bet · GY01MJU17 · 2011-04-12 00:00:00 — 2010/11:MJU17 Avfall och kretslopp Miljö- och jordbruksutskottets betänkande I detta betänkande behandlar utskottet 25 motionsyrkanden som rör avfall och kretslopp från den allmänna motionstiden . De frågor som tas upp avser bl.a. pantsystem, biologiskt avfall, märkning på förpackningarna, källsortering och återvinning samt ansvarsförhållanden. Utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden bl.a. med hänvisning till pågående utrednings- och beredningsarbete. I betänkandet finns fem reservationer. Utskottets förslag till riksdagsbeslut avslår motionerna 2010/11:MJ203, 2010/11:MJ378 yrkande 3 och 2010/11:MJ416. Reservation 1 (S, MP, V) avslår motionerna 2010/11:MJ240 yrkande 9, 2010/11:MJ250, 2010/11:MJ335 och 2010/11:MJ378 yrkandena 5 och 6. Reservation 2 (S, V) avslår motionerna 2010/11:MJ259, 2010/11:MJ372, 2010/11:MJ374, 2010/11:MJ377 yrkandena 2 och 3 samt 2010/11:MJ378 yrkandena 1 och 2. avslår motionerna 2010/11:MJ258, 2010/11:MJ377 yrkande 1 och 2010/11:MJ445 yrkande 2. Reservation 3 (S, MP, V) avslår motion 2010/11:MJ445 yrkande 1. Reservation 4 (S, MP, V) avslår motionerna 2010/11:MJ274 yrkande 8, 2010/11:MJ276, 2010/11:MJ311, 2010/11:MJ378 yrkande 4, 2010/11:MJ403 och 2010/11:N398 yrkande 14. Reservation 5 (S, MP, V) På miljö- och jordbruksutskottets vägnar Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (M), (S), (M), i (S), (M), (S), (FP), (S), Per Åsling (C), (S), (M), (MP), (KD), (SD) och (V). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlas sammanlagt 25 motionsyrkanden om avfall och återvinning m.m. från den allmänna motionstiden . Motionsförslagen handlar bl.a. om pantsystem, biologiskt avfall, källsortering, märkning på förpackningarna samt frågor som rör ansvarsförhållanden och information. I samband med beredningen av ärendet har utskottet sammanträffat med företrädare för Förpacknings- och Tidningsinsamlingen (FTI), Svensk Glasåtervinning och Pressretur. Samtliga motionsyrkanden avstyrks. I betänkandet finns fem reservationer. Utskottets förslag i korthet avslår dels motioner (S, M, MP, KD) om att utveckla olika former av pantsystem inom såväl som och , dels en motion om finansieringen av privatimporterat glas. Jämför reservationerna 1 (S, MP, V) och 2 (S, V). Flera motioner tar upp frågor som innebär att olika pantsystem för förpackningar ska utvecklas eller utvidgas. Enligt motion MJ203 (MP) behöver pantsystem utvecklas för att man ska kunna minska råvarubehovet, materialsvinnet, nedskräpningen, miljöförstöringen, energiförbrukningen och belastningen på ekosystemen. I motion MJ240 (KD) yrkande 9 förordar man att ett gemensamt europeiskt system för pant av returförpackningar införs. I motionerna MJ250 (S) och MJ335 (S) uppmärksammas att det transporteras stora mängder aluminiumburkar mellan EU-länderna. Det behövs ett gemensamt pantsystem för främst aluminiumburkar av såväl miljö- som energiskäl. Regeringen bör därför verka för att det skapas ett sådant system inom EU. Enligt motion MJ378 (KD) yrkande 5 bör driva på hårdare inom EU-samarbetet för att ett gemensamt europeiskt pantningssystem för dryckesförpackningar ska införas. Motionären menar att ett gemensamt nordiskt pantsystem skulle kunna vara ett första steg mot ett europeiskt system (yrkande 6). I motion MJ416 (M) uppmärksammas att man bör se över om ett pantsystem för batterier kan införas. Producenter, handlare, kommuner och andra berörda skulle kunna skapa ett system i där batterier påförs en pant som köparen av ett batteri återfår i samband med att batteriet återlämnas. Enligt motion MJ378 (KD) yrkande 3 behöver man utreda hur ett nytt avtal bör utformas så att man kan skapa en långsiktig finansiering för att ta hand om privatimporterat glas. Det är angeläget att problematiken med privatinförseln uppmärksammas så att systemet med materialåtervinning uppfattas som legitimt. Utskottet anser att det är positivt att det finns många förslag om retursystem som kopplas till en pant med syftet att återvinningen