bet · GY01SkU20 · 2011-02-28 00:00:00 — Markeringen anger att särskild försiktighet bör iakttas vid bedömningen av om uppgifter om personen i fråga bör lämnas ut, eftersom uppgifterna kan omfattas av sekretess. Sekretessmarkering är alltså avsedd att ge myndigheterna en varningssignal inför uppgifter som normalt lämnas ut utan särskild sekretessprövning. Förfarandet med sekretessmarkering är inte lagreglerat. Förfarandet har dock använts inom folkbokföringen , och skatteförvaltningen har utarbetat särskilda rutiner för systemet. JO har också accepterat förfarandet. Omprövning av sekretessmarkeringen sker i regel . Den skyddade personen ska då redogöra för de aktuella förhållandena, varvid det prövas om skyddet ska vara kvar. Ett annat sätt att ge skydd är att genom beslut om s.k. kvarskrivning (16 § folkbokföringslagen) medge en person som flyttar att vara folkbokförd på den gamla folkbokföringsadressen om personen av särskilda skäl kan antas bli utsatt för brott, förföljelse eller allvarliga trakasserier på annat sätt. Kvarskrivning kan endast ske efter ansökan från den enskilde och får endast medges om den enskildes behov av skydd inte kan tillgodoses genom besöksförbud eller på annat sätt. Kvarskrivning får även avse den utsatta personens medflyttande familj. Kvarskrivning får medges för högst i taget. Kvarskrivning kombineras ofta med sekretessmarkering. Bestämmelser om fingerade personuppgifter infördes och regleras i lagen (1991:483) om fingerade personuppgifter. Enligt lagen kan en folkbokförd person som riskerar att bli utsatt för allvarlig brottslighet som riktar sig mot hans liv, hälsa eller frihet medges att använda andra personuppgifter om sig själv än de verkliga (fingerade personuppgifter). Det krävs också att personen inte kan ges tillräckligt skydd genom kvarskrivning eller på annat sätt. Huvudregeln är att medgivandet gäller för obegränsad tid, men det får begränsas till . Ett medgivande att använda fingerade personuppgifter får även ges åt en familjemedlem som varaktigt bor tillsammans med den person som riskerar att bli utsatt för allvarlig brottslighet. Medgivande lämnas av efter ansökan hos . har undersökt förutsättningarna för en författningsreglering av förfarandet med sekretessmarkering och sett över hanteringen av sekretessmarkerade uppgifter i folkbokföringsdatabasen vid överföringen till andra myndigheter. Utredningen konstaterar att för in sekretessmarkeringar i folkbokföringsdatabasen med stöd av 5 kap. 5 § och 22 kap. 1 § OSL som omfattar fler situationer (lider men) än den generella sekretessbestämmelsen för personuppgifter vid förföljelse, 21 kap. 3 § OSL (utsättas för hot eller våld eller lida annat allvarligt men). När övriga myndigheter tar del av sekretessmarkering kan de inte dra slutsatsen att markeringen införts på grund av att personen riskerar att utsättas för hot eller våld eller lida annat allvarligt men. Mot bakgrund av denna brist i regleringen och i syfte att underlätta prövningen av behovet av skydd är det enligt utredningens mening nödvändigt att se till att bedömning att en enskilds personuppgifter behöver skyddas på grund av risk för våld, hot eller annan förföljelse blir känd för de myndigheter som hanterar uppgifterna. Utredningen föreslår att efter en ansökan ska registrera en personuppgift om att en enskild eller någon närstående till denne kan komma att utsättas för hot eller våld eller lida annat allvarligt men, dvs. har ett skyddsbehov. Ett avslag på en sådan begäran ska kunna överklagas av den enskilde. Utredningen konstaterar att myndigheterna har i stort bra rutiner för att hantera uppgifter om personer som är utsatta för hot och som därför fått sekretessmarkering. Från flera håll finns dock besked om att det alltjämt föreligger brister. Det bedöms inte finnas några större brister i de författningar som finns, utan det är tillämpningen som brister. Det behövs därför inte några författningsändringar. Alla myndigheter bör dock