bet · GY01NU26 · 2011-06-14 00:00:00 — 2010/11:NU26 Säkerheten i svenska kärnkraftsreaktorer Säkerheten i svenska kärnkraftsreaktorer I betänkandet behandlas en motion (MP) som väckts enligt 3 kap. 13 § riksdagsordningen med anledning av s.k. händelse av större vikt (naturkatastrofen i i ) och som främst rör högre säkerhet i svenska kärnkraftsreaktorer. har yttrat sig i ärendet. föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden. Enligt utskottet bör olyckan i inte tas till intäkt för ett närmast panikartat beslut om en radikal förändring av energipolitikens inriktning. Det är dock högst motiverat, påpekar utskottet, att vidta sådana åtgärder rörande säkerheten vid svenska kärnkraftsreaktorer som regeringen nu har beslutat om. De uppdrag som har getts och det ansvar och de befogenheter som myndigheten har anser utskottet är mycket viktiga. Beträffande krav på förbud mot att uppföra nya reaktorer och ändring i ansvarsreglerna vid en olycka erinrar utskottet om riksdagsbeslut om att avveckla förbudet mot att uppföra nya kärnkraftsreaktorer och om ändring i ansvarsreglerna vid en olycka. Händelserna i innebär inte att utskottet ändrar sin uppfattning i dessa frågor. När det gäller förslag om ett uppdrag till om förnybar energi påminner utskottet om riksdagsbeslut och ser inte något behov av att nu ge myndigheten något ytterligare särskilt uppdrag. I en reservation (MP, V) föreslås ett tillkännagivande om säkerheten i de svenska kärnkraftsreaktorerna. Företrädarna för Socialdemokraterna redovisar i en motivreservation sin syn på kärnkraftens säkerhet. I en tredje reservation (S, MP, V) föreslås ett tillkännagivande om att det ska införas ett förbud mot att uppföra nya reaktorer i , om att det ska göras ändringar i ansvarsreglerna vid en olycka och om att ska ges i uppdrag att ta fram en plan för förnybar energi i . Utskottets förslag till riksdagsbeslut Säkerheten i de svenska kärnkraftsreaktorerna avslår motion 2010/11:N5 yrkandena 14. Reservation 1 (MP, V) Reservation 2 (S) motiveringen Förbud mot att uppföra nya reaktorer, ändring i ansvarsreglerna vid en olycka och uppdrag till avslår motion 2010/11:N5 yrkandena 57. Reservation 3 (S, MP, V) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (KD), (M), (S), (M), (S), (M), (M), (S), (FP), (S), (S), (SD), (V), Boriana (M), (S), (C) och (MP). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlas motion 2010/11:N5 (MP) väckt enligt 3 kap. 13 § riksdagsordningen med anledning av händelse av större vikt. Utskottet har berett civil- och försvarsutskotten tillfälle att yttra sig över motionen. har beslutat att inte lämna något yttrande. yttrande (yttr. 2010/11:FöU1y) återfinns i bilaga 2 i betänkandet. Utskottets förslag i korthet avslår en motion (MP) om högre säkerhet i svenska kärnreaktorer som väckts med anledning av s.k. händelse av större vikt (naturkatastrofen i ). När det gäller säkerheten i de svenska kärnkraftsreaktorerna gör näringsutskottet samma bedömning som försvarsutskottet, som yttrat sig i ärendet, och hänvisar till ansvar och befogenheter. Beträffande förbud mot att uppföra nya reaktorer, ändring i ansvarsreglerna vid en olycka och uppdrag till erinrar utskottet om tidigare riksdagsbeslut. Jämför reservationerna 1 (MP, V), 2 (S) och 3 (S, MP, V). I motion 2010/11:N5 (MP), som väckts enligt 3 kap. 13 § riksdagsordningen med anledning av händelse av större vikt, begärs sju tillkännagivanden: om att de fyra äldsta kärnkraftsreaktorerna i ska stoppas för säkerhetsundersökningar, om att ta två reaktorer ur drift , om att stoppa effekthöjningar i kärnreaktorer, om att plutoniumhaltigt bränsle, s.k. MOX, inte ska kunna importeras till eller användas i , om att införa ett förbud mot att uppföra nya reaktorer i , om ändringar i ansvarsreglerna vid en olycka och om att bör ges i uppdrag att ta fram en plan för förnybar energi i . Regeringen har genomfört en kovändning i tidigare långsiktiga energipolitik, en politik som syftade till att skapa ett hållbart energisystem