrera med flyget. Det är viktigt att människor och varor kan färdas på det mest miljövänliga sättet som detta kan ske med både komfort, snabbhet och rimliga taxor. Ett sådant synsätt ger regioner och individer bra möjligheter att utvecklas i hela EU. Motionärerna pekar på behovet av en gemensam järnvägspolitik för EU och anser att måste gå i bräschen för att få till stånd en enhetlig standard för europeisk tågtrafik. I motion 2010/11:T409 yrkande 5 av (KD) framhålls att det måste bli lättare att byta transportslag, och dagens barriärer för tågtrafik bör undanröjas. Övergången från väg- till järnvägstrafik skulle underlättas avsevärt om det fanns en gemensam IT-plattform för köp av tågbiljetter i hela EU, oberoende av operatör. bör ta initiativ till att ett sådant system skapas. I motion 2010/11:T420 av (S) pekar motionären på det obligatoriska bältestvånget i nya bussar och beklagar att denna bestämmelse inte omfattar tåg, trots att flertalet tåg numera kommer upp i betydligt högre hastigheter än bussar. X 2000 och Express är exempel på tåg som går så svindlande snabbt att en kollision eller urspårning skulle innebära en katastrof för passagerarna. Nybyggda tåg borde därför, enligt motionären, redan från början utrustas med bälten på samtliga sittplatser. I motion 2010/11:T499 av m.fl. (S) anser motionärerna att det är anmärkningsvärt att man vid fördelning av tåglägen inför har prioriterat ner pendeltågstrafiken i kraftigt i förhållande till den trafik som driver. I direktiv /14 EG, punkt 11 står det följande: "Systemen för fastställande och uttag av avgifter och tilldelning av kapacitet bör möjliggöra lika och ickediskriminerande tillträde för alla företag och i möjligaste mån söka tillgodose behoven hos samtliga användare och trafiktyper på ett rättvist och ickediskriminerande sätt". Motionärerna föreslår att ges i uppdrag att prioritera kommande tåglägen i enlighet med EG-direktivet. I motion 2010/11:T500 av (S) framhålls att bra kommunikationer är en förutsättning för en fungerande arbetsmarknad och för en bättre miljö. I tider med ökad arbetslöshet, ekonomisk kris och med krav på att man ska söka jobb i hela landet vid arbetslöshet är bra kommunikationer särskilt viktiga, om man får ett nytt jobb på annan ort och måste pendla långa sträckor till arbetet. Motionären förslår att man i infrastrukturplaneringen studerar förutsättningarna för åtgärder som underlättar tågstopp på mindre orter. Upprustning av lågtrafikerade banor I syfte att binda samman olika regioner uppmärksammas i motion 2010/11:T524 yrkande 3 av (MP) järnvägen mellan och , Tjustbanan, samt och , Stångådalsbanan. Enligt motionären skulle det ge stora regionalpolitiska vinster att rusta upp dessa länsbanor och andra länsbanor i landet. Mot bakgrund av detta föreslås att regeringen gör en särskild satsning på upprustning av lågtrafikerade banor och länsjärnvägar. Allmänna utgångspunkter för järnvägstrafiken Utskottet har tidigare vid ett flertal tillfällen behandlat frågor som rör järnvägstrafikens reglering senast i samband med regeringens proposition om en ny kollektivtrafiklag (prop. 2009/10:200, bet. 2009/10:TU21). Med anledning av nu väckta motioner vill utskottet redovisa sina allmänna utgångspunkter i dessa frågor. För den fortsatta utvecklingen av såväl kommersiell som samhällsstödd trafik har transportföretagen att utgå från samexistens i en huvudsakligen gemensam infrastruktur. Som utskottet ser det ger de utökade möjligheterna att bedriva kommersiell trafik på det svenska järnvägsnätet ökade möjligheter till såväl konkurrens som samverkan, vilket kommer att leda till att nya och bättre