bet · GY01MJU20 · 2011-04-15 00:00:00 — Direkt efter valet fick i sitt regleringsbrev krav på att utveckla system och teknik för smärtfri kastrering. kommer det fram olika tekniker. Vi politiker behöver inte peka på vilken typ av bedövning det ska vara och om det ska vara immunvaccinering eller bedövning. Det vi som politiker klart ska tala om är att det ska vara smärtfritt. Man ska inte åsamka djur lidande.Nu är det en frivillig överenskommelse på gång - . Den har redan påbörjats. Djurhållare får nu bedöva. Det känns som att öppnar redan öppna dörrar. Här är vi överens om att vi satsar på djurskydd och att det ska vara bedövning.Slutligen: Vi har definitivt inte ändrat uppfattning om djurtransporter, och ! Är det någon fråga vi har kämpat för är det att minimera behovet av djurtransporter, men när de sker ska de ske på ett sätt så att djuromsorgen och djurskyddet står i centrum.Herr talman! Ett gott djurskydd handlar till största delen om ägaransvar, men också om utbildning, om forskning om djurs beteende och behov och om klara lagar och regler. Med detta yrkar jag bifall till reservation 8 och i övrigt till utskottets förslag i betänkandet.I detta anförande instämde (FP). Jag tycker att man måste imponeras av det engagemang och den glädje som lyckas uppbåda för regeringens djurskyddspolitik. Det ska man ändå ge henne!Jag har ingen erfarenhet av att sitta i styrelsen för . Men det finns en tanke med att ha en djurskyddsmyndighet som regeringen hade kunnat förvalta - en tanke om att ha en myndighet som är fristående från näringen på ett annat sätt än vad kan vara.När det gäller tillsynen är det precis som jag och var inne på; kvaliteten i tillsynen spelar roll. Man kan dock inte bortse från antalet. Ser man till antalet kontroller är omorganiseringen ett haveri. Det har gått från 23 018 kontroller 2008 till 12 2010. Det är ett misslyckande.Många inspektörer runt om i landet är förtvivlade över att inte hinna med. De upplever att de har för lite resurser. Där behöver regeringen göra något. När tänker regeringen göra något?Anita talar mycket om att man behöver utreda och tillföra ny kunskap. Det håller jag med om; man ska ha stor respekt för utredningar och forskning. Men måste man sätta ned foten politiskt och visa vad man vill åstadkomma. Det gäller i minkfrågan. Det har bedrivits omfattande forskning, och man har tagit fram flera utredningar som pekar på att något behöver göras. Man behöver sätta ned foten. Vi har varit beredda att göra det i . När tänker de borgerliga partierna sätta ned foten i denna fråga? När det gäller är det sant som sade inledningsvis. Det skulle kunna fungera väl att ha en fristående myndighet. Men med erfarenheten av alla de konflikter som den dåvarande skapade var det inte hållbart. Kunskapen tog man med sig in i nya arbetsupplägg med att förvalta djuromsorgen och djurskyddet. Jag upplever att man har gjort det på ett mycket professionellt sätt, och jag känner stor trygghet.När det gäller tillsynen är antalet inte det väsentligaste. Det handlar om kvalitet, riskbedömning och om att kontrollera rätt. Till syvende och sist ligger ansvaret för djuromsorg och djurskydd på varje enskild djurägare. En del skaffar djur, är det sällskapsdjur, utan att vara medvetna om vilket ansvar de tar på sig. Djurägaren har huvudansvaret.Tillsynen handlar om riskkontroll, och då kan man minimera antalet. Man går där det har blivit anmälningar, och man tar riskkontrollgrupperna. Då sparar man resurser.Länsstyrelserna förvaltar resurserna. De får en påse pengar och har möjlighet att styra efter behov.Vi har satt ned foten vad gäller minkuppfödning, vilket jag nämnde. kommer föreskrifter, och de som inte kan följa dessa har inget berättigande. Man måste leva upp till djurskyddskraven. Det är viktigt att betona ägaransvaret. Jag ser dock ingen motsättning mellan att betona ägaransvaret och att ha en fungerande djurskyddstillsyn. För många djurägare är besöken av en inspektör som kan ge råd, tips och vägledning en