bet · GY01SoU9 · 2011-03-24 00:00:00 — Även om statistiken har förbättrats är det ett faktum att många sjukvårdshuvudmän fortfarande inte har viktiga delar av sin statistik könsuppdelad. Om all statistik vore könsuppdelad, skulle de könsrelaterade problemen inom hälso- och sjukvården synliggöras bättre och bli lättare att åtgärda. Därför är det viktigt att lagstiftningen skärps så att all statistik inom hälso- och sjukvården blir könsuppdelad. Att nå ökad jämställdhet i vården kräver ett brett och långsiktigt arbete med sikte på forskning, behandlingsmetoder och attityder. Kvinnor och män ska utifrån sina behov behandlas likvärdigt i sjukvården när det gäller resurser och insatser. En nationell genomförandeplan för jämställd sjukvård bör därför tas fram med inriktning på hur man kan öka och sprida kunskap om hur könsfaktorer påverkar vården. Slutligen anser vi att jämställd vård ska vara ett eget uppföljningsområde i de nationella jämförelserna. Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Jämställdhetsperspektiv i hälso- och sjukvården, punkt 8 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:So293 av (S), 2010/11:So342 av (S) och 2010/11:So573 av m.fl. (V) yrkande 29, 2010/11:So266 av (M) och 2010/11:So206 av (FP), 2010/11:So274 av (M) och 2010/11:So573 av m.fl. (V) yrkande 27. Lika rätt till god hälsa är ett av välfärdssamhällets mest oomtvistade mål. Detta mål är inte uppnått . Vi har kunskaper också om kvinnors särskilda behandlingsbehov, men ändå är kvinnor alltjämt missgynnade inom vården. Det krävs därför ett systematiskt genomförande av ändrade rutiner och behandlingsmetoder inom hälso- och sjukvårdsområdet så att människor garanteras adekvat vård och behandling på lika villkor oavsett kön. I § 14 i svensk statistikförordning står det att individbaserad officiell statistik ska vara uppdelad efter kön om det inte finns särskilda skäl mot detta. Även om statistiken har förbättrats är det ett faktum att många sjukvårdshuvudmän fortfarande inte har viktiga delar av sin statistik könsuppdelad. Om all statistik vore könsuppdelad, skulle de könsrelaterade problemen inom hälso- och sjukvården synliggöras bättre och bli lättare att åtgärda. Därför är det viktigt att lagstiftningen skärps så att all statistik inom hälso- och sjukvården blir könsuppdelad. Vad jag nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Läkares specialiseringstjänstgöring m.m., punkt 10 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (MP), (V) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:Ub246 av (S) yrkande 1, 2010/11:So262 av och (båda M), 2010/11:So472 av och i (båda C) och 2010/11:So503 av och (FP, M) yrkande 1 och 2010/11:So204 av (KD) yrkande 3, 2010/11:So249 av (KD), 2010/11:So398 av m.fl. (FP) i denna del och 2010/11:So463 av och (båda KD). är ett land med en växande andel äldre som lever allt längre. som dagens äldre är friskare än tidigare generationer kommer de flesta att drabbas av åldersrelaterade sjukdomar. Många drabbas av flera sjukdomar , s.k. multisjuka. Stor uppmärksamhet riktas mot äldreomsorgens olika områden, och det är bra. Vinsterna, både de mänskliga och de ekonomiska, av att de äldre är friskare och kan leva ett självständigt liv allt längre, är uppenbara. För att göra detta möjligt måste dock den geriatriska kompetensen stärkas i alla led. Den medicinska forskningen och kompetensen har utvecklats snabbt . Vi anser att det finns anledning att se över såväl geriatrikens omfattning som dess kvalitativa innehåll i den svenska läkarutbildningen, och den geriatriska specialistutbildningen bör förstärkas både kvalitativt och kvantitativt. Det är regeringens uppgift att vidta de åtgärder som krävs för att förstärka den geriatriska kompetensen inom medicinsk vård och omsorg. Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Hälso- och sjukvårdens stöd till personer som utsatts för övergrepp, punkt 11 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (MP), (V) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:Ju293 av m.fl. (S) yrkande 14 och 2010/11:So219 av (S) samt 2010/11:Ju238 av (S) yrkande 1, 2010/11:So225 av (FP) och 2010/11:So317 av (C). Vi anser att förståelsen för och kompetensen när det gäller bemöta kvinnor och barn som blivit utsatta för våldtäkter, sexuellt utnyttjande etc. ofta brister bl.a. inom sjukvården. Det är enligt vår mening viktigt att de som råkat illa ut känner att de får den hjälp som de behöver. Denna kunskap bör finnas inom sjukvården i hela landet och man bör således se till att fler får tillräcklig kompetens. På vissa sjukhus, där man har arbetat mycket för att förbättra för dessa barn och kvinnor med speciella avdelningar där man säkrar bevis, finns en speciell kunskap bl.a. om. det bemötande och den vård och omsorg som just dessa kvinnor och barn behöver med tanke på den utsatta situation som de har varit med om. Det är regeringens uppgift att vidta de åtgärder som krävs för att stärka kompetensen. Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Höjd hbt-kompetens inom hälso- och sjukvården, punkt 13 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:So581 av m.fl. (V) yrkande 1. Hälso- och sjukvården ska säkerställa rätten till likabehandling utan åtskillnad på grund av sexuell läggning eller könsidentitet. Mot denna bakgrund anser jag att det behövs en medveten strategi för att kvalitetssäkra vården för homosexuella, bisexuella och transpersoner. Jag bedömer att risken annars är stor att människor inte söker hjälp om de upplever att hälso- och sjukvården inte respekterar dem. Det finns enligt min mening en stor risk att hbt-personer får en sämre hälso- och sjukvård på grund av bristande kunskap och kompetens. bör därför ges i uppdrag att se över vilka åtgärder som krävs för att höja hbt-kompetensen inom hälso- och sjukvårdsområdet. Vad jag nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Nationellt krav på kompetens för utryckningsförare, punkt 15 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 15 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:So252 av (S). Strukturförändringar inom svensk sjukvård innebär bl.a. ökade vårdtider för ambulanssjukvården. Detta anser vi ställer högre krav på kompetens. Det nuvarande regelverket ställer inga särskilda krav som säkerställer de krav och den kompetens som finns för annan yrkesmässig trafik. Vi anser att det är angeläget att även ambulansverksamheten kvalitetssäkras. Att införa nationella regler för utbildning och förarbevis är inte bara ett kompetensbevis för att fordonet framförs på ett säkert sätt. Det är minst lika viktigt att arbetsmiljön är sådan att ambulansförare och medtrafikanter kan känna trygghet vid trängande fall av utryckningskörning. presenterade , dåvarande , , och ett förslag till grundläggande målsättningar för kompetenskraven för utryckningsförare. Dokumentet säger inget om hur en utbildning för förarna ska regleras eller utformas. Förvisso är detta ett steg i rätt riktning, men med hänsyn till att vi ser en utveckling mot allt tyngre ambulanser och att det händer olyckor vid utryckning anser vi att det krävs en reglering på nationell nivå. Det är regeringens uppgift att vidta de åtgärder som krävs. Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Likvärdiga villkor vid behandling av ofrivillig barnlöshet, punkt 17 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (MP), (V) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 17 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:So212 av (S), 2010/11:So384 av (S), 2010/11:So425 av m.fl. (MP) yrkande 1, 2010/11:So440 av m.fl. (S) yrkande 1 och 2010/11:So450 av (S) samt 2010/11:So309 av (KD). Att inte kunna få barn innebär ofta en utdragen livskris som få öppet vågar eller orkar prata om. upplever av alla i fertil ålder i svårigheter att få barn utan någon form av medicinsk hjälp. Vi anser att möjligheterna för ofrivilligt barnlösa till medicinsk behandling behöver förbättras, och rätten till lika vård var man än bor i landet bör säkerställas. råder stora skillnader och orättvisa villkor för behandling av ofrivillig barnlöshet mellan våra landsting och regioner. Det handlar om väntetider för såväl utredning som behandling, hur många IVF-behandlingar (in vitro-fertilisering) som erbjuds och vilka åldersgränser som gäller. Vissa landsting har korta väntetider och erbjuder tre landstingsfinansierade behandlingar medan andra landsting har betydligt sämre villkor och snävare åldersgränser. För den som inte längre uppfyller villkoren i det egna återstår endast att vända sig till en privat klinik där möjligheten att få barn inte bara begränsas av ofrivilligheten utan också av den egna plånboken. Vi anser att det är hög tid att införa nationella riktlinjer inom vården när det gäller ofrivilligt barnlösa. Det är regeringens uppgift att ta fram förslag till sådana riktlinjer. Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Tillgång till assisterad befruktning, punkt 18 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 18 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:So425 av m.fl. (MP) yrkande 2 och 2010/11:So583 av m.fl. (V) yrkande 5. Vi konstaterar att donerade spermier enligt gällande lag endast får hanteras vid landets sju universitetssjukhus och att det endast är där som det är möjligt att söka behandling för insemination. fick lesbiska par tillgång till assisterad befruktning inom den svenska sjukvården och därmed har sjukhusens köer ökat. Det är möjligt för barnmorskor i och att utföra insemination. Vi anser att det finns anledning att tillåta insemination även i på t.ex. barnmorskemottagningar. Då skulle belastningen på universitetssjukhusen minska. Vi anser således att reglerna bör ändras så att det blir möjligt att få tillgång till assisterad befruktning på andra sjukhus än på universitetssjukhusen samt även på barnmorskemottagningar. Det är regeringens uppgift att ta fram ett förslag om detta. Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Ändringar i lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m., punkt 19 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 19 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:So324 av och (båda MP) yrkande 2, 2010/11:So475 av (C) yrkande 2 och 2010/11:So583 av m.fl. (V) yrkande 7 och 2010/11:So305 av (M) yrkande 2 och 2010/11:So583 av m.fl. (V) yrkande 3. Äggdonation är tillåtet i . har endast den kvinna som lever i en heterosexuell parrelation möjlighet att få tillgång till behandling med donerat ägg då det inte är tillåtet med både ägg- och spermadonation. Detta får enligt min mening till följd att de kvinnor som är infertila och ensamstående inte ges samma möjligheter till behandling som de kvinnor som valt att leva med en man. Av samma orsaker som lesbiska och bisexuella kvinnor som lever i en relation med en kvinna bör få tillgång till behandling med donerade ägg bör även de kvinnor som är ensamstående, oavsett sexuell läggning, få tillgång till sådan behandling. Jag anser inte att det är rimligt att kvinnors möjlighet att få behandling med donerade ägg ska vara beroende av civilstånd och sexuell läggning. Jag anser att en utredning bör få i uppdrag att se över bestämmelserna om befruktning utanför kroppen i syfte att ge ensamstående kvinnor möjlighet att få tillgång till behandling med donerade ägg. Regeringen bör återkomma till med ett förslag. Vad jag nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Ändringar i lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m., punkt 19 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 19 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:So583 av m.fl. (V) yrkandena 3 och 7, 2010/11:So324 av och (båda MP) yrkande 2 och 2010/11:So475 av (C) yrkande 2 och 2010/11:So305 av (M) yrkande 2. saknas en uttrycklig möjlighet för ett par att välja vilken man de vill ha som donator. Enligt uppgift är dock detta redan möjligt vid vissa av universitetssjukhusen. Enligt 6 kap. 4 § lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. ska val av lämplig spermagivare göras av en läkare. Hur valet ska gå till regleras i föreskrifter och allmänna råd från . I huvudsak ska läkarens val styras av att den tänkte givaren inte ska vara olämplig av medicinska skäl, men läkaren bör enligt föreskrifterna även eftersträva att finna en man som liknar den blivande sociala fadern med avseende på ögonfärg, hårfärg och kroppskonstitution. Jag anser att föreskrifterna om att donatorn bör likna den blivande fadern helt saknar relevans. beslutade att ändra vissa regler i den dåvarande lagen (1988:711) om befruktning utanför kroppen som innebar att även behandling med donerade ägg blev tillåten. Lagen är dock skriven enbart med tanke på heterosexuella kvinnor som lider av infertilitet och ofrivillig barnlöshet. Eftersom både ägg och sperma inte får komma från en