bet · GY01JuU25 · 2011-05-20 00:00:00 — 2010/11:JuU25 Förbättrad utslussning från sluten ungdomsvård Förbättrad utslussning från sluten ungdomsvård I betänkandet behandlar utskottet proposition 2010/11:107 Förbättrad utslussning från sluten ungdomsvård samt 13 motionsyrkanden som väckts med anledning av propositionen. I propositionen föreslår regeringen ett antal åtgärder med syfte att förbättra verkställigheten av sluten ungdomsvård och att öka möjligheterna till att en successiv utslussning från ungdomshem till ett liv i frihet genomförs under kontrollerade former. I propositionen föreslås bl.a. att det i lag regleras att en individuellt utformad verkställighetsplan ska upprättas för den dömde och att ska planlägga och genomföra verkställigheten efter samråd med . Vidare föreslås att den dömde under den senare delen av verkställigheten genom konkreta åtgärder ska förberedas för ett liv i frihet. Därutöver föreslår regeringen att elektroniska hjälpmedel ska få användas för att kontrollera var den dömde befinner sig vid vistelse utanför det särskilda ungdomshemmet. Vid misstanke om att den dömde är drogpåverkad föreslås utökade provtagningsmetoder i form av saliv- och svettprov. Proportionalitetsprincipens betydelse tydliggörs genom att det anges att varje beslut om kontroll- eller tvångsåtgärd ska föregås av en proportionalitetsbedömning. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Utskottet föreslår att bifaller propositionen och avslår motionerna. I betänkandet finns åtta reservationer (S, MP, SD och V). Utskottets förslag till riksdagsbeslut avslår motion 2010/11:Ju13 yrkande 1. Reservation 1 (SD) avslår motion 2010/11:Ju14 yrkande 1. Reservation 2 (S, MP, V) Utvärdering av lagstiftning om särskilt kvalificerade kontaktpersoner avslår motion 2010/11:Ju14 yrkande 2. Reservation 3 (S, MP, V) Drogfrihet vid obevakade permissioner avslår motion 2010/11:Ju13 yrkande 2. Reservation 4 (SD) avslår motion 2010/11:Ju13 yrkande 3. Reservation 5 (SD) antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård såvitt avser 18 §. Därmed bifaller proposition 2010/11:107 i denna del och avslår motionerna 2010/11:Ju14 yrkande 3, 2010/11:Ju15 yrkande 2 och 2010/11:Ju16 yrkande 1. Reservation 6 (S) Reservation 7 (MP, V) antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård såvitt avser att 18 a § ska betecknas 17 a § samt såvitt avser den föreslagna lydelsen av 17 a §, 2. lag om ändring i lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, 3. lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. Därmed bifaller proposition 2010/11:107 i denna del och avslår motionerna 2010/11:Ju14 yrkande 4, 2010/11:Ju15 yrkandena 1, 3 och 4 samt 2010/11:Ju16 yrkande 2. Reservation 8 (S, MP, V) antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård såvitt avser 18 b §. Därmed bifaller proposition 2010/11:107 i denna del. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård i den mån lagförslagen inte omfattas av vad utskottet föreslagit ovan. Därmed bifaller proposition 2010/11:107 i denna del. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (M), i (M), (S), (M), (S), (FP), (S), (M), (KD), (V), (S), (C), (MP), (SD) och (S). Ärendet och dess beredning Inom har departementspromemorian Förbättrad utslussning från sluten ungdomsvård och ändrade gallringsregler i belastningsregistret (Ds 2009:9) utarbetats. I propositionen behandlas den del av promemorian som avser förslaget om förbättrad utslussning från sluten ungdomsvård. Förslaget om ändrade gallringsregler i belastningsregistret är redan genomfört (prop. 2009/10:191, bet. 2009/10:JuU28, rskr. 2009/10:271). Lagrådet har granskat lagförslaget och lämnat synpunkter. Regeringen har följt Lagrådets förslag. Med anledning av propositionen har fyra motioner väckts. Förslagen i motionerna återges i bilaga 1. