bet · GZ01AU2 · 2011-12-07 00:00:00 — Utskottet kan inte göra någon annan bedömning än att har låtit sina fördomar om gigantiska kostnader för nyanländas etablering komma i vägen för en klarsynt, omdömesgill och ansvarsfull budgetpolitik. Det ligger nära till hands att se felräkningen som ett varnande exempel på vad som skulle kunna hända om gavs större inflytande över ekonomiska politik. Som redan nämnts präglas budgetmotion av stora utgiftsökningar inom i stort sett alla delar av arbetsmarknadspolitiken. Utskottet noterar att utöver en höjning av ramen för utgiftsområde 14 på nästan föreslår utgifter på budgetens inkomstsida på ytterligare nästan lika mycket för arbetsmarknadspolitiska åtgärder av i huvudsak samma karaktär som de på utgiftssidan. Som utskottet tidigare påpekat (senast i yttr. 2009/10:AU1y) innebär sätt att redovisa delar av sina förslag till aktiv arbetsmarknadspolitik på budgetens intäktssida att rättvisande jämförelser mellan de olika budgetalternativen försvåras. Allvarligare är naturligtvis att förslag enligt utskottets mening i än högre grad än Socialdemokraternas präglas av krav på återställare och en återgång till en gammal AMS-politik som redan prövats i med mycket klent resultat. politik synes vara utformad så att den underlättar för arbetssökande att stanna kvar i bidragsberoende och låser in dem i en kedja av arbetsmarknadspolitiska åtgärder som inte leder till arbete utan bara till en ny åtgärd. Därmed riskerar förslag enligt utskottets mening att vara rent kontraproduktivt för möjligheten att minska arbetslösheten. Utskottet kan inte ställa sig bakom en sådan politik. Avslutningsvis kan utskottet konstatera att motionsförslag för utgiftsområde 14 präglas av en betydligt mer framtidsinriktad syn än övriga tre oppositionspartiers förslag, vilket framför allt kommer till uttryck i en öppnare attityd till såväl en reformering av arbetslöshetsförsäkringen som en ökad arbetskraftsinvandring. Utskottet välkomnar detta och bedömer att öppenhet i dessa frågor kommer att vara viktig för att hitta breda och ansvarsfulla lösningar för den framtida arbetsmarknaden. Med det anförda ställer sig utskottet bakom regeringens förslag till fördelning på anslag på utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv, liksom de bemyndiganden som regeringen föreslår. Utskottet tillstyrker därmed proposition 2011/12:1 utg.omr. 14 punkterna 38. Oppositionspartiernas alternativa anslagsförslag på utgiftsområdet avvisas av utskottet. Det innebär att motionerna Fi241 (MP) yrkandena 9 och 12, Fi242 (SD) yrkande 10, A308 (V) yrkandena 38, A335 (S) yrkandena 1, 3, 58, 10, 21, 24 och 27, A361 (V), A376 (SD) yrkandena 1 och 2, A377 (MP) yrkande 2 och A387 (SD) avstyrks av utskottet. Regeringens skrivelse om och arbetslöshetsförsäkringen Utskottets förslag i korthet I detta avsnitt behandlar utskottet regeringens skrivelse om om säsongsarbetslösa och arbetslöshetsförsäkringen och en motion som väckts med anledning av skrivelsen. Utskottet föreslår att lägga regeringens skrivelse till handlingarna och avslå motionen. Jämför reservation 1 (SD). arbetar efter en ny hanteringsordning när det gäller granskningsrapporter från . De nya reglerna innebär bl.a. att alla effektivitetsgranskningar från lämnas direkt till som i sin tur lämnar dem vidare till regeringen. Regeringen ska därefter rapportera om vilka åtgärder man vidtagit eller planerar att vidta med anledning av granskningen. Det ska ske i form av en regeringsskrivelse till . Skrivelsen behandlas i sedvanlig ordning av . Regeringen ska dessutom , i Årsredovisning för staten, redovisa om och hur dessa åtgärder har genomförts. I (RiR 2011:1) Säsongsarbetslösa och arbetslöshetsförsäkringen omställningsförsäkring eller yrkesförsäkring? granskas om regeringen, Arbetsförmedlingen och Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (IAF) har arbetat för att de säsongsarbetslösas tid i arbetslöshet inte ska bli onödigt lång. Med säsongsarbetslösa menas i rapporten personer