viktig del i att ta ansvar för djuren.Jag pratade med en vän till mig hemma i som har hästar. Han var bekymrad över att inspektörerna inte längre kommer. Han såg inspektionerna då han fick råd och vägledning som en viktig del i omsorgen om hästarna. Det är också en del av detta.Jag upplever inte på samma sätt som att de borgerliga partierna har satt ned foten i minkfrågan. Man får olika budskap beroende på vem man talar med. rev de borgerliga upp ett lagförslag i väntan på mer information. har vi den information vi behöver för att sätta ned foten. Det finns en poäng med att man från säger att nu får det vara bra; nu är det så här. Regeringen är dock inte beredd att sätta ned foten. När det gäller den väl fungerande tillsynen kommer länsstyrelsernas planerade inspektioner som kan börja ske att betyda mycket. Något som också är viktigt, och som jag nämnde i mitt anförande, är det arbete som bedriver tillsammans med länsstyrelserna i . Det handlar om kunskap men också om bemötande. Det är en dialog när man kommer ut som inspektör; det är viktigt.Man ska ha de medel man behöver och se till att utnyttja dem på optimalt sätt. Det som är kontrollens och tillsynens huvudsakliga uppgift är den riskbedömning jag har varit inne på. Man ska kontrollera där det behöver kontrolleras. Egenkontrollen som många företagare, djurskötare och djuruppfödare har kan man kontrollera.Vad gäller minkarna har jag tagit upp de viktiga föreskrifter som kommer. har ingen mer replik, men det hade varit intressant att få reda på vad Socialdemokraterna menar med att ha satt ned foten. Vill ni att minkuppfödningen ska upphöra bums? Eller ser ni att det finns seriösa uppfödare och att det är okej att föda upp djur för päls så länge det finns en god djuromsorg? Vad är grunden i er politik? Djur ska ha det bra och skötas väl. är ett av de länder i världen som har bäst skydd för djur. och alliansregeringen jobbar för att vi ska ha samma goda djurskydd i hela EU. En ko utanför ska ha det lika bra som en ko utanför Mariefred.Det är av stor vikt att fortsätter driva djurskyddsfrågan i EU och håller efter så att andra länder följer överenskomna beslut.Som föregångsland är det värdefullt att har ett så starkt djurskydd i alla led, både när det gäller lagstiftning, branschpraxis och i utövandet på enskilda gårdar. ska i alla sammanhang och inom EU arbeta för att de svenska ambitionerna ska vara riktmärke för övriga länder. Ett starkare djurskydd i andra länder utjämnar den nu snedvridna konkurrensen.För att behålla och öka den svenska djurproduktionen är det angeläget att svensk lag inte inför ytterligare pålagor för en redan hårt utsatt näring. Vi måste värna den svenska djurproduktionen så att inte fler gårdar slås ut, för då blir följden att importen ökar av kött och mjölk från djur som har haft det sämre. Jag ställer frågan: Vad har vi då vunnit?En sådan risk föreligger med det tillkännagivande som oppositionen nu enats om och som gäller ett nationellt förbud mot kastrering av smågrisar utan bedövning.Om det skulle ha undgått oppositionspartierna kan jag meddela att svensk grisnäring går på knäna. Statistik från Svenska Djurhälsovården, som samlar en stor del av landets grisuppfödare, visar att av organisationens medlemmar lagt ned sin verksamhet . Det motsvarar ett grisföretag per dag.Herr talman! I kölvattnet av den tyska dioxinskandalen får jag nästan ta emot telefonsamtal från förtvivlade bönder med en enda uppmaning: Gör något! Det vore djupt olyckligt om en lag mot kastrering blev svar.Att lägga ännu mer sten på bördan gör inte saken bättre. Avvecklingen av svensk grisnäring är ett allvarligt hot mot jobben, tillväxten på landsbygden och mot svenska konsumenters möjlighet att hitta svenskt kött i kyldiskarna.Herr talman! Låg mig göra kammaren observant på att tillsammans med grisnäringen i redan skapat ett frivilligt avtal med målet att all kastrering genom operation av grisar ska upphöra 2018 och att ett delmål är att kastrering ska utföras med