utan kärnkraft, anser motionärerna. De menar att energisystem måste vara säkert: för människors hälsa och för miljön, för samhället i stort mot störningar och avbrott, för landets ekonomi och för skiftande opinioner. Kärnkraft uppfyller inget av dessa krav. Mot bakgrund av vad som har hänt i i bör det genomföras ett tillfälligt stopp av de fyra äldsta reaktorerna i för omfattande säkerhetsundersökningar. Sådana undersökningar bör kunna genomföras . De fyra reaktorer som avses är 1, 2, och . kommer av allt att döma att ha ett stort överskott av el så långt som prognoser kan göras, till 2030, säger motionärerna. De påstår att regeringen vill använda detta överskott till att sälja kärnkraftsel till andra länder. Överskottet kan i stället möjliggöra att de farligaste reaktorerna kan stängas, med början . Motionärerna föreslår att de två reaktorer som vid de förordade säkerhetsundersökningarna bedöms vara farligast stängs för gott. De anser också att effekthöjningar i befintliga reaktorer ska avvisas av säkerhetsskäl. Regeringen bör återkomma med ett förslag till ändrad lagstiftning så att effekthöjning i kärnreaktorer inte blir tillåten. Plutoniumhaltigt bränsle (mixed oxide, MOX) skapar risker för kärnvapenspridning, anför motionärerna vidare. De hävdar att legitimerar denna teknik genom att importera och använda MOX. bör, enligt motionärerna, uppmana regeringen att återkomma med ett förslag till lagstiftning för att förhindra detta. Överskottet av el kan bli betydligt större än vad har beräknat, framhåller motionärerna. Detta kan uppnås genom effektivisering av elanvändningen och en påskyndad takt i utbyggnaden av förnybara energikällor. Motionärerna föreslår att ska ges i uppdrag att ta fram en strategi för hur energisystemet kan bli helt förnybart och presentera scenarier för ett energisystem som till baseras på förnybar energi till 2025, 2030 och 2035. Den möjlighet att uppföra nya reaktorer som regeringen infört utgör ett hinder för utvecklingen av teknik för effektivisering och utbyggnad av förnybara energikällor, och nya reaktorer utgör ett hot mot människors hälsa, för ekosystemen och samhällets stabilitet, anför motionärerna. De anser att beslutet att tillåta nya reaktorer bör upphävas och att det i stället bör införas ett förbud mot att bygga nya reaktorer. Motionärerna vill även ändra ansvarsreglerna vid en olycka, så att ägaren får ett obegränsat ansvar genom ett s.k. ansvarsgenombrott, varigenom reaktorernas ägare får bära den fulla kostnaden för en eventuell olycka. Inriktningen i politiken måste vara att kärnkraften, liksom andra miljöpåverkande verksamheter, ska bära sina egna kostnader. Ansvarsbeloppet bör successivt höjas till att motsvara den nivå som en radiologisk olycka erfarenhetsmässigt har visat sig kunna orsaka, dvs. åtminstone , ca , anför motionärerna. I ett första steg bör nivån på ansvarsbeloppet höjas till samma nivå som gäller i , dvs. Motionärerna föreslår att ett villkor för att få driva reaktorer i ska vara att moderbolaget ingår en förpliktelse och garanterar verksamheten med alla sina tillgångar, vilket inte kräver någon förändring av aktiebolagslagen i övrigt. Möjligheten för staten att i fråga om ansvaret vid radiologiska olyckor få ställa återförsäkringsåtaganden eller andra likvärdiga åtaganden bör avskaffas, anför motionärerna avslutningsvis. beslutade , på regeringens förslag, om förutsättningar för generationsskifte inom kärnkraften (prop. 2009/10:172, bet. 2009/10:NU26). Genom beslutet gjordes ändringar i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet (kärntekniklagen) och i , vilka bl.a. innebar att förbudet mot att uppföra nya kärnkraftsreaktorer togs bort och att det skapades förutsättningar för ett generationsskifte i det svenska kärnkraftsbeståndet. Tidpunkten för ikraftträdande av ändringarna senarelades till , varigenom förslag i en motion (C) bifölls. Vidare innebar riksdagsbeslutet att lagen (1997:1320) om kärnkraftens avveckling (avvecklingslagen) upphävdes vid utgången