transportlösningar utvecklas till nytta för resenärer i hela landet. Det är naturligt med en blandning av kommersiell och skattefinansierad trafik, och det är angeläget att det ges goda förutsättningar för utveckling. Från ett resenärsperspektiv är det inte avgörande vem som finansierar eller kör tågen. Resenärerna efterfrågar i första hand ett tillräckligt stort utbud med god kvalitet. Tåget ska gå och komma fram , det ska vara pålitligt, bekvämt, säkert, rent, snyggt, prisvärt etc. Utskottet ser därför positivt på EU:s beslut att öppna den internationella marknaden för konkurrens. Konkurrens bidrar till att tillgodose resenärernas och samhällets krav på ett attraktivt, effektivt och långsiktigt hållbart trafikutbud av god kvalitet. Det bidrar till ett ökat resande på järnväg till förmån för tillväxt, sysselsättning, regional utveckling och miljö. Enligt utskottets mening bör det inte förekomma några monopol på marknaden som hämmar kommersiell utveckling. Utskottet har därför tillstyrkt regeringens förslag att SJ AB:s exklusiva trafikeringsrätt ska upphävas och att alla kommersiella tågoperatörer ges en med likvärdig rätt att operera på det svenska järnvägsnätet. Enligt utskottets mening har harmoniseringen och anpassningen i skett stegvis och under reglerade former med bl.a. successivt öppnande av olika marknader. I frågan om SJ AB:s mål har utskottet bl.a. framhållit att staten också har ett transportpolitiskt ansvar för en hållbar transportutveckling som bygger på en väl fungerande järnvägstrafik genom en framtidsanpassad infrastruktur. Staten har också som ägare ett särskilt ansvar för att ska kunna fullgöra sina uppgifter mot landets tågresenärer. Utskottet vill också återigen erinra om, mot bakgrund av den pågående processen inom EU mot en avreglerad järnvägsmarknad, att specifikt uppställda målkrav mot ett enskilt bolag skulle verka konkurrenshämmande och strida mot principerna om fri konkurrens på lika villkor. Utskottet har inte funnit anledning att ändra sina utgångspunkter i fråga om hur järnvägstrafiken ska regleras och avstyrker därför motionerna 2010/11:T226 yrkandena 2 och 7 (V), 2010/11:T272 yrkandena 15 (S), 2010/11:T377 yrkandena 6 och 7 (MP) samt 2010/11:T517 yrkande 3 (S). När det gäller frågan om arbetspendling som tas upp i en motion vill utskottet framhålla att regeringen har gett Trafikanalys i uppdrag att undersöka hur arbetspendlingen med en radie med olika trafikslag ser ut i storstadsregionerna , och . Syftet är att hitta åtgärder som kan underlätta arbetspendlingen för de människor som arbetar i våra storstadsregioner. Som utskottet ser det har regeringen uppmärksammat frågan om arbetspendling i enlighet med vad som efterfrågas i motionen. Utskottet anser därför att frågan inte föranleder något riksdagsinitiativ enligt motionärernas önskemål. Utskottet avstyrker motion 2010/11:T276 (S) mot den bakgrunden. Utskottet har inledningsvis som allmänna utgångspunkter för järnvägstrafiken framhållit att utskottet tidigare tillstyrkt regeringens förslag om att SJ AB:s exklusiva trafikeringsrätt ska upphävas och att alla kommersiella tågoperatörer ges en med likvärdig rätt att operera på det svenska järnvägsnätet. Enligt utskottets mening har harmoniseringen och anpassningen i skett stegvis och under reglerade former med bl.a. successivt öppnande av olika marknader. Någon återreglering i enlighet med vad som efterfrågas i motionerna anser utskottet därför inte vara motiverat. Motionerna 2010/11:T226 yrkandena 1 och 3 (V) samt 2010/11:T377 yrkande 8 (MP) avstyrks mot den bakgrunden. Utskottet har under innevarande behandlat frågor om järnvägens