bet · GY01CU14 · 2011-03-09 00:00:00 — 2010/11:CU14 Konsumentfrågor I betänkandet behandlar utskottet ett tjugotal motionsyrkanden från den allmänna motionstiden på de konsumentpolitiska och konsumenträttsliga områdena. Motionsyrkandena gäller bl.a. obeställd reklam, telefonförsäljning, fakturaskojeri, vidareförsäljning av evenemangsbiljetter, konsumentskydd vid köp av flygresor, reklam riktad till barn, lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam och miljömärkning av varor. Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden. I betänkandet finns fem reservationer. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Obeställd reklam och telefonförsäljning m.m. avslår motionerna 2010/11:C232, 2010/11:C261, 2010/11:C272, 2010/11:C296, 2010/11:C313 yrkande 1 och 2010/11:C371 yrkandena 1 och 2. Reservation 1 (S, SD) Reservation 2 (MP, V) avslår motionerna 2010/11:C335 och 2010/11:C370. avslår motion 2010/11:C292. avslår motion 2010/11:C268. Avtal om abonnemang på mobiltelefoni avslår motion 2010/11:C242. avslår motion 2010/11:C367. avslår motion 2010/11:C313 yrkande 2. avslår motion 2010/11:C359. Konsumentskydd vid köp av flygresor avslår motionerna 2010/11:C240 och 2010/11:C243. Reklam riktad till barn avslår motionerna 2010/11:C346 och 2010/11:C371 yrkandena 3 och 4. Reservation 3 (S, MP, V) Lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam avslår motion 2010/11:C371 yrkandena 5 och 6. Reservation 4 (S) Reservation 5 (MP, V) avslår motionerna 2010/11:C253 och 2010/11:MJ327. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (FP), (M), (M), (M), (M), (S), (S), (S), (MP), (KD), (SD), (V), (M), (S), (C) och (S). I betänkandet behandlar utskottet ett tjugotal motionsyrkanden från den allmänna motionstiden på de konsumentpolitiska och konsumenträttsliga områdena. Motionsyrkandena gäller bl.a. obeställd reklam, telefonförsäljning, fakturaskojeri, vidareförsäljning av evenemangsbiljetter, konsumentskydd vid köp av flygresor, reklam riktad till barn, lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam och miljömärkning av varor. Motionsförslagen finns i bilagan. Obeställd reklam och telefonförsäljning m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om obeställd reklam och telefonförsäljning m.m. Utskottet hänvisar bl.a. till näringslivets egenåtgärder och pågående arbete. Jämför reservationerna 1 (S, SD) och 2 (MP, V). I motion 2010/11:C371 av Amineh Kakabaveh m.fl. (V) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör tillsätta en utredning i syfte att se över möjligheterna att begränsa direktreklamen och stärka konsumenternas rätt (yrkande 1). Motionärerna anför vidare att dagens telefonförsäljning och telefonmarknadsföring ofta skapar oklarheter för konsumenter. Många konsumenter har svårt att förstå villkoren för avtal som sluts vid telefonförsäljning. Även marknadsföringen i sociala medier behöver uppmärksammas mer. Det bör därför tillsättas en utredning av marknadsföringslagen i syfte att hindra oseriösa försäljningsmetoder. Ett tillkännagivande föreslås i enlighet härmed (yrkande 2 ). I motion 2010/11:C232 föreslår m.fl. (MP) ett tillkännagivande om att marknadsföringslagen bör ändras så att oadresserad direktreklam endast ska delas ut till dem som ber att få sådan reklam. I motion 2010/11:C313 anser och (båda M) att det finns behov av regler om ångerrätt vid telefonförsäljning till näringsidkare. Enligt motionärerna bör distans- och hemförsäljningslagen ses över. Ett tillkännagivande föreslås i enlighet härmed (yrkande 1). Även och (båda M) anser i motion 2010/11:272 att ångerrätten vid bl.a. telefonförsäljning borde utvidgas och också gälla vid försäljning som riktar sig till näringsidkare. Motionärerna föreslår ett tillkännagivande om en översyn av lagstiftningen. I motion 2010/11:C261 av (S) föreslås ett tillkännagivande om ett förbättrat skydd för näringsidkare vid telefonförsäljning. anser vidare i motion 2010/11:C296 att det är viktigt att även näringsidkare har ångerrätt vid bl.a. distansavtal. Ett