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. har berett socialutskottet tillfälle att yttra sig över propositionen och motionerna i de delar som berör utskottets beredningsområde. Yttrandet återges i bilaga 3. Av propositionen framgår det att övergången från ungdomshem till ett liv i frihet är en kritisk period då risken för återfall i brott är hög. Både verkställighetsplaneringen och utslussningsarbetet har brister, bl.a. upprättas en fjärdedel av behandlingsplanerna utan medverkan och cirka en tredjedel av de dömda saknar planerad utslussning. För att åtgärda dessa brister och därmed minska risken för återfall i brott föreslår regeringen ett antal åtgärder som ska förbättra verkställigheten och öka möjligheterna till successiv utslussning under kontrollerade former. Betydelsen av en individuellt utformad verkställighet tydliggörs genom att det i lag regleras att en verkställighetsplan ska upprättas för den dömde. ska planlägga och genomföra verkställigheten efter samråd med . Förslagen innebär att Statens institutionsstyrelses ansvar för hela verkställigheten tydliggörs. betonas att en väl planerad och genomförd verkställighet förutsätter ett nära samarbete mellan institutionsstyrelsen och , särskilt för att säkerställa att de åtgärder som vidtagits under verkställigheten kan fortsätta efter frigivningen. Vidare föreslås det att den dömde under den senare delen av verkställigheten ska förberedas för ett liv i frihet genom konkreta åtgärder. Därutöver ska elektroniska hjälpmedel få användas för att kontrollera var den dömde befinner sig vid vistelse utanför det särskilda ungdomshemmet. Vid misstanke om att den dömde är drogpåverkad föreslås utökade provtagningsmetoder i form av saliv- och svettprov. Proportionalitetsprincipens betydelse tydliggörs genom att det anges att varje beslut om kontroll- eller tvångsåtgärd ska föregås av en proportionalitetsbedömning. Ändringarna, som huvudsakligen görs i lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård, föreslås träda i kraft . Utskottets förslag i korthet antar förslaget i propositionen om en lagreglering av att en individuellt utformad behandlingsplan ska upprättas för den dömde, att den dömde under den senare delen av verkställigheten genom konkreta åtgärder ska förberedas för ett liv i frihet och att Statens institutionsstyrelses ansvar för verkställigheten ska tydliggöras. avslår motionsyrkanden om bl.a. att ett vård- och skolperspektiv ska lyftas in i samarbetet med , obligatoriska konfrontationer mellan brottsoffer och gärningsmän och att behandlingsplanen ska tas fram och planeras av myndigheter och inte i dialog med den dömde. Jämför reservationerna 1 (SD), 2 (S, MP, V), 3 (S, MP, V), 4 (SD) och 5 (SD). Regeringen understryker att en väl planerad verkställighet förutsätter samarbete mellan och . Verkställigheten av sluten ungdomsvård ska utformas så att den dömdes anpassning i samhället underlättas. För att tydliggöra betydelsen av att verkställigheten och förberedelserna inför frigivningen får en utformning som är anpassad till den dömdes behov av åtgärder föreslår regeringen att kravet på att en individuellt utformad verkställighetsplan ska upprättas anges i lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård. Regeringen föreslår vidare att det i ovan nämnda lag införs en ny bestämmelse, som anger att den dömde under den senare delen av verkställigheten genom konkreta åtgärder ska förberedas på ett liv i frihet. Regeringen anför att Statens institutionsstyrelses arbete ska vara inriktat på åtgärder som ökar de dömdas förutsättningar att leva ett liv utan kriminalitet och droger efter frigivningen. Det innebär att den senare delen av verkställigheten bör inriktas på konkreta insatser som underlättar den kritiska övergången från institution till ett liv i frihet. Eftersom behovet av konkreta åtgärder varierar utifrån strafftid och personliga och sociala förhållanden, är det inte möjligt att ange en generell tidpunkt när de olika åtgärderna ska inledas eller vilka åtgärder som kan komma i fråga. I förberedelserna inför frigivningen bör