kapacitet och robusthet dels då det gällde underhåll av järnvägar med anledning av en redogörelse från (bet. 2010/11:TU8), dels i samband med regeringens proposition om åtgärder för att höja kvaliteten i järnvägssystemet (bet. 2010/11:TU5). Med anledning av de nu väckta motionerna vill utskottet inledningsvis anföra att i betänkandet om åtgärdsplaneringen för transportsystemet 20102021 (bet. 2009/10:TU24) framhölls det bl.a. att det vid utskottets budgetbehandling i samband med motionsförslag om utökade järnvägssatsningar bl.a. konstaterades att det fanns ett antal angelägna järnvägsprojekt i landet. Utskottet såg därför positivt på att järnvägsinvesteringarna ökat med . Motsvarande ökning för väginvesteringar var . Utskottet ville även framhålla vad som uttalades under /09 i samband med behandlingen av regeringens proposition Framtidens resor och transporter infrastruktur för hållbar tillväxt. Utskottet underströk då, med hänsyn till tidigare bristande överensstämmelse mellan planeringsnivåer och anslagstilldelning, betydelsen av en realistisk planeringsram och välkomnade därför att den föreslagna ramen stod i samklang med de anslagshöjningar som regeringen föreslagit. Enligt utskottets mening hade regeringen bedömt anslagsbehovet på ett sätt som gav det tillskott som kunde förenas med en fortsatt ansvarsfull finanspolitik. Utskottet kunde i sammanhanget också konstatera att det av budgetpropositionerna framgått att de sammanlagda anslagen för investeringar i nationell och regional plan hade ökat från till , vilket är en ökning med . När det gäller banunderhåll framhölls också i betänkandet (bet. 2009/10:TU24) att regeringen avsatt till drift och underhåll av det statliga järnvägsnätet. Regeringen bedömde att effekterna av den tilldelade ramen för drift och underhåll på järnvägsnätet bl.a. skulle vara förbättrad ankomstpunktlighet i storstäder och på de större stråken jämfört med . Vidare bedömdes att det vid bildandet av skapades förutsättningar för att ta till vara synergier genom sammanförandet av och . som kvalificerad beställare av varor och tjänster kunde också utvecklas och effektiviseras ytterligare. De effektiviseringsvinster som uppstod genom detta arbete skulle komma att frigöra medel som kunde användas till väg- och banhållning. Utskottet kunde också konstatera att det av budgetpropositionerna framgått att de sammanlagda anslagen för drift, underhåll och reinvesteringar hade ökat från till , vilket är en ökning med . Utskottet kan nu konstatera att regeringen för avsatt för drift, underhåll och trafikledning. Utskottet kan också konstatera att i Åtgärdsprogram 20102011 har presenterat en rad åtgärder för att förbättra möjligheterna att hantera större trafikstörningar i järnvägsnätet. Åtgärdsprogrammet innebär bl.a. ökad snöröjningsberedskap, utveckling av beredskapsplaner och bättre trafikinformation till resenärer och godstransportörer. har också riktat en särskild satsning på för störningar /11. Vidare kan inom givna ramar omdisponera för att öka insatserna för bl.a. underhåll och reinvesteringar på järnväg. När det bl.a. gäller järnvägstrafikens robusthet har statsrådet i svar på en skriftlig fråga (fråga 2010/11:272) bl.a. framfört att fått i uppdrag av regeringen att dokumentera och upprätthålla ett samlat åtgärdsprogram för järnvägens beredskap för störningar, med särskilt fokus på vinterberedskapen. För att förbättra transportinfrastrukturen beslutade regeringen om en historisk infrastruktursatsning på fram . I denna satsning ingår också att de banavgifter tar ut ska höjas. De ökade banavgiftsintäkterna kommer att utgöra ett tillskott till finansieringen