bet · GY01SfU11 · 2011-06-20 00:00:00 — 2010/11:SfU11 Vissa ändringar i sjukförsäkringen Vissa ändringar i sjukförsäkringen I detta betänkande föreslår utskottet att tillkännager för regeringen att regeringen ska återkomma till med följande förslag till ändringar i sjukförsäkringen. Personer som efter en period med tidsbegränsad sjukersättning inte har rätt till sjukpenning till följd av bestämmelserna om sjukpenninggrundande inkomst (SGI) eller som har en låg SGI ska kunna få en ersättning som ligger i nivå med den tidigare tidsbegränsade sjukersättningen, under förutsättning att arbetsförmågan är nedsatt. Vidare ska arbetsförmågan fr.o.m. dag 181 i sjukperioden prövas mot arbeten som är normalt förekommande på arbetsmarknaden eller mot annat lämpligt arbete som är tillgängligt för den försäkrade. Regeringen bör återkomma i sådan tid att de nu redovisade ändringarna kan träda i kraft . I betänkandet finns en reservation (M, FP, C, KD) med yrkande om avslag på utskottets förslag samt två särskilda yttranden. Utskottet föreslår att ärendet avgörs efter endast en bordläggning. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Vissa ändringar i sjukförsäkringen tillkännager för regeringen som sin mening att regeringen ska återkomma till med förslag som kan träda i kraft i fråga om ersättning till personer som tidigare haft tidsbegränsad sjukersättning och som saknar SGI eller har en låg SGI samt om ändrade kriterier för prövning av arbetsförmågan efter dag 180 i sjukperioden. Reservation (M, FP, C, KD) Utskottet föreslår att ärendet avgörs efter endast en bordläggning. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (M), (S), (M), (S), Finn (M), (S), Shadiye Heydari (S), (C), (S), (M), (MP), (KD), (SD), (V) och (FP). I detta ärende lägger utskottet med stöd av sin initiativrätt i 3 kap. 7 § riksdagsordningen (RO) fram förslag om ett tillkännagivande som rör ändringar i sjukförsäkringen. Utgångspunkten för utskottets förslag är ett förslag till utskottsinitiativ i tre punkter som innebär 1) att ersättning ska kunna utges till försäkrade som efter en period med tidsbegränsad sjukersättning inte har rätt till sjukpenning till följd av bestämmelserna om SGI eller som har en låg SGI 2) att sjukpenning för fler än av SGI ska kunna utges i sjukförsäkringen och att detsamma ska gälla försäkrade som deltar i arbetslivsintroduktion hos Arbetsförmedlingen 3) att arbetsförmågan fr.o.m. dag 181 i sjukperioden ska prövas mot arbeten som är normalt förekommande på arbetsmarknaden eller annat lämpligt arbete som är tillgängligt för den försäkrade. har beretts tillfälle att yttra sig över förslaget till utskottsinitiativ. Yttrandet återfinns i bilagan. Vidare har som ett led i beredningen av ärendet utskottet inhämtat yttranden över förslaget till utskottsinitiativ från , Inspektionen för socialförsäkringen och Handikappförbunden. M-, FP-, C- och KD-ledamöterna har med stöd av 4 kap. 11 § RO begärt att utskottet ska inhämta yttranden från ett antal ytterligare myndigheter. Utskottsmajoriteten har avslagit begäran om mer omfattande beredningsåtgärder då det skulle fördröja ärendets behandling så att avsevärt men skulle uppkomma. Sjukpenning och prövning av arbetsförmågan Efter sjuklöneperioden, dvs. i en sjukperiod, betalas sjukpenning från . Sjukpenning utges vid sjukdom som sätter ned arbetsförmågan med minst en fjärdedel. Även den som är arbetslös kan ha rätt till sjukpenning. En sjukförsäkringsreform trädde i kraft då den s.k. rehabiliteringskedjan infördes med fasta tidpunkter för prövning av arbetsförmågan (prop. 2007/08:136, bet. 2007/08:SfU12, rskr. 2007/08:225). Reformen innebär att , vid bedömning av om arbetsförmågan är nedsatt, ska beakta om den försäkrade på grund av sjukdomen inte kan utföra sitt vanliga eller annat lämpligt arbete som arbetsgivaren tillfälligt erbjuder honom eller henne. Från och med dag 91 i sjukperioden ska det även beaktas om den försäkrade kan försörja sig efter en omplacering till annat arbete hos