som under en följd av år återkommande går mellan anställningar som varar för att sedan ha arbetslöshetsersättning i mellanperioderna. Med denna definition var totalt 3 012 individer säsongsarbetslösa. Granskningen undersökte bl.a. om arbetslöshetsförsäkringen fungerar som en omställningsförsäkring för denna grupp. konstaterade att problem uppstår om de personer som anställs för säsongsarbete varvar anställning med arbetslöshetsersättning och detta fortgår i stället för att personerna söker sig till ett annat yrke eller till en annan arbetsort för att få anställning under en större del av året. Försäkringen utgör i dessa fall en del av de här personernas årsinkomst och fungerar då i praktiken som en yrkesförsäkring. I granskningen har dock inte funnit stöd för att gruppen säsongsarbetslösa skulle överutnyttja arbetslöshetsförsäkringen, dvs. att de säsongsarbetslösa skulle tjäna ihop motsvarande en årsinkomst under den del av året de arbetar men ändå ta ut arbetslöshetsersättning mellan anställningarna. En av slutsatser är att det är svårt att meddela tillämpbara föreskrifter för en grupp som är så heterogen som den med säsongsarbetslösa. Granskningen visar också på svagheter i Arbetsförmedlingens tillämpning av regelverket för de säsongsanställda. gör bedömningen att Arbetsförmedlingen kan bli mer aktiv gentemot denna grupp av arbetslösa och att det finns potentiella samhällsekonomiska och offentligfinansiella vinster att göra om de säsongsarbetslösa går upp till helårssysselsättning. riktar två konkreta rekommendationer till Arbetsförmedlingen. Den första är att Arbetsförmedlingen bör ge säsongsarbetslösa likvärdig tillgång till Arbetsförmedlingens tjänster. Den andra är att Arbetsförmedlingen bör arbeta mer inriktat på att få de säsongsarbetslösa att aktivt söka arbete. bedömer att de ändringar som infördes i arbetslöshetsförsäkringen, och som ännu inte helt har slagit igenom, tillsammans med förändringar i myndigheternas sätt att arbeta kan leda till att gruppen säsongsarbetslösa kommer att minska. I skrivelse 2010/11:134 instämmer regeringen i bedömningar och konstaterar att säsongsarbetslösheten är ett problem då den kan leda till att arbetslöshetsförsäkringen uppfattas som en yrkesförsäkring för arbetstagarna och som en subvention för företag i säsongsbetonade branscher. Dessutom konstaterar regeringen att säsongsarbetslösheten innebär både kostnader och minskade intäkter för samhället samt en lägre inkomst för individen. Regeringen konstaterar att de säsongsarbetslösa utgör en liten grupp bland de arbetssökande och att inflödet till gruppen minskar. Dessutom anser regeringen att det kan vara svårt att identifiera enskilda säsongsarbetslösa och att hitta allmängiltiga lösningar för gruppen, särskilt som gruppen är utspridd på många yrkesområden. Regeringen har därför inte för avsikt att vidta några åtgärder med anledning av rapporten och anser granskningsrapporten slutbehandlad. anser i motion 2010/11:A12 att regeringen bör presentera tydliga rekommendationer till Arbetsförmedlingen som ska syfta till att säsongsarbetslösa kan ställa om till en varaktig sysselsättning. Partiet anser att regeringen borde lyssna på förslag och vidta åtgärder så att Arbetsförmedlingen inte särbehandlar säsongsarbetslösa i förhållande till övriga arbetslösa. Utskottets utgångspunkt är att det är av stor vikt att värna arbetslinjen och att alla som kan arbeta ska kunna få ett arbete. Det är också av stor betydelse att upprätthålla arbetslöshetsförsäkringens karaktär av omställningsförsäkring. Arbetsförmedlingen har i detta sammanhang en viktig roll. Myndigheten ska verka för att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt, bl.a. genom att effektivt sammanföra dem som söker arbete med dem som söker arbetskraft. Det är väsentligt att Arbetsförmedlingen använder befintliga resurser på ett effektivt sätt och utvecklar sitt regelverk på ett ändamålsenligt sätt. Utskottet noterar att Arbetsförmedlingen och IAF har lämnat synpunkter