bet · GY01KU20d3 · 2011-01-01 00:00:00 — Om ni har en stor publik med nya tjänster och gör sådana marknadsanalyser, finns det då större risk att ni har svårt att få tjänsten godkänd? Finns det sådana idéer, eller vad menar ni är risken med market impact? : Det gäller också om idén i sig är kommersiellt gångbar, inte bara om idén ger stor publik. Kan man tjäna pengar, kan man sälja annonser kopplat till tjänsten, då är den kommersiellt gångbar, och då tolkar vi det så att det inte är helt gjutet att public service ska få lansera den längre. Hårdra det hela: Om detta hade gällt när vi ville starta webben kanske vi inte hade fått starta webben. Man kan ju tjäna massor med pengar på webben. Det är väl det problemet vi har , att till exempel tidningar vill tjäna pengar på webben men inte kan göra det bland annat därför att det finns ett public service-utbud på webben som är gratis. Om detta hade gällt 1995 är frågan: Hade fått göra något annat än att sända fm-radio? I så fall missar vi hela utvecklingen, hela den digitala utvecklingen som gäller att nå yngre publik och ny publik. I har vi ett konkret exempel. BBC hade en tjänst som man ville fortsätta med. Det handlade om att man på ett digitalt sätt ville sprida ett material till en yngre publik. Det kallades BBC Jam. Då protesterade de kommersiella aktörerna och sade: Det här kan vi tjäna pengar på. BBC fick nej till att göra tjänsten, och tjänsten drogs in. Men sedan startade ingen tjänsten, och därmed blev publiken utan detta. Ordföranden: Den andra frågan gäller formen, att förhandsgranskningen rent konkret kommer i anslagsvillkoren och inte i sändningstillstånden. Det är en central fråga. Hade det, som ni ser det, varit möjligt för regeringen att lägga fram förslaget och för att fatta beslutet i sändningstillståndet? : Nej, jag tror inte att det hade varit möjligt. Under beredningen i kanslihuset hade nog sagt: Nej, det går inte. Det kan man inte göra enligt radio- och tv-lagen. Sedan hade man nog också, som jag redan har sagt, börjat titta på både yttrandefrihetsgrundlag och regeringsform för att se om den typen av begränsning för verksamheten har stöd i grundlagen. Vår tolkning är att diskussionen inte har förts till botten. Sedan vill jag säga, även om det inte är KU:s fråga som jag tar upp: Det är på väg en public service-utredning. Kulturministern har annonserat att en del av den utredningen planeras röra bland annat finansieringsformen, om det ska bli en mer renodlad skattefinansiering. I vårt perspektiv: Med en mer renodlad skattefinansiering och om det dessutom bland annat som ett resultat av den här processen läggs fast att man i mycket stor utsträckning kan styra via anslagsvillkor, det vill säga via regleringsbrev, alltså med skattefinansiering och styrning genom regleringsbrev, då är det inte alldeles lätt att säga att vi inte har en statsradio och en statstelevision, utan då är vi väldigt myndighetslika. Tillbaka till varför vi ändå fäster avseende vid detta: Detta visste vi inte . vet vi att detta ligger i planerna. Därför har precis den fråga som ordföranden reser en bäring framåt: Vad kan läggas i anslagsvillkor? Vad kan läggas i sändningstillstånd? I förarbetena till radio- och tv-lagen, när den kom till i mitten av 90- talet, finns en rätt tydlig redogörelse för vad som kan läggas i anslagsvillkor och vad som kan läggas i sändningstillstånd. (FP): Herr ordförande! Bakgrunden till anmälningskraven och förhandsprövningen av tjänsterna är ett meddelande från EU- kommissionen. Om vi gör en internationell utblick, eftersom vi ser att vissa länder redan har infört detta och andra länder är i begrepp att göra det: Har ni något exempel där tillämpningen av kommissionens meddelande har gjorts på ett mer fördelaktigt sätt än vad som är fallet i ? : Vår uppfattning är att regeringen i det europeiska sammanhanget har försökt göra denna prövning så lite långtgående som möjligt. I den mån vi nu får det att låta som om det är den som håller på att begå attentat mot : Nej, så