givare betyder det att infertila lesbiska kvinnor saknar möjlighet att få behandling med donerade ägg. Jag anser att lesbiska kvinnor som är infertila och som skulle kunna få hjälp genom en äggdonation självklart ska kunna ha samma rättigheter och möjligheter som heterosexuella kvinnor. Min uppfattning är därför att det inte ska ställas krav på att den kvinna som vill ta emot ett donerat ägg är gift eller sambo med en man. En möjlighet att få behandling med könsceller från två skulle även ge de heterosexuella par där båda parter är infertila en möjlighet att skaffa barn. Vidare skulle den kvinna-till-man-transsexuella man som vill donera ägg till sin kvinnliga partner därigenom kunna bli biologisk förälder. Lagstiftningen kan inte längre utgå från kärnfamiljen som norm utan måste bejaka de familjebildningar som finns i praktiken. Det är inte rimligt att kvinnors möjlighet till behandling med donerade ägg ska vara beroende av civilstånd och sexuell läggning. Mot denna bakgrund anser jag att ändringar bör göras i lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. som innebär dels att ett par får uttrycklig rätt att välja en donator för assisterad befruktning, dels att kvinnor får möjlighet att få tillgång till behandling med donerade ägg och donerad sperma . Regeringen bör återkomma till med ett förslag. Vad jag nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna Ensamstående kvinnors rätt till assisterad befruktning, punkt 20 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (MP), (V) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 20 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:So256 av (S), 2010/11:So295 av (S), 2010/11:So324 av och (båda MP) yrkande 1, 2010/11:So465 av (S) och 2010/11:So583 av m.fl. (V) yrkande 6 och 2010/11:So259 av (FP), 2010/11:So260 av (M), 2010/11:So305 av (M) yrkande 1, 2010/11:So396 av och (båda M) yrkande 2, 2010/11:So475 av (C) yrkande 3 och 2010/11:So596 av och (båda C). I är assisterad befruktning för lesbiska par tillåten , men möjligheten finns inte för ensamstående som på detta sätt önskar skaffa barn. Däremot kan ensamstående godkännas som adoptivförälder. har länge varit i framkant när det gäller familjepolitiska frågor. Mot den bakgrunden anser vi inte att det är rimligt att man diskriminerar en hel grupp barnlängtande kvinnor på grund av deras civilstånd och tvingar dem att söka sig utomlands där lagstiftningen kommit ett steg längre som exempelvis i , , , och . Vi anser att behöver en modernare lagstiftning för insemination som inkluderar ensamstående. Då får även denna grupp ta del av den kunskap den svenska sjukvården har att erbjuda, och deras barn har rätt att få reda på donatorns identitet. Men framför allt sänder det en signal till barnen att det sätt de kommit till på är annorlunda men inte fel, ett budskap som de inte får från det svenska samhället. Det är hög tid att tar sitt ansvar även för ensamstående som vill skaffa barn och ger dem rätt till assisterad befruktning. Det är regeringens uppgift att återkomma till med ett förslag. Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Surrogat- och värdmoderskap, punkt 21 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (MP), (V) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 21 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:So323 av m.fl. (MP), 2010/11:So419 av m.fl. (S) och 2010/11:So591 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 2 samt 2010/11:So296 av (S), 2010/11:So396 av och (båda M) yrkande 1, 2010/11:So475 av (C) yrkande 1 och 2010/11:So501 av (FP) yrkandena 2 och 3. Vi anser att målet för all lagstiftning, oavsett politikområde, ska vara att den är jämlik och könsneutral. Det ska inte finnas några juridiska skillnader mellan hbt-personers eller andras möjligheter att bli föräldrar. Ett traditionellt surrogatmoderskap innebär att en kvinna föder ett barn åt någon annan. För homosexuella män kan detta vara ett alternativ till adoption. Vi noterar emellertid att det finns svårigheter som har tydlig koppling till klass och kön. I vissa länder har det börjat växa fram en verksamhet där fattiga och utsatta kvinnor föder barn åt rika barnlösa par på beställning. Vi anser att detta är oetiskt och oacceptabelt. Det finns emellertid surrogatmoderskap