enligt utredningens uppfattning se över sina rutiner för hanteringen av dessa uppgifter. förslag bereds av regeringen. I motion Sk329 av (S) anförs att exempel på att skyddade uppgifter har lämnats ut visar på nödvändigheten av att ytterligare åtgärder vidtas för att garantera dessa personers säkerhet. Ytterligare insatser i form av lagändringar, informationsinsatser och tekniklösningar krävs innan vi når ett något så när fullgott integritetsskydd för de hotade och våldsutsatta, anför motionären. I motion Sk337 av och (C) anförs att en personuppgift som omfattas av sekretess hos en myndighet kan bli offentlig om den t.ex. tas in i en dom. Detta innebär att en hotad och förföljd person med skyddade personuppgifter inte kan vara säker på att personuppgifterna kommer att förbli skyddade om han eller hon vänder sig till domstol. Den som har skyddade personuppgifter måste kunna vända sig till domstol utan att riskera att få sin identitet röjd. I motion Ju271 yrkande 2 av (M) anförs att det är det mycket svårt att byta personuppgifter, dvs. namn och personnummer. En av anledningarna är att ett byte även kan missbrukas av exempelvis kriminella som vill fly undan såväl myndigheter som ovänner. gör restriktiviteten med bytet livet komplicerat och ibland outhärdligt för dem som tvingas leva med skyddade personuppgifter, som de känner är otillräckliga. För kvinnor, barn och andra som lever med skyddade personuppgifter på grund av att de lever under hot bör möjligheten till enklare förfarande vid byte av personuppgifter ses över. Det är enligt utskottets uppfattning mycket viktigt att reglerna om skydd för folkbokföringens uppgifter om våldsutsatta personer har en ändamålsenlig utformning och att de tillämpas på ett sätt som gör att personer som tvingas begära skydd kan känna sig trygga. Redan åtgärden att begära skydd för sina folkbokföringsuppgifter innebär att den våldsutsatte tar på sig inskränkningar i sin och familjens personliga frihet som normalt sett skulle betraktas som helt oacceptabla. En förutsättning för kvarskrivning är t.ex. att den utsatte genomför en flyttning där alla band med den tidigare adressen klipps av. Utöver de praktiska problemen vid alla former av externa kontakter bidrar risken för upptäckt till att den utsatte befinner sig i en mycket svår stressituation. Det finns enligt utskottets mening anledning att understryka att det skydd som kan erbjudas för uppgifter inom folkbokföringen måste ses som en ren nödåtgärd. Det är därför viktigt att åtgärder vidtas också inom andra områden. Regeringen har i Handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer (skr. 2007/08:39) redogjort för sin syn på hur mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer ska bekämpas och redovisar i skrivelsen huvuddragen i arbetet för att bekämpa detta våld. I betänkande 2007/08:JuSoU1 konstaterar sammansatta justitie- och socialutskottet att åtgärderna i regeringens handlingsplan utgör en kraftfull höjning av de konkreta insatserna inom en lång rad samhällsområden för att bekämpa våld i nära relationer. Utskottet anför att de insatser som presenteras i handlingsplanen kommer att leda till en varaktigt höjd ambitionsnivå i kampen mot våldet. I budgetpropositionen är mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer ett fortsatt prioriterat område. Regeringen anför att man avser att återkomma med förslag om fortsatta insatser inom ramen för jämställdhetsanslaget för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer. Insatserna för att bekämpa mäns våld mot kvinnor måste fortsatt införlivas i myndigheternas ordinarie arbete. Samordning och samverkan mellan alla involverade aktörer på lokal och regional nivå kommer även fortsättningsvis att vara viktigt. En annan betydande del i arbetet är kunskapsuppbyggnad och forskning, liksom uppföljning och utvärdering av myndigheternas verksamhet inom området. Regeringen avser att återkomma till med en samlad uppföljning av