bet · GZ01SfU1 · 2011-12-05 00:00:00 — Socialdemokraterna inledde sin sista regeringsperiod med en sjukförsäkring som inte bara hade havererat utan höll på att försätta i statsbankrutt om inget gjordes - trots att det då var betydligt bättre ekonomiska tider i vår omvärld än i dag.Närmare 15 procent av arbetskraften var sjukfrånvarande, en siffra mer än dubbelt så hög som i jämförbara länder. Vi hade 220 000 heltidssjukskrivna och 550 000 förtidspensionärer. Än värre var att året runt flyttades 140 människor i arbetsför ålder från passiv långtidssjukskrivning till en än mer passiviserande och definitiv förtidspension, fram till den ordinarie pensionen.Det skedde i en befolkning på endast nio miljoner människor. Av befolkningen i arbetsför ålder snittade sjukfrånvaron för alla . hade världens mest sjukfrånvarande befolkning som hälsoläget i andra observationer angav att vi hade en av världens friskaste befolkningar!Det var, fru talman, ohållbart. Dåvarande statsminister såg att problemet låg i sjukförsäkringen. Därför skrev han i budgetpropositionen 2002/03 in visionen att "frånvaron från arbetslivet på grund av sjukskrivning skall i förhållande till 2002 halveras ". Det var en djärv vision, kan tyckas, men ett utslag av ett tydligt ansvarskännande för grundproblemets natur.Anna , tidigare socialdemokratisk socialförsäkringsminister och sedermera generaldirektör för , gavs uppdraget att komma med förslag för att reformera sjukförsäkringen. I uppdraget från den socialdemokratiska regeringen ställdes frågorna om det fanns en glidning i sjukdomsbegreppet, varför det i den svenska sjukförsäkringen saknades en bortre gräns, som fanns i andra länder, och om det inte fanns en skyldighet för den som möjligen främst är passivt långtidssjukskriven att söka ta vara på eller utveckla sin arbetsförmåga även om detta skulle innebära att byta yrke eller arbeta på annan ort.Anna levererade sin utrednings resultat och konstaterade bland annat att sjukförsäkringen har tillåtits bli en parkeringsplats för problem den inte är avsedd för. I andra länder är sjukförsäkringen begränsad , vilket gör att alla vet att det är viktigt att åtgärder sätts in snabbt, men den svenska sjukförsäkringen präglas av motsatsen, säger hon. Hon avslutar med att säga: Alla tycks vänta på alla utan att något sker. Den bästa sammanfattningen av en utredning av vem som har rätt till sjukpenning i är att det har den som vill.Ansvarskännande politiker från Socialdemokraterna och bland annat LO applåderade analys och förslag till förändringar i sjukvårdsförsäkringen. Valet förlorades av Socialdemokraterna och den tillträdande alliansregeringen byggde under förra mandatperioden mycket av sin sjukförsäkringsreform på omsorgsfulla och noggranna utredningsresultat. Den genomfördes med synliga effekter från 2009 och framåt.De sammanfattande resultaten av sjukförsäkringsreformen kan sägas vara att antalet i utanförskap på grund av sjukfrånvaro nu har minskat med drygt 200 000 personer jämfört med . Hälften så många är nu sjukskrivna hälften så . Sjukskrivningarna är nere på jämförbara nivåer med jämförbara länder, och den tidigare bisarra geografiska skillnaden i ohälsotal inom landet är i princip utjämnade.När dessa i stort sett goda resultat granskades på individuell nivå upplevde alliansregeringen att alltför många människor ändå hamnar mellan stolarna i ett omfattande och nödvändigt reformarbete. Detta gjorde att man efter valet i påbörjade ett förbättringsarbete av den sjukförsäkringsreform som i grunden skulle hyllas och vårdas. Detta gjorde man för att så få personer som möjligt ska lida av de försummelser som den tidigare passiviteten när det gäller att värna sjukförsäkringen försatt dem i. Det är grunden för de många förändringsförslag som alliansregeringen nu har lagt fram i sin proposition för utgiftsområdet efter ett grundligt beredningsarbete och en omfattande remissrunda till berörda myndigheter och intresseorganisationer som vi har att debattera och sedan