bedövning från och med 2012.Det är en frivillig överenskommelse som vi i välkomnar. Låt oss invänta resultatet från denna gränsöverskridande överenskommelse innan vi går fram med ett ensidigt nationellt förbud. Sedan får vi återkomma till om det skulle visa sig att den frivilliga överenskommelsen inte får önskad effekt.Vad gäller tillkännagivandet om att regeringen ska ta initiativ för att korta djurtransporterna är det något som regeringen redan arbetar aktivt med. Men det är frustrerande att beslutsprocessen inom EU tar så . Därför är det angeläget att frågorna har fortsatt hög prioritet.Det måste ändå konstateras att svenska regeringar har arbetat föredömligt gentemot övriga EU-länder för att driva frågor om djurtransporter och god djurhållning. satte som jordbruksminister dessa viktiga frågor på den europeiska dagordningen. Det har börjat röra på sig i , och det är den rörelsen vi behöver hjälpas åt att förstärka. Jag är övertygad om att det är näst intill konsensus mellan partierna i den här kammaren i dessa frågor, vare sig det handlar om transporttider, viloperioder eller utrymme.Herr talman! Den har också tydligt deklarerat att den tänker arbeta för bättre djurskyddsregler vid transporter i kommande förhandlingar. Landsbygdsministern brukar ofta framhålla att det är bättre att transportera kött än levande djur.I det sammanhanget vill jag särskilt lyfta fram regeringens satsning för att främja utvecklingen av lokala små slakterier. har satsats på detta. Bland annat har köttkontrollavgiften subventionerats. Vidare har godkännandeavgiften på för slakterier slopats. Dessa insatser har lett till att har godkänt 18 nya slakterier. Detta är mer än hälften av de småskaliga slakterier som är i gång. behandlas ytterligare 14 nya ansökningar om godkännande.Denna utveckling bidrar till att förbättra djurens välfärd och skapar nya arbetstillfällen, fler företag och därmed lokal utveckling på den svenska landsbygden. Dessutom svarar det upp till konsumenternas ökande efterfrågan på närproducerad mat. Vi socialdemokrater delar Per Åslings oro för den svenska grisnäringen. Men då tycker jag att man måste fråga sig hur man tror att den svenska grisnäringen ska kunna stå sig i konkurrensen, genom en sänkt eller en höjd nivå på djurvälfärden. Vi tror på det senare, att det är den svenska djurvälfärden som kan göra att den svenska grisnäringen klarar sig i konkurrensen. Men då krävs det också att man vidtar andra åtgärder som stöder den svenska grisnäringen, till exempel en obligatorisk ursprungsmärkning. Där agerar inte regeringen. Om det är så viktigt, om kanske framför allt bär på den oron, varför agerar man inte?Du pratade om att det var någon som hade uppmanat till att göra någonting. Men gör någonting, ni som sitter i regeringsställning!Jag funderar också om man skulle kunna jobba mer strategiskt med livsmedelsfrågorna i . Det tycker vi från oppositionen att man ska göra. Regeringen tar fram Matlandet , som i och för sig är ett bra initiativ men inte tillräckligt för att säkra livsmedelsproduktionen. Varför gör inte regeringen något? Den svenska grisnäringen lever under stor press. Alla pålagor som riksdag lägger på grisnäringen innebär att den kommer att slås ut. De åtgärder vi beslutar om här måste i stället vara inriktade på att stärka den svenska grisnäringen. Vi måste jobba för att se till att konkurrenssituationen i blir mer likvärdig med den i jämförbara länder som vi har att konkurrera med. Den krassa verkligheten är ju att en väldigt stor del av prisbildningen på produkter sker internationellt, men kostnaden skapas i stor utsträckning utifrån de lagar och regler som gäller i . Det är därför vi varnar för att i detta läge, vid sämsta tänkbara tidpunkt, lägga ytterligare kostnader på grisnäringen.När det gäller ursprungsmärkningen vill jag lyfta fram vad näringen i form av LRF har gjort tillsammans med handelskedjorna. Jag tycker att det är ett föredöme när man nu har kommit överens om att märka de svenska produkterna. Det