bet · GY01TU21 · 2011-04-15 00:00:00 — Underlättande av kombinerade resor med cykel m.m. Utskottets förslag i korthet Utskottet hänvisar bl.a. till den pågående översynen av förutsättningarna för cykling, som förutsätts behandla frågan om hur man ska kunna åstadkomma en ökning av resor med cykel i kombination med kollektivtrafik. Jämför reservationerna 8 (S) och 9 (MP). Jernhusen bör få i uppdrag att skapa stöldsäkra och fräscha cykelparkeringar i anslutning till tågstationer, sägs det i motion 2010/11:T502 av m.fl. (MP) (yrkande 7). m.fl. (MP) anför i motion 2010/11:T50 att regeringen bör lägga fram ett förslag om ändring i kollektivtrafiklagen så att det blir obligatoriskt att ställa krav i upphandlingen på att resenärerna ska kunna ta med sig cykel på kollektivtrafikmedel. En förutsättning är att detta inte tränger ut resenärer. Vidare bör regeringen ombesörja att det tillhandahålls säkra och väderskyddade cykelparkeringar (yrkande 31). Utöver detta bör regeringen förelägga ett förslag om krav i upphandlingen av interregional trafik så att resenärerna ska kunna ta med sig cykel på kollektivtrafikmedel, i den mån det inte tränger ut resenärer, och att det ska tillhandahållas säkra och väderskyddade cykelparkeringar (yrkande 32). Motionärerna anser också att det i Jernhusens regleringsbrev bör införas krav på bra och säkra cykelparkeringar på tågstationer för att underlätta kombinationen cykeltåg (yrkande 33). I sammanhanget förespråkar motionärerna även åtgärder som ska underlätta för kommunerna att införa parkeringsbolag som sköter både bil- och cykelparkering, och där bilparkeringen finansierar cykelparkeringen (yrkande 27). är ett helägt statligt bolag. Bolaget ska, inom ramen för kravet på affärsmässighet, vara ett ledande företag i utvecklingen av den svenska transportsektorn med anknytning till järnväg i syfte att främja och stödja kollektivt resande och godstransporter på järnväg. Bolaget ska direkt eller indirekt genom dotter- och intressebolag utveckla, förvalta och äga fastigheter, tillhandahålla fastighetsrelaterade tjänster och andra tjänster med anknytning till kollektivt resande och godstransporter på järnväg samt att bedriva därmed förenlig verksamhet. Merparten av bolagets fastigheter utgörs av stationer och underhållsdepåer, flertalet i eller nära större städer. Dessutom äger bolaget kontorsfastigheter, råmark och andra fastigheter som används, eller har använts, för järnvägsändamål. Jernhusen ska ge en konkurrenskraftig avkastning i jämförelse med motsvarande verksamhet. Målet för avkastningen på eget kapital är över en konjunkturcykel. Jernhusen ska löpande dela ut det kapital som inte behövs i verksamheten med hänsyn tagen till övriga finansiella mål och strategier. redovisade resultatet av sitt regeringsuppdrag att utarbeta tydliga anvisningar om hur cykelparkeringar ska hanteras i den fysiska planeringen. Rapporten plats för cykeln är avsedd att vara en väglednings- och inspirationsskrift för planering av cykelparkeringar vid stationer och resecentrum. Den goda staden har varit ett samverkansprojekt under 20052010 mellan , , Kommuner och Landsting (SKL) samt kommunerna . Ett delprojekt har handlat om cykelparkeringar vid resecentrum och beskriver hur sådana cykelparkeringar bör se ut. Exempel på aspekter som är viktiga att ta hänsyn till är bevakade cykelparkeringar, tak, fastlåsning, belysning, placering, markunderlag, garage och service. Uppdraget har haft sin utgångspunkt i . Rapporten ska uppdateras och revideras med hänsyn till nyare forskning och erfarenheter. I övrigt har seminarier anordnats och rapporter publicerats för att sprida den kunskap som projektet har genererat. Frågan om möjligheterna att kombinera cykeltrafik med kollektivtrafik har varit uppe till behandling i . Utskottet har i det sammanhanget betonat vikten av att cykeltrafik ska kunna utgöra en del av hela resan. Detta förutsätter