bet · GY01TU20 · 2011-05-10 00:00:00 — Det anges att åtgärderna ska vara ägnade att säkerställa en säkerhetsnivå som, med beaktande av tillgänglig teknik och kostnaderna för att genomföra åtgärderna, är anpassad till risken för integritetsincidenter. Den som tillhandahåller allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster ska också utan onödigt dröjsmål underrätta tillsynsmyndigheten om integritetsincidenter. Om en incident kan antas inverka negativt på de abonnenter eller användare som de behandlade uppgifterna berör ska även dessa underrättas utan onödigt dröjsmål. Det föreslås också att den som tillhandahåller allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster ska föra en förteckning över integritetsincidenter. I analogi med den förändrade bestämmelsen i direktivet om integritet och elektronisk kommunikation föreslår regeringen att det i LEK klargörs att uppgifter får lagras eller hämtas hos en användare endast om denne får tillgång till information om ändamålet med behandlingen och samtycker till denna, s.k. opt-in. Det förtydligas i propositionen att ett exempel på de företeelser som avses är användningen av s.k. cookies, dvs. datafiler som lagrar information som t.ex. kan nyttjas när användaren nästa gång besöker samma webbplats för att därigenom anpassa webbplatsen efter användaren eller minnas ett tidigare angivet användarnamn. Den föreslagna bestämmelsen innebär en förändring jämfört med dagens reglering som tar sin utgångspunkt i att sådan behandling är tillåten förutsatt att användaren ges tillfälle att hindra den, s.k. opt-out. Regeringen föreslår vidare i propositionen att bestämmelsen inte längre begränsas till elektroniska kommunikationsnät utan ska omfatta all lagring eller tillgång till information i terminalutrustning, även sådan som sker med hjälp av externa hårdvaror som t.ex. ett USB-minne eller en extern hårddisk. Regeringen föreslår mot bakgrund av revideringarna i direktivet om integritet och elektronisk kommunikation att marknadsföringslagen (2008:486) kompletteras med en bestämmelse om att vid marknadsföring av informationssamhällets tjänster med elektronisk post, får mottagaren inte uppmanas att besöka webbplatser vars marknadsföring strider mot marknadsföringslagens regler om reklamidentifiering och om lämnande av väsentlig information. Ett typexempel på verksamhet som omfattas av förbudet uppges vara s.k. nätfiske där syftet är att lura innehavare till bankkonton eller andra elektroniska resurser att lämna ifrån sig kreditkortsnummer, lösenord eller annan känslig information som sedan kan användas för bedrägerier. Regeringen föreslår i enlighet med ändringarna i EU-regleringen att tillsynsmyndigheten ska ha befogenhet att kräva att en överträdelse upphör eller inom en rimlig tidsperiod. Detta innebär en skillnad från den nuvarande regleringen i LEK, enligt vilken myndigheten inte får meddela förelägganden eller förbud förrän efter det att ett företag har underrättats om en påstådd överträdelse och detta sedan inte har lett till rättelse inom skälig tid. Avsikten med förändringen är att snabba på och effektivisera tillsynsprocessen, framför allt i händelse av allvarliga fall eller upprepade överträdelser av liknande slag. Vissa förändringar föreslås också avseende möjligheten att meddela interimistiska beslut och giltighetstiden för dessa, liksom för tvistlösningsförfarandet där tillsynsmyndigheten ska kunna samråda med Berec vid gränsöverskridande tvister, vilket uppges kunna bidra till en mer harmoniserad marknad inom EU. Regeringen föreslår också, i enlighet med bestämmelserna i ändringsdirektiven, vissa skärpningar i skyldigheten att lämna information till tillsynsmyndigheten, exempelvis för att myndigheten ska kunna säkerställa en effektiv användning och ändamålsenlig förvaltning av radiofrekvenserna. och rådet antog genom förordning (EG) nr 544/2009 ändringar i den förordning om roaming i allmänna mobiltelefonnät i gemenskapen som beslutades (förordning (EG) nr 