ta ställning till i denna kammare.Förbättringsförslagen är många och ekonomiskt omfattande. Låt mig därför för tids vinnande fokusera på några av de viktigaste.De som tidigare haft tidsbegränsad förtidspension men saknat försäkrad inkomst och behöver återvända till sjukförsäkringen ges en sådan grundtrygghet i en ny ersättning som också kopplas till ett särskilt boendetillägg som är behovsprövat utifrån försörjningsansvar. Det är en viktig del av förbättringen. Det gällde egentligen även den tidigare sjukförsäkringen men det prövades aldrig på grund av att det var en ganska passiv verksamhet där man inte stannade upp och funderade över om arbetsförmågan skulle utredas eller inte.Vid den bortre gränsen i sjukförsäkringen, , införs en ökad möjlighet till en individuell bedömning. Man kan undantas från detta om det anses oskäligt att den försäkrade då ska lämna sjukförsäkringen om man inte bedöms kunna tillgodogöra sig ens en individanpassad arbetslivsintroduktion på arbetsförmedlingen.Statens medel till rehabiliteringsinsatser utökas kraftigt. Min partikollega kommer att berätta mer om det i ett senare anförande.Det finns även en satsning på funktionshindrade, 4 400 platser, som är avsatta för arbete inom kultursfären. Det ligger inom arbetsmarknadsbudgeten, men det visar hur alliansregeringen på olika sätt samarbetar med olika ansvarsområden för att stödja de mest utsatta.Tomas nämnde att det är viktigt med samarbete mellan myndigheterna och Arbetsförmedlingen och med landsting och kommun, det som vi populärt kallar för Finsam. Här ges också stora resurser. Det kommer min kollega att tala om i ett senare inlägg.För gemensamma servicekontor där medborgarna kan få personliga möten med myndighetstjänstemän avsätter regeringen extra resurser till , som Statskontoret givits ett uppdrag att undersöka hur denna viktiga service bör se ut på lång sikt. har ombetts av regeringen att garantera personlig service på ett rimligt sätt genom att inte i oträngt mål avveckla servicekontor.För att förbättra rättssäkerheten och legitimiteten i sjukskrivningsprocessen satsar regeringen på stöd till sjukskrivningsprocessen med bland annat en miljard avsedd för att hjälpa landstingen med att förbättra kvaliteten i de medicinska underlagen för beslut av och utökat stöd till de så kallade försäkringsmedicinska rådgivarna i deras roll att komplettera sjukvården och sjukförsäkringsmyndigheten i sin dialog. Detta är något som av outgrundlig anledning opponerar sig kraftigt emot.På grund av bland annat önskemål om en annan ordalydelse för hur arbetsförmåga ska bedömas efter ett halvårs sjukskrivning i förhållande till två arbetsmarknadsbegrepp har regeringen låtit utreda frågan. Bedömningar har gjorts av bland annat och den oberoende myndigheten för socialförsäkringen. har fått i uppdrag att vidare utreda denna viktiga fråga med avrapportering senast den 5 mars 2012.Den senare frågan handlar om huruvida jobben ska kallas normalt förekommande eller reguljära. Den gamla lagstiftningen lutade sig mot det förra begreppet. Med tanke på alla problem som det sjukförsäkringssystemet drogs med jämfört med den nya reformerade sjukförsäkringen som utnyttjar det senare begreppet, kräver denna fråga en noggrann beredning och remissrunda för rättssäkerhetsaspekten när det gäller hur enskilda människor sedan blir bedömda när individuella ärenden handläggs på Försäkringskassan.Detta vill inte den samlade oppositionen höra talas om, utan kräver helt enkelt att dessa rättssäkrande principer enligt god svensk lagstiftningstradition inte ska tillåtas gälla. ska det rappt stiftas lag i frågan. Vårt svar på en sådan befängd propå blir naturligtvis: Var så goda. Ni har makten att stifta denna lag inom oppositionen. Men ni har då också att ikläda er något som kanske är mindre lustigt, nämligen att ta ansvar för att denna raskt genomdrivna lagändring, utan tillräcklig förberedelsetid, faller ut på sådant sätt att ingen hamnar mellan stolarna.Det kanske kan verka kul och