ska öka. Återvinning ger många miljövinster, t.ex. minskade avfallsmängder, energibesparing och minskade koldioxidutsläpp. Enligt förordningen (2005:220) om retursystem för plastflaskor och metallburkar prövas frågor om godkännande av retursystem av . Förordningen anger att ett godkännande av ett retursystem ska förenas med villkor om att retursystemet ska innebära att en pant eller premie utbetalas i syfte att uppmuntra köparna att lämna tillbaka förpackningarna. prövar inte pantens storlek när det godkänner ett retursystem. Det är retursystemet, t.ex. AB Svenska Returpack, som bestämmer den. har dock ett övergripande tillsynsansvar för retursystemen. Returpack höjde panten på aluminium- och stålburkar från till . Att höja panten är en del i den satsning som Returpack inledde 2010 för att öka återvinningen av burkar och PET-flaskor. är ett av de bästa länderna i världen när det gäller pantning. I snitt återvinns cirka nio av tio burkar och PET-flaskor. Miljövinsterna när det gäller återvinning av aluminium och PET-material är stora, och Returpack har vidtagit åtgärder för att öka återvinningen ytterligare. Utöver höjd pant på burkar har tillgängligheten för konsumenterna förbättrats, både för dem som konsumerar sin dryck utomhus och för dem som pantar stora mängder. Frågan om ett gemensamt pantsystem för dryckesförpackningar inom EU utreddes av 2003. I utredningen betonade att man borde sträva efter att söka en lösning för att samordna ett återvinningssystem för dryckesförpackningar som omfattar alla länder inom EU/EES. Som ett första steg skulle man dock kunna börja med ett mindre antal länder som har ett fungerande pantsystem. Systemet skulle då innefatta länder som , , och . Många frågor återstår dock att utreda innan ett gemensamt system kan genomföras. hänvisade i (Rapport 2006:7) till utredning. Både och delade bedömning att borde sträva efter att söka en lösning för att samordna ett återvinningssystem för dryckesförpackningar som omfattar alla länder inom EU/EES. Verken fann emellertid att detta är något som kan bli verklighet först på . inledde en studie om alternativ och möjligheter när det gäller ett EU-gemensamt pantsystem för burkar. Syftet med studien är att inhämta information om och utvärdera olika alternativ när det gäller ett gemensamt pantsystem. Utvärderingen kommer att omfatta miljömässiga, ekonomiska, sociala och administrativa aspekter. Vidare kommer den interna marknadens funktion att beaktas. Studien beräknas vara slutförd . Utskottet anser att det är positivt att kommissionen har tagit initiativ till att utreda frågan om ett EU-gemensamt pantsystem för burkar. Enligt utskottets mening är det en fördel om såväl befintliga som nya initiativ om pantsystem kan utgår från en bredare bas för att återvinningen ska öka. En ökad återvinning av aluminiumburkar är värdefull ur flera synvinklar. Det innebär en minskad energiförbrukning jämfört med att använda ny råvara och att nedskräpningen minskar. Utskottet vill understryka att det är viktigt att incitamenten för konsumenterna att panta burkar vidmakthålls. Det behövs därför en fortsatt god tillgänglighet i ett utvidgat system. Det ska vara enkelt att panta burkar, och producenternas kostnader måste vara acceptabla. På så sätt kan fortsätta att vara ett av de länder som är bäst i världen när det gäller att panta förpackningar. Utskottet välkomnar således kommissionens utredningsinsats och anser att resultatet av detta arbete bör inväntas. Motionerna MJ203 (MP), MJ240 (KD) yrkande 9, MJ250 (S), MJ335 (S) och MJ378 (KD) yrkande 5 bör därför nu lämnas utan vidare åtgärd. Frågan om ett nordiskt pantsystem har utretts av , och resultatet presenterades 2010. Det finns, enligt utredaren, förutsättningar för ett gemensamt pantsystem för flaskor och burkar i de nordiska länderna. Utredningen visar olika alternativ för hur ett sådant pantsystem kan genomföras i praktiken. tar nordbor stora mängder flaskor och burkar in över gränsen, både från andra nordiska länder och från och . Ett gränsöverskridande pantsystem skulle gynna konsumenterna men i hög grad även miljön. Utredaren uppskattar exempelvis att cirka en miljard burkar privatimporteras till de nordiska länderna , huvudsakligen från och . Det finns dock ett motstånd i många nordiska länder mot ett gemensamt pantsystem, bl.a. på grund av de extra kostnader som ett sådant system skulle medföra. vill på grundval av underlaget upprätta ett gemensamt nordiskt pantsystem genom att uppgradera de befintliga anläggningarna. Det skulle enligt både gagna konsumenterna i , genom att det blir möjligt att panta över de nordiska landgränserna, och vara till gagn för miljön, då spridningen av avfall i naturen minskar. Slutligen kan ett gemensamt pantsystem bidra till att reglera gränshandeln om taxfreeförsäljningen tas med i systemet. Systemet bör enligt inrättas . Om gränshandeln med tredje land tas med i systemet uppnår man ännu större gynnsamma effekter. Utskottet anser att initiativ är vällovligt och kan utgöra ett steg mot ett gränsöverskridande samarbete när det gäller pantsystem. finns det, enligt utskottets mening, fördelar med att avvakta resultatet från kommissionens arbete när det gäller det EU-gemensamma system som tidigare nämnts. Utskottet anser att motion MJ378 yrkande 6 därför bör lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller frågan om pant på batterier vill utskottet uppmärksamma gällande förordning om producentansvar för batterier. trädde en ny batteriförordning (SFS 2008:834) i kraft i . Genom förordningen infördes ett renodlat producentansvar för batterier, där producenter och importörer ansvarar för såväl insamling, omhändertagande och slutförvaring av miljöfarliga batterier som informationsinsatser. Förordningen syftar till att batterier ska utformas och framställas på ett sådant sätt att uppkomsten av avfall förebyggs och, i fråga om det avfall som ändå uppkommer, att producenterna ska tillhandahålla system för insamling av avfallet, att batterierna kan återvinnas och att förordningens mål för insamling, särskilt omhändertagande och återvinning ska nås. Vidare framgår att producenterna har skyldighet att informera dem som använder batterier om bl.a. effekterna på människors hälsa och miljö. Informationen ska vara uttömmande och lämnas på ett sådant sätt att den når dem som kan antas vilja lämna batterier till producenten eller till ett insamlingssystem. Producenten ska samråda med kommunerna om hur informationen ska lämnas lokalt. Om man i samrådet finner att det är lämpligt, får informationen lämnas av kommunen när den informerar hushållen och andra om avfallshanteringen. uppger att information är ett viktigt styrmedel för en ökad insamling av batterier. Det gäller att göra människor medvetna om att det är viktigt för både miljön och människors hälsa att förbrukade batteri hanteras korrekt. Enligt det Europeiska batteridirektivet (2006/66/EG) finns harmoniserande krav vad gäller märkning, och därmed kan inte särskilda regler gälla i . Utskottet utgår från att regeringen följer frågan hur insamlingen och återvinningen av batterier utvecklas samt vid behov överväger åtgärder så att fler batterier återlämnas på avsedd plats. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet inte att någon åtgärd från sida är påkallad. Motion MJ416 (M) kan därför lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller frågan om finansiering för att ta hand om privatimporterat glas vill utskottet erinra om den överenskommelse om samarbetslösningar på avfallsområdet som har träffats mellan Kommuner och Landsting (SKL), Förpacknings- och Tidningsinsamlingen (FTI), Avfall och Svensk Glasåtervinning. (Se vidare avsnittet Källsortering och återvinning.) Inom ramen för samverkanslösningen accepterade Svensk glasåtervinning att under 20092010 hantera den merkostnad som uppkommer inom företagets egen verksamhet för att ta hand om det privatimporterade glaset. Av överenskommelsen framgår vidare att man kommer att utvärdera hur mängden privatimporterat glas har