är det inte. Om jag får vara lite personlig: Om jag hade varit kulturminister skulle jag nog ha blivit lite ledsen över våra kommentarer, för subjektivt tror jag att uppfattar att hon i den europeiska kontexten har gjort vad hon har kunnat för att göra det så lite långtgående som möjligt. Men det hindrar inte att den här regleringen är vad den är. Hur det är i andra länder varierar. De enda två länder där vi har facit är och . I är det mycket långtgående, som jag har sagt. Vi ska också vara medvetna om att när detta presenterades var det inte bara vi som kommenterade, utan det var också kommersiella aktörer som kommenterade och sade: Detta är väl ingenting, detta måste ändras, det måste gå mycket längre. Det står en kamp om public service i . Det är alldeles legitimt av kommersiella aktörer att driva sina intressen. Men då ska man också vara medveten om att det är intressen som drivs. : Det är också viktigt att komma ihåg att det var ett meddelande från . Frågan skickades hem, och så skulle man titta på vilka förutsättningar som finns i de enskilda medlemsländerna och vilka anpassningar som i så fall måste göras. Då vill jag bara återigen säga: De jurister som vi har bett att titta på detta är EBU:s jurister, som har överblicken över alla europeiska länder. har en helt unik yttrandefrihetsgrundlag. Den finns inte överallt annars. Den måste man ta hänsyn till när man tittar på de svenska förhållandena. Det är därför vi reagerar. Egentligen är det ganska ointressant vad som görs i de andra länderna. har möjlighet att göra något som passar de svenska förhållandena. Då är bedömningen att det system vi hade med den anmälningsplikt som vi trots allt hade och det sätt som vi har när det nya public service-uppdra- get tas fram, med en utredning som blir offentlig, som går på remiss och som alla kan tycka till om räcker. (FP): Jag har en fråga till. Det är om ni skulle vilja ha en annan utformning när tjänster ska anmälas än att företagen själva bestämmer och om ni skulle vilja ha en vägledning i detta. Jag tyckte att ni uttryckte det tidigare. Hur skulle en sådan i så fall se ut? : Vi skulle vilja ha detta reglerat i lag. Vi skulle vilja kunna läsa lagen, läsa specialmotiveringar, läsa allmänmotiveringar och gå tillbaka till en offentlig utredning som har behandlat alla de centrala rättsliga frågorna i sammanhanget. Det är vad vi skulle önska. Vi har dessutom i annat sammanhang förordat att man på allvar överväger en reglering av public service, om det inte borde finnas en public servicelag eller bestämmelser i radio- och tv-lagen som speciellt handlar om detta. Det är en mycket svår rättslig materia. Vi har inte svaren på hur detta skulle kunna se ut. Om jag återigen får vara lite personlig: Min bakgrund är tidningsverksamhet, tryckfrihetsförordningen. Min föreställning, när jag kom in i den här verksamheten, var att YGL gav motsvarande ramar. Men jag inser att det inte är så. Detta är en gråzonsreglering. Det finns stora gråzoner när det gäller YGL. Dessutom har en hel del hänt sedan YGL började arbetas fram. Vi har hela den nya tekniska utvecklingen. En aspekt som vi inte har varit inne på är just detta med kärnverksamhet och kompletterande verksamhet, hur webben är reglerad, vilka villkor man kan ställa för webben. YGL medger inga villkor. Innebär det att man kan ställa vilka villkor som helst i anslagsvillkor? Det verkar inte helt rimligt. Men å andra sidan: Var finns källan för den bedömningen? (C): Jag delar er uppfattning att styrkan i public service i stor utsträckning beror på antalet lyssnare och tittare. Ni är som företrädare för oroade över att ni ska få färre lyssnare och att vi i ska få en svagare public service. Det vore bra om ni utvecklade detta, vad public service betyder och vilket värde självständig public service har i jämförelse med public service driven i kommersiella syften eller i en kommersiell kanal. : Var ska jag börja? Värdet av en självständig public service: Tanken med public service, när det skapades 