717/2007). Genom den nya rättsakten utvidgades roamingförordningens tillämpningsområde (se närmare i avsnittet Internationell roaming för datakommunikationstjänster), och regeringen föreslår att tillsynsmyndighetens sanktionsbefogenheter i LEK anpassas därefter. Av ändringsdirektiven följer att de föreskrifter som krävs för att följa direktiven ska tillämpas fr.o.m. . Vidare skulle de lagregler som behövs med anledning av ändringarna i roamingförordningen ha börjat tillämpas . Regeringen framhåller mot denna bakgrund att det är angeläget att de föreslagna lagändringarna i proposition 2010/11:115 börjar tillämpas . Regeringen föreslår följaktligen att de nya bestämmelserna bör träda i kraft . Vidare anför regeringen i propositionen att det i enlighet med den ändrade EU-regleringen bör införas en övergångsbestämmelse om att de tillståndsvillkor för användande av radiosändare som beviljats före ikraftträdandet, och som inte skulle kunna meddelas efter ikraftträdandet med stöd av de nya bestämmelserna, ska upphöra att gälla . Regeringen konstaterar i propositionen att de föreslagna bestämmelserna leder till att PTS får ett antal nya uppgifter. Enligt myndighetens preliminära beräkningar kommer dessa att medföra en kostnadsökning för myndighetens verksamhet på . Som framgår av propositionen finansieras myndighetens arbete inom de områden där kostnaderna kan väntas öka genom årliga avgifter; de ökade kostnader som följer av bestämmelserna i proposition 2010/11:115 kommer följaktligen att finansieras genom avgiftshöjningar för operatörerna. I sammanhanget påminner regeringen om att enligt förordning (2003:767) om finansiering av Post- och verksamhet får avgiftsuttaget uppgå till högst , varav högst för anmäld verksamhet, för användning av radiosändare och för tillstånd att använda nummer. De nya reglerna kommer enligt regeringen i huvudsak att beröra de som bedriver anmälningspliktig verksamhet, dvs. ca 500 företag. Regeringen anför vidare att de utökade skyldigheterna enligt LEK kan leda till att företagen behöver anpassa sin administration, vilket i viss mån kan innebära ökade kostnader. Regeringen framhåller dock att de uppdaterade bestämmelserna innebär att förutsättningarna för en harmoniserad tillämpning av för elektroniska kommunikationer ökar och att de nya bestämmelserna också sammantaget kan väntas leda till en mer effektivt fungerande konkurrens och ökade incitament att göra investeringar för företagen på området. Regeringen betonar att konsumentskyddet och förutsättningarna för personer med funktionsnedsättningar att ta del av elektroniska kommunikationstjänster stärks genom de nya bestämmelserna, liksom tilliten till elektroniska kommunikationer som verktyg för handel och samhällstjänster. Enligt regeringens bedömning får förslagen som helhet positiva samhällsekonomiska effekter. m.fl. (S) avslår i motion 2010/11:T14 regeringens förslag till ny lydelse av 6 kap. 18 § LEK om hanteringen av cookies. Motionärerna anser att det föreslagna kravet på samtycke från abonnenten eller användaren för att få lagra uppgifter i, eller hämta uppgifter från, dennes terminalutrustning riskerar att försvåra hanteringen av cookies och skapar ett ökat omak för den enskilde Internetanvändaren eftersom denne, vid besök på t.ex. en större reklamfinansierad webbplats, skulle riskera att drabbas av en mycket stor mängd av s.k. popup-fönster med frågor om han eller hon samtycker till nedladdning av cookies. Regeringens förslag skulle enligt motionärerna innebära minskade möjligheter att snabbt anpassa en webbplats efter användarnas preferenser liksom en risk för minskade intäkter för onlinemedierna. Enligt motionärerna hade integritetsskyddet vid nedladdning av cookies kunnat hanteras på ett mer rationellt sätt, t.ex. genom att samtycke ges samlat via webbläsarens inställningar. I motion 2010/11:T13 yrkande 1 av m.fl. (MP) anförs det att det bör införas en bestämmelse som innebär en maximal bindningstid för avtal mellan en konsument