av . gjorde också ett tillkännagivande om statligt stöd till kärnkraft, med bifall till ett motionsyrkande (C), nämligen att regeringen ska återkomma till med förslag om lagstiftning eller andra åtgärder med innebörden att direkta eller indirekta statliga subventioner inte kan påräknas. I en reservation (S, V, MP) yrkades avslag på propositionen. Reservanterna, som inte deltog i de övriga besluten i betänkandet om lagändringarnas utformning och om åtgärder beträffande statliga subventioner till kärnkraften, ansåg att kärnkraften bör fasas ut med hänsyn till sysselsättning och välfärd och i den takt som kärnkraftselen kan ersättas med el från förnybara källor samt genom energieffektivisering. När det gäller nyssnämnda tillkännagivande om statligt stöd till kärnkraft noterade utskottet i sitt avlämnade yttrande till om behandlingen av skrivelser till regeringen att, enligt uppgift från , frågan bereds aktivt ur olika aspekter (yttr. 2010/11:NU3y). beslutade vidare om ökat skadeståndsansvar när det gäller kärnkraften (prop. 2009/10:173, bet. 2009/10:CU29). Genom beslutet godkände ändringsprotokoll till om skadeståndsansvar på atomenergins område och dess tilläggskonvention. Konventionerna innehåller grundläggande regler om ansvaret för skador vid radiologiska olyckor. beslutade också om lagändringar för att ska klara de åtaganden som följer av de internationella reglerna. Vidare beslutade att en ny lag om ansvar och ersättning vid radiologiska olyckor skulle ersätta atomansvarighetslag. Riksdagsbeslutet innebar att det infördes ett s.k. obegränsat ansvar för innehavare av kärntekniska anläggningar. I propositionen (prop. 2009/10:173 s. 53) sades att ett obegränsat ansvar överensstämmer med den miljörättsliga principen att förorenaren betalar, dvs. anläggningshavaren får i ökad utsträckning bära sina kostnader, vilket ger en signal till industrin att det inte finns någon gräns för när det ekonomiska ansvaret efter en olycka upphör. För skadelidande i händelse av en allvarlig olycka innebär det att de utöver den finansiellt säkerställda ersättningen även kan få ersättning från anläggningshavarens övriga tillgångar. Ett obegränsat ansvar innebär också en harmonisering mellan , och av förutsättningarna på den nordeuropeiska elmarknaden, anförde regeringen. Det är inte möjligt att kombinera ett obegränsat skadeståndsansvar med ett krav på obegränsade försäkringar eller garantier utan innebär endast att det inte finns någon av lagstiftaren bestämd finansiell gräns för ansvaret. Det obegränsade ansvaret innebär inte att anläggningshavarnas ägarbolag åläggs en skyldighet att betala ersättning för skada till följd av en radiologisk olycka. I propositionen framhölls att ett obegränsat skadeståndsansvar inte är någon garanti för att de skadelidande alltid kan få full täckning för sina skador. Riksdagsbeslutet innebar vidare att en innehavare av en svensk anläggning ska ha en ansvarsförsäkring eller se till att annan ekonomisk säkerhet ställs som täcker ersättningsansvaret enligt lagen upp till ett belopp som motsvarar eller som motsvarar om anläggningen är en kärnkraftsreaktor i drift för utvinning av kärnenergi. Beslutet berörde även bl.a. förutsättningarna för ersättning av statsmedel och innebar att staten ska betala ersättning till en skadelidande som har rätt till ersättning enligt lagen, om den skadelidande visar att ersättningen inte kan fås från den ansvarige anläggningshavarens säkerhet. Statens sammanlagda ersättningsansvar är för varje radiologisk olycka begränsat till . Ansvaret gäller upp till detta belopp även när den ansvarige anläggningshavarens skyldighet att säkerställa ersättning är begränsat till ett lägre belopp. Staten ska tillsammans med andra konventionsstater betala ytterligare ersättning till skadelidande med högst . Den nya regleringen ska träda i kraft den dag regeringen bestämmer. I en reservation (S, V, MP) föreslogs ett tillkännagivande mot bakgrund av den påstått, bristande beredningen om att regeringen borde göra