1920, var just det. Det fanns några mycket starka tidningslorder i som drev sina tidningar. De drevs antingen med ett uttalat politiskt syfte eller med ett uttalat kommersiellt syfte. Då kände i alla fall de som bestämde att det nog var viktigt att man också hade någon annan typ av medieform för folket, för att kunna ha en väl fungerande demokrati med ett väl fungerande demokratiskt samtal, nämligen några som oberoende granskade alla och som bara hade publiken för ögonen. Då startade man public service. Public service finansieras av oss alla, och vårt uppdrag är att vara just det: en oberoende granskare av alla, en granskare som inte styrs av ekonomiska, politiska eller religiösa intressen. Med tanke på hur medielandskapet ser ut , med stora, internationella, multinationella aktörer inne på den svenska marknaden, tror jag inte att behovet av den oberoende granskaren på något sätt har blivit mindre. Att det i skulle finnas ett behov av en kommersiell public service har jag svårt att se. Vi har stora, kommersiella medieaktörer som gör sitt jobb, och vi har ett behov av den oberoende granskaren och det är uppdraget för public service. (SD): I pressmeddelandet från kan man läsa: Frågan om förhandsprövning har sin grund i ett meddelande från kommissionen om statsstödsreglernas tillämpning på radio och tv i allmänhetens tjänst. Man får alltså ett intryck av att regeringen säger: Härtill är vi nödda och tvungna. Den grund som regeringen hänvisar till, hittar ni den i kommissionens skrivningar? : Nej, regeringen är inte till detta nödd och tvungen. Det är ett meddelande inte en rättsakt. Det är inte något som direkt binder . Däremot finns det väl saker vid sidan av det rent formella. Det är ett löpande samarbete mellan ett antal nationer, så det uppstår ett slags indirekt bundenhet genom vad man säger och gör vid olika möten med ministerrådet, föreställer jag mig. Ska man försöka se logiken i detta är det väl så att genom diskussioner i ministerrådet har fört samtal och gått med på en informell överenskommelse. Det är ett slags mjuk styrning som också finns inom EU. Jag har förberett mig så att jag skulle kunna citera förarbetena till yttrandefrihetsgrundlagen, men jag ska inte göra det. Det är ingen tillfällighet att den här typen av konstitutionella begränsningar finns. De ska sätta upp murar som man inte ska kunna ta sig över, beroende på formlösa uppgörelser, beroende på att man är utsatt för påtryckningar. Går man tillbaka till den stora diskussionen om fri och rättigheter ser man att den handlade just om vilka begränsningar som behövs i ett demokratiskt statsskick. Det var ur den diskussionen som yttrandefrihetsgrundlagen växte fram. Det var ur den diskussionen som det stärkta skyddet för medborgerliga fri- och rättigheter i regeringsformen 2 kap. också växte fram, och det var insikten om att det behövs formella begränsningar, som ju ytterst inte begränsar , för kan alltid ändra grundlagen. Men ibland måste man fundera på det här: Förutsätter det vi nu tänker göra kanske rent av att man ändrar grundlagen? (SD): Jag vill bara tacka för svaret. Skånberg (KD): Herr ordförande! Vi i är begränsade av att vi inte kan göra en överprövning av politiska beslut. Vi kan inte pröva kulturpolitik, till exempel, utan vi håller oss till det strikt konsti- Därför skulle jag vilja fokusera på till exempel det redaktionella oberoendet. Anser ni att det redaktionella oberoendet blir kränkt genom den här prövningen? : Det redaktionella oberoendet har två aspekter. Den ena aspekten, som har talat om, är innehållet i de enskilda programmen. Nej, det här kränker inte det redaktionella oberoendet. Den andra delen av det redaktionella oberoendet är det jag talade om inledningsvis, det som är en del av vår verksamhet som inte går att tänka bort, nämligen att också arbeta med utvecklingen av vår verksamhet. Ja, i den meningen kränker detta vårt redaktionella oberoende. Skånberg (KD): Herr ordförande! Ni har nämnt andra länder, , och flera andra länder