bet · GY01UU12 · 2011-05-04 00:00:00 — Konferensen antog en deklaration med en handlingsplan (Interlakendeklarationen) som utskottet noterar har gett ny kraft åt reformarbetet. Utskottet framhåller vikten av den enskildes rätt att vända sig till när hans eller hennes rättigheter enligt inte har respekterats på nationell nivå. understryks att det i första hand är medlemsstaterna som ansvarar för att den enskilde tillförsäkras sina rättigheter enligt konventionen. har tillsatt en arbetsgrupp som ska styra reformarbetet (GT-SUIVI.Interlaken). Vidare har den gett mandat till för mänskliga rättigheter (CDDH) att utarbeta förslag till åtgärder. Utskottet noterar att bland dessa nämns särskilt en ny filtreringsmekanism inom och möjligheten att på ett enklare sätt ändra konventionsbestämmelser av organisatorisk karaktär. Utskottet välkomnar starka engagemang i reformarbetet och aktiva deltagande i samtliga kommittéer. Förutom de frågor som särskilt nämns i mandatet diskuteras ett eventuellt införande av ansökningsavgifter för klaganden. Utskottet ser inte positivt på en sådan utveckling. Utskottet noterar att en viktig del av reformarbetet utgörs av det ovannämnda ändringsprotokoll nr 14 till , som bl.a. innebär en effektivisering av förfarandet hos . Protokollet, som antogs 2004, kunde träda i kraft i sin helhet i förhållande till samtliga medlemsstater sedan ratificerat det . Protokollet innehåller flera processuella ändringar som ökar effektivitet. Utskottet noterar i sammanhanget SOU 2010:87 Skadestånd och Betänkande av Utredningen om det allmännas ansvar enligt . I utredningen framhålls att den allmänna grunden för konventionsstaternas skyldigheter enligt återfinns i artikel 1. Denna innebär att staterna har en allmän skyldighet att se till att konventionen respekteras och efterlevs av lagstiftare, myndigheter och domstolar i förhållande till enskilda på nationell nivå. Detta innefattar inte bara en förpliktelse att garantera enskilda de mänskliga rättigheter som åtnjuter skydd enligt konventionen utan även ett krav på att tillhandahålla nationella rättsmedel mot kränkningar av dessa rättigheter. Utskottet noterar att en viktig förklaring till den kraftigt ökade tillströmningen av mål till domstolen kan sökas i den utveckling som skett genom att staterna i det f.d. tillträtt och underkastat sig jurisdiktion (enbart står för av det totala antalet klagomål). Utskottet konstaterar att det förekommer ett stort antal klagomål mot . Till det kommer att allt fler mål inför domstolen är komplexa, omfattande och rör allvarliga kränkningar av mänskliga rättigheter. Vidare finns allmänt sett en ökad medvetenhet om rätten att klaga till . Utskottet konstaterar att det inte finns något skäl att anta att tendensen med ökade klagomål och motsvarande svårigheter att hantera dem kommer att brytas på något avgörande sätt framöver. Enligt utredningen är den allmänna bedömningen att de effektivitetsvinster som uppnås genom protokoll 14, som trädde i kraft , medför en begränsad avlastning. Även med de övriga åtgärder som har vidtagit skulle en stor del av domstolens problem med höga målbalanser och allt vad dessa medför i form av långa handläggningstider m.m. således kvarstå. Utskottet konstaterar att den parlamentariska församlingen bl.a. föreslagit att ministerkommittén intar en striktare hållning mot de medlemsstater som brister i verkställighet av domar. Utskottet framhåller att det faktum att ett antal av domar efter avgörandet inte blivit verkställda riskerar att underminera det system som byggts upp under . Utskottet noterar att församlingen har uppmanat de nationella parlamenten att engagera sig i att följa upp hur domstolens beslut verkställs på nationell nivå. Församlingen har även åtagit sig att regelbundet följa domarnas verkställighet. Utskottet konstaterar att domstolens mål från stater i det forna rör olika former av polisövergrepp, otillfredsställande polisutredningar av sådana brott och otillfredsställande brottmåls- och civil-processer. Ett antal mål berör frågor om yttrandefrihet och föreningsfrihet. Utskottet noterar att motsvarande i hög grad gäller för . När det gäller framhåller utrikesutskottet att granskningsutskottet har en pågående dialog med landet inom ramen för uppföljningen av utskottets rekommendationer. Utskottet konstaterar att en högnivåkonferens om framtid arrangerades av det turkiska ordförandeskapet i ministerkommittén i . Konferensen rapporteras ha haft tre huvudsakliga mål: utvärdering av ikraftträdandet av protokoll 14, utvärdering av reformprocessen inom