till regeringen på bedömning av den egna myndigheten. och gör bedömningen att granskningen inte fångar in effekterna av de förändringar av arbetslöshetsförsäkringen som genomfördes 20072010 och att det ännu är för tidigt att avläsa vilken effekt dessa förändringar haft på arbetsgivare i säsongsbetonade branscher och på säsongsarbetslösa. Utskottet konstaterar att Arbetsförmedlingen löpande bedriver ett förbättringsarbete, bl.a. i form av kvalitetsgranskning av regelefterlevnaden i ärenden där den sökande har avvisat arbete och Arbetsförmedlingen valt att inte lämna en underrättelse. Avvisar en arbetssökande ett lämpligt arbete finns det i normalfallet en skyldighet för Arbetsförmedlingen att skicka en underrättelse om detta till arbetslöshetskassan. Kassan fattar därefter ett beslut om detta avvisande ska leda till en sanktion för den arbetslöse, t.ex. nedsättning i dagpenningen. Arbetsförmedlingen kan under vissa förutsättningar underlåta att skicka en underrättelse till arbetslöshetskassan. Utskottet vill understryka hur viktigt förbättringsarbete och kvalitetsgranskningar är och utgår från att de säsongsarbetslösa särskilt uppmärksammas i detta arbete. Utskottet vill liksom regeringen understryka att säsongsarbetslösa inte är en klart definierad grupp och att Arbetsförmedlingens insatser därför måste utgå från en bedömning av de säsongsarbetslösas individuella behov och förutsättningar på samma sätt som gäller för alla andra arbetslösa. Utskottet kan i detta sammanhang nämna att IAF enligt skrivelsen har för avsikt att på nytt granska arbetslöshetskassornas och Arbetsförmedlingens arbete med säsongsarbetslösa. Utskottet utgår från att myndigheten vidtar sådana åtgärder som bedöms nödvändiga utifrån det som framkommer i denna och andra granskningar. Utskottet, som ställer sig bakom regeringens bedömningar, avstyrker motion 2010/11:A12 (SD) och föreslår att lägger skrivelse 2010/11:134 till handlingarna. Övriga frågor om arbetsmarknad och arbetsliv I detta avsnitt behandlar utskottet frågor som rör arbetsmarknad och arbetsliv och som inte påverkar budget. Arbetsförmedlingens organisation och verksamhet m.m. Utskottets förslag i korthet I detta avsnitt behandlar utskottet motioner om bl.a. praktikförmedlingar och Arbetsförmedlingens organisation och verksamhet. Utskottet föreslår att motionerna avslås av . Jämför reservation 2 (MP). framför i motion A312 att olika former av praktik har en rad olika förutsättningar och olika huvudmän, vilket innebär att det är svårt att som arbetsgivare ha överblick och kunskap om vilka praktikanter som är lämpligast för det enskilda företaget. välkomnar därför att det har skapats ett antal praktikförmedlingar i och vill att regeringen ska återkomma med förslag för att underlätta skapandet av fler sådana. I motion A258 av (M) föreslås att regeringen ser över Arbetsförmedlingens roll på svensk arbetsmarknad och överväger att konkurrensutsätta den. Liknande tankar återkommer i motion A270 av (M) och motion A307 av (M). I den sistnämnda motionen föreslås en inledande försöksverksamhet. Jobbcoacher liksom de flesta som arbetar på Arbetsförmedlingen saknar enligt vad som framförs i motion A286 av i (S) den speciella utbildning och kunskap som fordras för att kunna hjälpa och stödja den grupp av arbetssökande som av någon anledning har nedsatt arbetsförmåga. Det bör ställas krav på viss utbildning för dem som arbetar professionellt med sådana arbetsuppgifter. (M) framför i motion A306 ett förslag om att mindre företag ska få möjlighet till rådgivning vid rekryteringar via s.k. konsultcheckar. Företagen skulle då ges möjlighet till kostnadsfri konsultation från Arbetsförmedlingen eller upphandlade företag i form av genomgång av den kompetens som eftersöks, hjälp med att skriva en kravprofil och utvärdering av dem som söker den lediga tjänsten. Utskottet instämmer i vad anför i motion A312 om värdet av s.k. praktikförmedlingar, där arbetsgivare som vill tillhandahålla praktikplatser lättare kan möta