bet · GY01SoU14 · 2011-05-25 00:00:00 — Det har vi gjort genom att i samband med ansökan kontrollera att apoteken har förutsättningar att leva upp till de krav som ställs på dem. I och med att vi nu har kommit så här långt i omregleringen har vi också publicerat vår tillsynsstrategi på vår externa hemsida. Den har som syfte att skapa en konkurrensneutral tillsynsmodell. Den bygger på apotekens kvalitetssystem och egenkontroll. Vår fälttillsyn kommer att delas i tre delar, kan man säga. Det handlar naturligtvis om ställen där vi på förekommen anledning ser skäl att göra en tillsyn. Vi kan också, och kommer att, göra tillsyn helt stickprovsmässigt och utifrån den kunskapsbank som vi bygger upp när vi ser särskilda risker eller när tematiska förebyggande fälttillsynsinsatser nödvändiga. Apoteken får information om detta före inspektionen. När vi gör inspektionen kollar vi avvikelser från gällande författningar, tillstånd och i huvudsak också god apotekssed. Inspektionen leder sedan till en skriftlig rapport. Vid avvikelser ska man normalt ha en åtgärdsplan framme . Vi har genomfört 15 stycken fältinspektioner. Vår erfarenhet från dem är mycket god med en bra standard. Vi har inte sett några kritiska avvikelser. Jag vill också kort nämna tillsynen över försäljare av receptfria läkemedel här. Vi har tillsammans med Kommuner och Landsting utbildat 300 kommunala handläggare, och vi ser ett fortsatt behov av dessa utbildningsinsatser såväl på en grundnivå som på en fortsatt utvecklingsnivå. Kommunerna börjar nu rapportera allvarliga brister till . Det handlar i huvudsak om avsaknad av ett egenkontrollprogram eller om felaktig exponering någonting som vi också har noterat tidigare. Vi ser dock inte avvikelser komma in från alla kommuner ännu, och vi planerar därför med Kommuner och Landsting en utvärdering. Vi vet ju inte om detta att vi inte hör någonting från vissa håll beror på att man faktiskt fungerar väl eller på att man ännu inte har kommit i gång. planerar vi att öka våra informationsinsatser mot dem som försäljer receptfria läkemedel i detaljhandeln och där gå vidare med vår föreskrift och vår vägledning samt även en broschyr. Vi har börjat en diskussion med , som har erfarenhet av liknande insatser tidigare, för att göra det lättare för detaljhandeln att ta till sig vilka krav som gäller. Vi har ett stort projekt om receptfria läkemedel som pågår där vi följer upp användningen av dessa. Vi har precis delredovisat vår första del om försäljningen av paracetamol. Vi ser inte någon ökning av den totala försäljningen, men vi ser en förskjutning mellan försäljningen på apotek och i detaljhandeln. Totalvolymen är alltså densamma. Vi kommer att fortsätta att delrapportera om vilka frågor allmänheten har. Hur väljer man att skaffa sig inköpsinformation? Vilka kanaler använder man? Vad ser vi när det gäller biverkningar och förgiftningar? Och hur agerar butikspersonalen? De frågor som jag har här har i stort redan diskuterats. Receptfria läkemedel har jag precis talat om. Vi har också hört tidigare talare behandla frågan om tillhandahållandeskyldigheten och transparensen i lagerhållningen. Det vi ser är att vi får signaler om svårigheter att leva upp till kraven för apoteken att leverera . Apoteken har dessa krav på sig enligt lagen. var det en mjuk praxis, och även då kunde vi se problem i enskilda fall. Vad vi står med nu är att vi har en lag för apoteken, men för grossisten gäller tillräckliga och fortlöpande leveranser och alltså inte . Som tidigare talare har varit inne på kräver detta ett gemensamt ansvar för alla i hela kedjan. Om man sedan kompletterar det med att konsekvenserna av den nya lagstiftningen är att man inte kan se varandras lager blir det inte en tydlig transparens, vilket har varit möjligt tidigare. Detta ställer också krav på branschöverenskommelser om att man kan ha utbyte mellan olika apotekskedjor för att kunden ska kunna få sina läkemedel så nära som möjligt och inom de stipulerade . Avslutningsvis ska jag säga något om licensläkemedel. Det har inte tagits upp här tidigare. Vi saknar en nationell databas för beviljade licenser, som tidigare fanns på . Den kommer att monteras ned och försvinna. Vi har från lagt fram ett förslag om att databasen bör läggas över på . Diskussionerna pågår med departementet. Ordföranden: så mycket! Då har vi kommit till frågestunden. Utöver de som har talat finns representerat här av , som är kansliråd. Ledamöterna har möjlighet att ställa frågor även till henne. (S): Tack för intressanta föredragningar! Jag har en fråga som gäller 24-timmarsservicen. Jag skulle kunna ställa den till allihop, för ni har alla berört den. Men jag ställer frågan till från . Detta är som sagt en fråga som har diskuterats mycket. Fler apotek leder naturligtvis i ett avseende till ökad konkurrens och tillgänglighet. Men om man inte klarar 24-timmarsservicen blir det en för brukaren ganska påtaglig negativ sida av tillgängligheten. Det är svårt att inte koppla den till lagerhållning. Min fundering är denna: Om vi men också framöver ser allt fler och allt mindre apotek med allt tuffare marginaler vad ser då för åtgärder som krävs för att vi ska klara av 24-timmarsregeln? Jag ser den som avgörande. (M): Både utvärderingen från TLV och rapporten från har vittnat om positiva effekter av avregleringen. Vi hör detta bekräftas här . Det är glädjande att nyttan och fördelen för konsumenterna är så stora. De frågor som jag har mött rör mer läkemedelsförskrivning och eventuell överförskrivning till patienter. Mina två frågor är: Hur fungerar rapporteringsskyldigheten till ? Och hur är det med centrum för bättre läkemedelsanvändning? Hur arbetar för att förbättra läkemedelsanvändningen? Den första frågan går till dem som rapporterar förskrivningen till egentligen de expedierande på apoteken. Jag vet inte om det möjligtvis finns någon som kan svara på det här . Den andra frågan går till . : Jag börjar med att svara på fråga. Vad gäller 24 timmars tillgänglighet fungerar den så att vi på apoteken lägger våra beställningar före en viss stopptid. Om vi gör det får vi leverans dagen efter, det vill säga . Problemet för kunden är att man kanske kommer in på ett apotek när stopptiden har passerats. Då kan inte lägga beställningen förrän . Den hanteras då dagen efter, om stopptiden är , och det dröjer ytterligare innan leveransen kommer till ens apotek. Det är samma arbetsgång och samma process som den som gällde . Detta kan man givetvis ändra på. Man kan ha mycket mer generösa stopptider och snabbare och tätare leveranser. Men det kommer också att kosta pengar. Frågan är vem som ska betala. En annan fråga gäller den reform för generikautbyte som vi har , som egentligen inte är kopplad till apoteksomregleringen i sig. Reformen leder till otroligt många olika artiklar. De byts eftersom det är månadens billigaste vara som vi ska expediera. Allt detta leder till en krångligare och stökigare process. Riskerna är större för att det också blir bristande tillgänglighet hos leverantörerna. Vi menar att det är två olika frågeställningar man bör titta in i. Den ena är hur vi med gemensamma krafter kan förbättra stopptiderna och leveranserna till en rimlig kostnad och finna ut vem som ska betala merkostnaden. Den andra frågeställningen vi behöver titta in i är generikareformen. Den leder till lite olika saker, bland annat detta. Vi ser när vi gör våra stickprovsundersökningar att det är på generika vi har sämst servicegrad ute på apoteken långt under den vi har på original utan generisk konkurrens. : Vi satt just och funderade på att vi skulle vilja ha ett litet förtydligande av frågan. Men jag kan börja med att svara utifrån det vi uppfattade. Vad gäller ett centrum för bättre läkemedelsanvändning har vi som jag nämnde påbörjat en uppföljning i huvudsak inom de receptfria områdena. Vad sker där? Hur ser försäljningen ut? Hur ser användning, rapportering etcetera ut? Det pågår ett stort arbete med att konkretisera