där detta är på väg att implementeras. Kan ni nämna något land där det redaktionella oberoendet har blivit kränkt? : Ja, , till exempel. Om man som public service-före- tag inte får publicera annat än informationstext om sina program på webben, där en stor del av publiken faktiskt befinner sig och som de väljer som enda ställe för sin mediekonsumtion, har det redaktionella oberoendet definitivt begränsats. (V): Jag har nog fått svar på de flesta av mina frågor. Men det är något som jag funderar på. Ni har ju faktiskt det här public service-uppdraget, som vad jag förstår ändå på något sätt syftar till att man ska ha bra tillgång till oberoende program för alla människor i , som finns på andra ställen också. beskriver ni en begränsning. Om det här som ni vill göra riskerar att nå just alla som ni har i uppdrag att nå finns det risk att ni inte får starta den här tjänsten. Hur ser ni på era möjligheter att leva upp till ert grunduppdrag med en sådan här förändring? : Jag låter som en papegoja. Den springande punkten är återigen innehållet. Men det är klart att så fort det blir en begränsning i hur vi kan nå ut med vårt innehåll kommer vi inte att nå alla. Det finns en stor generation där ute just nu som inte köper någon radioapparat. De kommer aldrig att ta del av utbud via den traditionella transistorradion. De har troligtvis inte heller någon bil och kan lyssna på bilradio. De väljer uteslutande andra sätt att ta del av det här oberoende public serviceutbudet. Så fort vi blir begränsade i fråga om att nå ut med detta på något sätt, för att en kommersiell aktör säger att de kan göra detta och tjäna pengar på det, är hela tanken med public service förfelad. Vi har public service ja. Det påverkar marknaden ja. Antingen vill vi ha public service eller så vill vi inte ha public service. Men att vi bara har public service på vissa ställen och inte på andra ställen i ett medielandskap som går i raketfart mot ett väldigt digitalt samhälle blir väldigt konstigt. (V): Jag har inga fler frågor. i (S): Jag vill också fortsätta på det här med självständighet och oberoende. Tittar man i YGL är det väldigt tydligt att den som sänder radioprogram självständigt avgör vad som ska förekomma i programmet. Här kan man ju kanske tolka det på olika sätt. Men jag har en fundering. Vi har också i YGL vårt förhållande till ansvarig utgivare, som är väldigt tydligt. Vi har också valt att organisera public service, för att just hålla det på en armlängds avstånd från myndigheter och regering, så att man har en självständig bolagsstyrelse. Hur ser ni att detta förhållande kan påverka ansvarig utgivare men också bolagsstyrelsens möjlighet att agera självständigt? : Om nya saker eller förändrade saker, där förändringen är av lite större omfattning, först ska prövas av regeringen jag sade det tidigare löper vi risken att förskjutas på en skala från oberoende public service till att faktiskt närma oss något som är statsradio och statstelevision. Det kan låta polemiskt, men det är det inte. Det är inte polemiskt. För om det nya vi gör, alltså det nya som successivt tar över lyssnare från det vi har, ska kräva ett politiskt tillstånd är det klart att det smittar av sig på allmänhetens uppfattning om vad public service är. Sedan behöver jag inte säga det självklara. Vi har en väldigt bred uppslutning kring public service. Vi har ett väldigt stort förtroende bland lyssnarna. Det beror naturligtvis på det som har gjorts i generationer i och i . Men det beror naturligtvis också på uppslutningen bakom public service från i praktiken hela det politiska livet. Vi vill också ur den aspekten undvika att, så att säga, politiken griper in i beslut som rör vår verksamhet. : Men det är viktigt att komma ihåg att anledningen till att vi har protesterat inte är att vi tror att olika regeringar skulle fatta olika beslut. Det kanske de gör, beroende på att de har olika politisk färg eller olika ideologisk inriktning. Men vår protest handlar om systemet som vi håller på att införa