först och främst att det är tillåtet och möjligt att ta med cykeln på olika kollektiva färdmedel såsom tåg och buss. Ytterligare en förutsättning är attraktiva, säkra och trygga cykelparkeringar i anslutning till järnvägsstationer och resecentrum. Vid behandlingen påminde utskottet bl.a. om att tidigare getts i uppdrag att redovisa förutsättningarna för hur ett kombinerat resande kan förbättras, både genom bättre cykelparkeringar vid stationerna och genom åtgärder för att kunna transportera cykeln på tåg. Resultatet i form av rapporten på tåg möjligheter och svårigheter publicerades och har utarbetats av ett konsultföretag. Syftet är att ge myndigheter, politiska beslutsfattare och privata tågoperatörer bättre möjlighet att bilda sig en uppfattning om den sociala och ekonomiska betydelsen av att ta med cyklar på tåg. Redovisningen innefattar även slutsatser och rekommendationer. Utskottet lyfte vidare fram den rapport som publicerat , Gör plats för cykeln. Vägledning och inspiration för planering av cykelparkering vid stationer och resecentra. Den vänder sig till bl.a. tjänstemän på regional och nivå, politiker, trafikhuvudmän, fastighetsägare och trafikoperatörer. har också getts i uppdrag att utarbeta anvisningar om hur frågan om cykelparkeringar ska hanteras i den fysiska planeringen. För att en cykelparkering ska kunna bli attraktiv måste den enligt rapporten ligga nära slutmålet, t.ex. tågstationen. I betänkandet gav utskottet exempel på befintliga och planerade parkeringshus i vissa städer. Utskottet förutsatte mot bakgrund av tidigare ställningstaganden ett samordnat agerande från riksdag och regering för att underlätta kombinerade resor med cykel och kollektivtrafik. Enligt utskottets mening borde den nya helhetssyn som utvecklats inom transportpolitiken med tillkomsten av ett gemensamt trafikverk och med fokus på hela resan också få genomslag för att främja kombinerade resor med cykel. Med hänsyn till den vikt utskottet fäster vid frågan borde fortsättningsvis en uppföljning göras av hur möjligheterna till kombinerade resor utvecklas. Utskottet förutsatte vidare att om möjligheterna inte förbättras i tillräcklig grad bör regeringen överväga skärpta krav. I sammanhanget betonade utskottet särskilt vikten av att sådana åtgärder inte kommer att medföra att berörda operatörer minskar antalet platser för resenärerna. Speciellt angeläget är det att järnvägsföretag och trafikhuvudmän utvecklar informationen till resenärerna om möjligheterna att ta med cyklar på tåg och andra kollektivtrafikmedel. Utskottet utgick alltså från att frågan om möjligheten att ta med cyklar på kollektiva färdmedel uppmärksammas som en viktig utgångspunkt i det fortsatta transportpolitiska utvecklingsarbetet. Mot bakgrund av det anförda fann utskottet att motionerna i berörda delar skulle komma att bli tillgodosedda, varför de avstyrktes. Som nämnts i det föregående har regeringen tillkallat en särskild utredare med uppgift att se över de regler som påverkar förutsättningarna för att cykla. I direktiven betonas vikten av attraktiva cykelparkeringar vid stationer och andra knutpunkter i syfte att stödja en ökning av resor med cykel i kombination med kollektivtrafik. Bland uppgifterna ingår också att se över de regler och andra förutsättningar som påverkar cykelparkering och möjligheten att ta med cykel på tåg och buss. Enligt direktiven behöver arbete följas upp och utvecklas vidare, bl.a. genom ett ytterligare klarläggande av kravet på och ansvaret för cykelparkering vid stationer. Även frågan om förutsättningar för att ta med cykel på tåg och buss behöver ägnas fortsatt uppmärksamhet, anförs det i direktiven. Som ett exempel på insatser för att lokalt öka antalet cykelparkeringar kan hänvisas till att i som med ekonomiskt stöd från startade ett projekt för att få till stånd fler och bättre cykelparkeringar intill tätortsnära köpcentrum och