det dock ingå att särskilt beakta den dömdes behov av att vistas utanför ungdomshemmet. I normalfallet bör det innebära att det under utslussning sker någon form av kvalificerad insats utanför det särskilda ungdomshemmet. Förberedelserna kan röra olika områden, t.ex. utbildning, praktik, bostad och fritidsaktiviteter. När det bedöms som en lämplig åtgärd i det enskilda fallet bör det vara möjligt att under utslussningen placera den dömde i eget boende eller i föräldrahemmet. Denna möjlighet bör dock tillämpas restriktivt så att innehållet i den frihetsberövande påföljden inte urholkas. Av 3 § lagen om verkställighet av sluten ungdomsvård framgår det att verkställigheten ska planläggas och genomföras i nära samarbete med socialnämnden i den dömdes hemort. Detta innebär bl.a. att ansvaret för verkställigheten ligger kvar hos institutionsstyrelsen även när den dömde vistas utanför det särskilda ungdomshemmet (prop. 1997/98:96 s. 187). För att klargöra Statens institutionsstyrelses ansvar för verkställigheten föreslår regeringen att det i lagtexten i stället anges att verkställigheten ska planläggas och genomföras efter samråd med socialnämnden i den dömdes hemort. Att ska samråda med socialnämnden följer även av 22 § lagen om verkställighet av sluten ungdomsvård. Bestämmelsen innebär att i frågor om bl.a. vistelse under öppnare former, vård i enskildhet och vistelse utanför det särskilda ungdomshemmet ska samråda med socialnämnden i den dömdes hemort, om det inte är uppenbart obehövligt. För att förtydliga och konkretisera hur samrådsförfarandet med socialnämnden ska gå till inför dessa beslut föreslås att det av lagtexten ska framgå att ska höra socialnämnden om det inte är uppenbart obehövligt. I motion Ju14 (S) yrkande 1 begär motionärerna att vård- och skolperspektivet ska lyftas in i samarbetet med . I samma motion yrkande 2 begärs det att ett större helhetsgrepp tas kring den unges stöd. Motionärerna anför att en översyn bör göras av hur reformen med särskilt kvalificerade kontaktpersoner i 3 kap. 6 § socialtjänstlagen (2001:453) genomförts i kommunerna. Enligt nämnda bestämmelse kan en särskilt kvalificerad kontaktperson utses i fall där en person som inte fyllt har behov av särskilt stöd och särskild vägledning för att motverka en risk för missbruk eller brottslig verksamhet eller annat socialt nedbrytande beteende. I motion Ju13 (SD) yrkande 1 begärs det att regeringen lägger fram ett förslag om obligatoriska konfrontationer mellan brottsoffer och gärningsmän. Motionärerna anför att ungdomar som gjort sig skyldiga till mycket allvarlig brottslighet och orsakat andra lidande bör göras medvetna om sin skuld till brottsoffret och samhället i det arbete som pågår under verkställigheten med att lära den unge att ta eget ansvar för tankar, handlingar och beteenden. I samma motion yrkande 2 begärs det ett tillkännagivande om att vikten av att kräva drogfrihet innan permission med elektronisk övervakning kan komma i fråga ska betonas. Motionärerna anför att för unga som inte kan konstateras vara helt och hållet fria från beroende ska alla permissioner vara bevakade. I samma motion yrkande 3 anförs det att behandlingsplan och åtgärder ska tas fram och planeras av myndigheter och inte i dialog med den dömde. En sådan dialog skulle enligt motionärerna innebära att ett alltför stort ansvar lades på en ung människa som saknar kunskap och mognad om sitt eget tillstånd. Vid socialutskottets sammanträde redogjorde generaldirektör , , för myndighetens verksamhet bl.a. när det gäller ungdomar som döms till sluten ungdomsvård. Förslagen i proposition 2010/11:107 syftar till att förbättra förutsättningarna för att bedriva ett strukturerat, intensifierat och kontrollerat utslussningsarbete för ungdomar som döms till sluten ungdomsvård. ställer sig bakom förslagen om att verkställighetsplanen ska vara individuellt utformad och att ska planlägga och genomföra verkställigheten efter samråd med på