arbetsgivaren. Från och med dag 181 ska det dessutom, om det inte finns särskilda skäl mot det, beaktas om den försäkrade har sådan förmåga att han eller hon kan försörja sig själv genom förvärvsarbete på den reguljära arbetsmarknaden i övrigt, eller genom annat lämpligt arbete som är tillgängligt för den försäkrade. Om det finns särskilda skäl, eller om det i annat fall kan anses oskäligt, ska prövningen mot hela arbetsmarknaden kunna skjutas upp. Från och med dag 365 ska den försäkrades arbetsförmåga alltid prövas mot förvärvsarbete på den reguljära arbetsmarknaden eller genom annat lämpligt arbete som är tillgängligt för den försäkrade, om det inte kan anses oskäligt. Enligt de bestämmelser som gällde före skulle arbetsförmågan prövas mot sådant arbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden eller genom annat lämpligt arbete som är tillgängligt för den försäkrade. Om det fanns särskilda skäl för det fick det vid bedömningen av arbetsförmågans nedsättning beaktas den försäkrades ålder, samt bosättningsförhållanden, utbildning, tidigare verksamhet och andra liknande omständigheter. Reformen innebär vidare att den tid under vilken en person kan få sjukpenning på normalnivån, dvs. av den sjukpenninggrundande inkomsten (SGI), begränsas inom en ramtid av . Därefter kan en försäkrad efter skriftlig ansökan få sjukpenning på fortsättningsnivån (av SGI) . För att en försäkrad som fått maximalt antal dagar med sjukpenning ska kunna påbörja en ny period med sjukpenning på normalnivån (av SGI) krävs att han eller hon inte uppbär ersättning . gäller att en försäkrad i vissa fall kan få fler än med sjukpenning på fortsättningsnivån (av SGI). Detta kan medges bl.a. när den försäkrade vårdas intagen på sjukhus eller på annat sätt får omfattande vård utan att vara intagen på sjukhus (prop. 2009/10:45, bet. 2009/10:SfU10, rskr. 2009/10:124). En försäkrad som lider av allvarlig sjukdom kan, efter en ändring som trädde i kraft men som tillämpas fr.o.m. , ha rätt till fler än med sjukpenning på normalnivån (av SGI). För sådan sjukpenning gäller inte någon tidsgräns (bet. 2009/10:SfU13, rskr. 2009/10:139). ersattes förtidspension och sjukbidrag av sjuk- och aktivitetsersättning. Förmånerna betalas ut till personer vars arbetsförmåga är långvarigt nedsatt. Reglerna innebär att försäkrade som är kan få aktivitetsersättning. Aktivitetsersättning kan beviljas för längst i taget. Sjukersättning kan betalas ut till personer i åldern . Både sjuk- och aktivitetsersättning betalas ut dels i form av en inkomstrelaterad ersättning, dels i form av garantiersättning för den som har haft inga eller låga förvärvsinkomster. Förmånerna kan betalas ut som hel, tre fjärdedels, halv eller en fjärdedels förmån. Hel inkomstrelaterad sjukersättning uppgår till av antagandeinkomsten, dvs. genomsnittet av de tre högsta prisindexerade bruttoårsinkomster som den försäkrade haft under en viss ramtid. Den inkomstrelaterade ersättningen räknas upp med prisbasbeloppet. Garantinivån i sjukersättningen utgör 2,40 prisbasbelopp. I samband med sjukförsäkringsreformen ändrades även reglerna för sjukersättning. Den tidsbegränsade sjukersättningen som beviljades om arbetsförmågan inte ansågs stadigvarande nedsatt upphörde och beviljas endast sjukersättning om arbetsförmågan är stadigvarande nedsatt. upphörde rätten för den försäkrade att återfå en SGI efter en period med sjuk- eller aktivitetsersättning. Personer som enligt tidigare regler hade kunnat beviljas tidsbegränsad sjukersättning utan att uppbära sjukpenning omfattas inte längre av sjukförsäkringen, om inte arbetsförmågan bedöms vara stadigvarande nedsatt. Det kan t.ex. gälla studerande som ännu inte hunnit etablera sig på arbetsmarknaden. För personer som hade rätt till en tidsbegränsad sjukersättning vid utgången av kan emellertid ytterligare perioder med tidsbegränsad sjukersättning för sammantaget högst 18 månader beviljas, dock längst t.o.m. . Till den som uppbär sjuk- eller aktivitetsersättning kan