utvecklats. Enligt uppgift från Kommuner och Landsting (SKL) har arbetet med att ta fram underlag för att genomföra utvärderingen inletts. På grundval av det anförda anser utskottet att motion MJ378 (KD) yrkande 3 kan lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motioner (M, FP, KD) om märkning av produkter för att underlätta sopsortering och återvinning, om insamlingsmål för återvinning av förpackningar och tidningar samt tillgängligheten till både återvinning och källsortering i kommunerna. I motion MJ372 (M) uppmärksammas att det finns nationella mål för återvinningen och att producenterna har ett ansvar att utforma insamlingssystemen så att målen nås. Nästan alla mål för återvinning och materialutnyttjande för förpackningsslag, tidningar och annat returpapper uppnåddes 2008. Motionären befarar att detta förhållande kan förändras eftersom ambitionsnivån har minskat och återvinningsstationer avvecklas på många platser. Regeringen bör därför överväga att vidta åtgärder för att höja de nationella målen för insamling så att incitamenten för återvinning av förpackningar och tidningar ökar. Enligt motion MJ378 (KD) är det viktigt att det finns goda förutsättningar för hushållen att bidra till resurssnåla kretslopp. Boende i glesbygd och andra som har praktiska svårigheter att sopsortera, däribland äldre, ska ha goda möjligheter att delta i kretsloppssamhället. Det ska vara lätt att göra rätt. Därför bör källsortering erbjudas i hela landet, i alla kommuner (yrkande 1). I tätorter bör det finnas återvinningsstationer inom gångavstånd (yrkande 2). Märkning för källsortering behandlas i motionerna MJ259 (KD) och MJ374 (KD). Motionärerna föreslår att produkter som säljs i ska förses med en obligatorisk anvisning eller symbolmärkning för sortering och återvinning. Motivet är att förenkla källsorteringen för konsumenterna, vilket i sin tur är ett led i arbetet med att nå de miljömål om ökad återvinning som har beslutat om. I motion MJ377 (FP) yrkande 3 uppmärksammas märkning av varor och förpackningar som efter förbrukning klassas som farligt avfall. Motionären anser att märkningen behöver ses över eftersom det finns skadliga rester i många tomma förpackningar som har innehållit kemikalier av olika slag, t.ex. aceton eller nagellack. Det behövs ökad kunskap och information om dels varor som innehåller kemikalier, dels smått elavfall. Det är vanligt att t.ex. glödlampor inte hanteras som elavfall. Upplysningar till konsumenterna om en korrekt avfallshantering behöver både öka och vara tydliga (yrkande 2). Utgångspunkten för utskottets syn när det gäller mål för avfall och återvinning är beslut om miljökvalitetsmålen. Inom ramen för miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö berörs frågor om hur avfall uppkommer och behandlas. beslutade om en ny målstruktur för miljöarbetet (prop. 2009/10:155, bet. 2009/10:MJU25, rskr. 2009/10:142). Den del av miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö som gäller avfall preciserades då på följande sätt: Den totala mängden avfall och avfallets farlighet minskar som avfallshanteringen är effektiv för samhället och enkel för konsumenterna och avfall och restprodukter sorteras så att de kan behandlas efter sina egenskaper och återföras i kretsloppet i ett balanserat samspel mellan bebyggelsen och dess omgivning. Den förändring som gjordes innebar att två preciseringar om avfall slogs samman till en precisering. Enligt regeringen gjordes kompletteringen för att belysa att det är viktigt att hanteringen är effektiv för samhället som insamlingssystemen är utformade och lokaliserade på ett sådant sätt att det blir enkelt för konsumenterna att delta. Enligt utskottets bedömning bidrar insamlingsmålen för sopsortering och återvinning till att bl.a. miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö uppnås. Utskottet konstaterar därför med tillfredställelse att merparten av de mål som gäller för insamling och återvinning av förpackningar m.m. uppnås. När det gäller pappersförpackningar är målet