och den som tillhandahåller elektroniska kommunikationstjänster. Motionärerna bedömer att regeringens förslag om att tillåta bindningstider på upp innebär en alltför och riskerar att binda upp den som köper en ny telefon längre än vad denne egentligen skulle vilja. Vidare påtalar motionärerna att det stora tjänsteutbud som erbjuds av operatörerna ofta gör det svårt för konsumenterna att få en överblick över kostnaderna. Motionärerna anser följaktligen i yrkande 2 att det bör göras obligatoriskt för den som tillhandahåller en allmän telefonitjänst att redovisa prisjämförelser. Motionärerna pekar på att användningen av Internet via mobiltelefonen är ett av de områden där konsumenterna har svårt att ha kontroll över sina kostnader. De påminner om att regler om spärrtjänster endast gäller för samtalstjänster och efterlyser därför i yrkande 3 att regelverket kring kostnadskontroll utvidgas till att även omfatta datatrafik. Motionärerna välkomnar vidare regeringens förslag om att stärka den personliga integriteten genom att s.k. integritetsrapporter ska dokumenteras. Motionärerna anför dock i yrkande 4 att dessa förteckningar över integritetsincidenter bör vara offentliga för att det på så vis bl.a. ska vara lättare för den som vill att kontrollera kvaliteten på integritetsskyddet hos olika operatörer. I motion 2010/11:T505 yrkande 11 av (KD) förespråkas det att ägare av befintliga accessnät, såväl koppar- som fibernät, ska vara skyldiga att låta andra aktörer köpa tillträde till näten för att kunna erbjuda bredbandstjänster till konsumenterna. Motionären konstaterar att PTS beslutat om en sådan skyldighet för Sonera; enligt motionären finns det dock också när det gäller fibernät i städerna andra aktörer som är minst lika dominerande som Sonera, varför även de borde omfattas av en motsvarande skyldighet. Väl fungerande elektroniska kommunikationer är av stor betydelse för enskilda och företag i hela landet. Detta avspeglas i det övergripande målet för politiken för informationssamhället, vilket är säkra, robusta och lättillgängliga kommunikationer som i första hand tillhandahålls genom effektivt fungerande marknader, och att det ska finnas ett stort utbud av tjänster som underlättar vardagen för hushåll och företag i hela landet (prop. 2008/09:1 utg.omr. 22, bet. 2008/09:TU1, rskr. 2008/09:126). Att det finns en ändamålsenlig lagstiftning på området spelar i detta sammanhang en väsentlig roll. De föreslagna lagändringarna i propositionen Bättre regler för elektroniska kommunikationer har huvudsakligen sin grund i reviderade EU-direktiv. Utskottet välkomnar att en sådan översyn har genomförts, inte minst mot bakgrund av den snabba tekniska och marknadsmässiga utveckling som kännetecknat IKT-området (informations- och kommunikationsteknik). Det är därför enligt utskottets mening angeläget att lagstiftningen moderniseras och anpassas till utvecklingen på området. Utskottet vill i sammanhanget understryka att en lagstiftning om elektroniska kommunikationer som pekar ut särskilda tekniker riskerar att skapa oönskade inlåsningar och att snabbt bli förlegad, till men för marknadsutvecklingen. Det är följaktligen enligt utskottets mening positivt att lagen om elektronisk kommunikation (LEK) i flera delar föreslås bli teknikneutral. Regeringen framhåller vidare i propositionen att förslagen som helhet innebär att förutsättningarna för en harmoniserad tillämpning av för elektroniska kommunikationer ökar; utskottet välkomnar detta. Flera av de föreslagna lagändringarna syftar till att stärka konsumentskyddet, bl.a. genom att öka transparensen på området och genom att förhindra oseriös marknadsföring samt rena bedrägerier. Dessa förändringar utgör välkomna förbättringar av dagens reglering. Utskottet vill understryka att en väl fungerande marknad förutsätter att slutanvändarna kan göra väl informerade val och att de hyser förtroende för de tjänster som erbjuds. Lagförslaget innehåller också ett flertal bestämmelser som syftar till