bostadstillägg utges. Bostadstillägget utgör, före inkomstprövningen, av en bostadskostnad som inte överstiger för den som är ensamstående och för den som är sammanboende. I vissa fall kan särskilt bostadstillägg beviljas. Av vårproposition framgår att en arbetsgrupp inom såg över sjukförsäkringsreformen och att regeringen utifrån denna översyn avser att i budgetpropositionen återkomma med förslag till justeringar för att säkerställa reformens intentioner. presenterade nämnda arbetsgrupp bestående av tjänstemän i Social-, Arbetsmarknads- och Finansdepartementen departementspromemorian Översyn av sjukförsäkringen förslag till förbättringar (Ds 2011:18). Däri konstateras att den svenska sjukförsäkringen i de flesta avseenden fungerar väl. har den totala sjukfrånvaron liksom de regionala skillnaderna minskat kraftigt. Arbetsgruppens samlade bedömning är att rehabiliteringskedjan och de andra reformer som genomförts kraftfullt bidragit till den positiva utvecklingen av sjukfrånvaron. finns det alltid en risk att stora förändringar kan leda till att enskilda drabbas av orimliga och icke avsedda konsekvenser. Arbetsgruppen föreslår bl.a. att en ny ersättning, sjukpenning i särskilda fall, motsvarande ersättningen under arbetslivsintroduktionen () införs för dem som lämnat tidsbegränsad sjukersättning och som inte kan återvända till sjukförsäkringen (s.k. nollklassade) eller dem med låg SGI (motsvarande sjukpenning /kalenderdag) samt att dessa personer vid övergång till även ska kunna få bostadsstöd, s.k. boendetillägg, som också tar hänsyn till försörjningsbörda. Sjukpenning i särskilda fall ska kunna utges med högst per dag och ska kunna lämnas . Departementspromemorian är föremål för remissbehandling till . Utskottet har under beredningen av ärendet dels begärt yttrande från finansutskottet, dels införskaffat skriftliga upplysningar från , Inspektionen för socialförsäkringen och Handikappförbunden om förslaget till utskottsinitiativ. I sitt yttrande (2010/11:FiU7y) till socialförsäkringsutskottet över förslaget till utskottsinitiativ anför finansutskottet bl.a. följande. Utskottet har , senast i samband med behandlingen av regeringens skrivelse för finanspolitiken, framhållit den breda parlamentariska förankring som finns kring behovet av sunda offentliga finanser och hur det finanspolitiska ramverket ska användas för att uppnå detta (bet. 2010/11:FiU42). Den nya budgetprocessen, med bl.a. användningen av rambeslutsmodellen i , har varit en starkt bidragande faktor till den goda utvecklingen av de offentliga finanserna . Utskottet vill därför betona vikten av att varje ny utgift för staten alltid föregås av en grundlig beredning av regeringen. En grundbult i budgetprocessen är vidare att det finns väl genomarbetade beslutsunderlag som ger möjlighet att bedöma konsekvenserna av olika reformer. Att de ändringar som behandlas i förslaget till tillkännagivande inte är av helt enkel beskaffenhet framgår bl.a. av de stora skillnaderna mellan socialförsäkringsutskottets kanslis och bedömningar av ändringarnas ekonomiska konsekvenser. De underlag som utskottet har tagit del av är inte tillräckliga för att någon bedömning ska kunna göras av ändringarnas statsfinansiella effekter. Skulle besluta om ett tillkännagivande om ändrade regler för sjukförsäkringen i enlighet med det aktuella förslaget är det därför viktigt att regeringen låter göra ytterligare kostnadsberäkningar av ändringarna, inklusive de indirekta effekterna av dessa, samt att berörda myndigheter och organisationer ges tillfälle att lämna synpunkter i sedvanlig ordning. har i sitt yttrande beträffande punkterna 1 och 3 framhållit bl.a. följande (yttrandet avseende punkt 2 återges inte). har inga synpunkter på kompensationsnivån på ersättningen för dem som inte har en SGI att få tillbaka efter en maximal tid med tidsbegränsad sjukersättning. anser dock att det är viktigt att det blir enkelt för den försäkrade att förstå utfallet av den kompensation som ska ges och att den blir