Interlakendeklarationen, samt, efter vidare reflektion, stimulans för att fullfölja denna reformprocess. Utskottet önskar understryka vikten av att det svenska agerandet, såväl i ministerkommittén som inom den parlamentariska församlingen, vägleds av den stora betydelse som domstolen har för att följs. betonas att det är medlemsstaternas gemensamma ansvar att garantera att domstolen kan arbeta effektivt även fortsättningsvis. Utskottet önskar framhålla vikten av svenskt stöd för reformarbetet inom , där fokus utgörs av bättre styrning, operationella frågor, organisationens strukturer samt om de mänskliga rättigheterna. Utskottet konstaterar att arbete vad gäller skydd för personer som tillhör nationella minoriteter främst utförs i expertkommittén för frågor som rör nationella minoriteter (Comité d'experts du Conseil de l'Europe sur les questions relatives à la protection des minorités nationales, DH-MIN), som är en underkommitté till för mänskliga rättigheter (CDDH). omvaldes representant i DH-MIN till uppdraget som vice ordförande i expertkommittén. har kommittén bl.a. ägnat sig åt frågan om nationella minoriteters möjlighet till delaktighet och tillgång till nya medier. Utskottet önskar framhålla att har ratificerat ramkonvention om skydd för nationella minoriteter och den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk och periodiskt rapporterar om genomförandet av konventionerna till . Utskottet konstaterar att vid utvidgningen av har församlingen varit pådrivande i frågor om de mänskliga rättigheterna och minoriteters rättigheter samt har bidragit vid tillkomsten av ett stort antal konventioner. Ordföranden för delegation är ledamot av såväl utskottet för juridiska frågor och mänskliga rättigheter som av underutskottet för minoriteters rättigheter. Utskottet konstaterar att romerna är den största minoriteten i och finns representerade i nästan samtliga av medlemsstater. Dessa stater har en skyldighet att se till att romers levnadsvillkor förbättras och att deras mänskliga rättigheter respekteras fullt ut. Trots detta fortsätter romerna att vara en utsatt och diskriminerad grupp. Utskottet noterar att församlingen vid sin junisession 2010 debatterade situationen för romerna i samt aktiviteter. Vid en brådskande debatt under oktobersessionen 2010 debatterades åter romafrågor. Utskottet erfar vidare att situationen för romer även har diskuterats från ett asylperspektiv i rapporten i . Utskottet konstaterar att Specialistgruppen för romska frågor (le Comité dexperts sur les Roms et les du voyage, MG-S-ROM) fungerar som rådgivare åt ministerkommittén i frågor som gäller romer. Utskottet noterar att genomförde en uppföljning till den konferens om romska kvinnors rättigheter som genomförde i samarbete med och för grundläggande rättigheter. Utskottet noterar även det uttalande som Mevlüt Çavusoglu, president i församlingen, gjorde inför den internationella . Där påpekades att har varit behjälpligt i att starta ERTF (). har ERTF inbjudits till den parlamentariska församlingens utskottsmöten då romafrågor diskuteras. Utskottet understryker avslutningsvis att utgör en mötesplats för spörsmål om demokrati samt mänskliga rättighets- och rättsstatsfrågor för hela och dess närområde. I möts EU:s medlemsstater och stater som inte är medlemmar av EU. I detta perspektiv önskar utskottet betona Stockholmsprogrammets uppföljning liksom anslutningen av EU såväl till ECHR som till Greco (Against Corruption) och andra konventioner och uppföljningsmekanismer. Bland de utmaningar som står inför lyfter utskottet särskilt fram vikten av att värna om ett öppet . Öppenheten har flera aspekter. Åsiktsfrihet och yttrandefrihet bör hävdas och främjas. och den parlamentariska församlingen bör enligt utskottet fästa särskild uppmärksamhet på utvecklingen av yttrandefrihet och mediefrihet i medlemsstaterna liksom i dialogen med stater i närområdet. bör verka för att en formell och reell grund för oberoende nyhets- och åsiktsspridning säkras. Ett viktigt perspektiv är att är medlemmar i eller, i södra , tänkbara Partners for Democracy. Utvecklingen i den södra aktualiserar detta nya samarbete som etablerade 2009 för att ge stöd för en övergång till demokrati. Utskottet vill betona kärnområden respekt för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer och stärka dem och även förstärka stödet till nyckelfunktioner som kommissarien för mänskliga rättigheter och . Utskottet understryker vikten av den parlamentariska dimensionen i detta arbete. Utskottet anser som prioriterat att dels regeringen inom ministerrådet, dels delegation till PACE inom församlingen verkar för de ståndpunkter som här har anförts. Med vad som anförs i betänkandet föreslår utskottet att skrivelsen och redogörelsen läggs till handlingarna. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. En årlig skrivelse om verksamhet, punkt 1 (S, V) av (S), (S), (S), (S), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:U6 yrkande 1. Socialdemokraterna och anser att regeringen bör lägga fram för en skrivelse om verksamheten i . Regeringen har givit en redogörelse för regeringens arbete i , långt efter det att de händelser ägt rum som man nu redovisar för . Argumentet att man på detta sätt knyter an till ordförandeskap i EU är inte bärande. Det begränsar mera möjligheter att granska och för sin del ge inriktningar på den politik som regeringen står för i . Regeringen bör fortsättningsvis återkomma med en skrivelse om verksamheten i , i likhet med vad parlamentariska delegation gör för sin del till . På det sättet blir det framför allt möjligt att få in en tätare och, genom ärendebehandlingen i , tydligare kontakt mellan och regeringen i inriktningen av den politik som bör föra i olika institutioner. Oppositionen i , punkt 2 (S, MP) av (S), (S), (S), (S), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:U6 yrkande 2. Ett område där det föreligger samstämmighet mellan regeringen och oss i den parlamentariska församlingen gäller . Utvecklingen i i samband med valet av president visar att regimen och dess ledare inte lever upp till de utlovade stegen i demokratiserande riktning. Det är oacceptabelt att förblir en diktatur. bör därför, exempelvis i EU-samarbetet, driva på än mer för ett ökat stöd till den demokratiska oppositionen i . åtaganden, punkt 3 (S, V) av (S), (S), (S), (S), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:U6 yrkande 3. Ett medlemsland som inte blir föremål för en samlad analys i regeringens skrivelse är . I grunden kvarstår, enligt Socialdemokraternas och bedömning, den auktoritära statsordningen i . Regimen under Medvedev och har inte skapat avgörande förbättringar i jämförelse med tiden under , framför allt . Problemen kvarstår avseende de mänskliga fri- och rättigheterna, rättssäkerheten, mediernas beroende av statsmakten m.m. I detta ligger att mycket är ovisst och oförutsägbart i inre och yttre politik, med säkerhetspolitiska risker. Det är möjligt att låter sig omväljas till president . I arbete har det också varit svårt att nå ett tillfredsställande genomförande av vapenstilleståndsavtalet GeorgienRyssland , framförhandlat under president . Kommissarien för mänskliga rättigheter är den som kommit längst. Vi vill dock notera att det, ungefär som generalsekreterare tillträdde sin befattning, har blivit ett förbättrat klimat i PACE. parlamentariska delegation motsatte sig inte rekommendationer från församlingen till ministerkommittén om Kosovo, under förutsättning att utgångspunkten togs i individens rättigheter på europeisk nivå, oberoende av statusfrågan kring Kosovo. antogs också en rapport med rekommendationer till ministerkommittén, Legal remedies for human rights violations in the North-Caucasus region. Den handlar om , och , delar i som plågas av det mest fruktansvärda övervåld och rättslöshet i dagens . De ryska parlamentarikerna röstade i huvudsak för denna rapport, som uppmanar ministerkommittén, dvs. lägga största vikt vid utvecklingen av mänskliga rättigheter i denna region i genomföra många domar beträffande den ryska statsmakten i denna region skapa ett registersystem för de brott mot mänskliga rättigheter etc. som förekommer där i syfte att främja sanning för att därmed skapa samförstånd. Man kan förhålla sig till denna rapport och rekommendation på olika sätt. bör enligt vår mening kunna se den som en möjlighet att med större kraft bringa statsledning att ta sina åtaganden till på största allvar, vilket också går att utläsa i församlingens rapport. Detta genom att på basis av denna rapport, som alltså i huvudsak stöddes av ryska parlamentariker, driva på den ryska statsledningen. Den bör redovisa för hur regeringen avser att för sin del inom genomföra PACE-rekommendation 1922 (2010) och i övrigt bidra till att de värden som åtagit sig vid inträdet i fullföljs. Konvention mot människohandel, punkt 4 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:U6 yrkande 4. konvention mot människohandel är ett viktigt steg i kampen mot människohandel och ett sätt att arbeta för dessa kvinnors och barns grundläggande rättigheter. En av viktigaste uppgifter är också att garantera och skydda