skapar en tydlighet gentemot svenska konsumenter som är värdefull.Men låt mig också göra kammaren observant på att och i form av landsbygdsminister i EU har jobbat för att ursprungsmärkning ska införas. Det arbetet har startats upp, och man har därmed kommit i gång med att försöka hitta en gemensam hållning till ursprungsmärkning inom EU. Jo, vi är medvetna om att den svenska grisnäringen befinner sig under stor press, och vi delar oron, precis som jag sade. Men jag undrar om jag ska tolka Per Åsling som att han tycker att den svenska grisnäringen ska sänka nivån på djurvälfärden för att klara sig i konkurrensen. Vi tror inte det. Lyssnar man på näringen hör man att de inte heller vill göra det. Det de vill ha är en obligatorisk ursprungsmärkning.Det som jobbar för är en frivillig märkning. Han är inte beredd att gå fram med och arbeta för en obligatorisk ursprungsmärkning, som vi från oppositionen och näringen vill ha.Det näringen också efterfrågar är att man ska jobba mer strategiskt med frågor som rör livsmedelsproduktionen i . De vill också att man ska jobba mer aktivt med offentliga upphandlingar.Därför undrar jag: Ska jag tolka Per Åsling som att han tycker att den svenska grisnäringen ska klara sig genom att sänka nivån på djurvälfärd? Eller ska man klara sig genom att ha en hög nivå på djurvälfärden? Vad är då regeringen beredd att göra för att stötta den svenska livsmedelsproduktionen och den svenska grisnäringen i det arbetet? Vi vill definitivt inte sänka ambitionen när det gäller den svenska djurvälfärden. Men vi tycker att en prioriterad fråga är att jobba inom EU för att skapa bättre konkurrensvillkor och kostnadsvillkor för svensk produktion kontra den europeiska. Det är på så sätt vi kan stärka svensk livsmedelsproduktion, som är väldigt viktig.Jag har i denna talarstol tidigare pratat om det strategiska greppet att satsa på Matlandet . Det är första gången i modern tid som en lantbruksminister, tidigare jordbruksminister, har pekat ut behovet av att stärka svensk livsmedelsproduktion och att öka volymerna. Jag tycker att en rimlig målsättning är att ska producera lika mycket livsmedel som konsumeras. Dessutom skulle det innebära att vi skapar tillväxt, utveckling och många jobb på landsbygden men också skapar närproducerade livsmedel - en trend som växer väldigt starkt i , tillsammans med den ekologiska efterfrågan, som vi vet är stark och som i sig är positiv från många synpunkter.Avslutningsvis: Det är klart att upphandlingen är en oerhört viktig fråga. Vi har varit pådrivande i olika sammanhang för att det i upphandlingssammanhang inom den offentliga sektorn ska ställas samma krav i fråga om hur djuren har det när det gäller djurvälfärd, med grisar som inte är fixerade och kor som betar. Det är angeläget att detta tillämpas över hela landet i samband med offentlig upphandling. fick jag med anledning av dioxinskandalen i tillfälle att fråga landsbygdsminister vad man skulle göra för att möta det vi då såg skulle bli en dumpning av tyskt griskött i . Jag frågade också om obligatorisk ursprungsmärkning. En annan väg är också att underlätta vid den offentliga upphandlingen.Jag fick aldrig något bra svar. Vi har sedan sett konsekvenserna. Näringen plågas hårt. Jag delar din uppfattning på den punkten.Men avsikten är inte att lägga sten på börda. Med immunokastrering får man 1 ½ procents lägre dödlighet och bättre köttansättning, som ger mer betalt vid avräkningen mot slakteriet. Det är inte bara vad jag säger, utan det säger från som talade väl om för en liten stund sedan.Då är min fråga: Om det nu visar sig att det ekonomiskt inte är någon skillnad, vad är det då som talar för att vi inte kan införa detta? Varför, Per Åsling? Tack för frågan!Inom grisnäringen anser man inte att den åtgärd som oppositionen föreslår när det gäller förbud mot kastrering skulle innebära att man kan ta ut mer på marknaden, och jag måste lita på deras bedömning.Men det är angeläget att vi i ser till att nyttja den