större butiker i länet. Efter en inventering av sådana cykelparkeringar ska man i möten med fastighetsägare och butiksägare visa hur de med olika medel kan förbättra cykelparkeringar och cyklisters tillgängligheten till butikerna för cyklister. I sammanhanget kan också nämnas att har publicerat skrifter om planering, lokalisering, dimensionering och utformning av cykelparkeringar. Vidare har verket tagit fram kartor som visar på vilka tåglinjer det är möjligt att ta med cykel. Det kan konstateras att möjligheten till detta har ökat; allt fler trafikhuvudmän och järnvägsföretag tillåter cyklar ombord. Med tillfredsställelse noterar utskottet de initiativ av skilda slag som har tagits för att förbättra möjligheterna till cykelparkering, särskilt i anslutning till kollektivtrafik. Utskottet finner att vissa berörda motionsförslag torde kunna bli helt eller delvis tillgodosedda genom pågående och planerade åtgärder, varför utskottet avstyrker samtliga. Utskottets förslag i korthet Den särskilde utredare som ska se över regler ur ett cyklingsperspektiv har ett brett uppdrag så till vida att det inte bara omfattar de i direktiven preciserade områdena utan även andra regler och förutsättningar som bedöms viktiga i sammanhanget. Jämför reservation 10 (MP). Trafikförordningen (1998:1276) innehåller bestämmelser som i olika utsträckning rör cyklande och förhållandet till andra trafikantgrupper eller olika trafikområden: Allmänna bestämmelser (1 kap.). Bestämmelser för alla trafikanter (2 kap.). Bestämmelser för trafik med fordon (3 kap.). Bestämmelser för trafik med cykel och moped (6 kap.). Bestämmelser för gående på väg (7 kap.). Bestämmelser för trafik på gågata och i gångfartsområde (8 kap.). Lokala trafikföreskrifter m.m. (10 kap). Ansvarsbestämmelser m.m. (14 kap.). Enligt kapitlet om lokala trafikföreskrifter m.m. (10 kap.) får särskilda trafikregler, med vissa angivna undantag, meddelas genom lokala trafikföreskrifter för en viss väg eller vägsträcka eller för samtliga vägar inom ett område. I bestämmelsen räknas 22 fall upp då lokala trafikföreskrifter får gälla. De kan avse t.ex. att en viss väg etc. ska vara gågata eller gångfartsområde, förbud mot trafik med fordon, förbud mot eller påbud att svänga eller köra i en viss riktning, avvikelse från de bestämmelser om hastighet eller begränsning till en lägre hastighet än vad som följer av de bestämmelser som de hänvisas till förutsatt att detta är motiverat av hänsyn till trafiksäkerheten, framkomligheten eller miljön. Väjningsplikt innebär att fordonsföraren ska sänka hastigheten eller stanna. Man får köra vidare bara om det kan ske utan fara eller hinder. Cyklister har väjningsplikt i de allra flesta fall. Om man däremot leder sin cykel över vägen räknas man som gående, och då har alla fordonsförare väjningsplikt. En cykelöverfart är markerad med vita kvadrater i vägbanan. Cyklister får bara korsa vägen om det kan ske utan fara. Väjningsplikten gäller visserligen inte strikt, men man bör aldrig cykla rakt ut över en väg. Det är inte förbjudet för cyklister att korsa en väg på ett övergångsställe. En cyklist som korsar en väg på ett övergångsställe har alltid väjningsplikt både mot gående och mot fordon på vägen. När man cyklar på en gågata eller ett gångfartsområde är den högsta tillåtna hastigheten s.k. gångfart. Mot gående gäller väjningsplikt. En cykelväg är en väg avsedd endast för cykeltrafik. En cykelbana definieras enligt förordningen om vägtrafikdefinitioner (2001:651) som en väg eller del av en väg som är avsedd för cykeltrafik och trafik med moped klass II i ett område för cykeltrafik som avgränsas genom en upphöjning i vägbanan. Ett cykelfält är ett särskilt körfält som genom vägmarkering (vanligtvis en målad linje) anvisats för cyklande och förare av moped klass II. En cykelbox är en informell benämning på ett område framför en trafikreglerad korsning, markerat med