enkel för att administrera. Ur den synpunkten är en dagersättning eller månadsersättning utan tillägg i form av det boendetillägg som föreslås i Ds 2011:18 att föredra. När det gäller ändrad prövning av arbetsförmågan har svårt att se att en återgång till begreppet normalt förekommande arbete i praktiken skulle ha någon avgörande betydelse på bedömningarna av rätten till sjukpenning. Med dagens regler gör en bedömning av om den försäkrade har förmåga att arbeta i arbeten som finns på den reguljära arbetsmarknaden med de aktivitetsbegränsningar han eller hon har på grund av sin sjukdom. I det ligger att den som har stora begränsningar och behov av anpassningar inte kan sägas ha förmåga att arbeta innan rehabilitering eller anpassning av ett arbete skett. I de fall den försäkrade skulle klara att arbeta i en anställning med lönebidrag eller inom har han eller hon rätt till sjukpenning i väntan på ett sådant arbete. gör individuella bedömningar i varje ärende. Bedömningarna görs mot arbeten på den reguljära arbetsmarknaden. Arbetet behöver inte finnas tillgängligt för den försäkrade - så var inte fallet tidigare heller. Andra omständigheter än de medicinska, såsom tidigare yrke eller hur arbetsmarknaden ser ut på den försäkrades hemort, ska enligt gällande regelverk alltid bortse från, oavsett bedömningsgrund. Inspektionen för socialförsäkringen (ISF) ISF har i sitt yttrande beträffande punkterna 1 och 3 anfört bl.a. följande (yttrandet avseende punkt 2 återges inte). ISF har inga synpunkter i sak på om någon särskild ersättning, och i så fall vilken nivå på ersättningen, ska lämnas till dem som uppburit tidsbegränsad sjukersättning, men som på grund av förändrade regler inte längre får en sådan ersättning. ISF vill emellertid anföra att det på den korta tid som stått till myndighetens förfogande inte gått att undersöka i vilken utsträckning förslaget till utskottsinitiativ faktiskt leder till en sammanlagt högre ekonomisk ersättning till den berörda gruppen, jämfört med regeringens förslag om att också införa ett boendetillägg till personer vars tidsbegränsade sjukersättning upphört. Därtill kan läggas att det kan innebära stora svårigheter att konstruera ersättningsregler som innebär att ersättningen motsvarar den tidsbegränsade sjukersättning som individen hade tidigare, i vart fall om hänsyn också ska tas till andra ersättningar som bostadstillägg och kollektivavtalade förmåner. Förslaget att ge en viss grupp en högre ersättning kommer därför bara i begränsad utsträckning att minska antalet personer med nedsatt arbetsförmåga som hänvisas till att ansöka om försörjningsstöd från kommunerna. Att i en sådan situation skapa särregler, som dessutom kan komma att tillämpas , för en liten grupp personer enbart för att de tidigare uppbar en numera avskaffad ersättning förefaller svårt att motivera. Som ISF uppfattar det ska dessutom ersättningen kunna beviljas personer vars ersättning upphört tidigare, dvs. För det stora flertalet personer vars tidsbegränsade sjukersättning upphört på grund av förändrade regler kommer ersättningen att ha upphört före införandet av de föreslagna reglerna. I denna grupp finns personer som har varit utestängda från sjukförsäkringen . Tillämpningen av reglerna förefaller i sådana fall kunna bli komplicerad. Därtill är det oklart vad förslaget kommer att innebära för dessa personer. Beträffande förslaget om att ändra prövningen av arbetsförmågan anför ISF att någon tydlig praxis inte hade utvecklats gällande begreppet normalt förekommande arbete. Enligt ISF finns det bara en dom från Regeringsrätten (RÅ 2008 ref. 15) där Regeringsrätten fann att en arbetslös försäkrad som av medicinska skäl endast klarade ett fysiskt lättare arbete, icke ryggbelastande halvtidsarbete med begränsad exponering för stress, inte ansågs kunna utföra ett på arbetsmarknaden normalt förekommande arbete och därför hade rätt till hel sjukersättning. Domen kan utgöra viss ledning vid tolkning av det tidigare begreppet. Eftersom