att förbättra konkurrensen på marknaden, inte minst inom accessnätet (se nedan). Utskottet är positivt till dessa förslag och vill liksom regeringen understryka att bättre fungerande marknader för elektroniska kommunikationstjänster är till nytta för konsumenter, företag, investeringar och innovation. Utskottet väljer att i det följande närmare behandla de specifika frågeställningar som tas upp i motionerna ovan. I motion T505 (KD) yrkande 11 efterlyser motionären att den befintliga regleringen i LEK om tillträde till accessnätet utökas till att även omfatta andra nät än kopparaccessnätet. Utskottet vill med anledning därav påminna om att PTS genom LEK har givits verktyg att öppna upp flaskhalsar i infrastrukturer för att därigenom skapa förutsättningar för en fungerande konkurrens. Bestämmelserna i har sin grund i EU-direktiv som fastslår huvudprincipen att särskilda skyldigheter, bl.a. en skyldighet att lämna tillträde till accessnätet, endast får åläggas operatörer med betydande marknadsinflytande på s.k. relevanta marknader där det inte råder effektiv konkurrens. Bedömningen av vad som ska anses utgöra en relevant marknad ska ske i enlighet med konkurrensrättsliga principer. PTS ska vidare enligt förordningen (2003:396) om elektronisk kommunikation begära in ett skriftligt yttrande från i dessa frågor. Utskottet vill framhålla att i samband med den genomförda översynen av EU-direktiven har definitionen av accessnätet ändrats i syfte att skapa teknikneutralitet. Definitionen har följaktligen utvidgats från att tidigare endast ha avsett det fasta metallbaserade accessnätet, vilket således exkluderade bl.a. fiberbaserade nät, till att nu avse fasta accessnät utan begränsning av hur nätet är uppbyggt i fråga om teknik eller material. I sammanhanget vill utskottet också peka på att den nuvarande regleringen i 4 kap. 9 § LEK innebär att en förpliktelse om att lämna tillträde till det fasta metallbaserade accessnätet ska förenas med en skyldighet att offentliggöra ett referenserbjudande innehållande vissa särskilt angivna uppgifter. Som förtydligas i proposition 2010/11:115 innebär detta att bestämmelsen inte är tillämplig på nät där anslutningen till abonnenten består av t.ex. en fiberoptisk kabel. Till följd av ändringarna i det bakomliggande tillträdesdirektivet (2002/19/EG) föreslår regeringen att bestämmelsen nu ändras så att den är bunden till en viss teknik. Skyldigheten att offentliggöra ett referenserbjudande kommer således att gälla inte bara den som ålagts tillträdesskyldighet för metallaccessnätet, utan även för nät där anslutningen till abonnenten utgörs av något annat. Det bör även nämnas att regeringen föreslår i propositionen att regleringsmyndigheten, genom 4 kap. 13 a § LEK, får förplikta den som innehar eller på något annat sätt råder över ett allmänt kommunikationsnät i en byggnad att under angivna förutsättningar dela ledningarna med en sökande. Avsikten är att härigenom främja konkurrensen i accessnätet genom att fler operatörer ges möjlighet att tillhandahålla tjänster till slutanvändare i det s.k. fastighetsnätet. Mot bakgrund av det ovanstående avstyrks motion T505 (KD) yrkande 11. I motion T13 (MP) yrkande 1 förespråkar motionärerna att bindningstiden för avtal mellan en konsument och den som tillhandahåller elektroniska kommunikationstjänster inte ska få överstiga . Utskottet instämmer med motionärerna i att långa bindningstider och långa avtal kan verka hämmande på abonnenters möjlighet att byta leverantör, vilket i sin tur verkar hämmande på konkurrensen. Utskottet noterar också att PTS i rapporten att byta (PTS-ER-2010:22) framför att en lång bindningstid utgör ett stort hinder för möjligheten att byta tjänsteleverantör. Myndigheten påtalar även att en lång bindningstid ökar konsekvensen av val som konsumenter gör på felaktiga grunder. Utskottet vill dock framhålla att bindningstid har blivit ett sätt för operatörer att hantera risken med investeringar i ny teknik och ett sätt att