en nationell läkemedelsstrategi som ska vara framme . I det förväntar vi oss att det kommer uppdrag av den typ som du nämnde. Men vi har inte gått in specifikt på några överförskrivningsstudier ännu så länge inom centrumbildningen. (V): Läkemedel är inte i första hand en detaljhandelsfråga utan en hälso- och sjukvårdsfråga och en viktig del av sjukvårdsbehandlingen. Det receptbelagda är också skattefinansierat till . Vi har pratat mycket om tillgänglighet. Men patientsäkerhet tycker jag också är en viktig fråga. En viktig del av det statliga , som människor hade stort förtroende för, var just en oberoende information till människor om läkemedel och hur de skulle användas. har det kommit signaler om att kompetensutveckling av personalen har gått ned väldigt mycket. Den har inte fokuserat på själva läkemedlen utan mer på företagens vision, nya produkter och annat. Jag skulle därför vilja ställa min fråga till : Hur ser man på kompetensutveckling när det gäller själva läkemedlen utifrån patientsäkerhetssynpunkt? Och vad kan man göra för att förbättra den så att den i mycket högre grad gör att de som jobbar kan följa med när det gäller nya läkemedel och hur de fungerar och ge rådgivning på ett bra och säkert sätt? (FP): Min fråga riktas till . på Läkemedelsindustriföreningen nämnde att det blev 2,465 miljarder över på läkemedelsbudgeten . Som nämndes alldeles finns nu ett centrum för bättre läkemedelsanvändning vid . Även om det receptfria har varit föremål för analys undrar jag om ni ser något om att de drygt 2,4 miljarderna beror på att man nu börjar förskriva läkemedel på ett bättre sätt. Det är ju syftet, och det borde ha återverkningar på läkemedelsnotan. : Det är en viktig fråga. Alla apotek, även nu efter omregleringen, lyder under samma regelverk vad gäller patientsäkerhet och kvalitet. Som vi har hört här tidigare är det som inspekterar och ska se till att vi följer de regler som finns. Detta tar vi på väldigt stort allvar. Receptbelagda läkemedel är vår kärnverksamhet. Det är primärt därför våra kunder kommer till oss. Vi värnar oerhört mycket om detta. En annan viktig del i det hela är personalens kompetens. Jag skulle vilja påstå att vi som bransch har en ovanligt kompetent personal. Det är sällan man möter det i andra verksamheter, enligt min erfarenhet i alla fall. Jag tycker att vi har underutnyttjat denna kompetens i apoteken. Vi har läkemedelsexperter i apoteken, som kan mycket mer om läkemedlen än vad läkarna kan. Vi är producentoberoende också . Vi påverkar inte vad läkarna förskriver. Vi har att tillhandahålla och lämna ut de preparat som läkarna har förskrivit och förmedla kunskap till våra kunder. Lika viktigt som att förmedla vilka bieffekter man kan få är det att motivera kunder och patienter att fullfölja sin behandling eftersom det kommer att leda till ett bättre resultat. Om jag som kund lämnar ett apotek med enbart bieffekterna ringandes i öronen är risken större att jag inte fullföljer min behandling. Läkemedelsanvändningen är det största problem vi har , tycker jag. Vi har stora mörkertal för enorma mängder kunder och patienter som inte följer behandlingen som den var tänkt inom breda indikationsområden som hjärta, kärl, astma och allergi för att nämna några. Vi ligger där kanske runt 50 procents följsamhet, det vill säga att endast en av två patienter fullföljer behandlingen som den var tänkt. Här behöver vi med gemensamma krafter hjälpa till och jobba på ett annat sätt för att få ett mycket bättre utfall i vår svenska hälso- och sjukvård. : Jag skulle också vilja adressera den första frågan, där man talade om producentobunden information som är möjlig att få via de olika apoteken. Där fördes i samband med omregleringen kundcentrum från över till i form av läkemedelsupplysningen. Vi har möjligheten att vara den oberoende informatören när patienten ser ett sådant behov. När det gäller fråga om centrumbildningen skulle jag vilja säga att denna är i sin linda och under utveckling. Det