överenskommelse som är fattad mellan Europeiska unionen och grisnäringen, en överenskommelse som innebär att bedövning ska tillämpas vid kastrering av grisar och att det kirurgiska ingreppet ska plockas bort helt . Det tror jag är den viktiga, stora, möjliga framgången för svensk grisnäring - att se till att vi har en hög ambitionsnivå men inte dra på oss större kostnader än vad vår omvärld gör kortsiktigt.Den höga svenska ambitionsnivån när det gäller lagstiftning, praxis och tillämpning på gårdarna innebär att vi har bättre djurvälfärd i än i andra länder. Jag hoppas att det uppskattas av konsumenterna. Det hoppas jag också.Man behöver inte ta ut högre pris på marknaden om man inte får högre nettokostnad. Det var det som låg i min fråga. Dessutom kan man ur konkurrenssynpunkt hänvisa till högre djurvälfärd.Frågan är igen: Varför kan ni inte gå med på immunokastreringen, om det visar sig att det inte är någon extra kostnad för näringen? Det verkar som om du, , inte har klart för dig hur alarmerande situationen inom den svenska grisnäringen är. När det under det här året har slagits ut flera gårdar än och när det av ekonomiska skäl inte sker någon nysatsning kan vi inte börja riskera näringen, vilket skulle bli fallet.Kan näringen ta ut ett högre pris på marknaden är det något som kommer vid ett senare tillfälle.Jag säger som jag sade alldeles , att vi måste lyssna på näringen. Där gör man en samlad bedömning, och det är därför av största vikt att vi ser till att svensk grisproduktion kan fortleva och kan öka, för att svenska konsumenter ska kunna välja svenskt griskött och svenska kotletter när man handlar. Jag tror att svenska konsumenter önskar det. Jag vill inledningsvis börja med att yrka bifall till reservationerna 9 och 16.Sverige har kanske världens mest omfattande och djupgående djurskyddslagstiftning. Det är något som jag tycker att vi ska vara stolta över. Man kan bedöma en nations moral efter hur den behandlar sina djur, sade . Jag tycker att det ligger mycket i det.Vi vill så klart alla ha ett gott djurskydd. Men svenska livsmedelsproducenter har redan en stor ekonomisk börda, vilket resulterar i att produktionen förläggs till länder där man över huvud taget inte bryr sig om djurens välmående. Som bekant är det inte förbjudet att importera kött som har producerats under usla omständigheter ur djurskyddssynpunkt.Vi i vill arbeta fram ett förslag till lagstiftning som ger bästa möjliga djurskydd och stöder vårt hårt ansatta svenska jordbruk.Som alla känner till har vi dock i praktiken små möjligheter att styra över vårt eget jordbruk i i och med EU-medlemskapet. Om vi i vill värna djurvälfärden blir det som bekant problematiskt ur konkurrenshänseende med de extra kostnader som svenska lantbrukare får bära som lantbrukare i andra länder slipper.Det enda riktiga borde förstås vara att ställa samma krav på djurskydd på de animaliska produkter som vi importerar som de krav som ställs på våra egna lantbrukare. Annars blir självfallet vår djurskyddspolitik kontraproduktiv, och produktionen flyttar till ställen där kraven och således kostnaderna är lägre.Ute i kommuner och landsting råder stor oklarhet om ifall man tillåts upphandla livsmedel som tar hänsyn till miljö- och djurskyddskrav. säger nej, medan är av motsatt uppfattning.I ett aktuellt rättsfall har ett grossistföretag dragit kommun inför domstol, med hänsyn till EU-rättsliga principer. Kraven som kommun ställde vid upphandlingen är åtminstone enligt mig högst rimliga, nämligen att djuren får transporteras högst till slakt, att antibiotikabehandling ska ske endast när det är veterinärmedicinskt motiverat och att djuren ska vara bedövade före avblodning.Man ska förvisso vara försiktig med att föregå utslaget i detta mycket intressanta rättsfall. Men jag gissar att vi i vanlig ordning får vika ned oss för våra överhögheter nere i Bryssel.Sverigedemokraterna ställer sig bakom motionsyrkandet från om att i WTO-förhandlingarna ska driva på för att djurskyddskrav