att av förpackningarna på marknaden ska återvinnas (förordningen [2006:1273] om producentansvar för förpackningar). uppgick materialutnyttjandet till av alla pappersförpackningar på marknaden enligt Förpacknings- och Tidningsinsamlingen (FTI). För tidningar har regeringen fastställt att av de tidningar som konsumeras i ska samlas in som returpapper för att materialåtervinnas eller tas om hand på ett annat miljömässigt godtagbart sätt (förordningen [1994:1205] om producentansvar för returpapper). Insamlingsgraden uppgick av tidningarna på marknaden. Dessa resultat innebär att tillhör de länder i världen som har de bästa insamlings- och återvinningsresultaten. Utskottet vill vidare nämna att arbetar med att ta fram en ny nationell avfallsplan. Den utgår från kraven i det nya ramdirektivet för avfall (2008/98/EG). Syftet med planen är att minska avfallshanteringens påverkan på miljön. Den kommer att innehålla ett antal prioriterade områden där mål och åtgärder föreslås. Dessa områden har valts utifrån synpunkter från aktörer och resultat från underlagsstudier. Planen kommer även att innehålla en vision om framtidens avfallshantering. Den beräknas vara klar . Med tanke på de goda insamlings- och återvinningsresultaten är det enligt utskottets mening väsentligt att behålla och ytterligare förbättra hushållens vilja att sortera sina sopor. Den nya avfallsplan som tas fram inom kan vara en grund för ytterligare initiativ. Verket uppger att planen tas fram i dialog med olika aktörer för att bli accepterad. Enligt utskottets mening kan en viktig framgångsfaktor vara att mål och åtgärder är väl förankrade hos de inblandade parterna, t.ex. kommuner och producenter. Nedan redovisas vissa uppgifter om bl.a. kommunernas och producenternas ansvar när det gäller avfallsfrågor. Utskottet utgår vidare från att regeringen löpande följer utvecklingen när det gäller att revidera mål för insamling och återvinning och andra frågor som kan vara relevanta för att ett ännu högre materialutnyttjande ska kunna uppnås. Utskottet anser på grundval av det anförda att motion MJ372 (M) kan lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller frågan om tillgänglighet till källsortering och återvinning konstaterar utskottet att både kommuner och producenter har ett ansvar för hushållens avfallshantering. Enligt är varje kommun skyldig att ha en avfallsplan. Avfallsplanen är en del av kommunens renhållningsordning. Avfallsplanen ska omfatta allt slags avfall inom kommunen, och de åtgärder som behövs för att hantera avfallet ska redovisas. Kommunernas källsortering utgår från de avfallsplaner och lokala föreskrifter som antas i varje kommun. har bl.a. meddelat föreskrifter om innehållet i kommunala avfallsplaner. Den nya avfallsplanen, som tidigare redovisats, ska ange inriktningen på avfallsarbetet för bl.a. den kommunala avfallsplaneringen. Det finns även ett producentansvar för bl.a. förpackningar, tidningar, elektriska och elektroniska produkter. Detta ansvar innebär bl.a. att producenter ska ordna system för insamling av avfall som uppkommer (förordningen [2006:1273] om producentansvar för förpackningar, förordningen [1994:1205] om producentansvar för returpapper, förordningen [2005:209] om producentansvar för elektriska och elektroniska produkter). Producenter och kommuner träffade en överenskommelse med det gemensamma målet att öka återvinningen. Producenterna företräddes av Förpacknings- och Tidningsinsamlingen (FTI) och Svensk Glasåtervinning medan kommunerna företräddes av Kommuner och Landsting (SKL) och Avfall . Samförståndslösningen var ett resultat av ett förhandlingsarbete som skett på uppdrag av regeringen (kommittédirektiv 2008:97). I överenskommelsen uttalas att medborgarnas vilja att källsortera ska mötas av en ambition att verka för närhet, tydlighet och återkoppling. Syftet är att insamlingssystemet genom ständig utveckling ska säkerställa att av de förpackningar som hushållen väljer att sortera ut omhändertas. Mot bakgrund av hushållens, och andra