det finns ett antal kammarrättsdomar, kan emellertid även det nya begreppet reguljära arbetsmarknaden komma att prövas av högsta instans. En sådan prövning kan ge viss ledning även för tolkning av det nya begreppet. ISF vill vidare framhålla att förändringar av begrepp övergångsvis alltid är problematiska ur ett rättssäkerhetsperspektiv. Handikappförbunden har i sitt yttrande sammanfattningsvis beträffande punkterna 1 och 3 lämnat bl.a. följande synpunkter (yttrandet avseende punkt 2 återges inte). Handikappförbunden stöder förslaget till utskottsinitiativ och anser att förslagen är nödvändiga att omgående genomföra för att motverka de mest akuta konsekvenserna av dagens sjukförsäkringsregler. Socialförsäkringen har haft brister, både under nuvarande och tidigare regeringar. Det råder inget tvivel om att socialförsäkringen i stort behöver utvecklas för att bättre fylla funktionen av att möjliggöra för fler att arbeta utifrån sin individuella förmåga, och ge en ekonomisk trygghet, ibland livslång, för den som drabbats av ohälsa. Handikappförbunden bedömer att förslagen i sin verkställighet inte dramatiskt kommer att förändra förutsättningarna för de reformer som gjorts inom socialförsäkringen . Inte heller bedöms förslagen leda till stora kostnadsökningar, i synnerhet inte betraktat ur ett bredare samhällsekonomiskt perspektiv. För de människor som är mest utsatta är initiativförslaget inte desto mindre livsviktigt. Den samlade bedömningen är därför att förslagen är väl avvägda i sitt syfte att med begränsade justeringar skydda de människor som hårdast drabbats av orimliga konsekvenser av de senaste årens förändringar. Utskottets förslag i korthet tillkännager för regeringen att regeringen ska återkomma till med förslag som innebär att personer som efter en period med tidsbegränsad sjukersättning inte har rätt till sjukpenning till följd av bestämmelserna om SGI eller som endast har en låg SGI ska få en ersättning som ligger i nivå med den tidigare tidsbegränsade sjukersättningen, under förutsättning att arbetsförmågan är nedsatt. Vidare tillkännager för regeringen att regeringen ska återkomma till med förslag som innebär att arbetsförmågan efter dag 180 i sjukperioden senast fr.o.m. ska prövas mot arbeten som är normalt förekommande på arbetsmarknaden eller mot annat lämpligt arbete som är tillgängligt för den försäkrade. Jämför reservation (M, FP, C, KD) och särskilda yttrandena 1 (M, FP, C, KD) och 2 (S, MP, V). Sjukförsäkringen uppvisar enligt utskottets mening stora brister, både när det gäller rehabilitering tillbaka till arbete och när det gäller den ekonomiska tryggheten för människor som drabbats av sjukdom. Den parlamentariska (dir. 2010:48) är viktig när det gäller att finna långsiktiga och konstruktiva lösningar för bl.a. sjukförsäkringen. är det nödvändigt att snabbt finna lösningar på några av de mest akuta bristerna i sjukförsäkringen. De förslag som skulle lösa de mest uppmärksammade problemen i sjukförsäkringen, nämligen förslagen i den presenterade departementspromemorian Ds 2011:18, är långt ifrån tillräckliga. Av detta skäl anser utskottet att i avvaktan på resultatet av arbete bör ta initiativ till förändringar som löser åtminstone de mest akuta problemen. Utskottet har med stöd av 4 kap. 11 § RO avslagit begäran från en minoritet inom utskottet om mer omfattande beredningsåtgärder såväl före som efter den ovan redovisade beredningen, eftersom begärda beredningsåtgärder skulle fördröja ärendets behandling så att avsevärt men skulle uppkomma. Skälet härtill är att ändringarna i sjukförsäkringen måste beredas av regeringen tillsammans med beredningen av förslagen i departementspromemorian samt behandlas i höstens budgetproposition. Därmed är det inte är möjligt att vänta med beslut i denna fråga. Förslaget till utskottsinitiativ gällde tre punkter, nämligen ersättning till försäkrade som haft tidsbegränsad sjukersättning (punkt 1), fortsatt sjukpenning i sjukförsäkringen (punkt 2) samt prövning av