i sig. Och systemet i sig kommer ju att finnas kvar sedan, oavsett vilken regering som sitter vid makten. Det blir otvivelaktigt så att den regering som sitter vid makten får ett mycket större inflytande över vad public service kan göra med det här systemet än vad man har haft . (M): Ordförande! Jag skulle vilja återknyta till den vinkel där vi började, nämligen den konstitutionella vinkeln, och fråga er vilken del av yttrandefrihetsgrundlagen som ni menar att det här strider mot och hur den rättsliga analys ser ut som har lett er fram till den slutsatsen. : De grundläggande bestämmelserna finns ju i regeringsformen 2 kap. och där det regleras vad man får begränsa i yttrandefriheten. Sedan finns detta vidare utvecklat i yttrandefrihetsgrundlagen. Det handlar om grunderna på vilka man får begränsa trådlösa sändningar. Sedan har detta i sin tur utformats mer konkret i radio- och tv-lagen. Det är den ked- jan, som jag har pekat på. Där beskrivs då vilka sändningsvillkor som får ställas i radio- och tv-lagen. Sedan utformas detta, efter beslut om ett slags inriktningsproposition, som man skulle kunna kalla det, av regeringen i konkreta villkor i sändningstillståndet. Sedan vill jag peka på det som vi sade i vårt remissvar. För vår del börjar detta inte med att vi direkt säger att det här strider mot grundlagen, utan vi säger att det måste utföras en ordentlig rättslig analys av detta. Så ett annat sätt att svara på frågan är att säga att det var , dagen innan beslutet fattades, när vi såg att detta med marknadspåverkan fanns med. Det är vår uppfattning att detta är främmande för hela den här regleringen. Det är en hänsyn till grund för begränsning av yttrandefriheten som inte har förankring i grundlagen. Ordföranden: diskuterar nu den här förhandsgranskningen. Ni säger att man i har ett system, och ni befarar att följden skulle kunna bli att vi i också dras åt det hållet. Har ni funderat ytterligare på det här? Jag undrar hur det är utöver själva radiotjänsten. Ni känner en oro över att ni kanske inte kan följa med i den tekniska utvecklingen och vara ledande på samma sätt när det gäller nya tjänster och så vidare. Känner ni likadant när det gäller betalningsviljan? har vi ett system där svenska folket faktiskt mer än tidigare är berett att ställa upp och betala för och , med de licensmedel man har. Ser ni någon liknande trend i andra länder, att det blir svårare med betalningsviljan? Kan ni själva ha någonting mer än en farhåga i den frågan? : ser finansieringssystemen väldigt olika ut i de andra länderna. Egentligen är det numera bara , nästan, som har samma finansieringssystem som vi i har med radio- och tv-licen- sen. Det är , till viss del. är på väg åt ett annat håll. I är det kaos. Man vet inte riktigt hur man ska finansiera public service. Så den liknelsen är nog ganska svår att göra. Jag ska i ärlighetens namn också säga att anledningen till att folk betalar radio- och tv-licens i första hand är att de tycker att de får ett bra utbud från . Många av dem vet inte ens om att de får på köpet. Men i en framtida värld, den jag beskrev, köper folk faktiskt inte en traditionell radioapparat, utan de lyssnar på radio företrädesvis via mobilen. Vi har en hel generation som gör det. Eller så lyssnar de på inslag på sin Facebooksida, därför att det är där de finns. Det är klart att det finns en viss risk att betalningsviljan hos dem totalt försvinner om de inte tycker att de får utbudet där de själva väljer att konsumera medier. Därför är det extremt viktigt att vi inte begränsas i fråga om att nå ut med det här utbudet återigen om vi tycker att det är viktigt i det demokratiska att alla har samma möjlighet och rätt att ta del av det innehåll som vi erbjuder. Och det är ju det vi hoppas att ni alla tycker. Ordföranden: Då tror jag att vi är färdiga för . Jag får tacka våra gäster från ledning. Tack för era svar! Jag tror att detta kan bidra till vår vidare granskning. Efter detta kommer vi att gå vidare till ytterligare en