Handlingsplanen för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer. har i betänkandet Stalkning ett allvarligt brott (SOU 2008:81) föreslagit att ett nytt brott, olaga förföljelse, införs. Förslaget innebär en möjlighet att sammantaget beakta att kriminella gärningar begåtts inom ramen för en systematisk förföljelse. Den som gör sig skyldig till olaga förföljelse kan dömas till fängelse i högst . För grova fall föreslås straffet vara fängelse lägst och högst . Utredningen föreslår också att den nuvarande lagen om besöksförbud ska ersättas av en ny lag om kontaktförbud. Ett kontaktförbud ska kunna förenas med elektronisk övervakning. Enligt utredningen bör det vidare bli lättare att få fingerade personuppgifter än vad det är . Vid beslut om fingerade personuppgifter bör man överväga inte endast om kvarskrivning kan ge ett tillräckligt skydd utan även hotets förväntade tidslängd och andra effekter av kvarskrivning som kan försvåra för den enskilde. Fingerade personuppgifter ska även kunna medges om det med hänsyn till personens behov och personliga förhållanden i övrigt framstår som lämpligare än någon annan åtgärd. En annan åtgärd som utredningen föreslår är att det ska finnas utbildade skyddshandläggare för brottsoffer tillgängliga i samtliga kommuner. anser att möjligheten till sekretessmarkering bör lagregleras och har lämnat över denna fråga till . I proposition 2010/11:45 Förbättrat skydd mot stalkning föreslår regeringen ändringar i reglerna om besöksförbud. Förslagen syftar till att stärka förbudets brottsförebyggande funktion och förbättra det skydd som förbudet avser att ge. Uttrycket besöksförbud ersätts med kontaktförbud. De omständigheter som åklagaren särskilt ska beakta vid riskbedömningen förtydligas. Proportionalitetsprincipens betydelse tydliggörs genom att det uttryckligen anges att varje beslut om kontaktförbud ska föregås av en proportionalitetsbedömning. Vidare föreslås att elektronisk övervakning ska få användas för att kontrollera att ett särskilt utvidgat kontaktförbud respekteras. I propositionen föreslås också att ett särskilt brott, olaga förföljelse, införs i . Förslaget syftar till att förstärka det straffrättsliga skyddet mot trakasserier och förföljelse. Ändringarna föreslås träda i kraft . Övriga delar i förslag är föremål för fortsatt beredning i . har undersökt förutsättningarna för en författningsreglering av förfarandet med sekretessmarkering och sett över hanteringen av sekretessmarkerade uppgifter i folkbokföringsdatabasen vid överföringen till andra myndigheter. Utredningen konstaterar att myndigheterna har i stort bra rutiner för att hantera uppgifter om personer som är utsatta för hot och som därför fått sekretessmarkering. Från flera håll finns dock besked om att det alltjämt föreligger brister. Utredningen bedömer att det inte finns några större brister i de författningar som finns, utan det är tillämpningen som brister. Det behövs därför inte några författningsändringar. Alla myndigheter bör dock enligt utredningens uppfattning se över sina rutiner för hanteringen av dessa uppgifter. förslag bereds av regeringen. Regeringen har aviserat att en proposition om skydd för enskild identitet i domar och beslut kommer att avlämnas . Mot bakgrund av de insatser som regeringen och de berörda myndigheterna gör, och det arbete som bedrivs i syfte att ytterligare säkra hanteringen av skyddade personuppgifter och underlätta för den som befinner sig i en våldsutsatt situation, ser utskottet inte någon anledning att tillstyrka motionsförslagen om olika tillkännagivanden till regeringen på detta område. Utskottet avstyrker motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslagen om tillfälligt personnummer för asylsökande och om en möjlighet att ange ytterligare ett kön i folkbokföringen. Jämför reservation 5 (MP, V). Alla personer som folkbokförs i tilldelas ett personnummer som identitetsbeteckning. Avsikten är att den som en gång fått ett