arbetsförmågan efter dag 180 i sjukperioden (punkt 3). Utskottet lägger i detta betänkande fram initiativ som motsvarar punkterna 1 och 3 i det beredda förslaget. Ersättning till försäkrade som haft tidsbegränsad sjukersättning När den tidsbegränsade sjukersättningen och möjligheten att återfå en SGI efter en period med en sådan sjukersättning avskaffades förlorade ett stort antal personer sin SGI och därmed sin rätt till sjukpenning trots att de saknar arbetsförmåga. För dessa personer, liksom för dem som i motsvarande situation har en låg SGI, återstår att ansöka om försörjningsstöd. I departementspromemorian föreslås att särskilda sjuk- och rehabiliteringspenningar införs för dessa grupper. Den ersättning som föreslås är dock väsentligt lägre än ersättningen i den tidsbegränsade sjukersättningen, vilket leder till att många av dem kan komma att behöva kompletterande försörjningsstöd. Mot bakgrund härav anser utskottet att regeringen bör återkomma till med förslag i höstens budgetproposition som innebär att de aktuella personerna , utöver det boendetillägg som föreslås i departementspromemorian, får en ersättning som ligger i nivå med den tidigare tidsbegränsade sjukersättningen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Prövning av arbetsförmågan efter dag 180 i sjukperioden Arbetsgivaren har enligt lag ett rehabiliteringsansvar och en skyldighet att försöka anpassa arbetsplatsen. När den försäkrade haft sin arbetsförmåga nedsatt ska dock arbetsförmågan, om det inte finns särskilda skäl mot det, prövas mot den reguljära arbetsmarknaden eller mot annat lämpligt arbete som är tillgängligt för den försäkrade. Detta blir dock en prövning mot en i det närmaste fiktiv arbetsmarknad. Enligt förarbetena (prop. 2007/08:136 s. 67) ska prövningen göras i förhållande till varje typ av arbete, och det ska räcka att den försäkrade kan utföra något sådant arbete på den reguljära arbetsmarknaden med undantag dock för mycket udda och sällan förekommande arbeten. Eftersom den närmare innebörden av begreppet reguljär arbetsmarknad slutligen avgörs av domstol och någon praxis ännu inte hunnit utvecklas är osäkerheten stor. Långsiktigt måste utrymmet för individuella bedömningar öka. I avvaktan på att den parlamentariska finner en mer långsiktig lösning måste emellertid rättssäkerheten säkerställas. Av nu nämnda skäl bör regeringen återkomma med förslag som innebär att arbetsförmågan ska prövas mot arbeten som är normalt förekommande på arbetsmarknaden eller mot annat lämpligt arbete som är tillgängligt för den försäkrade, dvs. i enlighet med de regler för sjukpenning som gällde före . Regeringen bör återkomma i sådan tid att den nu redovisade ändringen kan träda i kraft . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Av departementspromemorian framgår att antalet personer utan SGI som berörs uppgår till 5 700 personer. Av dessa bedöms 2 000 personer 2012 komma i fråga för den i promemorian förslagna sjukpenningen i särskilda fall. Antalet personer med låg SGI beräknas på motsvarande sätt till 6 400, varav 100 personer bedöms få en sådan sjukpenning. Ungefär 2 100 personer kan således komma att bli aktuella för en ersättning som ligger i nivå med den tidigare tidsbegränsade sjukersättningen. Antalet personer beräknas minska efter 2013. Av departementspromemorian framgår vidare att ca 55 000 personer når tidsgränsen . Av dessa bedöms ha förmåga i relation till den reguljära arbetsmarknaden, medan endast anses ha sådan arbetsförmåga att de får sin sjukpenning indragen. Övriga försäkrade bedöms få behålla sin sjukpenning antingen för att det finns särskilda skäl eller det i annat fall anses oskäligt att dra in sjukpenningen. Av de sjukfall som passerar 180-dagarsgränsen avslutas enligt departementspromemorian genom att sjukpenningen på denna grund dras in innan dag 365. Utskottet gör bedömningen att de personer som kan komma att beröras av utskottets förslag i denna del med dessa utgångspunkter skulle uppgå till högst 2 750 personer.