accelerera användningen av nya tjänster. PTS konstaterar i den ovannämnda rapporten att genom att kunna subventionera terminalutrustning eller en anslutning som är nödvändig för att tjänsterna ska kunna användas, kan fler användare erbjudas tillgång till dessa tjänster. Myndigheten framhåller att den här typen av subvention skulle vara svårare att åstadkomma utan möjligheten att ömsesidigt komma överens om en viss bindningstid. Myndigheten anför att hur snabbt kunderna tar till sig den nya tekniken och hur mycket tjänsterna används får stor påverkan på investeringskalkylen för operatörer som står inför ett beslut att uppgradera eller nyanlägga infrastruktur, vilket gör t.ex. subventioneringen av terminalutrustning till en viktig förutsättning för utvecklingen av nya nät och tjänster. Som regeringen anför i propositionen är det inte heller ovanligt med bindningstider . Regeringen menar att detta skapar möjligheter för tjänsteleverantörer att koppla försäljning av abonnemang till subventioner av avancerad terminalutrustning, som efterfrågas av användarna. Utskottet anser att det är viktigt att inte störa denna ordning och menar liksom regeringen att utgångspunkten bör vara att avtalsfrihet ska råda på marknaden i så stor utsträckning som möjligt. Utskottet vill i sammanhanget också påtala att det inte är givet vilka konsekvenser en begränsning av bindningstiden skulle medföra. I enlighet med det ändrade direktivet om samhällsomfattande tjänster föreslår regeringen att bindningstiden för avtal som ingås mellan konsumenterna och företag som tillhandahåller elektroniska kommunikationstjänster inte får överstiga 24 månader. Med anledning av motionsyrkandet vill dock utskottet också särskilt framhålla att genom de föreslagna lagändringarna fastslås i 5 kap. 15 a § LEK att en slutanvändare alltid ska ha möjlighet att träffa ett tidsbegränsat avtal som gäller högst . Det förtydligas i propositionen att detta gäller såväl vid nyteckning av abonnemang som vid förlängning av befintliga abonnemang. Enligt utskottets mening skapar regeringens förslag en god balans mellan behovet av avtalsfrihet och ett stärkt konsumentskydd. Motion T13 (MP) yrkande 1 avstyrks följaktligen. I motion T13 (MP) yrkande 2 anför motionärerna att det bör göras obligatoriskt för den som tillhandahåller en allmän telefonitjänst att redovisa prisjämförelser. Utskottet noterar att i det reviderade direktivet om samhällsomfattande tjänster (2002/22/EG) möjliggörs det visserligen för medlemsstaterna att se till att krav kan ställas på att företag som tillhandahåller allmänt tillgängliga telefonitjänster bl.a. ska erbjuda råd om taxor. Utskottet vill dock betona att det i artikel 10.3 i direktivet klargörs att man kan underlåta att införa en sådan skyldighet om det redan finns en tillräcklig tillgång till sådana tjänster. Utskottet instämmer med motionärerna i att förbättrade förutsättningar för en god överblick och kontroll över kostnader och priser bidrar till att konsumenten lättare kan välja den tjänsteleverantör som har de bästa erbjudandena, vilket främjar konkurrensen på marknaden. I enlighet med regeringen anser dock utskottet att det inte tycks finnas något problem på marknaden när det gäller konsumenters möjligheter att i syfte att sänka sina kostnader få reda på vilka alternativa abonnemangsformer som en tjänsteleverantör erbjuder. Utskottet vill i detta sammanhang särskilt framhålla webbtjänsten Telepriskollen som tillhandahålls av PTS och som syftar till att hjälpa konsumenter att jämföra priser och villkor mellan olika operatörer för fast telefoni, mobiltelefoni och Internet. Telepriskollens ambition är att ge konsumenterna en övergripande bild av den totala månadskostnad som tecknandet av ett avtal innebär. Uppgifterna om priser och andra villkor kommer från operatörerna själva och kontrolleras av PTS. Arbetet med att utveckla tjänsten fortsätter löpande, och enligt uppgift från PTS kommer fokus att ligga på att förbättra hanteringen av tilläggstjänster