brukares, skyldighet att sortera ut förpackningar och tidningar ställs krav på hög servicenivå inom det tillgängliga systemet för att man ska kunna fullgöra denna uppgift. Det gäller såväl kommunernas ansvar för insamling av hushållsavfall som producenternas ansvar för omhändertagande av förpackningsavfall och returpapper, då dessa båda system utgör en helhet för den enskilde. Det framgår också att det finns skäl att lokalt anpassa systemets utformning efter lokala förutsättningar för att möta krav på en högre servicenivå från kommunerna, fastighetsägarna och de boende. Parterna har kommit överens om att bl.a. informera tydligare, utveckla metoder för att utvärdera servicenivån samt att lokalt anpassa systemen och samordna planeringen av hela avfallshanteringen. Inom dessa områden krävs det samarbete. Ett antal gemensamma mål har formulerats. Man har inrättat ett samverkansorgan, Återvinningsforum, som är kommunernas och producenternas forum för samverkan på nationell nivå. Överenskommelsen ska utvärderas . Enligt SKL har arbetet med att ta fram underlag för denna utvärdering inletts. Utskottet anser att funktionella och lättillgängliga insamlingssystem främjar återvinningen. Det är viktigt att insamlingssystemen i större utsträckning anpassas till bebyggelsen. Avfallshanteringen ska vara effektiv för samhället och enkel för konsumenterna. Utskottet anser att det är positivt att frågor om tillgänglighet och servicenivå m.m. ingår i den ovannämnda överenskommelse som har träffats mellan kommunerna och producenterna. Utskottet ser därför fram emot att ta del av resultatet av dessa insatser. Likaså välkomnar utskottet den nya avfallsplanen. Mot bakgrund av pågående insatser föreslår utskottet att motion MJ378 (KD) yrkandena 1 och 2 lämnas utan vidare åtgärd. Utskottet har tidigare behandlat motionsförslag som rör märkning för källsortering, t.ex. i betänkande 2009/10:MJU16, Kretslopp återvinning. De aktuella motionsyrkandena avstyrktes bl.a. på grundval av det då pågående arbetet med materialströmmar, dvs. en övergång till sortering efter material. Utgångspunkten för arbetet var i huvudsak en rapport från till regeringen om ett system för insamling av hushållsavfall i materialströmmar. I rapporten förordas bl.a. att insamling och återvinning av hushållens avfall breddas till att omfatta allt avfall av metall och plast som går att materialåtervinna, alltså inte enbart förpackningar. Potentialen för ökad materialåtervinning av plast och metall är betydligt större för de plast- och metallförpackningar som inte sorteras ut utan blir kvar i soppåsen. Huvudsyftet med en insamling baserad på material skulle vara att det är mer användarvänligt och begripligt för hushållen. Enligt är flera frågor som berörs i under beredning. Det pågår vidare ett arbete med att implementera EU:s nya ramdirektiv om avfall, och i detta arbete finns kopplingar till en förenklad källsortering. Utskottet utgår från att i samband med det pågående arbetet överväger förslag som kan underlätta källsorteringen för konsumenterna. Resultatet av det pågående beredningsarbetet bör inte föregripas. Utskottet föreslår därför att motionerna MJ259 och MJ374 (båda KD) lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller frågan om att se över märkningen av varor och förpackningar som klassas som farligt avfall bör den nya europeiska förordningen om klassificering, märkning och förpackning av kemiska ämnen och blandningar, CLP-förordningen, uppmärksammas (och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 av om klassificering, märkning och förpackning av ämnen och blandningar, ändring och upphävande av direktiven /548/EEG och 1999/45/EG samt ändring av förordning (EG) nr 1907/2006). Genom denna lagstiftning införs ett nytt system för klassificering och märkning av kemikalier som grundas på FN:s globalt harmoniserade system (GHS). Utskottet konstaterar därmed att det nationella handlingsutrymmet är begränsat när det gäller märkning av förpackningar som innehåller miljöfarliga ämnen.