den dömdes hemort. Härigenom ökar enligt socialutskottets mening möjligheterna till successiv utslussning under kontrollerade former, och man säkerställer att de åtgärder som vidtagits under verkställigheten kan fortsätta efter frigivningen. anser således att propositionen i dessa delar bör tillstyrkas. När det gäller ett motionsyrkande om att samarbetet med skolan samt hälso- och sjukvården behöver utvecklas konstaterar socialutskottet att den dömde, enligt regeringens förslag till 18 a § lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård, ska förberedas för ett liv i frihet genom konkreta åtgärder. I propositionen (s. 16) anges utbildning som ett exempel på en sådan konkret åtgärd som kan komma i fråga. När det gäller Statens institutionsstyrelses samverkan med hälso- och sjukvården vill socialutskottet understryka vikten av att en sådan samverkan fungerar väl. Statens institutionsstyrelses ansvar för att tillgodose de dömdas behov av stöd och vårdinsatser begränsas emellertid av den s.k. normaliseringsprincipen, som innebär att det är de ordinarie myndigheterna som primärt ansvarar för de dömdas behov av t.ex. hälso- och sjukvård. I detta fall är det således sjukvårdshuvudmännen som har det primära ansvaret för hälso- och sjukvård när det gäller de ungdomar som döms till sluten ungdomsvård. Av de skäl som har anförts bör motion Ju14 (S) yrkande 1 avstyrkas. Systemet med särskilt kvalificerade kontaktpersoner enligt 3 kap. 6 § socialtjänstlagen (2001:453) har gällt . Mot bakgrund av den relativt korta tid som systemet varit i kraft anser socialutskottet inte att bör ta något initiativ till en översyn. utgår från att regeringen noga följer utvecklingen på området. Motion Ju14 (S) yrkande 2 bör därför avstyrkas. delar regeringens bedömning att verkställighetsplanen, så långt som det är möjligt, ska tas fram i dialog med den dömde. Motion Ju13 (SD) yrkande 3 bör därför avstyrkas. För brott som någon har begått innan han eller hon har fyllt får rätten döma till fängelse endast om det finns synnerliga skäl. Påföljden ska då i första hand bestämmas till sluten ungdomsvård (30 kap. 5 § och 32 kap. 5 § ). Sluten ungdomsvård innebär frihetsberövande i lägst och högst på Statens institutionsstyrelses särskilda ungdomshem. ansvarar för verkställigheten av sluten ungdomsvård. Verkställigheten ska utformas så att den dömdes anpassning i samhället främjas och de skadliga följderna av frihetsberövandet motverkas. Den ska planläggas och genomföras i nära samarbete med socialnämnden i den dömdes hemort (2 och 3 §§ lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård). Som regeringen också framhåller (s. 12) är det är väl känt att övergången mellan institution och frihet är en kritisk tidpunkt då risken för återfall är hög. Målsättningen med verkställigheten av sluten ungdomsvård är att tiden på och utanför institutionen ska användas för att motivera den unge till att bryta med sin kriminella livsstil. Verkställigheten måste därför vara väl planerad och anpassad till den dömdes individuella behov av stöd och hjälp för att klara av att leva ett laglydigt liv utanför institutionen. Både den övergripande planeringen av verkställigheten och det avslutande utslussningsarbetet har brister som måste åtgärdas, vilket är syftet med propositionens lagförslag. Utskottet instämmer i regeringens bedömning att kravet på att en individuellt utformad verkställighetsplan ska upprättas bör anges i 3 § lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård. Detta bör göras för att tydliggöra betydelsen av att verkställigheten och förberedelserna inför frigivningen får en utformning som är anpassad till den dömdes behov av åtgärder. Termen verkställighetsplan används i fängelselagen (2010:610) och ersätter den tidigare använda termen behandlingsplan. Av den undersökning som gjort 2009 framgår det att två faktorer, utöver tidigare brottsbelastning, är återfallsgrundande nämligen flera avvikelser och färre