av de kvalitetshöjande insatserna i järnvägsinfrastrukturen, vilket leder till bättre framkomlighet, tillförlitlighet och säkerhet för resenärer, slutkunder och transportköpare. Statsrådet anförde vidare att regeringen därför gav i uppdrag att redovisa hur banavgifter kan utformas som ekonomiskt styrmedel för effektivare fördelning av infrastrukturkapacitet på det järnvägsnät som staten förvaltar samt att redovisa en plan för hur ett sådant avgiftssystem kan införas. Syftet bakom uppdraget är att säkerställa att avgiftshöjningarna både kan bidra till att förbättra infrastrukturen och till ett effektivare nyttjande av den. Uppdraget ska slutredovisas . Statsrådet framhöll också att regeringen den senaste mandatperioden kraftfullt ökat resurserna för drift och underhåll av det svenska järnvägsnätet. fram till har anslagen till drift och underhåll av järnvägsnätet ökat med i löpande prisnivå. Regeringen har därmed, enligt statsrådet, lagt grund för ett bättre underhåll och nya investeringar i järnvägen . Utskottet är väl medvetet om att de två senaste vintrarna har påvisat brister i det svenska järnvägssystemet. Utskottet ser därför positivt på att i en rapport om situationen i det svenska järnvägsnätet (TRV 2011/10161 A) redovisat behovet av åtgärder . Utskottet anser att rapporten kan komma att utgöra ett värdefullt underlag för det fortsatta arbetet med att utveckla och stärka det svenska järnvägssystemet. Utskottet är inte främmande för att det i detta arbete kan uppkomma överväganden om resurstilldelningens storlek. Utskottet har erfarit att regeringen uppdragit åt att med nu gällande nationell plan för utvecklingen av transportsystemet som grund utreda behovet av ökad kapacitet i det svenska järnvägssystemet och lämna förslag till effektiviserings- och kapacitetshöjande åtgärder som kan vidtas för att tillgodose kapacitetsbehovet. Uppdraget ska i sin helhet redovisas . Utskottet är också väl medvetet om att bristerna i järnvägssystemet inneburit svåra påfrestningar för bl.a. resenärer, transportföretag och anställda. Utskottet förutsätter att de ökade resurser som redovisats, planerade åtgärder som aviserats och uppkomna resursöverväganden i det fortsatta arbete kommer att utgöra den kraftansträngning som skapar ett robust järnvägssystem i landet. Mot bakgrund av det anförda avstyrks därför motionerna 2010/11:T226 yrkandena 8 och 9 (V), 2010/11:T272 yrkande 6 (S), 2010/11:T377 yrkandena 13 (MP), 2010/11:T386 (S), 2010/11:T465 (S) och 2010/11:T517 yrkandena 1 och 2 (S). Utskottet har behandlat motioner med synpunkter på järnvägsunderhållets organisation senast i betänkande 2010/11:TU8 Underhåll av järnvägar. Utskottet vill därför erinra om vad som tidigare uttalats i denna fråga. I samband med behandlingen av regeringens proposition om ändrad verksamhetsform för enhet (bet. 2009/10:TU5) ställde utskottet sig bakom regeringens bedömning att det behövs en tydligare gränsdragning mellan förvaltning, politik och marknad. För statens del är en koncentration på kärnuppgifterna angelägen, och konkurrensutsatt verksamhet bör av det skälet i normalfallet inte bedrivas i myndighetsform. Utskottet har tidigare också framhållit att verksamheten vid konkurrensutsatts gradvis och att steget till en bolagisering är en naturlig del av utvecklingen. Bolagiseringen kommer enligt utskottets mening att tillsammans med övriga åtgärder som regeringen vidtagit leda till en gynnsammare utveckling på anläggningsmarknaden, till gagn för genomförandet av framtida infrastruktursatsningar. Utskottets tidigare uppfattning ligger fast, och utskottet är därmed inte berett att se över