en förnyad granskning av den lagtekniska kvaliteten och återkomma till med eventuella förslag till ändringar som är nödvändiga för att kvalitetssäkra lagstiftningen. I en annan reservation (S, V, MP) föreslogs ett tillkännagivande om en ytterligare översyn av lagstiftningen. Reservanterna ansåg att frågan om nivån på finansieringen av det obegränsade skadeståndsansvaret och formerna för ett utvidgat ansvar vid en svår reaktorolycka borde bli föremål för en ytterligare översyn. Därefter borde regeringen återkomma till med en bedömning i frågan. Reservanterna ansåg vidare att det är oacceptabelt att den nya lagen inte tydliggör att det är staten som övertar det ekonomiska ansvaret om den som i första hand är ersättningsskyldig inte kan betala och att regeringen borde se över hur en sådan situation borde hanteras och vilka konsekvenser det får för att därefter återkomma till med förslag i frågan. Anslagsbetänkande om utgiftsområde 21 Energi Utskottet behandlade i anslagsbetänkandet om utgiftsområde 21 Energi motionsyrkanden om energipolitikens inriktning (prop. 2010/11:1 utg.omr. 21, bet. 2010/11:NU3). När det gäller motionsyrkanden om kärnkraftens roll i det svenska energisystemet anförde utskottet följande: kommer kärnkraften att vara en viktig del av den svenska elproduktionen. Denna energikälla uppfyller med dagens ökade fokus på klimatförändringarna ett av de viktigaste kraven som ställs, nämligen att den endast innebär låga utsläpp av växthusgaser. beslutade om förutsättningarna för ett generationsskifte i det svenska kärnkraftsbeståndet, vilket bl.a. innebar att förbudet mot att uppföra nya reaktorer skulle tas bort som det skapades förutsättningar för ett generationsskifte genom att eventuella nya reaktorer ska ersätta de befintliga reaktorerna. beslutade dock, på förslag av utskottet, att tidpunkten för ikraftträdandet skulle senareläggas till . Detta då utskottet såg ett värde i att dessa frågor blev föremål för väljarnas överväganden vid valet . Mot denna bakgrund finns det enligt utskottets mening skäl att i samband med de här aktuella motionerna understryka att utskottet står bakom det beslut fattade om kärnkraften. Det sagda innebär att utskottet inte delar den uppfattning som förs fram i motion 2010/11:N422 (MP) om att det tidigare beslutet ska upphävas, varför nyssnämnda motion avstyrks. Utskottet anser inte heller att de övriga motionerna om kärnkraften, vilka i vissa delar ligger i linje med vad utskottet anfört, bör föranleda någon åtgärd från sida. I detta sammanhang vill utskottet även erinra om att i samband med beslutet om kärnkraften uppmanade regeringen att återkomma med förslag om lagstiftning eller andra åtgärder med innebörden att statligt stöd för kärnkraften, i form av direkta eller indirekta subventioner, inte kan påräknas. I en reservation (S, MP, V) anfördes följande: Kärnkraft är en icke förnybar energikälla som innebär risker för hälsa och miljö under hela kedjan från uranbrytning till slutförvaring av det utbrända kärnbränslet. Vi anser därför att kärnkraften successivt ska fasas ut med hänsyn till sysselsättning och välfärd och i den takt kärnkraftselen kan ersättas med el från förnybara energikällor och energieffektivisering. Därtill finns det skäl att befara att byggandet av nya svenska reaktorer verkar hämmande på energieffektiviseringen och utbyggnaden av förnybara energikällor både i och i våra grannländer. Investeringar i ny kärnkraft tränger sannolikt undan investeringar i energieffektivisering, vindkraft, bioenergi, solenergi och annan ny teknik. Mot denna bakgrund motsatte sig de partier vi företräder det beslut fattade som möjliggör för byggandet av nya kärnkraftsreaktorer i . Det är vår bestämda uppfattning att detta beslut måste upphävas. Vi ställer oss därför bakom kraven i motion 2010/11:N422 (MP) om dels att den upphävda lagen om kärnkraftsavveckling ska återinföras i svensk lagstiftning, dels att förbudet mot att uppföra nya reaktorer bör kvarstå i lagen om kärnteknisk verksamhet