en tillbakadragen stopplinje för övriga fordon. Genom systemet avses risken för svåra olyckor mellan högersvängande motorfordon och cyklister minska. I motion 2010/11:T502 av m.fl. (MP) begärs regeländringar som går ut på att låta s.k. mjuka transporter ha högsta prioritet i stadsplaneringen, så att exempelvis fotgängare, cyklister, rullstolsburna, barnvagnar och skejtare får bättre framkomlighet. Detta skapar en mänskligare stad, ökar trafiksäkerheten och förbättrar möjligheten till vardagsmotion (yrkande 3). Vidare innehåller motionen ett krav på ökad framkomlighet för cyklister, exempelvis genom att ge laglig rätt för cyklister att köra mot enkelriktat och att svänga till höger vid rödljus där så är lämpligt (yrkande 4). I motion 2010/11:T504 av m.fl. (MP) krävs förbud mot mopeder och andra mindre motorfordon på cykelbanor och att regelverket ändras i detta syfte (yrkande 12). Motionärerna anser också att reglerna bör ändras så att cykeltrafik i motsatt riktning på enkelriktade gator med hastighet tillåts (yrkande 15). Bilister bör väja för cyklister då cyklisten färdas på huvudled, sägs det vidare i motionen och man begär regeländring i enlighet med detta krav (yrkande 16). Dessutom bör bilister ha väjningsplikt även för cyklister vid övergångsställen med cykelbana, inte bara för fotgängare, hävdar motionärerna (yrkande 17). Slutligen bör ansvarig myndighet utfärda rekommendationer för hur man i tätorter ska kunna utforma en s.k. grön våg anpassad efter cyklister, dock med prioritet åt kollektivtrafik om konflikt uppstår (yrkande 18). Möjligheten till säkrare val för cyklister efterlyses i motion 2010/11:T493 av (M). Precis som gående är cyklister en oskyddad trafikantgrupp. På många håll, inte minst på landsbygden, saknas separata cykelvägar och cyklisterna hänvisas till smala vägar, inte sällan med mycket trafik. Därför bör regeringen låta utreda möjligheten att medge cykling på vänster sida i färdriktningen på vägar med en högsta tillåten hastighet eller högre och som saknar vägren eller endast har en smal sådan. Ett stort antal motionsförslag som specifikt gällde trafikregler för cykling behandlades av . Utskottet konstaterade att en rad frågor tas upp i de aktuella motionerna som gäller möjligheterna till ändrade regler för att inte missgynna cykeltrafiken utan tvärtom underlätta framkomligheten för cyklisterna. Utskottet sade sig ha förståelse för syftet med de förslag som är ägnade att underlätta framkomligheten för cyklister. Enligt utskottets mening var det också angeläget att olika trafikreglerande åtgärder prövas för att främja en ökad cyklism i samhället. är det viktigt att fortsätta att förbättra trafiksäkerheten. Utskottet konstaterade i sammanhanget att särskilda trafikregler, med vissa angivna undantag, får meddelas genom lokala trafikföreskrifter för en viss väg eller vägsträcka eller för samtliga vägar inom ett område. Flera av de föreslagna regeländringarna ligger inom den kommunala kompetensen och förutsätts kunna bli diskuterade inom ramen för de organ som är inrättade för erfarenhetsutbyte och kunskapsöverföring, anförde utskottet. Vidare förutsatte utskottet att det även fortsättningsvis görs utvecklings- och forskningsinsatser med internationellt kunskapsutbyte för att främja utformningen av en väl fungerande trafikreglering som underlättar framkomligheten för cyklister. Motionerna innehåller krav på ändrade regler så att inte cykeltrafiken missgynnas utan tvärtom att framkomligheten för cyklisterna underlättas. Liksom då samma eller likartade motionsförslag behandlades anser utskottet det angeläget att olika trafikreglerande åtgärder prövas för att främja en ökad cyklism i samhället som det är viktigt att arbetet med att öka trafiksäkerheten drivs vidare. Som har nämnts i det föregående har en särskild utredare tillkallats för att se över de regler som påverkar förutsättningarna för att