granskningsfråga som handlar om , den här gången. Det är alltså frågor som är nära varandra. Bilaga B2 , f.d. ansvarig utgivare för Granskningsärende 15 Försök från att påverka programinnehållet i Ordföranden: börjar nu del två av dagens utfrågning och hälsar välkommen. Om jag inte är felunderrättad har tidigare varit ansvarig utgivare för på . Det är i den egenskapen som du är ombedd att komma hit. Det har förekommit en historia i medierna som vi har blivit uppmärksammade på i , om att utbildningsminister pressansvarige skulle ha försökt påverka innehållet i Uppdrag gransknings sändning . Vi skulle gärna se att du hjälper oss med vår granskning genom att berätta hur du ser på frågan. Vilka frågor och synpunkter har du fått och hur gick det hela till? : Vi gjorde två reportage som skulle sändas , i valveckan. De handlade om skolan och effekterna av friskolereformen och vinsterna inom friskoleföretagen. I slutet av programmet skulle vi ha en diskussion mellan och om hur de såg på innehållet och om deras inställningar. För att kunna ta del av det fick och tillgång till det färdiga reportaget dagen innan. Debatten skulle ske som vi sände reportaget. Som jag har uppfattat det var det pressekreterare som tittade på programmet. , , ringde han till min chef som är programchef för samhällsredaktionen i , . Hon hänvisade till mig. Hennes minnesbild av samtalet är att det var ett ganska högt tonläge. Han fick tag i mig snarare närmare 22 och ställde ganska kraftfulla och högljudda krav på att vi skulle klippa om reportaget och tillföra information som han menade var viktig. Det är historien i korthet. Vi avfärdade de kraven av flera skäl. spelade vi in diskussionen mellan och och sände naturligtvis reportagen i det skick som det var tänkt från början. i (S): Du skrev på din blogg att pressekreteraren krävde att reportagen skulle redigeras om. : På Uppdrag gransknings blogg. Ja, min absoluta uppfattning är att han hade väldigt bestämda krav på att det skulle redigeras om, det vill säga tillföras information som han tyckte var viktig. i (S): Var det någon tvekan om att han ringde samtalet i tjänsten? : Han ringde absolut som pressekreterare. i (S): Du säger att materialet sändes till och . Fick du intrycket att hade sett materialet innan pressekreteraren ringde till dig? : Det har jag ingen aning om. Det var inte jag personligen som sände över materialet. Vi låter alltid dem som deltar i diskussioner titta på reportagen, oftast i anslutning till debatten. I det här fallet var det tidspress debatten skulle ske . Därför fick de en länk för att titta på det dagen innan. Om hade sett det har jag ingen aning om. i (S): Fick du intrycket att det hade förekommit någon kontakt mellan och pressekreteraren före samtalet? : Det vet jag inte. i (S): Är det vanligt att man låter de medverkande se reportagen innan de medverkar i en debatt? : När man ska diskutera ett program får man normalt titta på det i anslutning till diskussionen. Man tittar på reportaget och för en diskussion eller debatt. I det här fallet skickade vi över det dagen innan. Det förekommer då och då när logistiken inte går ihop. Vi tillämpar mer och mer regeln att vi låter dem vi granskar titta på reportagen i lugn och ro innan vi sänder dem och komma med eventuella synpunkter och ändringar. i (S): Fick du intryck av att hade sett reportaget när han kom till studion dagen efter? : Jag var inte med vid inspelningen, så det kan jag inte säga. Han var naturligtvis briefad av sin pressekreterare. Det var ju syftet med att han hade tittat på det. i (S): Upplevde du att samtalet på något sätt hindrade er att sända programmet i oredigerat skick? : Nej, det gjorde jag egentligen inte. Min enda reflexion är vad som hade hänt om han hade ringt i ett tidigare skede. var alla inblandade reportrar och redaktörer rutinerade och kan handskas med sådant här. Om en orutinerad reporter hade fått samtalet någon vecka innan vet jag inte hur det hade påverkat. hände naturligtvis ingenting på grund av samtalet.