tillkännagivande föreslås i enlighet härmed. Enligt 19 § marknadsföringslagen (2008:486) gäller att en näringsidkare vid marknadsföring till en fysisk person får använda elektronisk post, telefax eller sådana uppringningsautomater eller andra liknande automatiska system för individuell kommunikation som inte betjänas av någon enskild, bara om den fysiska personen har samtyckt till det på förhand, dvs. Skyddet gäller för fysiska personer och omfattar även näringsidkare som bedriver sin verksamhet i enskild firma (prop. 1999/2000:40 Obeställd reklam m.m. s. 18). Har näringsidkaren fått den fysiska personens e-postadress i samband med försäljning av en produkt till personen, gäller under vissa förutsättningar inte kravet på samtycke i förväg. Vid marknadsföring med e-post ska, enligt 20 § marknadsföringslagen, meddelandet alltid innehålla en giltig adress till vilken mottagaren kan sända en begäran om att marknadsföringen ska upphöra. Detta gäller även vid marknadsföring till en juridisk person. Av 21 § marknadsföringslagen följer vidare att andra metoder för individuell kommunikation på distans än sådana som avses i 19 § får användas om inte den fysiska personen tydligt motsatt sig att metoden används, dvs. Bestämmelsen tar huvudsakligen sikte på marknadsföring via oadresserad och adresserad post samt telefon. När det gäller bedömningen av frågan om någon tydligt motsatt sig användningen av en viss metod uttalades i proposition 1999/2000:40 att i de fall som det finns ett spärregister kan den fysiska personen göra en anmälan dit, t.ex. när det gäller Nix-Telefon. Samma sak gäller direktadresserad reklam via post då personen kan vända sig till Spar eller något annat register. I fråga om oadresserad direktreklam bör anfördes det i propositionen det som vara tillräckligt att det på brevlådan eller i omedelbar anslutning till brevinkastet anges att den enskilde inte önskar någon reklam (prop. s. 41). En särskild bestämmelse om aggressiv marknadsföring finns i 7 § marknadsföringslagen. Bestämmelsen är utformad som en generalklausul. I bestämmelsen anges att en näringsidkare inte får i använda sig av aggressiv marknadsföring, och paragrafen innehåller en uppräkning av självständiga rekvisit som kan anses utgöra aggressiva marknadsföringsåtgärder. Aggressiv marknadsföring är att anse som otillbörlig om den i märkbar mån påverkar eller sannolikt påverkar mottagarens förmåga att fatta ett välgrundat affärsbeslut. Sådan aggressiv marknadsföring som anges i punkterna 2431 i bilaga I till direktivet om otillbörliga affärsmetoder är alltid att anse som otillbörlig. Att ta upprepade och oönskade kontakter per telefon, fax, e-post eller annat medium, utom under de förhållanden och i den utsträckning som enligt nationell lagstiftning är motiverat för att få en avtalsmässig skyldighet fullgjord, är ett exempel på sådan aggressiv marknadsföring (punkt 26 i bilagan). Bestämmelsen i punkt 26 ska även tillämpas när marknadsföringen riktas till näringsidkare. Distans- och hemförsäljningslagen (2005:59) innehåller bestämmelser om konsumentskydd vid distansavtal om varor och icke finansiella tjänster (2 kap.), distansavtal om finansiella tjänster och finansiella instrument (3 kap.) och hemförsäljningsavtal (4 kap.). Med distansavtal avses ett avtal som ingås inom ramen för ett av näringsidkaren organiserat system för att träffa avtal på distans och när kommunikationen uteslutande sker på distans, exempelvis med hjälp av telefon eller e-post. Begreppet hemförsäljningsavtal definieras i lagen som ett avtal som ingås vid ett hembesök eller under en av näringsidkaren organiserad utflykt till en plats utanför hans eller hennes fasta försäljningsställe. Lagen är tillämplig på distansavtal och hemförsäljningsavtal som ingås mellan en näringsidkare och en konsument. Med konsument avses enligt lagen en fysisk person som handlar huvudsakligen för ändamål som faller utanför näringsverksamhet. I distans- och hemförsäljningslagen finns regler om ingående av avtal