de mänskliga rättigheterna i medlemsstaterna, och där ingår att söka hitta gemensamma lösningar på samhällsproblem som människohandel, organiserad brottslighet och brott mot barn. Människohandel för sexuella ändamål är ofta nära kopplat till prostitution och annan grov organiserad brottslighet som ger stora vinster. Såväl kunskapen som debatten om människohandel har ökat utan att vi ser någon avmattning i människohandeln. beräknas tusentals kvinnor, samt ett okänt antal barn, transporteras i för att utnyttjas som sexslavar. länder är i varierande grad destinationsländer, transitländer och ursprungsländer för människohandlarna. Den internationella människohandeln ökar, () beräknar antalet utsatta till flera miljoner och mörkertalet är stort. Enskilda länder har ett ansvar, men även EU har ett uppdrag att driva på för ytterligare beslut. Vi välkomnar direktivförslag för att stärka EU:s arbete mot människohandel. Men flera EU-länder har ännu inte ratificerat konventionen. Vi uppmanar alla medlemsländer till detta. måste kraftfullt verka för att EU ratificerar konvention om människohandel. EU måste både tillträda konventionen och verka för att alla dess medlemsstater gör detsamma. Samarbete mot barnsexturism, punkt 5 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ju410 yrkande 7. Barnsexturismen är ett stort och omfattande problem i världen men har i inte prioriterats högt av regering och riksdag. Enligt en uppskattning av den franske turistministern 2005 utnyttjas tre miljoner barn inom barnsexturism i världen. De allra flesta av dessa brott förblir okända för myndigheterna. Brotten utförs till största delen av män, men även till viss del av kvinnor. och vill förtydliga att barnsexturism handlar om sexuell exploatering av barn. Fenomenet med turister som utnyttjar barn sexuellt på sina resor är en del av det patriarkala våldet och den maktordning som framställer det som självklart för män att utnyttja och exploatera barns, men också kvinnors, kroppar. Budskapet är att barn är en handelsvara för mäns sexualitet som det står dem fritt att köpa, förbruka och göra sig av med. All prostitution, både den nationella och den globala över gränserna, är beroende av mäns efterfrågan; det är män som upprätthåller och stimulerar efterfrågan på sexuella tjänster. Arbetet för att stoppa prostitution och barnsexturism måste ske utifrån insikten att det handlar om makt. och tycker att det är viktigt att agera mot barnsexturism på internationell nivå. Dock anser vi att detta lämpligast sker på mellanstatlig nivå och inom , där det finns en lång tradition av internationellt samarbete i frågor om mänskliga rättigheter och även i frågan om sexuella övergrepp mot barn. Regeringen bör därför verka för att det inom vidtas ytterligare åtgärder för ett starkare europeiskt samarbete mot barnsexturism. Resolution om abort, punkt 6 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:U298 yrkande 13. valde att på ett skrämmande sätt försvaga kvinnors rätt till sin egen kropp ytterligare. beslutade då om en resolution som innebär att anställda inom vården ska kunna välja att inte utföra aborter. Även hela sjukhus ska kunna neka att utföra abortverksamhet. Kvinnors rätt att bestämma över sin egen kropp, sexualitet och reproduktion är en grundläggande mänsklig rättighet. Att begränsa möjligheten till abort på det sätt som resolutionen föreslår skulle innebära direkta brott mot kvinnors mänskliga rättigheter. resolution är inte juridiskt bindande men måste betraktas som ett stort bakslag för europeiska kvinnor och visar tyvärr på de konservativa vindar som blåser genom . Alltför få länder och regeringar är beredda att stå upp och försvara kvinnors sexuella och reproduktiva rättigheter. Om tystnar är risken tyvärr stor att inga andra länder kommer att försvara dessa grundläggande mänskliga rättigheter. Vi hade önskat att tydligt tog avstånd från resolutionen och aktivt arbetade för att den upphävs. Resolution om abort, punkt 6 motiveringen (SD) av (SD). Med anledning av motion 2010/11:U298 av m.fl. (V) har resolution (2010) om samvetsfrihet uppmärksammats i utskottets betänkande. I motionen yrkar m.fl. (V) att tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att upphäva resolution om samvetsfrihet. Resolution (2010) handlar om att ingen person, inget sjukhus och ingen institution ska tvingas att utföra eller medverka till abort, dödshjälp eller någon handling som kan orsaka döden för ett mänskligt eller embryo. Vidare säger resolutionen att ingen ska diskrimineras om man vägrar medverka till något av