vore därför förmätet att ta på sig detta och säga att det beror på det här arbetet. Jag tror att de pengar som man kan se finns beror på ett arbete som har bedrivits inom landstingen med läkemedelskommittéerna och att man följer de olika listorna på ett annat sätt. Men självfallet hoppas vi att vi med den centrumbildning som vi nu utvecklar och med den nationella läkemedelsstrategin och uppdrag därifrån ytterligare ska kunna bidra till att frigöra medel att använda till annat än att behandla läkemedelsrelaterade skador. (S): Jag har en fråga till . Handelsmarginaler är ett sätt för stater att stimulera apoteksmarknaden. har kritiserat utformningen av handelsmarginalen som ska hålla uppe lönsamhetsnivån. Ska handelsmarginalen öka om fler apotek etableras och lönsamheten sjunker? Eller är det aktörernas egen huvudvärk? Hur ser på detta? Vem ska betala en eventuell ökad handelsmarginal? (C): Från sida är vi glada att det har blivit en så framgångsrik omreglering och inte minst för att tillgången har ökat i glesbygden. Men som barnläkare möter jag en skarp kritik från många patienter. Detta är en fråga som jag riktar till . kunde man gå till vilket apotek som helst och efterfråga sitt läkemedel. Om läkemedlet inte fanns där ringde upp och kollade på vilket apotek i närheten det fanns. Det finns en frivillig överenskommelse där branschen har lovat att detta ska fungera. Men jag hör gång på gång att det fortfarande inte fungerar på det viset. När kunden behöver ett läkemedel tar man alltså inte från ett apotek kontakt med andra apotek för att se var man just denna lördag kan få sitt läkemedel. Vad tänker göra för att se till att den frivilliga överenskommelsen följs? : Det är en fråga som inte är helt lätt att svara på. Det är TLV som har att hantera handelsmarginalen. Vi har egentligen aldrig haft några synpunkter på dess storlek. Det är klart att den påverkar förhållandena och marknadens etablering. kan vi konstatera att det finns många andra aspekter och saker som påverkar hur bra det går för en apoteksaktör. Jag har inte någon närmare kommentar till hur stor marginalen bör vara från konkurrenssynpunkt. : Det exempel du tar upp är ett exempel på ett område där det upplevs att det har blivit en försämring efter omregleringen ur kundperspektivet. Jag kan bara instämma. Det har blivit sämre eftersom vi inte kan se varandras lagersaldon, som man kunde . Grundproblemet fanns också . Även då var det så att allt inte alltid fanns hemma i hyllan när kunden kom in. Vår branschöverenskommelse är frivillig; det stämmer. Eftersom jag också är vd för vet jag att det rings många samtal till närliggande apotek även om det är konkurrenter när vi ska hjälpa våra kunder. Självfallet har vi också fall i branschen då det inte sker. Det tycker jag är tråkigt. Detta är en fråga som vi har uppe regelbundet på våra styrelsemöten för att försöka få till en så bra efterlevnad som möjligt. Vi som bransch vinner över huvud taget ingenting på att ha missnöjda kunder även om det skulle innebära att man förhindrar en försäljning hos en konkurrent. Det ligger i vårt eget intresse att förbättra detta, och det kommer vi också att göra. (KD): Tack för intressanta föredragningar! Även jag är glad över att vi kan se att omregleringen i huvudsak har fungerat och givit de resultat vi önskade ibland till och med överträffat dem. Min fråga till gäller de fältinspektioner som har gjorts. Som redovisade är det 15 stycken som har genomförts . Min fråga handlar lite grann om det område som vi märker att diskussionen här gäller, nämligen tillgängligheten och 24-timmarsregeln. Den handlar om generika och de bekymmer som kan finnas och synpunkter som finns från bland andra . Jag vill fråga : Har ni i fältinspektionerna sett något speciellt på området? Du redovisade att det inte finns några kritiska avvikelser. Har man hittat lösningar i samband med att ni har sett sådana vid inspektioner som gör att man har lyckats uppfylla patientkravet och