och sålunda inte upphävas samt dels att beslutet om nya regler om tillåtlighet (17 kap. 6 a §) ska upphävas och inte börja gälla fr.o.m. . bör uppmana regeringen att återkomma med förslag till med denna innebörd. Tillfälle att lämna yttrande beslutade vid sammanträdet att bereda civil- och försvarsutskotten tillfälle att yttra sig över motion 2010/11:N5 (MP). beslutade vid sitt sammanträde att inte lämna något yttrande. I stället hänvisade utskottet till ställningstagandet i avsnittet Skadeståndsansvar vid radiologiska olyckor i ett betänkande, som avlämnades , om ersättnings- och insolvensrättsliga frågor (bet. 2010/11:CU16). I detta betänkande behandlades en motion (V) med förslag om ett tillkännagivande om att regeringen bör verka för att alla ägarbolag inom den svenska kärnkraftsindustrin träffar ett solidaritetsavtal och att aktiebolagsrätten ändras så att ansvarsgenombrott inom en koncern möjliggörs. Motionärerna ansåg att ansvarsbeloppet så långt som möjligt bör utgå från de verkliga kostnader som kan orsakas. redogjorde i betänkandet för begreppet ansvarsgenombrott. Med ansvarsgenombrott avses i regel i strid med den aktiebolagsrättsliga principen att aktieägarna inte är personligen ansvariga för bolagets skulder att aktieägare personligen görs ansvariga för bolagets förpliktelser, trots att de inte överträtt någon regel i aktiebolagslagen (2005:551) eller brustit i fullgörelse av någon skyldighet mot bolaget. Varken atomansvarighetslagen (1968:45) eller den nya lagen om ansvar och ersättning vid radiologiska olyckor innehåller någon bestämmelse om detta. I propositionen om den sistnämnda lagen konstaterades att frågan om ansvarsgenombrott varit föremål för lagstiftningsdiskussioner vid ett flertal tillfällen, men att en lagreglering av detta ansetts vara förenad med sådana olägenheter från ett allmänt aktiebolagsrättsligt perspektiv att någon motsvarande bestämmelse aldrig införts i svensk lagstiftning (prop. 2009/10:173). I den utredning som föregick propositionen hade det inte heller förordats något införande av bestämmelser om aktiebolagsrättsligt ansvarsgenombrott för att säkerställa anläggningsinnehavarens ekonomiskt obegränsade ansvar (SOU 2009:88). hänvisade i det aktuella betänkandet till sitt ställningstagande till ett liknande motionsyrkande vid behandlingen av propositionen om den nya lagen (bet. 2009/10:CU29). I ställningstagandet (bet. 2010/11:CU16) konstaterade civilutskottet att en ny lag om ansvar och ersättning vid radiologiska olyckor som ersätter atomansvarighetslag hade antagits. vidhöll tidigare ställningstagande. På grund av detta var civilutskottet inte berett att föreslå någon åtgärd från med anledning av den aktuella motionen, varför den borde avslås. I en reservation (MP, V) föreslogs ett tillkännagivande om att regeringen borde verka för att ett solidaritetsavtal skulle träffas mellan alla ägarbolag inom den svenska kärnkraftsindustrin och för att aktiebolagsrätten skulle ändras så att ansvarsgenombrott inom en koncern möjliggjordes. har i sitt yttrande (yttr. 2010/11:FöU1y) tagit upp yrkandena 1, 3 och 4 i motionen. har ett samlat ansvar inom områdena strålskydd och kärnsäkerhet, påpekar försvarsutskottet. Myndigheten bedriver tillsyn över kärnkraftverken, liksom över all övrig kärnteknisk verksamhet i . När det gäller motionens yrkande 1, där det föreslås att de fyra äldsta anläggningarna ska stoppas och säkerhetskontrolleras, anför försvarsutskottet att som tillstånds- och tillsynsmyndighet bedriver en kontinuerlig tillsyn och kontroll av säkerheten vid de svenska kärnkraftverken så att dess föreskrifter följs. och regeringen har genom kärntekniklagen och kärnteknikförordningen gett långtgående befogenheter att ställa de krav som anses nödvändiga med hänsyn till säkerheten. Myndigheten kan när som helst besluta om restriktioner i driften av kärnreaktorerna eller att helt stänga driften av en eller flera reaktorer om den anser att detta behövs av säkerhetsskäl. Mot bakgrund av reaktorhaverierna