populistiskt att vilja knäppa en ansvarsfull regering på näsan med en tillfällig bräcklig majoritetsställning. Men med mindre än att ni löper hela linan ut kan detta definitivt inte betraktas som ansvarsfullt.De övriga oppositionspartiernas inlägg kommer efter mitt. Utskottet delar bedömningen att mycket av oppositionens långtgående önskemål om förändringar väl hanteras inom ramen för den parlamentariska socialförsäkringsutredningens arbete. Jag avslutar därför med att yrka bifall till förslaget i betänkandet, med stöd för alliansreservationen nr 6. (Applåder)I detta anförande instämde , , och (alla M), (FP), (C) samt (KD). Det var intressant att höra Finn referera till rättssäkerhet. Jag kan påminna om att den lagstiftning som han just försvarade drog den borgerliga utskottsmajoriteten igenom i på två och en halv dag. Man beredde lagförslaget över en helg. Då var det inte tal om rättssäkerhet och utredningar. När det gällde att göra försämringar i sjukförsäkringen var det uppenbarligen väldigt bråttom.Jag beklagar att inte är här och kan försvara sig. Jag vet inte hur hon har blivit feltolkad - ibland medvetet, ibland säkert omedvetet. Hon skrev en utredning som heter Mera försäkring och mera arbete. Vi kan konstatera att det med den här regeringen har blivit både mindre försäkring och mycket mindre arbete eftersom långtidsarbetslösheten biter sig fast. fick vi en kraftigt minskad sjukfrånvaro, utan utförsäkringar och utan sänkta ersättningar. Det är möjligt att Finn minns historien fel. Han sällar sig då till raden av moderata företrädare däribland som minns fel både när det gäller kampen mot apartheid och rösträttens införande.Nu har vi en ökad ohälsa. Det är fler unga förtidspensionärer. Det är inte egenmakt som många känner utan vanmakt. De känner vanmakt över att det alltid är den som är mest utsatt som ska vara ansvarig när det är finansiell oro. Det är det man hänvisar till i stället för att ta ansvar.Jag har två grundläggande frågor till Finn . Han hänvisar till oskälighetsprövningen, det vill säga att om det inte anses oskäligt ska man kunna göra undantag från de regler som den borgerliga majoriteten har röstat igenom i . Hur många bedömer Finn kommer att omfattas av oskälighetsrekvisitet? Den andra frågan ställer jag med anledning av det som jag inledde mitt anförande med. visar att en tredjedel av deras medlemmar förlorade när de blev utförsäkrade. Tycker Finn att det är rimligt? Jag kan inleda med att kommentera lite grann kring 180-dagarsprövningarna eftersom det var en central punkt i det som tog upp i sitt anförande. Det är lite intressant att fundera på den beskrivning som gör av verkligheten. Det låter alltid som om det är förfärligt många personer som drabbas. När regeringen skulle komma fram till hur man skulle fortsätta att utreda och komma med ett rättssäkert lagförslag gjorde man inom ramen för den departementsskrivelse som kom en analys av de människor som nådde 180-dagarsgränsen. Det var ca 55 000 individer. Av dem bedömdes sakna förmåga i relation till den reguljära arbetsmarknaden och fortsätter alltså inom ramen för sjukförsäkringen. har en möjlighet att kanske prövas mot den reguljära arbetsmarknaden. Av dem omfattas av just undantagsskäl, bland annat oskälighet, som nämndes av . Det innebär att det var som fick sin sjukpenning indragen. Det är 1 650 personer. Många av dem går ändå tillbaka till sina arbeten. Det finns alltså möjlighet att de har en arbetsförmåga som gör att de kommer tillbaka till sitt reguljära arbete. Jag kan tänka mig att det oskälighetsrekvisit som sedan nämns av handlar om , alltså de . Detta kommer naturligtvis nu att prövas efter att man har fattat beslut om det. Det är svårt att sia om det. Men givet möjligheten att det fanns sådana rekvisit redan under 180-dagarsprövningen som utnyttjades förväntar jag mig att detta kommer att göra att en större individuell prövning kommer att ske. hann jag inte svara på andra fråga, men det får jag göra i min nästa replik. Jag