kundefterfrågan? (M): Det är intressant att höra vittnesmålen här om en lyckad reform. Jag tänkte rikta min fråga till : Finns det några delar där man från politikens håll eller andra håll skulle kunna vidta åtgärder för att ytterligare stärka konkurrensen till nytta för konsumenterna? : Vid våra fältinspektioner har vi inte sett någon generisk lösning på 24-timmarsproblemet. Men det vi har mött har varit framför allt lokala initiativ i form av att man är oerhört mån om sina kunder och erbjuder exempelvis tjänster i form av sms och motsvarande när läkemedlet väl har kommit hem. Men det flertalet apotek har verifierat är att kundens receptinköp numera är mer impulsstyrt. behövde man ju ha sitt pappersrecept med sig när man kom till apotek. Men i och med att de flesta recept numera ligger elektroniskt i systemet kan man när man passerar ett apotek göra sina apoteksinköp även om man inte hade tänkt så från början. Det vi har märkt ute på fältet är just det lokala engagemanget för den enskilda kunden. Det är väldigt högt. De detaljer som vi har sett vad gäller inspektioner där det finns behov av förbättringar är av helt annan natur. Det kan röra delar av dokumentationshantering och motsvarande. Men det är ingenting av de stora frågorna om lagersaldo eller transparens. : Det är på sätt och vis en ganska stor fråga. Det är viktigt att man följer den här marknaden, som jag påpekade när jag pratade förut. För att få väl fungerande spelregler ska de vara långsiktiga, transparenta och tydliga på olika sätt, men måste man kunna göra justeringar i systemet. Låt oss ta detta som en generell utgångspunkt: Fortsätt följa marknaden från ett konsument- och patientperspektiv. Vi har själva fört fram särställning och vikten av en tydlig, transparent och långsiktig ägarpolitik för att skapa förutsättningar för att verka som en aktör, men inom vissa ramar eftersom man har en särställning både på grund av sin historia och på grund av det statliga ägandet. Vi har pekat på och dess roll och verksamhetsformer. Det är någonting som också lyfte fram i sin rapport. Vi tror att det är mycket viktigt att man följer och ser till att det blir väldigt tydligt vilken roll det har, vilken prissättning det har och hur det fungerar. Är det en myndighet eller ett företag? Som en strukturell fråga har vi också nämnt detta med och dosverksamhet som till exempel hjälper till att förstärka den nuvarande starka marknadsställningen. (S): Jag har också några frågor angående handelsmarginalen. Det brukar alltid vara så att det är kunden som får betala om det blir ökade kostnader eller att man får ökade möjligheter att gå på fler apotek. gick man ut och sade att apoteksägare får ½ miljard i onödan. Det var bland annat utredaren som sade att det var onödigt att lägga till den så kallade Hägglunds-tian, utan apoteken hade etablerats ändå. Den frågan går väl egentligen direkt till . Hade man etablerat nya apotek även om man inte hade höjt handelsmarginalen? Sedan har jag en väldigt kort fråga som hänger ihop med detta. I anförandet talade om att det var de som hade betalat den här marginalhöjningen. Hade man kunnat tillgodogöra samhället dessa 420 miljoner i det gamla systemet utan att göra den här förändringen? Det är frågan till . : Apoteksmarginalen i är låg även efter det här tillskottet. Din fråga om det hade etablerats en massa nya apotek även utan den här förbättrade marginalen skulle jag vilja backa ett steg till. Frågan är om det hade gått att sälja några apotek. Alla som köpte apotek gjorde mycket omfattande kalkyler och försökte förstå och förutse vad som skulle hända på den här marknaden för att kunna säkerställa en långsiktig verksamhet. Lönsamhet är grunden för en långsiktig verksamhet. Lönsamhet är grunden för att vi ska kunna jobba patientsäkert, erbjuda ännu bättre service, jobba ännu bättre med följsamhet och på andra sätt också bidra till samhällsnyttan. Vi har en ny generikareform som sammanföll med apoteksomregleringen. Den i sig är extremt krånglig