cykla. Översynen ska syfta till att öka cykeltrafiken och göra den säkrare. Enligt utredningsdirektiven bör utredaren i första hand se över de bestämmelser som reglerar planering och utformning av trafikmiljön samt trafikreglerna för cykeltrafik. Vidare anges att en ökad cykeltrafik ställer högre krav på samspel mellan trafikanter och på kunskap om och efterlevnad av trafikregler för att undvika att det uppstår onödig irritation eller incidenter på gång- och cykelvägar, i korsningar etc. Samspelet med gångtrafikanter anges vara särskilt viktigt. Den särskilde utredaren har ett brett uppdrag så till vida att det inte bara omfattar de i direktiven preciserade områdena utan även andra regler och förutsättningar som utredaren bedömer viktiga i sammanhanget. När det gäller förslaget om rekommendationer för en grön våg vill utskottet som exempel peka på de åtgärder som vidtagits i . är ett sådant system infört på två sträckor i innerstaden och fler sträckor övervägs . Systemet går ut på att anpassa trafiksignalerna efter rimliga cykelhastigheter () mot den gängse, nämligen en teoretisk bilhastighet (ofta ). fick cyklister ofta stanna vid två eller fler trafiksignaler på en av dessa sträckor, men kan nu cykla utan att behöva stanna. Rödljuscyklandet har sjunkit från vid vissa signaler till . Tidsvinsten har beräknats till och kortare restid, , vilket anses vara ett anmärkningsvärt bra resultat. Utskottet välkomnar regeringens initiativ till översyn av regler och andra förutsättningar för cykling och utgår från att samtliga här redovisade motionsförslag kommer att genomlysas av utredaren. Därmed kommer syftet med dessa att helt eller delvis bli tillgodosett. Mot denna bakgrund saknar skäl att nu vidta ytterligare åtgärder med anledning av motionsförslagen, varför dessa avstyrks av utskottet. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Mål och övergripande utgångspunkter, punkt 1 (S, V) av (S), (S), (S), (S), i (S), (V) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:T504 av m.fl. (MP) yrkande 7 och 2010/11:T306 av (FP) och 2010/11:T504 av m.fl. (MP) yrkandena 46 och 811. Man kan konstatera att med cykling uppfylls flera av de transportpolitiska målen. Aspekter som minskad miljö- och klimatpåverkan, förbättrad hälsa och ökad trafiksäkerhet är alla förknippade med cykeln. Dessutom är cykling billigt för samhället, vilket visats genom samhällsekonomiska kalkyler. Cykeln är alltså ett allt viktigare transportmedel. Antalet dödade och svårt skadade cyklister har emellertid inte minskat nämnvärt, och detta område bör enligt vår mening uppmärksammas särskilt. Vi finner att det ligger i linje med nollvisionen att man sätter som mål att antalet allvarligt skadade cyklister ska mer än halveras jämfört med . Detta bör ges regeringen till känna. Mål och övergripande utgångspunkter, punkt 1 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:T504 av m.fl. (MP) yrkandena 411 och 2010/11:T306 av (FP). Vårt samhälle behöver snabbt ställas om för att klara klimatet, och vi har enligt FN:s klimatpanel högst på oss för att ha en rimlig chans att undvika eventuella tröskeleffekter som är irreparabla. anser att transportbehoven huvudsakligen måste tillgodoses genom kollektivtrafik, cykel och gång. Att öka cyklingens andel av persontransporterna är ett av de snabbaste sätten att minska utsläppen från denna sektor. Det som behövs är att ge cykeln högre prioritet så att det blir mer attraktivt att cykla och mindre attraktivt att köra bil. Regeringen har visserligen tagit initiativ till vissa utredningar, men anser att det finns skäl att framhålla sina förslag för att klart markera vilka åtgärder som behövs för att öka cyklingens attraktivitet. Tydliga mål och uppföljning är avgörande En av anledningarna till att inte har lyckats bättre när det gäller cyklingen är att vi inte har haft några mätbara mål med krav på uppföljning. Detta har också lett till