undrar om det inte kan vara på sin plats att påpeka att faktiskt extrainkallades . Jag tror inte att någon undgick att vi extrainkallades och att det var en debatt som handlade om arbetsförmågeprövningen och att majoritet också ogillade det som regeringen lade fram som förslag. Att det skulle vara en överraskning och att det nu skulle anses förhastat att ta ett sådant beslut är helt orimligt. Min fråga är: Vad har regeringspartierna sysslat med ? De har haft gott om tid på sig att utreda detta och lägga fram förslag. Jag är förvånad över att man inte i budgetpropositionen fullföljer beslut. Det är därför som vi nu så tydligt markerar att det behöver läggas ett lagförslag på bord, och det behöver läggas fram senast den 1 mars 2012.Jag noterar också att det inte kom något svar på frågan om hur många som kommer att omfattas av frågan om oskälighet. Vi ska komma ihåg att det var en eller två individer som kom att omfattas av det förra oskälighetsrekvisitet.När generaldirektör var i utskottet och berättade om denna nya lagstiftning var han noga med att betona att han bedömde att det rör sig om enstaka fall. Så är det. Det är enstaka fall som möjligtvis kan undantas i ett läge där flera borgerliga debattörer ibland hävdar att detta minsann ska göra försäkringen lite mjukare. Så är det inte. Det verkar vara så att det överordnade besparingsbetinget är viktigare än att få en försäkring som individuellt vågar möta människors behov av stöd och hjälp när de är som mest utsatta. Min sista fråga inväntar jag med spänning svar på från Finn . Jag gissar att det kan vara svårt för personer som har varit vana vid andra inkomster än de som medlemmar har att föreställa sig vad det innebär att förlora . Men det är väldigt mycket pengar, och det är en mycket stor andel av lönen. Är det ett tillräckligt ekonomiskt incitament för att man ska komma tillbaka i arbete? Det är så det brukar heta på ekonomspråk. För min del tycker jag att det är helt orimligt att man har betalt in en försäkring under hela sitt liv och sedan inte omfattas av den utan blir utförsäkrad. Vad tycker Finn om de ? Är det rimligt? Jag kan börja med att ta upp det som kallas för ett fåtal undantag. Det nya oskälighetsbegreppet som syftar på den bortre parentesen av försäkringen måste naturligtvis få testas på sedvanligt sätt då myndigheten får möjlighet att göra bedömningar. Då kan vi ta ställning till om detta ändå har gett den individuella flexibilitet som vi till viss del värnar. Men måste vi också av rättssäkerhetsskäl ha en ganska strikt ordning så att det blir lika bedömningar. Just detta med få individer tycker jag kan speglas i ett annat intressant uttalande av som har farit land och rike runt inför denna debatt och talat om att cancersjuka utförsäkras. Vi roade oss då med att fråga på den punkten hur det var med dem som hade tumörsjukdom och inte hade beviljats någon förlängning vid , till och med . Det visade sig vara elva fall där det pågick cellgiftsbehandling i bara ett enda fall, och i detta enda fall var personen i fråga , vilket innebär att man inte har försäkringsskydd av de skäl som också Socialdemokraterna har skrivit under på. I de andra tio fallen hade man godtagit och var införstådd med besluten och har inte överklagat dem. Det visade sig också att denna tumörsjukdom, som inte ens behöver vara en cancersjukdom, faktiskt var en tumörsjukdom som inte var primärdiagnos när man utredde möjligheten till arbetsförmåga. Jag vill påstå att om dessa uppgifter stämmer som kommer direkt från har varit ute och gjort många människor osäkra, människor som har rätt att bli bedömda utifrån en tumörsjukdom. Jag tycker inte att det är riktigt så som man kan hantera en ansvarsfull ställning, allra minst om man är vice ordförande i utskottet. Golv i sjukförsäkringen och slopat sjuklöneansvar är två viktiga förändringar i alternativa budget som vi tyvärr inte har fått majoritet för. vid makten har den borgerliga regeringen genomfört omfattande förändringar i