inom mobiltelefoni, som t.ex. sms-paket och mobilsurf. Telepriskollen har mellan 30 000 och 40 000 besökare i och utomlands . Regeringen bedömer att det, mot bakgrund av de omfattande möjligheter som finns att få råd om taxor, saknas behov av att införa en generell skyldighet att tillhandahålla denna tjänst. Utskottet delar denna uppfattning. I sammanhanget vill utskottet uppmärksamma på att regeringen, i enlighet med det bakomliggande EU-direktivet, föreslår att den som har utsetts att tillhandahålla en samhällsomfattande tjänst får förpliktas att på begäran upplysa en konsument om förekomsten av abonnemangsformer som är förmånligare för denne. Med anledning av önskemålet i motion T13 (MP) yrkande 3 om att utvidga den avgiftsfria spärrtjänsten till att även omfatta datatrafik konstaterar utskottet att det saknas grund i det reviderade direktivet om samhällsomfattande tjänster till att göra en sådan ändring. Utskottet vill dock i sammanhanget framhålla att regeringen, i enlighet med det ändrade direktivet, föreslår att spärrtjänsten utvidgas till att även omfatta sms med förhöjd taxa, vilket också inbegriper mms-meddelanden som även stöder överföring av bilder och videosekvenser. Mot bakgrund av det anförda avstyrks motion T13 (MP) yrkandena 2 och 3. I motion T13 (MP) yrkande 4 framhålls att förteckningar över integritetsincidenter bör vara offentliga. Utskottet noterar att den föreslagna bestämmelsen i 6 kap. 4 b § LEK om skyldighet att löpande föra en förteckning över integritetsincidenter följer av artikel 4.4 andra stycket i det reviderade direktivet om integritet och elektroniska kommunikationer (2002/58/EG). Avsikten med kravet på att upprätta en sådan förteckning är att tillsynsmyndigheten därigenom ska kunna bedöma om kraven i lagen som rör uppgiftsskydd är uppfyllda. Utskottet vill särskilt rikta uppmärksamhet mot att direktivet inte ställer något krav på att operatörerna ska offentliggöra dessa förteckningar. Utskottet vill i sammanhanget också påminna om att samtliga formulär, meddelanden och liknande som skickas till PTS blir allmänna handlingar och kan komma att lämnas ut enligt offentlighetsprincipen. Det ligger följaktligen på PTS att göra en självständig sekretessbedömning vid varje begäran om utlämning av inkomna handlingar. Är uppgiften inte sekretessbelagd är den offentlig och ska därför på begäran lämnas ut. Mot bakgrund av det sagda avstyrks motion T13 (MP) yrkande 4. Lagring och hämtning av information i terminalutrustning I motion T14 (S) efterfrågas en reglering som inte riskerar att försvåra hanteringen av s.k. cookies. Utskottet vill med anledning av detta understryka att den föreslagna bestämmelsen i 6 kap. 18 § LEK om lagring och hämtning av uppgifter från en abonnents eller användares terminalutrustning, vilket bl.a. inbegriper användningen av cookies, följer av den reviderade lydelsen av artikel 5.3 i direktivet om integritet och elektronisk kommunikation. I artikeln fastslås att medlemsstaterna bl.a. ska se till att lagring av information eller tillgång till information som redan är lagrad i en abonnents eller användares terminalutrustning endast är tillåten på villkor att denne har gett sitt samtycke efter att ha fått tillgång till tydlig och fullständig information i enlighet med dataskyddsdirektivet (95/46/EG), bl.a. om ändamålen med behandlingen av uppgifterna. Av direktivet om integritet och elektroniska kommunikationer följer vidare att ett undantag från skyldigheten att lämna information och ge rätten att vägra bara bör få tillämpas i de situationer då den tekniska lagringen eller åtkomsten är strikt nödvändig för att möjliggöra användning av en specifik tjänst som uttryckligen efterfrågas av användaren. Som framgår av propositionen har de flesta remissinstanserna i fråga om bestämmelsens närmare utformning understrukit vikten av att användningen av cookies inte ska försvåras. Utskottet instämmer i vikten av att användarvänligheten för Internetbrukarna inte ska försämras.