att vi har bristande underlag när det gäller att ta reda på hur det förhåller sig . har anfört att mål om cyklingens utveckling inte bör ligga på nationell nivå. anser att det är en felbedömning. Undersökningar visar tydligt hur viktigt det är att alla kommuner och myndigheter som arbetar med cykelinvesteringar utformar mätbara mål och har tydliga krav på återrapportering. Regeringen har tagit bort det transportpolitiska målet om att öka andelen resande med cykel. Det har ersatts med en precisering av funktionsmålet tillgänglighet, som går ut på att förutsättningarna för att välja kollektivtrafik, gång och cykel ska förbättras. anser att detta inte är tillräckligt styrande. upprepar således att bör fastställa följande mål: av arbetspendlingen i tätorter ska ske med cykel . av antalet persontransporter ska ske med cykel . Antalet allvarligt skadade cyklister ska mer än halveras jämfört med . av landets cyklister ska känna sig trygga i trafiken . saknas information om cykelsatsningar och cyklingens utveckling helt i många kommuner. Utan detta underlag är det omöjligt att ta fram strategier för ökad cykling. anser därför att kommuner, landsting och centrala myndigheter ska införa cykelbokslut med mätbara mål och krav på uppföljning för att kunna redovisa detaljerat hur mycket av resurserna som används till cykelåtgärder. Inte minst är det viktigt att upprättar cykelbokslut, eftersom verket har ett nationellt ansvar för cykeltrafiken. Ytterligare en anledning till att så lite har hänt på cykelområdet trots en ambitiös nationell cykelstrategi är att saknar tydlig styrning på cykelområdet. anser inte att det räcker med att utskottet förutsätter att driver ett offensivt arbete med cykelfrågor utan vill med bestämdhet hävda att det krävs en tydlig styrning via regeringens regleringsbrev till verket. Detta bör således kompletteras så att detaljerade och mätbara mål om att öka cyklismen och krav om återrapportering införs. Målen bör sättas på samma detaljnivå som gäller för bilinfrastruktur. Öronmärkta medel till cykelinfrastruktur och bidrag till kommuner Medel till cykelinfrastruktur har till skillnad från bilinfrastruktur generellt sett inte öronmärkts i budgeten. Ett förslag är att satsas på urban kollektivtrafik och cykel . Staten ska på detta sätt, via , bidra till investeringar i kommunernas infrastruktur och stödja satsningar på kollektivtrafik, cykel och gång för att nå en minskad biltrafikandel. Satsningen är en del i den nationella uppföljningen av för urban mobility, som syftar till att skapa hållbart resande i städer. Detta bör ges regeringen till känna. Åtgärder i trafikens infrastruktur för cykling, punkt 2 (S) av (S), (S), (S), (S) och i (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:T504 av m.fl. (MP) yrkande 30 och 2010/11:N413 av m.fl. (S) yrkande 5 och 2010/11:T201 av (KD) och 2010/11:T504 av m.fl. (MP) yrkande 19. Cykeln är ett transportmedel som människor använder i vardagen för att ta sig t.ex. till arbetet, förskolan, skolan eller affären. När landsvägar byggs om till vägar med mitträcken, dvs. mötesfria s.k. två-plus-ett-vägar, anser vi att det måste byggas parallella cykelvägar. Även andra alternativ som löser problemet utan större olägenheter för cyklisterna kan komma i fråga. Kostnaderna som uppstår för en sådan kompletteringsväg bör täckas av de medel som används till ombyggnaden till två-plus-ett-vägen. Principen bör alltså vara att det trafikslag som är orsaken till den ökade skaderisken också ska finansiera de åtgärder som behövs för att undanröja den. Vi anser alltså att i samband med den påbörjade investeringen i vägar med mitträcken bör se till att alla vägar som tidigare haft, eller som bör ha, goda cykelmöjligheter nu tillförsäkras en cykelväg eller motsvarande för att skapa en trygg och säker cykelmiljö. Det är uppenbart att cykeln blir alltmer populär även som transportmedel vid turism.