trygghetssystemen som förändrat villkoren för många människor. När regeringen ändrade sjukreglerna 2008 försvann möjligheten till sjukersättning för sjuka som inte har haft något jobb, det vill säga att det inte ens har kommit in med en fot på arbetsmarknaden men likväl blivit sjuka innan de ens fått ett fast jobb. Sedan de nya reglerna trädde i kraft har drygt 47 000 personer kastats ut ur sjukförsäkringen. Ekonomisk och social trygghet är i folkhälsoforskningen välkända faktorer för att främja människors hälsa och välbefinnande. Det blir inte lättare att tillfriskna om man ska oroa sig över sin ekonomi. Vi har fått en socialförsäkring vid vägs ände. Att vara människa innebär att ha drömmar om framtiden. Att vara människa innebär att vilja delta i samhällslivet och att känna sig behövd. Men att vara människa innebär också att vara sårbar. Alla människor kan drabbas av sjukdom eller bli arbetslösa. Det finns tider i livet då vi av olika skäl inte kan arbeta. Så är det, och så måste det kunna få vara. Men hela livet ska vi som människor och medborgare kunna utvecklas genom att våga pröva nya saker och anta nya utmaningar. För att vi ska lyckas med det behöver vi konstruktiva förutsättningar och stödjande strukturer. De så kallade tidsgränserna är inte det om det inte erbjuds verklig hjälp tillbaka. De allra flesta människor vill arbeta och bidra till samhällets utveckling. Alla vill vara delaktiga och känna att de befinner sig i ett sammanhang, inte utanför. har vi inte ett socialförsäkringssystem som i stora delar harmonierar med dessa tankar och med människors behov. Vi har ett socialförsäkringssystem som inte fungerar inkluderande och dynamiskt utan snarare stigmatiserar, exkluderar och passiviserar. Man måste till exempel ha varit sjukskriven på heltid för att kunna få en lönebidragsanställning. Men den som har jobbat deltid och har varit halvt sjukskriven straffas och kan inte få något lönebidrag. Vi i menar att samhällets regelverk måste anpassas till de situationer som verkliga människor befinner sig i. bygger ersättningen vid arbetslöshet och sjukdom enbart på lönearbete som är någorlunda stabilt. Ersättningen är helt och hållet kopplad till antalet timmar man har jobbat samt den lön man har fått för det. Den som inte kommit in på arbetsmarknaden får ingen ersättning, utan blir fortsatt nollklassad även med de regeländringar som föreslås i dagens betänkande.Det behövs ett nytänk i socialförsäkringarna som gör att systemen kan bidra till en känsla av sammanhang och att man kan få komma in på arbetsmarknaden. Vi måste sätta det friska i fokus för att se möjligheterna hos varje individ i stället för att stämpla människor som utförsäkrade. De marginella förändringar som regeringen gör, att införa ett nytt oskälighetsbegrepp, kommer inte att innebära att fler får stanna kvar i sjukförsäkringen , den så kallade stupstocken. Det har varit mycket noga med att tydligt påpeka. Den åtgärden är bara ett plåster på ett i grunden sjukt system.Vi behöver en arbetslivstrygghet, en försäkring för alla.Miljöpartiet vill införa ett helt nytt trygghetssystem som är enkelt, överskådligt, inkluderande och jämlikt. Vi vill se en försäkring som gäller vid både arbetslöshet och sjukdom. Människor ska inte behöva bollas runt mellan och Arbetsförmedlingen. Vi vill se en väg in i trygghetssystemen och många vägar ut. Med trygghet föds kreativitet. Vi måste våga tänka nytt.Vi vill, som sagt, införa ett system där arbetslöshetsförsäkring, sjukförsäkring och försörjningsstöd slås ihop och där det finns en garantinivå. Arbete ska löna sig men även räknas bredare än , så att även studenter, egenföretagare och familjehem kan omfattas av en vettig försäkring. Den som inte har möjlighet eller förmåga att arbeta ska aldrig någonsin få degraderas till en andra klassens medborgare. Att de som står utanför a-kassa och sjukförsäkring hänvisas till kommunernas socialkontor för att få försörjningsstöd är bekymmersamt, inte bara för den enskilde utan också för kommunerna som får svårt att få ekonomin att gå ihop, vilket i slutändan innebär omedelbara nedskärningar i välfärden - i skolan, i vården och i omsorgen.De olika reglerna i de här systemen sätter krokben för individer och handläggare. Arbetsförmedlingen har sitt stuprör, a-kassorna sitt, sitt och sitt.