vistelser utanför det särskilda ungdomshemmet. Utskottets uppfattning är att åtgärder som möjliggör fler vistelser utanför det särskilda ungdomshemmet är viktiga. Olika konkreta åtgärder bör därför vidtas för att underlätta själva övergången från institution till ett liv i frihet. Utskottet delar regeringens bedömning att det i lagen om verkställighet av sluten ungdomsvård bör införas en ny bestämmelse, som anger att den dömde under den senare delen av verkställigheten genom konkreta åtgärder ska förberedas för ett liv i frihet. Utskottet instämmer även i regeringens bedömning att det finns ett behov av att tydliggöra Statens institutionsstyrelses ansvar för verkställigheten av sluten ungdomsvård. Utskottet ställer sig därför bakom förslagen om att det bör framgå av lagtexten att verkställigheten ska planläggas och genomföras efter samråd med och att ska höra socialnämnden i den dömdes hemort i frågor om bl.a. vistelse under öppnare former, vård i enskildhet och vistelse under öppnare former och om det inte är uppenbart obehövligt. Utskottet tillstyrker således propositionens lagförslag vad gäller 3 §, 18 a § och 22 § lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård. Utskottet instämmer i socialutskottets bedömning vad gäller motionsyrkandena om att samarbetet med skolan och hälso- och sjukvården behöver utvecklas samt begäran om översyn av systemet med särskilt kvalificerade kontaktpersoner. Utskottet avstyrker därmed bifall till motion Ju14 yrkandena 1 och 2. När det gäller motionsyrkande om obligatoriska konfrontationer mellan gärningsmän och brottsoffer anser utskottet att en förutsättning för att en konstruktiv medling ska kunna ske är att det finns en vilja till medling hos såväl gärningsmannen som brottsoffret. En medling som sker mot gärningsmannens vilja och där denne tydligt markerar detta skulle riskera att bli en mycket negativ upplevelse för brottsoffret. Utskottet avstyrker bifall till motion Ju13 yrkande 1. Av Statens institutionsstyrelses interna föreskrifter för sluten ungdomsvård framgår det att utgångspunkten för vistelse utanför institutionen, både bevakad och obevakad, är att friheten successivt bör utökas under verkställigheten om den dömde sköter sig utan anmärkning. I riktlinjerna anges även att Statens institutionsstyrelses praxis i normalfallet förutsätter en månads skötsamhet för beviljande av vistelse utanför institutionen efter misskötsamhet. Utskottet förutsätter att i denna bedömning även beaktar ett eventuellt missbruk och ser därför inte skäl att ställa sig bakom ett initiativ med den innebörd som efterfrågas i motion Ju13 yrkande 2. Utskottet delar i likhet med socialutskottet även regeringens bedömning att verkställighetsplanen så långt det är möjligt ska tas fram i dialog med den dömde. Utskottet avstyrker således bifall även till motion Ju13 yrkande 3. Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag i propositionen om att elektroniska hjälpmedel ska få användas för att kontrollera de villkor som ställts om var den dömde ska befinna sig. avslår motionsyrkanden om avslag på propositionen i denna del och om att införa elektronisk övervakning . Jämför reservationerna 6 (S) och 7 (MP, V). Regeringen anför att mot bakgrund av de positiva erfarenheter som kriminalvården har av att använda elektronisk övervakning bör det finnas goda möjligheter att uppnå liknande resultat inom ramen för sluten ungdomsvård. Regeringen föreslår därför att ska få använda elektroniska hjälpmedel för att kontrollera var den dömde befinner sig under verkställigheten av sluten ungdomsvård. Regeringen gör bedömningen att den föreslagna regleringen om att vid behov få använda elektroniska hjälpmedel vid sluten ungdomsvård får anses förenlig med regeringsformens krav på skydd för grundläggande fri- och rättigheter. Vidare anför regeringen att den elektroniska övervakningen ska uppfattas som ett riskreducerande hjälpmedel för som ökar möjligheterna för att fler