per telefon. Lagen innebär bl.a. följande. Vid telefonförsäljning ska näringsidkaren i början av varje samtal ge konsumenten information om sin identitet och namnet på den person som är i kontakt med konsumenten. Information ska också lämnas om relationen till näringsidkaren. Vidare ska information lämnas om samtalets syfte. Om näringsidkaren inte ger sådan information ska marknadsföringslagen tillämpas. Enligt propositionen till den nya marknadsföringslagen bör det i normalfallet vara fråga om ett otillbörligt vilseledande enligt marknadsföringslagen när informationskraven i distans- och hemförsäljningslagen inte uppfyllts. Konsumenten har rätt att frånträda ett distansavtal (ångerrätt) genom att till näringsidkaren lämna eller sända ett meddelande om detta inom en enligt huvudregeln lång ångerfrist. Om konsumenten utövar sin ångerrätt, ska näringsidkaren och senast betala tillbaka vad konsumenten har betalat till näringsidkaren. I den nya konsumentkreditlagen (2010:1846) som trädde i kraft finns, utöver det informationskrav som redovisats ovan, även en särskild bestämmelse om den information angående krediten som ska lämnas vid telefonförsäljning. Marknadsföringslagens sanktionssystem ska också gälla vid utebliven information enligt konsumentkreditlagen. Konsumentkreditlagen innehåller vidare en generell bestämmelse om 14 dagars ångerrätt vid kreditavtal som ska tillämpas i stället för distans- och hemförsäljningslagens regler om ångerrätt. Lagen omfattar i princip alla slag av krediter som näringsidkare lämnar konsumenter. Med konsument avses, i likhet med distans- och hemförsäljningslagen, en fysisk person som handlar huvudsakligen för ändamål som faller utanför näringsverksamhet. Vid tvist om huruvida avtal slutits gäller allmänna bevisregler. Detta innebär att den som påstår att ett avtal har slutits måste kunna bevisa sitt påstående. Den konsument som så önskar kan kostnadsfritt få sin sak prövad vid . Privatpersoner som har ett abonnemang på fast telefoni kan genom anmälan av sitt telefonnummer till Föreningen göra känt att de inte vill få samtal i försäljnings-, marknadsförings- eller insamlingssyfte. I föreningen ingår bl.a. Swedma (), , , Annonsörer, , och Tidningsutgivarna. Reglerna för Nix-Telefon har fastställts genom en överenskommelse mellan . Privata mobiltelefonabonnemang kan inte spärras i Nix-Telefon. Inte heller företag kan ansluta sig till Nix-Telefon. Enligt vad som framgår av föreningens webbplats, ser man från föreningen att ett Nix spärregister för företag skulle skapa både nya administrativa rutiner och ökade kostnader som skulle slå hårt mot öppenheten och flexibiliteten inom näringslivet. Föreningen pekar vidare på möjligheten att begära reklamspärr hos de företag som säljer kontakt- och adressinformation. gäller en överenskommelse mellan om att konsumenter som så önskar ska slippa få oadresserad reklam i sin brevlåda om de på brevlådan anger att de tackar nej till reklam. Överenskommelsen omfattar endast kommersiell direktreklam. har även träffat en överenskommelse med om distributionen av s.k. gruppreklam. Enligt överenskommelsen har Posten åtagit sig att tillhandahålla ett distributionssystem för sina kunder där gruppreklam inte delas ut till enskilda hushåll som har gjort klart att de inte vill ha sådan reklam genom en skylt på brevlådan eller på något annat sätt. När det gäller direktadresserad reklam finns spärregistret Nix adresserat som finansieras av Swedma. Syftet med registret är att konsumenter ska kunna meddela att de motsätter sig att få adresserade meddelanden per post i marknadsföringssyfte och att näringslivet ska ha tillgång till ett centralt register över konsumenter som anmält att de motsätter sig att få adresserad direktreklam. Etiska regler vid telefonförsäljning mellan näringsidkare , och Swedma har ingått en branschöverenskommelse om etiska regler som ska gälla vid samtal till näringsidkare i marknadsföringssyfte. Avsikten med branschöverenskommelsen är att stärka den seriösa försäljningen