inte ska betraktas som handelshinder utan att samma djurskyddskrav ska gälla för djur och animaliska produkter som importeras som för djur som föds upp i Sverige.Det är viktigt inte minst med tanke på hur vi ser att ritualslaktat kött alltmer letar sig in i den svenska handeln och i svenska skolmatsalar. Det är kött där djurens halsar under grymma former skärs upp medan djuren fortfarande lever och är vid medvetande.Det har redan talats en del om kastrering av smågrisar. Det tänker också jag tala om. Vi har ställt oss bakom motionen om ett förbud mot obedövad kastrering av smågrisar. Mer än 4 000 smågrisar genomgår detta plågsamma ingrepp . Alliansregeringen försvarar denna mycket plågsamma metod med argument och kostnadsskäl. Jag förstår argumentationen, men jag har svårt att acceptera argumentet.Obedövad kastrering orsakar självklart stor smärta och är något som inte kan acceptera, trots den eventuella kostnadsökning som ett förbud innebär.Svensk grisnäring går redan på knäna, och det kan inte skyllas på några andra än på alliansregeringen. Enligt LRF kommer jordbrukssektorn att få pålagor i fråga om energi och diesel under med upp till 1 miljard - sätt det i relation till de relativt små pengarna för kastreringen! Dessa pålagor läggs dessutom på redan högsta dieselskatt.Jag kan utan omsvep säga att jag är oroad över svenska grisfarmares möjligheter till verksamhet i . Grisfarmare tvingas att lägga ned. Det är med sorg jag ser att vår livsmedelsproduktion successivt flyttar till andra länder. Men med tanke på att vi i är ganska ensamma i om att fortfarande kastrera helt obedövat blir det ganska ihåligt att hänvisa till konkurrensskäl i just denna fråga. Här ligger nämligen länder som , , och och många andra länder långt före Sverige.Jag är faktiskt övertygad om att vi kommer att kunna lösa frågan om kastrering på ett sätt som tillfredsställer alla parter, men det är uppenbart att pressen från en samlad opposition krävs för att landets verkställande makt ska agera. I har man löst grisböndernas merkostnad med en fond som till största delen finansieras av detaljhandelskoncernerna. Kanske kan detta vara en modell även för . Eller så kan vi kanske göra som LRF föreslår och inrätta en djurvälfärdsersättning som kompenserar bönderna för deras djurskyddsåtaganden. Så länge vi är bakbundna av EU och inte kan ställa krav på att djuren behandlas väl när det gäller de livsmedel vi importerar tycker jag att detta är en högst intressant tanke.Herr talman! vill verka för att minska de sträckor som djur transporteras till slakt. Det är ganska uppenbart att vi egentligen är ganska eniga om den här frågan, alla ledamöter av miljö- och jordbruksutskottet. Det har inte minst motionsbehandlingen och debatten visat.En fråga som dock inte vunnit majoritet i utskottet är frågan om exportbidrag när det gäller levande djur. EU betalar tragiskt nog ut subventioner för transporter av djur över mycket långa sträckor. Detta kan aldrig vara acceptabelt. Landsbygdsminister har förvisso uttalat en hållning från regeringens sida, att exportbidragen ska avvecklas, men fram till så har skett tycker jag faktiskt att det är fullt rimligt att helt sonika tackar nej till dessa subventioner. Dessa subventioner bryter mot alla intentioner från partierna i riksdag gällande djurtransporter.Jag ska också beröra frågan om minkfarmning och minkarna. Det har varit en mycket het fråga, som alla vet. Det är många mejl i inkorgen. Minkfarmning i är en fråga som väcker starka känslor och har så gjort under lång tid.Sverigedemokraterna är inte beredda att stödja de motioner som är väckta i ämnet, som åtminstone enligt min uppfattning syftar till indirekt näringsförbud, även om man inte vill säga det rakt ut. Vi är faktiskt inte helt avvisande mot ett förbud mot minkfarmning, men då måste detta rimligen gälla all pälsfarmning. Och är det ett förbud man vill ha är det ärligare att säga det än att komma med fler och fler påbud som långsamt stryper pälsindustrin.