administrativt och plockmässigt. Vi får lägga mycket tid framför våra datorer på apoteken. Den är också krånglig bakåt. Den leder till oerhörda merkostnader för våra apotek. Svaret på din fråga är: Nej, jag tror inte att vi hade suttit här och kunnat se på de bilder vi har sett om ökad tillgänglighet och ökad service om inte den här förstärkningen av marginalen hade gjorts. Jag tror att vi behöver bättre marginaler för att ytterligare kunna utveckla vår verksamhet och använda den kompetens som finns på apoteken på ett bra sätt för att också bidra till en totalt sett sänkt hälso- och sjukvårdskostnad för samhället. Det kan vi, men vi behöver en lönsamhet i botten. : Man kan säga att det var en teknisk justering man gjorde. Både regeringen och TLV förde resonemang med oss om att man vill hitta ett sätt att finansiera apoteksomregleringen. Målet var fler apotek och prispress, det vill säga det skulle inte bli dyrare för konsumenten eller samhället att ha fler apotek. Det är en hypotetisk fråga. Generika-tian var ett sätt att skapa en modell som inte påverkade marginalen. Det blir ett väldigt tekniskt svar på frågan hur man gjorde. Det är en teknisk lösning att man valde att kalla någonting för en generika-tia i stället för att i det läget gå in och se över marginalerna. håller TLV på att se över marginalkonstruktionen igen. I det läget var det en ren förhandlingsfråga där vi förstod att man förväntade sig att vi skulle bidra till att finansiera det här utifrån mycket av de bilder som visade i sin presentation. Regeringen gjorde analysen att man ville höja apoteksmarginalerna. Det var önskvärt att göra det. Det är klart att det är en hypotetisk fråga, men att det kopplades på det här sättet och kallades för generika-tian är ju ett sätt att slippa gå in i marginalkonstruktioner och i stället lägga det utanför och ersätta själva utbytet eftersom man annars skulle få en kommersiell aktör att göra ett byte som kanske inte alltid är lönsamt för bolaget. Det hade varit skillnad om man hade haft ett monopol där man kunde beordra monopolet att göra just detta. Det var ett krångligt svar, men ett försök att ge ett svar. Ordföranden: har vi kommit till den tidpunkten då vi tar en liten rast. Ordföranden: återupptar våra diskussioner. För nytillkomna tv-tittare vill jag berätta att ni har kommit till en offentlig diskussion om erfarenheter av apoteksomregleringen. Vi sänder från Förstakammarsalen i . Vi har klarat av första halvlek. Det kommer att bli samma upplägg under den andra halvleken med föredragningar, och sedan kommer vi att avsluta med en frågestund. Enligt programmet ska vi runda av . Jag lämnar nu ordet till , ordförande i . Tack för att vi, som representerar apotekare och receptarier i , får tillfälle att inför socialutskottets ledamöter presentera vår syn på hur omregleringen av den svenska apoteksmarknaden har gått och vad som enligt vår mening återstår att göra. Låt mig först säga att , som tidig påskyndare av omregleringen av apoteksmarknaden, med tillfredsställelse kan konstatera att vi har fått en marknad med många nya apoteksaktörer och med många nya apotek. Det är vi glada för eftersom det har gett kunderna en ökad tillgänglighet och ett större utbud av varor och tjänster att välja på. Det har också skapat möjligheter för apotekare och receptarier både att välja arbetsgivare och att starta eget. På de som jag har på mig här tvingas jag givetvis prioritera vad jag vill lyfta fram. Jag har valt tre områden som vi anser angelägna att åtgärda. Den första punkten är att ge apoteken incitament att utveckla tjänster och se över ersättningsmodellen till apoteken. Läkemedlen är, som alla vet, en av vårdens mest använda och effektiva behandlingar. De har revolutionerat hälso- och sjukvården, men för att de ska ge avsedd effekt ställs det också krav på att de används på rätt sätt. En felaktig användning av läkemedel orsakar i bästa fall sämre eller ingen effekt, i andra fall skador och i värsta fall dödsfall.