arbetssökande och andra i behov av praktikplats. Som konstateras i motionen har praktikförmedlingarna i huvudsak växt fram ute i arbetslivet genom engagemang hos och samarbete mellan myndigheter, kommuner, arbetsgivare, fackliga organisationer m.fl. Ett sådant exempel är som sedan starten redovisar att man tagit fram och förmedlat drygt 2 000 praktikplatser genom samarbete mellan det lokala näringslivet, kommuner och arbetsförmedlingen. Enligt utskottets mening torde det faktum att förmedlingarna växer fram som ett resultat av samarbete mellan aktörerna på arbetsmarknaden som har direkt kunskap om de behov och svårigheter som arbetsgivare och sökande möter vara av särskilt värde. Utskottet har mot denna bakgrund svårt att se att det skulle vara nödvändigt eller ens önskvärt med några särskilda ingripanden från regeringens sida. Med detta sagt vill utskottet framhålla betydelsen av andra statliga aktörers insatser i detta sammanhang. Arbetsförmedlingen är en naturlig samarbetspartner för praktikförmedlingarna, inte minst eftersom många av dem som söker praktik kommer från jobbgarantin för ungdomar. Myndigheten har bl.a. ansvar för att kvalitetssäkra praktikplatser och för beslut om ersättning till deltagarna. Men utskottet vill också understryka vikten av att andra statliga myndigheter i sin egenskap av arbetsgivare där så är möjligt erbjuder praktikplatser i den egna verksamheten och ser till att dessa platser kommer till de sökandes kännedom. Praktikförmedlingar kan i detta sammanhang spela en viktig roll. Med det anförda kan motion A312 (MP) avstyrkas. När det gäller de förslag om att konkurrensutsätta Arbetsförmedlingen som framförs i ett antal motioner vill utskottet peka på att regeringen initierat en modell där arbetsmarknadspolitiken i första hand styrs via den offentliga Arbetsförmedlingen, men där det på allt fler områden finns alternativ med insatser från kompletterande aktörer. Enligt lagen (2010:536) om valfrihet hos Arbetsförmedlingen får myndigheten besluta att tillhandahålla valfrihetssystem för tjänster som upphandlas inom hela myndighetens arbetsmarknadspolitiska verksamhet. Utskottet, som är positivt till att öppna verksamheten på det arbetsmarknadspolitiska området så att den blir tillgänglig för fler aktörer, står bakom denna modell. Som utskottet framfört tidigare kan det skapas möjligheter för såväl nischade förmedlingstjänster som coachning med inriktning på särskilda grupper. Utskottet kan konstatera att myndighetsutövning gentemot de arbetssökande oavsett framtida modell för arbetsmarknadspolitikens genomförande kommer att behöva utföras av en offentlig aktör. Utskottet gör också bedömningen att det för den arbetssökande framför allt är valfriheten i det sista ledet valet av den aktör som ska bistå i själva jobbsökandet som är det centrala, inte på vilket sätt denna aktör är organiserad. Dessa faktorer talar enligt utskottets mening för att regeringens modell för arbetsmarknadspolitiken med en mängd utförare under den statliga myndigheten paraply utgör en väl avvägd kombination av dels krav på tydlig styrning och rättssäkerhet, dels stor valfrihet och individanpassning för den arbetssökande. Motionerna A258 (M), A270 (M) och A307 (M) avstyrks. I fråga om övriga motioner gällande jobbcoachers och arbetsförmedlares utbildning för att möta personer med nedsatt arbetsförmåga och Arbetsförmedlingens rekryteringsstöd till mindre företag kan utskottet konstatera att det ligger i Arbetsförmedlingens uppdrag att svara för såväl kvalitetssäkring av den personal som möter de arbetssökande som för att bistå små och stora arbetsgivare vid deras rekrytering av nya medarbetare. Av Arbetsförmedlingens årsredovisning framgår bl.a. att utbildning gällande arbetslivsinriktad rehabilitering har varit en prioriterad del av myndighetens kompetensutveckling . När det gäller arbetsgivarkontakter anger Arbetsförmedlingen att av arbetsgivarna som anmält en ledig plats till myndigheten var nöjda med den service de fått. Utskottet