detta. Resolutionen slår också fast att som medlemsstaterna ska upprätthålla respekt för tankefrihet, samvetsfrihet och religionsfrihet ska man också försäkra tillgång till vård och hälsa. ställer sig bakom utskottets förslag att avslå motionen men vi kan inte ställa oss bakom utskottets överväganden och motiv till att avslå motionen. I utskottets överväganden står man fast vid tidigare ställningstaganden i exempelvis betänkande 2009/10:UU15 att ska stödja internationella insatser som syftar till att göra aborter fria, säkra och lagliga för alla kvinnor. I utskottets överväganden står det även att utskottet förhåller sig kritiskt till innehållet i resolution (2010) och anser att delegationen bör verka för att åstadkomma en förändring av denna resolution, vilken antogs då den svenska delegationen inte kunde närvara. Utifrån dessa ovanstående överväganden anser utskottet att motion 2010/11:U298 yrkande 13 kan avstyrkas. motiv till att motionen ska avstyrkas är tvärtom att vi ställer oss positiva till resolution (2010) om samvetsfrihet, och vi kan inte ställa oss bakom att delegationen ska verka för att åstadkomma en förändring av resolutionen. vill i stället poängtera vikten av att respektera artikel 18 i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna där det står att var och en har rätt till tankefrihet, samvetsfrihet och religionsfrihet. allmänna hållning är också att ha respekt för andra länders självbestämmande, och vi vill verka för en värld med fristående demokratiska stater. Vi menar att abortfrågan är av sådan komplex art att vi bör respektera att andra länder kan ha en annan syn på abort än vad som är gällande i svensk lagstiftning. Vi anser att man bör vara vaksam på att man inte kliver över gränsen från att arbeta för internationella mänskliga rättigheter till att ställa orimliga krav på enskilda länders politiska inriktningar. Vi tror i stället på att stärka demokratin samt åsikts- och yttrandefriheten i mottagarländerna. Vi ställer oss bakom FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna men ställer oss kritiska till att använda biståndspengar för att utöva politiska påtryckningar på andra länders abortpolitik. Mänskliga rättigheter och demokrati i (V) (V) anför: I betänkandet om berörs frågan om situationen i gällande mänskliga rättigheter. anser att utskottet varken i tillräcklig utsträckning eller tillräckligt tydligt berör de bakslag som skett i när det gäller mänskliga rättigheter och demokrati. hölls lokalval i . Det skulle kunnat bli början på en process mot verklig demokrati i , men blev tyvärr i stället ett tydligt bakslag för arbetet för ett demokratiskt där alla medborgares mänskliga rättigheter respekteras. Valet blev en framgång för Demokratiska Samhällspartiet . Men i stället för att acceptera valresultatet inleddes den politiska operation som gick under namnet KCK i . Tusentals människor fängslades: folkvalda politiker men också journalister, advokater och författare. En av dem som fängslades var den kurdiske författaren, advokaten och människorättsaktivisten . Han åtalades bl.a. för ett tal han höll i riksdag, inbjuden av Svenska stödkommittén för mänskliga rättigheter i . sitter flera tusen av de arresterade fängslade i väntan på rättegång. borde kräva att samtliga politiska fångar släpps. tog den turkiska författningsdomstolen ytterligare ett steg genom att DTP stängdes och flera av dess ledare förbjöds att arbeta politiskt. är det parlamentsval i . Inför parlamentsvalet är det viktigt att omvärlden följer utvecklingen i för att garantera att valet blir fritt och demokratiskt. En förutsättning för att så ska ske är att alla medborgare i garanteras rätten att delta i valarbetet på lika villkor, att 10-procentsspärren till det turkiska parlamentet avskaffas och att de politiska fångarna släpps. Tyvärr har vi redan sett oroväckande tecken på att myndigheterna i vill inskränka möjligheten för en rad oppositionella politiker och partier att delta i valet. beslutade valmyndigheten i , Yüksek Seçim Kurulu, att förbjuda tolv kandidater från att delta i valet. Flera av dessa tillhör DTP:s efterföljare BDP. Detta beslut drogs senare i delar tillbaka. Partiet ÖDP har dock förbjudits att delta i valet, vilket innebär att ingen av dess 550 kandidater får ställa upp. Dessutom finns det ytterligare enskilda kandidater som inte kommer att få ställa upp. Förteckning över behandlade förslag Skrivelse 2010/11:54 Regeringens skrivelse 2010/11:54 Redogörelse för verksamheten inom m.m. samt . Följdmotion med anledning av skrivelse 2010/11:54 2010/11:U6 av m.fl. (S):