och försvåra för de s.k. blufföretagen. Enligt reglerna ska bl.a. kunden från ett försäljningssamtal som lett till en beställning erhålla en faktura alternativt bekräftelse på beställningens omfattning och innehåll. Kunden har ångerrätt i från det att kunden har erhållit fakturan alternativt bekräftelsen. Förslaget till direktivet om konsumenträttigheter Europeiska kommissionen presenterade ett förslag till ett direktiv om konsumenträttigheter, KOM(2008) 614 slutlig. Direktivförslaget innebär en revidering av direktivet om avtal som ingås utanför fasta affärslokaler (85/577/EEG), direktivet om oskäliga villkor i konsumentavtal (93/13/EEG), direktivet om distansavtal (97/7/EG) och direktivet om försäljning av konsumentvaror och härmed förknippade garantier (1999/44/EG). Genom förslaget slås de fyra direktiven samman till ett direktiv. Avsikten är att det nya direktivet ska reglera gemensamma aspekter på ett systematiskt sätt samt förenkla och uppdatera befintliga bestämmelser. Direktivförslaget innehåller bl.a. särskilda bestämmelser om distansavtal och avtal utanför fasta affärslokaler. Vid telefonförsäljning ställer direktivförslaget krav på att näringsidkaren måste uppge sin identitet och sitt kommersiella syfte med samtalet. Om avtalet ingås med hjälp av ett medium som endast medger ett begränsat utrymme eller en begränsad tid för att visa informationen ska näringsidkaren åtminstone lämna information om produktens huvudsakliga egenskaper och det sammanlagda priset. Övrig information får näringsidkaren lämna på något annat lämpligt sätt, exempelvis via ett kostnadsfritt telefonnummer eller en länk till en webbplats där den relevanta informationen är lätt tillgänglig. Vidare finns en ångerrätt för konsumenter . Om näringsidkaren inte har informerat konsumenten om ångerrätten gäller den i stället efter det att näringsidkaren fullgjort alla sina övriga skyldigheter enligt avtalet. Direktivförslaget innehåller också en generalklausul om att avtalsvillkor som innebär att näringsidkare tilldelas orimliga fördelar inte ska vara bindande för konsumenten. Konsumenten ska inte heller vara bunden av avtalsvillkor som presenterats på ett oläsligt eller otydligt sätt. I direktivförslaget finns dels en förteckning över villkor som alltid ska betraktas som oskäliga, dels en förteckning över villkor som ska betraktas som oskäliga om inte näringsidkaren kan styrka motsatsen. marknadsföringsutredning har bl.a. haft regeringens uppdrag att utvärdera och överväga om konsumentskyddet i samband med telefonförsäljning behöver förstärkas. I sitt slutbetänkande Telefonförsäljning (SOU 2007:1) föreslår bl.a. att det ska införas en civilrättslig sanktion vid brister i informationslämnandet som innebär att konsumenten inte ska vara bunden av ett distansavtal, om näringsidkaren inte har lämnat den information till konsumenten som föreskrivs i distans- och hemförsäljningslagen. Tillsynsfrågorna när det gäller telefonförsäljning ska ges en hög prioritet hos och . Utredningen bedömer att det inte bör införas något krav på skriftlig bekräftelse från konsumenten vid ingående av avtal efter telefonförsäljning. Utredningen bedömer vidare att Nix-Telefon fungerar väl och att det därför saknas anledning att ersätta registret med någon annan ordning. Utredningen föreslår dock att ska ges i uppdrag att verka för att lättillgänglig information om Nix-Telefon också finns för sådana grupper av konsumenter som inte har tillgång till Internet, som talar andra språk än svenska eller som har andra särskilda svårigheter att ta till sig samhällsinformation. Enligt uppgift från är slutbetänkande fortfarande föremål för beredning. Konsumentombudsmännen i de nordiska länderna har inlett en granskning av marknadsföringen i sociala medier. Syftet är att skapa gemensamma och tydliga riktlinjer för vad som är tillåtet. Ombudsmännen är särskilt intresserade av den marknadsföring som riktar sig direkt till barn. Justitiemininster anförde som svar på en skriftlig fråga om ångerrätt för