Även om och Arbetsförmedlingen nu ska jobba mer tillsammans - det är bra, som ett enigt utskott har påpekat i betänkandet - är det fortfarande två olika regelverk. Människor får ersättningen antingen från a-kassan, som räknas på ett sätt, eller från sjukförsäkringen, som räknas på ett annat sätt. Eller också får den enskilda individen ingen ersättning alls, och då uteblir ofta insatserna från Försäkringskassan.Miljöpartiet driver förslag här i om en samlad arbetslivstrygghet just för att man också ska kunna få hjälp och stöd att komma tillbaka.Ja men, säger ni, nu införs ju en ersättning för nollklassade. Nja, det är inte helt sant. Det gäller dem som har varit inne i systemet tidigare, alltså bara vissa. Under galgen tvingas regeringen införa det eftersom det var ett av de riksdagsbeslut som togs i somras.Vårt förslag om ett golv i sjukpenningen berör 15 000 personer, det vill säga alla nollklassade, inte bara de 3 000 som tidigare haft ersättning. Med införandet av ett golv skulle ingen behöva bli nollklassad. Med en lägsta ersättning kan människor koncentrera sig och fokusera på sin rehabilitering i stället för att oroa sig om de kan betala hyran nästa vecka.Tidigare i dag hade några av oss förmånen att vara i den parlamentariska socialförsäkringsutredningen, där en forskare redovisade olika effekter. Det finns en hel del intressant forskning när det gäller vad incitament är. Trygga försäkringar leder faktiskt till att man vågar mer.I dag saknas helt en lägsta ersättning i sjukförsäkringen. En grundnivå finns i föräldrapenningen, arbetslöshetsförsäkringen och garantipensionen, men inte längre i sjukförsäkringen - bara om du får en så kallad permanent sjukförsäkring. Den lägsta nivån eller golvet i arbetslöshetsersättningen är per dag under förutsättning att man har uppnått arbetsvillkoret. Man skulle kunna införa motsvarande i sjukförsäkringen.Det finns individer som inte har en upparbetad sjukpenninggrundande inkomst och som därför, med det regelverk vi har , inte får varken sjukpenning eller rehabiliteringspenning om de skulle drabbas av sjukdom. Likväl kan det vara så att de var precis på väg in på arbetsmarknaden och just skulle börja på ett jobb men hann aldrig. Dessa individer tvingas söka sin försörjning från annat håll. Många av dem tvingas leva på försörjningsstöd eller möjligtvis på maka eller make. Ett golv i en sjuk- eller rehabiliteringspenning skulle innebära att även dessa personer kan få hjälp och stöd att komma tillbaka.Det andra förslaget som jag nämnde i min inledning är ett slopat sjuklöneansvar för småföretagare med upp till tio anställda.En stor majoritet av är relativt små. Företag med tio anställda eller färre utgör av det totala antalet företag. Många av dessa företag upplever att just kostnaderna för sjuklön är betungande. Hälften pekar dessutom ut småföretagarnas sjuklöneansvar som särskilt orättvist. En undersökning visar att åtta av tio småföretagare känner oro inför att någon anställd ska bli sjuk och att de ska stå med tunga kostnader för både sjuklön och ersättare.Syftet med förslaget är att öka småföretagens möjligheter att växa och anställa. Fler anställda leder till sänkt arbetslöshet och bättre offentliga finanser. Förslaget gynnar även den grupp som står längst ifrån arbetsmarknaden: arbetssökande med en lång sjukdomshistoria. Ett slopat sjuklöneansvar kan bidra till att man upplever det mindre riskabelt att anställa före detta långtidssjukskrivna.I de förslag som vi har att ta ställning till finns två förslag till tillkännagivande till regeringen, alltså uppdrag till regeringen. Det ena är ett uppdrag angående den så kallade 180-dagarsregeln, hur man ska bedöma arbetsförmågan.