personnummer ska behålla samma nummer livet ut. Det innebär att personnumret inte ändras vid t.ex. flyttning från eller till . Personnumret infördes och då som ett system med födelsetid plus ett tresiffrigt födelsenummer. gjordes en ändring som innebar att man införde en kontrollsiffra som fjärde siffra i personnumret. Personnumret anger dels personens födelsetid, dels ett födelsenummer samt en kontrollsiffra. De enda uppgifter som kan utläsas ur ett personnummer är födelsetid och kön. Könet framgår av näst sista siffran i personnumret som är udda för män och jämn för kvinnor. Problemen med att personnumren inte räcker till har lösts genom att det är möjligt att i stället ange nära födelsedagen vid fastställande av personnummer. Avsikten är att öka antalet tillgängliga personnummer med bibehållen utformning av personnumret. I ärendet infördes även en möjlighet att tilldela personer som omfattas av regler om immunitet och privilegier personnummer trots att de inte folkbokförs (prop. 2008/09: 111, bet. 2008/09:SkU28). får en person som inte är eller har varit folkbokförd efter begäran från en myndighet tilldelas ett särskilt nummer, ett s.k. samordningsnummer. kunde även dessa personer tilldelas personnummer om det fanns ett uttryckligt författningsstöd. Eftersom identiteten ofta är osäker när det gäller personer som inte är folkbokförda i landet ansågs det lämpligt att personnummer reserverades för personer som är folkbokförda. Samordningsnummer infördes eftersom risken för personförväxling och behovet av säker kommunikation mellan myndigheter ändå ansågs kräva en enhetlig personbeteckning även för personer som inte är folkbokförda (prop. 1997/98:9 s. 78 f.). Samordningsnumret är konstruerat som ett personnummer men med sifferkombinationer som inte kan förekomma i personnumret på så sätt att siffrorna för dag adderas med 60. Genom en lagändring får uppgifter om personer med samordningsnummer, om det inte råder osäkerhet om personernas identitet, ingå i det statliga personadressregistret (Spar). Härigenom har företag och andra privata organisationer fått en möjlighet att genom en enkel registerkontroll verifiera de uppgifter som en person med samordningsnummer lämnar om sin identitet (prop. 2007/08:58, bet. 2007/08:SkU26). har i betänkandet Personnummer och samordningsnummer (SOU 2008:60) redovisat hur samordningsnumren fungerar i praktiken och föreslagit att samordningsnumren ska finnas kvar för personer som vistas endast en begränsad tid i landet. Utredningens förslag innebar att alla statliga myndigheter skulle få rätt att begära samordningsnummer för en person om det behövs i myndighetens verksamhet för att undvika personförväxling, eller utbyta information om personen med andra myndigheter eller organisationer. Regeringen föreslog att behörigheten att begära samordningsnummer skulle utvidgas till att omfatta även andra organ än myndigheter efter beslut av regeringen (prop. 2008/09:111, bet. 2008/09:SkU28), vilket bifölls av . Regeringen har senare förordnat om att får tilldela samordningsnummer på begäran av en statlig myndighet eller en enskild utbildningsanordnare som har tillstånd att utfärda vissa examina och som i sin verksamhet behöver ett samordningsnummer för en person för att undvika personförväxling eller för att utbyta information om personen med andra myndigheter eller organisationer (SFS 2009:275). Samordningsnummer får tilldelas en person om det inte råder osäkerhet om hans eller hennes identitet. Även om det råder osäkerhet om en persons identitet, får samordningsnummer tilldelas för registrering i belastningsregister, misstankeregister och register som förs enligt polisdatalagen eller i övrigt inom rättsväsendets informationssystem verksamhetsregister enligt förordningen om behandling av personuppgifter i verksamhet enligt utlännings- och medborgarskapslagstiftningen när det gäller personer som omfattas av lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. I motion