dömda ska kunna slussas ut i samhället under kontrollerade former och på ett strukturerat sätt. Tekniken ska inte få användas slentrianmässigt, utan en prövning ska göras i varje enskilt fall. Regeringen betonar vikten av att följa upp hur regleringen tillämpas och vilka effekter den elektroniska övervakningen får för den enskilde. bör därför få i uppdrag att utvärdera lagstiftningen. Regeringen anför vidare att övervakningen måste bygga på att den dömde frivilligt sätter på sig den elektroniska utrustningen. Om det dömde inte vill medverka till övervakningen, kan följden bli att han eller hon inte beviljas tillstånd att vistas utanför det särskilda ungdomshemmet. I motion Ju14 (S) yrkande 3 begärs det att elektronisk övervakning ska införas . I motion Ju16 (MP) yrkande 1 anförs det att förslaget om användande av elektroniska hjälpmedel bör avslås. Motionärerna anför att personlig kontroll under praktik och transporter till och från denna kan ha väsentligt bättre påverkan på den enskildes agerande än en fotboja och att ett införande av krav på fotboja också riskerar att ses av den unge som ytterligare ett straff. Även i motion Ju15 (V) yrkande 2 begärs det att förslaget om användande av elektroniska hjälpmedel bör avslås. Motionärerna anför att förslaget innebär att reformen om elektronisk övervakning som alternativ till fängelse riskerar att urholkas och förlora sin acceptans. De ungdomar som avtjänar sluten ungdomsvård har gjort sig skyldiga till mycket allvarlig brottslighet. Många av dem har också missbruksproblem. För att få till stånd ett effektivt återfallsförebyggande arbete inom ramen för verkställigheten är det viktigt att utslussningen inte endast är väl planerad och strukturerad utifrån den dömdes behov av vård och behandling. Utslussningen måste också ske under kontrollerade former. Det är nödvändigt för att verkställigheten inte ska urholkas och kravet på samhällsskydd eftersätts. Kriminalvården har positiva erfarenheter från användning av elektronisk kontroll, s.k. fotboja, både som alternativ till fängelsestraff och vid utslussning från längre fängelsestraff. Utskottet instämmer i regeringens bedömning att det bör finnas goda möjligheter att uppnå liknande resultat inom ramen för sluten ungdomsvård och att därför bör få använda elektroniska hjälpmedel för att kontrollera var den dömde befinner sig under verkställigheten av sluten ungdomsvård. Det bör, som regeringen också framhåller (s. 19), leda till att fler dömda under utslussningen ges möjligheten att vistas utanför ungdomshemmet under kontrollerade former. Användningen av tekniken måste emellertid anpassas till att det är fråga om ungdomar som kan ha svårt att följa detaljerade anvisningar var de ska befinna sig. Avsikten med förslaget är, som regeringen framhåller (s. 20), inte att den elektroniska övervakningen under utslussningen ska ersätta de personliga kontakterna och mötena mellan den dömde och de anställda vid institutionerna och andra berörda personer. Den elektroniska övervakningen är i stället avsedd som ett riskreducerande hjälpmedel för , som ökar möjligheterna för att fler dömda ska kunna slussas ut i samhället under kontrollerade former och på ett strukturerat sätt. En prövning ska göras i varje särskilt fall. Övervakningen måste också, som regeringen framhåller, bygga på att den dömde frivilligt sätter på sig den elektroniska utrustningen. Utskottet delar regeringens bedömning att den föreslagna regleringen är förenlig med regeringsformens krav på skydd för grundläggande fri- och rättigheter (2 kap. 6 § andra stycket och 2 kap. 20 och 21 §§ regeringsformen). Utskottet tillstyrker propositionens lagförslag i denna del och avstyrker därmed motion Ju16 yrkande 1. Utskottet ser inte att förslaget om elektronisk övervakning under verkställighet av sluten ungdomsvård riskerar att påverka acceptansen för elektronisk övervakning som alternativ till fängelse. Utskottet avstyrker även motion Ju15 yrkande 2.