välkomnar naturligtvis att Arbetsförmedlingen arbetar för att utvecklas på båda dessa områden. Det är emellertid enligt utskottets mening knappast uppgift att ställa upp eller precisera krav på vilken utbildning en arbetsförmedlare ska ha eller på vilket sätt Arbetsförmedlingen bäst ska erbjuda arbetsgivare stöd vid rekrytering. Utskottet ser ett stort värde i att Arbetsförmedlingen liksom de kompletterande aktörerna ges stor frihet att avgöra med vilka medel man på effektivast möjliga sätt ska uppnå de mål som regeringen fastslagit. Motionerna A286 (S) och A306 (M) bör inte föranleda någon vidare åtgärd. Med det ovan anförda avstyrks motionerna A258 (M), A270 (M), A286 (S), A306 (M), A307 (M) och A312 (MP). Utskottets förslag i korthet I detta avsnitt behandlar utskottet motioner om bl.a. kompetensförsörjning. Utskottet föreslår att motionerna avslås av . Jämför reservation 3 (S) och särskilt yttrande 5 (V). Socialdemokraterna framhåller i motion A335 att kompetens är en av de viktigaste faktorerna bakom ekonomisk tillväxt. Partiet vill därför införa en kompetensförsäkring, som en långsiktig och strategiskt viktig reform för att ge alla på arbetsmarknaden möjlighet till kompetensutveckling (yrkande 2). Kompetensförsäkringen ska göra det möjligt för människor att utveckla sitt kunnande antingen för att långsiktigt klara att behålla sitt jobb och yrke, eller för att byta arbetsuppgifter, bransch eller yrke. Kompetensförsäkringen ska inte användas för att ersätta den nuvarande finansieringen av utbildningsinsatser utan ge helt nya och utökade möjligheter till kompetensutveckling. Partiet vill också inrätta en kompetenskommission (yrkande 9). Kommissionen ska upphandla olika former av utbildningar eller andra lämpliga åtgärder från privata såväl som offentliga utbildningsföretag, universitet, högskolor och kommuner. Åtgärderna ska vara inriktade på de aktuella kompetensbehov arbetsgivarna har på både gymnasial och eftergymnasial nivå. Syftet ska vara att föreslå åtgärder som har största möjliga sysselsättningseffekt, i förhållande till de resurser som kommissionen får till sitt förfogande. Socialdemokraterna föreslår också att Arbetsförmedlingen ges möjlighet att bevilja arbetslösa tillfälle att studera inom den reguljära utbildningen med samma villkor som inom arbetsmarknadsutbildningen (yrkande 13). Utbildningen bör bedrivas under maximalt ett läsår. (S) anför i motion A284 att mer resurser måste investeras i utbildning och vidareutbildning för att tillgodose de nuvarande och framtida behoven på arbetsmarknaden och för att minska matchningsproblemen. (S) förordar i motion A368 en politik för full sysselsättning genom investeringar i värdeburen tillväxt och i en kunskapsbaserad ekonomi. Ett väl fungerande utbildningssystem är enligt utskottets mening grundläggande för att utbildningarna ska matcha den framtida efterfrågan på arbetskraft. Utbildning ökar de arbetslösas chanser att få ett arbete, särskilt om den inriktas på yrken där det råder eller förväntas uppstå brist på arbetskraft. Även arbetsmarknadsutbildning, som också kan komma dem med störst problem till del, kan bidra till att förbättra matchningen. Utskottet anser dock att erfarenheterna visar att antalet i arbetsmarknadsutbildning bör vara begränsat för att kvaliteten i utbildningen ska kunna upprätthållas. Yrkesutbildningar inom den kommunala vuxenutbildningen och inom är därför viktiga komplement i regeringens politik för att förhindra att arbetslösheten biter sig fast. Utskottet kan konstatera att en stor gymnasiereform inleds , där bl.a. tonvikten på yrkesorienterande ämnen i yrkesutbildningarna ökas. Därutöver görs den största satsningen någonsin på gymnasial lärlingsutbildning som ytterligare ett alternativ inom yrkesprogrammen. Utskottet ställer sig dock bakom regeringens bedömning att fler satsningar behövs för att stärka framför allt yrkesutbildningarna och därigenom minska avhoppen och underlätta för ungdomar att få arbete efter avslutade