Sk436 av (C) anförs att avsaknaden av personnummer gör att asylsökande förpassas till ett inaktivt liv som inte inbegriper möjligheten till arbete. Lite språkstudier och sedan är det väntande på besked som gäller. Motionären föreslår att det ska bli möjligt att ge asylsökande provisoriska personnummer. I motion Ju401 yrkande 13 av m.fl. (V) anförs att vissa transpersoner identifierar sig väldigt tydligt som män eller kvinnor medan andra inte gör det. föds dessutom mellan 1 500 och 2 000 barn med en oklar könsidentitet, s.k. intersexuella. För vissa av dessa transpersoner och intersexuella skulle en lagändring som innebär att ett s.k. tredje kön införs betyda oerhört mycket. Regeringen bör därför tillsätta en utredning som ser över möjligheten att införa ett tredje kön som är jämställt med kvinna och man. Som framgår av bakgrundsredovisningen finns det numera en möjlighet att ge asylsökande ett s.k. samordningsnummer även om det råder osäkerhet om identiteten. Det finns därför inte någon anledning att rikta ett tillkännagivande till regeringen om behovet av provisoriska personnummer för asylsökande. Utskottet avstyrker motion Sk436. När det gäller folkbokföringen av transpersoner och intersexuella och den föreslagna möjligheten att ange ytterligare ett kön bör det till att börja med framhållas att folkbokföringen inte innehåller någon uppgift om kön. Däremot har personnumret sedan gammalt en utformning som anknyter till personen genom att det dels utgörs av födelsedata, dels innehåller uppgift om kön. Uppgiften om kön har sin grund i kraven på könsuppdelad statistik i olika sammanhang. Personnumrets uppgift är att vara unikt för en person. Numren ska inte återanvändas och det ska i princip inte gå att byta nummer. Kopplingen till födelsedatum och kön utgör här ett problem eftersom ett personnummer måste bytas om det visar sig att någon av dessa uppgifter om den enskilde är felaktig eller har ändrats. Ett grundläggande problem med personnumren är att antalet tillgängliga nummer är för litet. Utredningen om personnummer och samordningsnummer har därför utrett en rad möjliga förändringar, bl.a. att slopa kopplingen till kön. Alternativet ger inga nya nummer, men ökar flexibiliteten i användningen. Ett könlöst personnummer innebär nackdelar för statistik och forskning men har fördelen att ett sådant personnummer inte pekar ut en persons kön och att personnumret inte behöver ändras efter ett könsbyte. Den lösning som valdes innebär att kopplingen till födelsedatumets daguppgift släpptes. Utskottet kan konstatera att användningen av personnumret som bärare av information om födelsetid och kön framstår som problematisk och att kravet på en ökning av antalet tillgängliga nummer inom ramen för nuvarande format redan har gjort att delar av denna koppling måst släppas. En ökning av antalet kön kan därför inte rymmas inom det nuvarande personnumret utan förutsätter en omläggning där kön i stället anges som en särskild uppgift. Med en sådan omläggning kan personnumren inte längre användas för könsuppdelad statistik. Det handlar således om en förhållandevis genomgripande förändring som ställer nya krav på alla som använder personnumrets könsuppgift för statistik etc. Utskottet är inte berett att tillstyrka en förändring av den innebörd motionärerna föreslår och avstyrker därför även motion Ju401 yrkande 13. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslagen om en ökad användning av biometri och om en utvidgning av intygskretsen för . Pass och nationellt utfärdas endast för svenska medborgare. Det nuvarande passet är försett med ett datachip som lagrar innehavarens personuppgifter och passfoto. Vid en passkontroll kan passinnehavaren fotograferas och passfotot i datachippet användas för att göra en jämförelse mellan ansiktena. Syftet är att säkra att personen på passfotot och den som använder passet är samma person. Ett nationellt kan bara utfärdas för svenska medborgare. Med det nationella