företagare (fr. 2009/10:717) att det är hennes övertygelse att i grunden bör avtalsfrihet gälla mellan alla företag. Det finns inte heller något som hindrar att parterna kommer överens om en ångerrätt. Ministern har förståelse för att det kan vara svårt för småföretagare att hävda sin rätt i vissa fall, och det skulle naturligtvis vara bra för en enskild företagare som köpt en vara som han eller hon inte längre vill ha att på ett enkelt sätt komma ur avtalet. Inte minst med tanke på problemen med bluffakturor kommer hon att följa utvecklingen noga och vid behov på nytt överväga olika åtgärder. Vad först gäller de motioner som föreslår åtgärder i syfte att begränsa direktreklamen framgår det av redovisningen ovan att det bl.a. har träffats en överenskommelse med en branschorganisation för företag och organisationer som tillhandahåller tjänster och produkter inom direktmarknadsföringsområdet angående riktlinjer för utdelning av oadresserad direktreklam. En konsument kan vidare anmäla till Nix adresserat att han eller hon motsätter sig att få adresserad direktreklam. Motionsyrkanden om åtgärder för att begränsa direktreklamen har behandlats av civilutskottet . Utskottet har avstyrkt de då aktuella motionsyrkandena och har följt utskottet (se bl.a. bet. 2007/08:CU21 och 2008/09:CU34). Utskottet hänvisade då till branschens egenåtgärder och uttalade att såvitt utskottet hade sig bekant fungerar egenåtgärderna bra, och utskottet kunde för sin del inte se att det skulle föreligga ett behov av att tillsätta en sådan utredning eller eljest vidta sådana åtgärder som motionärerna önskade. När, anförde utskottet, såsom i förevarande fall, näringslivets egenåtgärder fungerar tillfredsställande från konsumentsynpunkt fanns, enligt utskottets mening, inte några som helst skäl att påkalla lagstiftning eller andra åtgärder från statsmakternas sida. Utskottet anser inte att det finns skäl för att frångå sina tidigare ställningstaganden angående behovet av åtgärder för att begränsa direktreklamen. Vad därefter gäller de motioner som tar upp frågor om telefonförsäljning m.m. vill utskottet angående förslagen om ångerrätt för näringsidkare erinra om att det förutom i viss lagstiftning som har till syfte att skydda konsumenter, bl.a. distans- och hemförsäljningslagen, i svensk rätt inte finns några generella bestämmelser om ångerrätt vid köp av varor och tjänster. För att köparen, då vanligtvis en konsument, ska ha rätt att ångra ett ingått avtal krävs ett särskilt avtal om öppet köp eller att en sådan rätt följer av sedvana. Som redovisats ovan har , och Swedma ingått en branschöverenskommelse om etiska regler som ska gälla vid samtal till näringsidkare i marknadsföringssyfte. Genom överenskommelsen införs en ångervecka, vilket är nytt när det gäller handel mellan företag i . Det kan således konstateras att branschen i detta fall vidtagit egenåtgärder som ligger i linje med motionsönskemålen i denna del. Vidare har ministern i sitt frågesvar förklarat att hon kommer att följa utvecklingen noga och vid behov på nytt överväga olika åtgärder. Därutöver anser utskottet att resultatet av det pågående arbetet med förslaget till direktivet om konsumenträttigheter och beredningen av marknadsföringsutrednings slutbetänkande inte bör föregripas genom något uttalande eller annan åtgärd från sida. Vad slutligen gäller motionsönskemålet om en översyn av marknadsföringslagen vill utskottet peka på att genom marknadsföringslagen har direktivet om otillbörliga affärsmetoder genomförts i svensk rätt. Enligt direktivet ska kommissionen överlämna en sammanfattande rapport till och rådet om genomförandet av direktivet. Rapporten ska vid behov åtföljas av ett förslag om översyn av direktivet eller andra tillämpliga delar av gemenskapsrätten. Utskottet anser att inte heller att detta arbete ska föregripas genom någon åtgärd från sida. Med det anförda föreslår utskottet att avslår motionerna 2010/11:C232, 2010/11:C261, 2010/11:C272, 2010/11:C296, 2010/11:C313 yrkande 1 och 2010/11:C371 yrkandena 1 och 2. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om fakturaskojeri. Utskottet hänvisar till gällande regler och vidtagna åtgärder från branschens sida. Fakturaskojeri är en form av vad som brukar kallas negativ säljmetod eller negativ avtalsbindning. Sådana förfaranden kännetecknas av att marknadsföraren skapar en oriktig föreställning om att bindande avtal har kommit till stånd. Vid fakturaskojeri tillställs näringsidkare och konsumenter fakturor, inbetalningsavier eller liknande meddelanden avseende produkter som inte uttryckligen har beställts. Härigenom vilseleds mottagaren i fråga om betalningsskyldigheten. I många fall har mottagaren inte ens fått någon vara levererad eller tjänst utförd. Att i marknadsföringsmaterialet inkludera en faktura eller liknande betalningshandling som ger konsumenten intryck av att han redan har beställt den marknadsförda produkten när så inte är fallet är en sådan affärsmetod som enligt punkt 21 i bilaga I till direktivet om otillbörliga affärsmetoder under alla omständigheter är otillbörlig. Även näringsidkare omfattas av de regler som uppräknas i bilagan. I 8 § andra stycket marknadsföringslagen (2008:486) stadgas att sådan vilseledande marknadsföring som anges i punkterna 123 i bilaga I till direktivet om otillbörliga affärsmetoder alltid är att anse som otillbörlig. Bilagan gäller enligt 4 § marknadsföringslagen som lag i . En näringsidkare som bryter mot bestämmelsen i punkt 21 kan bl.a. åläggas att betala marknadsstörningsavgift och skadestånd (29 och 37 §§ marknadsföringslagen). Förfarandet kan också i många fall vara straffbart enligt 9 kap. . Vidare kan nämnas att det infördes en rättelsebestämmelse i lagen (2001:184) om behandling av uppgifter i verksamhet som innebär att uppgifter ska rättas, blockeras eller utplånas bl.a. i de fall då de är missvisande i fråga om den registrerades vilja eller förmåga att uppfylla sina ekonomiska förpliktelser. Om de missvisande uppgifterna har lämnats ut till tredje man ska denne underrättas om rättelseåtgärden om den registrerade begär det eller om mera omfattande skada eller olägenhet för den registrerade kan undvikas på detta sätt. Rättelsebestämmelsen är tillämplig också på uppgifter om juridiska personer och avlidna. Kreditupplysningsföretag ska vara skyldiga att gallra uppgifter som har blockerats. och (båda M) anser i motion 2010/11:C335 att regeringen bör se över situationen med företag som skickar falska fakturor till privatpersoner och företag och återkomma med förslag som stärker konsumenter och företag som drabbas. Ett tillkännagivande föreslås i enlighet härmed. I motion 2010/11:C370 av Finn och (M, FP) föreslås ett tillkännagivande om att se över möjligheten att skärpa lagstiftningen för att bekämpa bluffakturor. har det ställts flera skriftliga frågor angående åtgärder mot bluffakturor. Justitieministern anförde i svar den 14 och bl.a. att det är viktigt att framhålla att den som sänder en bluffaktura normalt gör sig skyldig till ett brott. Den som drabbas kan göra en polisanmälan och framställa skadeståndsanspråk för den skada som uppkommit. Det är också, anförde ministern vidare, enligt marknadsrättsliga regler förbjudet att tillställa någon bluffakturor. Överträdelse av dessa regler leder till sanktioner. Lagstiftningen tar alltså tydligt avstånd från den här typen av verksamhet. Ministern pekade även på att regeringen, för att ytterligare skydda den som utsatts för bluffakturor, gjort det lättare att få bort felaktiga uppgifter från register. Detta, uppgav hon, ökar kvaliteten på de uppgifter om betalningsanmärkningar som skickas till kreditupplysningsföretagen. Ministern förklarade att hon kommer att fortsätta att bevaka dessa frågor och så länge problemen finns på nytt överväga olika åtgärder (fr. 2009/10:710 och 712 samt 2009/10:739). Utskottet vill inledningsvis, liksom justitieministern gjort i de ovan redovisade frågesvaren, betona att den som sänder en bluffaktura normalt gör sig skyldig till ett brott.