studier. För elever som går på yrkesprogram är det inte längre obligatoriskt att läsa in högskolebehörighet, vilket gör att de får mer tid till fördjupning i yrkesämnena. har alla rätt att läsa in behörigheten om de så önskar. Utskottet anser, liksom regeringen, att den arbetsplatsförlagda utbildningen liksom tillsynen bör förbättras och yrkeslärarnas kompetens stärkas. Socialdemokraterna återkommer i motion A335 med ett förslag som framförts tidigare om att införa en kompetensförsäkring, som ska ge arbetstagare nya möjligheter att utveckla sitt kunnande. Utskottet behandlade senast frågan om kompetensutveckling i betänkande 2010/11:AU2. När det gäller frågan om hur kompetensutveckling kan finansieras har det funnits flera olika förslag. I det nyssnämnda betänkandet finns det motionsyrkanden om bl.a. kompetensförsäkring. Utskottet kan konstatera att erfarenheterna från tidigare försök tydligt har visat att ett statligt genomförande skulle innebära ett komplext regelverk. Utskottet har i betänkande 2010/11:AU2 angett att kompetensutveckling ter sig som en lämplig fråga för arbetsmarknadens parter att diskutera och komma överens om i kollektivavtal. Utskottet finner inte anledning att ändra sin inställning i denna fråga. Utskottet delar Socialdemokraternas uppfattning om att det är mycket viktigt att arbetskraftens kompetens bättre kan fås att matcha arbetsgivarnas behov och . Utskottet har emellertid svårt att se mervärdet med en kompetenskommission av den typ som skisseras i den socialdemokratiska motionen. Utskottet noterar att regeringen gav ett antal myndigheter (med Myndigheten för som samordnande) i uppdrag (N2010/2405/RT) att samverka för att öka samordningen på nationell nivå inom kompetensförsörjning. Uppdraget innebär att en gemensam struktur skapas för kunskaps- och erfarenhetsutbyte mellan organ med ansvar för regionalt tillväxtarbete i länen. Syftet med uppdraget är att stärka förutsättningarna för att privat och offentlig verksamhet får tillgång till efterfrågad kompetens och därmed stärka konkurrenskraften och bidra till en hållbar nationell och regional tillväxt. Uppdraget ska även bidra till att skapa bättre planeringsförutsättningar och resursutnyttjande avseende offentligt finansierade kompetensförsörjningsinsatser. Av en delrapport framgår att deltagande statliga myndigheter avser att inventera och systematisera befintliga analyser och prognoser i fråga om arbetsmarknadens kompetensbehov och se hur de kan samordnas och presenteras på ett samlat och mer transparent sätt. Myndigheterna ska därutöver identifiera eventuella hinder för samverkan när det gäller offentligt finansierade insatser för kompetensförsörjning. Under arbetet avser myndigheterna att föra en kontinuerlig dialog med regionala företrädare och inventera och identifiera hur de arbetar med behovsanalyser och kompetensutveckling. Arbetet kommer att delrapporteras och slutredovisas till regeringen . Utskottet noterar också att regeringen i budgetpropositionen redovisar att den har gett dem som ansvarar för regionalt tillväxtarbete i länen i uppdrag att fortsätta att arbeta med s.k. kompetensplattformar för samverkan inom kompetensförsörjning och utbildningsplanering . Efter etableringsfasen pågår nu arbetet med kompetensförsörjning i alla län. Resultaten av arbetet kommer att återrapporteras till regeringen . Mot bakgrund av det arbete med samordning inom kompetensförsörjning som regeringen redan initierat kan utskottet inte se något behov av att inrätta ett centralt organ för ändamålet. Utskottet kan inte heller ställa sig bakom Socialdemokraternas förslag att arbetslösa bör ges tillfälle att under maximalt ett läsår studera inom det reguljära utbildningsväsendet med samma villkor som arbetsmarknadsutbildning har. Utskottet anser att det är lämpligt att skilja på utbildningspolitikens och arbetsmarknadspolitikens uppgifter, dels eftersom de inte är i alla delar sammanfallande, dels eftersom ansvaret blir mindre tydligt om uppgifterna sammanblandas.