kan man resa till och vistas i en rad länder utan att medföra pass. Det nationella kan även användas som identitetshandling i . Fotografering måste ske på passexpeditionen för att säkra kvaliteten på fotot och utesluta risken för personförväxling. Ansiktsbilden får sparas i ett lagringsmedium i . De biometriska data som tas fram ur ansiktsbilden ska förstöras när har lämnats ut eller ansökan har återkallats eller avslagits. kan utfärda ett på ansökan av en person som har fyllt och som är folkbokförd i landet enligt folkbokföringslagen (1991:481). som utfärdar innehåller också en e-legitimation som kan användas för att utföra de e-tjänster som många myndigheter erbjuder, t.ex. att lämna inkomstdeklaration eller anmäla flyttning. Vid användningen behövs en pinkod. Någon annan teknisk lösning erbjuds inte . I motion Fi261 yrkande 2 av (S) anförs att privatpersoner på ett enkelt sätt måste kunna klara även engångs- och småbetalningar. Dagens koder är egentligen ett otillfredsställande system för identifikation för den enskilde. De flesta har ett myller av olika koder eller kör med samma och alltför enkla koder i olika system, vilket sänker säkerheten. För en fullständigare övergång till kort som bejakas av alla krävs sannolikt ett enklare identifikationssystem byggt på biometri. Biometri är en snabbväxande och utbredd teknik som bygger på igenkänning av individers karakteristiska fysiologiska egenskaper för att verifiera och identifiera individernas identitet. I motion Sk361 av (S) anförs att den som vill ha ett nytt måste kunna styrka sin identitet antingen med giltig legitimation eller med godkänd intygsgivare. Vänner och grannar räknas inte som godkända intygsgivare, däremot familj och släktingar. Detta drabbar äldre människor som förlorat sina identitetshandlingar och vars familj och släktingar är döda eller sjuka. Säkert kan man anpassa systemet efter människorna. Till exempel kunde myndighetspersoner göra hembesök, sjukhusbesök och vårdhemsbesök hos sjuka anhöriga till äldre personer som kan styrka deras identitet. Man borde också öppna för att grannar och vänner ska kunna bli godkända intygsgivare. Även om det enligt utskottets mening skuIle vara fördelaktigt med tekniska lösningar som gör det enklare och säkrare att använda kort för betalning, identifikation etc. anser utskottet att besluten om den tekniska utformningen i första hand bör fattas av de myndigheter som ansvarar för att kort m.m. får en rättssäker och ändamålsenlig utformning. När det gäller kraven på styrkt identitet vid utlämning av ID-handlingar handlar det om en avvägning som måste göras om säkerheten ska uppfylla rimliga krav. Det är således inte acceptabelt att urholka reglerna på ett sådant sätt att riskerar att bli ett andra klassens jämfört med de som t.ex. bankerna och polisen utfärdar. Av föreskrifter framgår att en sökande som inte kan styrka sin identitet och övriga personuppgifter på vanligt sätt kan ta med sig en intygsgivare som t.ex. är tjänsteman vid en eller statlig myndighet och har en yrkesmässig relation till sökanden. Utskottet anser att bedömningen av vad som krävs för en säker hantering i dessa fall bör göras av den ansvariga myndigheten och är därför inte berett att tillstyrka förslaget om en vidare krets av intygsgivare. Med det anförda avstyrker utskottet de aktuella motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslaget om en centralisering av hindersprövningen för personer som aldrig varit folkbokförda. deltog 2008 i ett EU-projekt som kartlade problemet med skenäktenskap mellan en EU-medborgare och medborgare från ett icke EU-land. Det svenska bidraget till projektet (RKP 2008:5) togs fram av och . I rapporten noterades en omfattande ökning av antalet hindersprövningar och vigslar mellan personer från ett EU-land och ett land utanför EU där ingen av parterna varit folkbokförda i . Det var främst indiska och pakistanska män som gifte sig med portugisiska eller tyska kvinnor.