frågan. Motionerna 2010/11:T272 yrkandena 7 och 8 (S) samt 2010/11:T377 yrkande 9 (MP) avstyrks följaktligen. Utskottet behandlade frågan om ansvaret för stationsbyggnaderna (bet. 2009/10:TU21). Utskottet erinrade då om att i ett delprojekt i kollektivtrafikbranschens fördubblingsprojekt har ett pilotprojekt kallat stationer initierats. drivs av , , Svensk Kollektivtrafik, samt Kommuner och Landsting. Ytterligare ett femtontal aktörer inom branschen och vissa kommuner ingår i projektet. Projektet syftar bl.a. till att hitta konkreta sätt att förbättra stationerna och att skapa ett bättre samarbete mellan ansvariga aktörer. Utskottet såg också positivt på att regeringen aviserat att vidare följa frågan om ansvar för, tillgång till och prissättning för hållplatser och bytespunkter för att kunna vidta åtgärder som säkerställer en tillfredsställande upplåtelse av denna typ av infrastruktur. Utskottet har inte funnit anledning att ändra sitt tidigare ställningstagande i fråga om järnvägsstationer, varför motionerna 2010/11:T226 yrkande 4 (V) och 2010/11:T377 yrkande 10 (MP) avstyrks. Enligt järnvägslagen (2004:519) får avgifter tas ut av operatörerna för trafik på statens spåranläggningar. beräknas intäkterna av banavgifterna uppgå till . Banavgifterna används för att finansiera banhållning, kvalitetshöjande insatser i järnvägsinfrastrukturen och trafikantinformation. Inom ramen för sin verksamhet bedriver ett kontinuerligt arbete för att vidareutveckla formerna för uttag av banavgifter. Detta bedöms leda till successivt ökade avgiftsnivåer . De ökade intäkterna är ytterligare ett tillskott till finansieringen av de kvalitetshöjande insatser i järnvägsinfrastrukturen som leder till bättre framkomlighet och större tillförlitlighet och säkerhet för resenärer, slutkunder och transportköpare. Utskottet har i tidigare utskottsbetänkanden (bet. 2009/10:TU1 och 2009/11:TU24) välkomnat regeringens arbete med att vidareutveckla formerna för uttag av banavgifter och instämt med regeringen i att en järnvägsinfrastruktur med högre kvalitet eller som är utformad för särskilda ändamål ger en högre betalningsvilja för utnyttjandet. Utskottet har också konstaterat att det på regeringens webbplats meddelas att har lägsta banavgifter, men att också är ett av de länder som satsat minst på drift och underhåll på järnvägen. Utskottet ställde sig därför bakom planerna på att successivt höja banavgifterna. Genom den beräknade intäktsökningen på för planperioden 20102021 skapas ytterligare utrymme för angelägna och kvalitetshöjande insatser i järnvägsinfrastrukturen. Utskottet har också i likhet med regeringen givit uttryck för uppfattningen att det av effektivitetsskäl är önskvärt att metoder för såväl tilldelning som tillhandahållande av tåglägen, baserade på användning av ekonomiska styrmedel, utvecklas. Utskottet har därför ansett att det är viktigt att verksamhetsstyrningen kan användas för att utveckla banavgifterna så att de bidrar till att effektivisera planeringen av framkomlighet, t.ex. för hantering av trafiken vid trafikstörningar. Utskottet vill i sammanhanget erinra om att såväl direktiv /14/EG som järnvägslagen (2004:519) under vissa villkor tillåter att infrastrukturförvaltare tilldelar tåglägen baserade på bl.a. järnvägsföretagens betalningsvilja för framkomlighet. Som framgått har utskottet inte haft några invändningar mot regeringens arbete med att utveckla formerna för uttag av banavgifter. Utskottet anser därför att något initiativ i enlighet med vad som efterfrågas i motionerna inte är påkallat. Motionerna 2010/11:T281 (V) och 2010/11:T377 yrkande 11 (MP) avstyrks följaktligen.