i har EU beslutat att alla kärnreaktorer inom unionen ska genomgå en s.k. stresstest. Kommissionens rådgivande organ (, ENSREG), utarbetar en plan för hur dessa tester ska utformas och när de ska genomföras. Detta innebär således att alla svenska reaktorer kommer att utsättas för en fördjupad säkerhetsgranskning. Därmed blir enligt försvarsutskottets mening syftet med motionärernas yrkande 1 i viss mån tillgodosett. I motionens yrkande 3 föreslås att av säkerhetsskäl stoppar effekthöjningar av de svenska reaktorerna. Det är tillståndsinnehavarna (kärnkraftsbolagen) som ansöker om att få höja effektuttaget på reaktorer. granskar ansökningen och beslutar om vilka förutsättningar som bör gälla för att en sådan bör beviljas. Tillstånd till en eventuell effekthöjning ges av regeringen efter bedömning enligt kärntekniklagen och . När ett tillstånd har getts är det som utifrån sin säkerhetsmässiga bedömning avgör vilka krav som ska ställas för att effekthöjningen därefter ska få genomföras. har erfarit att myndigheten i ett flertal fall inte har godkänt att effekthöjningarna genomförs i den takt och omfattning som tillståndet ger. Det är försvarsutskottets bedömning att både tillståndsprövningen och efterlevnadskontrollen av effekthöjningarna är betryggande. Motionärerna vill vidare lagstiftningsvägen förhindra att plutoniumhaltigt bränsle, s.k. MOX, importeras eller används i (yrkande 4). Använt kärnbränsle går att återanvända genom upparbetning, vilket är en kemisk process vid vilken uran och plutonium skiljs från klyvningsprodukterna i använt kärnbränsle. Uranet och plutoniumet kan sedan användas för att tillverka nytt kärnbränsle, MOX-bränsle. har valt att inte upparbeta använt kärnbränsle, eftersom det ger upphov till ämnen som kan användas till kärnvapen. Dessutom bidrar upparbetning till utsläpp av radioaktiva ämnen. MOX-bränsle finns inte i de svenska kärnkraftverken. Upparbetning av delvis utbränt kärnbränsle från svenska reaktorer kan inte ske i . Om ett kärnkraftsföretag önskar återtransportera ett sådant bränsle, upparbetat i ett annat land, ska en anmälan göras till . I så fall är det som ger tillstånd till transporter och drift. Någon sådan anmälan föreligger inte. har upplysts om att har tillstånd att använda MOX-bränsle i reaktorerna 2 och 3. Tillståndet beviljades , och som ett av villkoren för tillståndet gäller att (dåvarande ) får besluta om de ytterligare villkor som behövs med hänsyn till säkerheten. bedömde det som det bästa alternativet som inom överskådlig tid stod till buds ur säkerhets- och icke-spridningssynpunkt. Innan ett MOX-bränsle tas i anspråk i en kärnreaktor måste en anmälan göras till . anser inte det motiverat att nu begära en ändring av anmälnings- och tillståndsreglerna för MOX-bränsle. Sammantaget anser försvarsutskottet att näringsutskottet bör avstyrka de aktuella motionsyrkandena. I en avvikande mening (MP) uttalas stöd för motionen. Utöver vad som redovisas i försvarsutskottets yttrande om ansvar och tillsyn kan noteras att myndigheten gavs i uppdrag av regeringen att, i samråd med , och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, genomföra en översyn av tillståndshavarnas och samhällets förmåga att skydda kärntekniska anläggningar och transporter av kärnämnen mot antagonistiska hot. I uppdraget ingår att identifiera eventuella brister och lämna förslag till åtgärder för att hantera dessa. Översynen ska vidare innefatta en redogörelse för befintliga ansvars- och samverkansstrukturer på området. Den ska även avse hur aktörerna säkerställer beredskapen vid förändringar i hotbilden. I uppdraget ingår att överväga om det finns behov av förändringar i gällande regelverk. Om myndigheterna finner ett sådant behov ska författningsförslag lämnas. I arbetet ska information och erfarenheter från berörda aktörer på området inhämtas och beaktas. Uppdraget omfattar även att lämna finansieringsförslag om de föreslagna åtgärderna inte ryms inom befintliga anslagsramar. Uppdraget ska redovisas .