utan ekonomisk . Det är ett faktum att det finns barn i som har fötts genom surrogatmoderskap och att deras legala familjesituation upplevs som oklar. Det finns också en typ av surrogatmoderskap som innebär att hälften av arvsmassan kommer från de blivande föräldrarna och kvinnorna i relationen. Det handlar dels om när en kvinna insemineras med sin mans sparade ägg, i ett par där mannen har en transsexuell bakgrund. Det handlar också om lesbiska par som donerar ägg till varandra. I båda fallen tillförs spermier utifrån, precis som vid annan insemination på klinik. räknas båda dessa exempel enligt lagen som förbjudna former av surrogatmoderskap, trots att det inte kan ha varit lagstiftarens avsikt med lagen. Detta omöjliggör för en del familjer att skaffa barn på lika villkor som andra par, och lagen måste därför ändras så att denna form av surrogatmoderskap inte är förbjuden. Vi konstaterar att frågan om surrogatmoderskap är svår och komplicerad, men trots att det i princip är förbjudet med surrogatmoderskap i så finns det ändå ett antal barn och föräldrar som har använt sig av surrogatmödrar. Det finns därför skäl att utreda surrogatmoderskap ur såväl barnens, surrogatmammans som föräldrarnas perspektiv. Regeringen bör tillsätta en utredning med denna uppgift. Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Organdonation, punkt 22 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (MP), (V) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 22 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:So334 av och (båda S) och 2010/11:So469 av (S) samt 2010/11:So285 av och (båda M), 2010/11:So289 av (FP) yrkandena 13, 2010/11:So320 av (C), 2010/11:So350 av (M) yrkande 2, 2010/11:So415 av (C), 2010/11:So437 av och (båda M) yrkandena 16, 2010/11:So519 av och (båda KD), 2010/11:So531 av (M) och 2010/11:So563 av Finn och (båda M). Det råder brist på organ i . Alldeles för många personer får vänta alldeles för länge för att få ett nytt organ. försämras deras hälsa och en del avlider. Väntelistan på organtransplantation fylls ständigt på av människor i alla åldrar som är svårt sjuka och behöver hjälp, men halvårsstatistik från visar att det inte funnits så få som . som svenska läkare är bland de bästa i världen på transplantationer är det svenska folket bland de sämsta på att donera organ. Mot bakgrund av att det är viktigt att frågan om organdonation diskuteras och ständigt hålls levande anser vi att det behövs initiativ till en översyn av de nuvarande reglerna och den nuvarande hanteringen i syfte att ta fram förslag på hur man ska få fler att donera organ. Det behövs ett enkelt och tydligt sätt för medborgare att uttrycka sin inställning till att donera organ. Detta skulle kunna göras genom att man markerar sin ovilja att donera organ i stället för som sin vilja att donera. En majoritet av svenska folket har i olika undersökningar svarat ja på frågan om de kan tänka sig att donera organ efter sin död. Många av dem som är positiva har dock inte anmält det till donationsregistret. Regeringen bör göra en översyn av det nuvarande regelverket och därefter återkomma till med ett förslag till åtgärder. Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Rätt för barnmorska att utföra medicinsk abort, punkt 24 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (MP), (V) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 24 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:So322 av och (båda MP). Sedan abortlagen trädde i kraft har den medicinska abortmetoden tillkommit som ett alternativ till den kirurgiska metoden vid aborter före den nionde graviditetsveckans utgång. Enligt abortlagen är det endast den som är behörig att utöva läkaryrket som får utföra abort eller avbryta havandeskap. konstaterar i en kartläggning av verksamheten för tidiga aborter i att barnmorskor bör kunna få en större roll under abortprocessen än vid okomplicerade graviditeter. Det kan kännas tryggare för kvinnan att träffa en och samma person under hela abortprocessens förlopp. Det konstateras också att ansvaret för att utföra aborter bör förbli en läkaruppgift. Läkare behövs inom abortverksamheten för att säkerställa patientsäkerheten och för att kunna ta hand om komplicerade fall, men även för att kvinnan har rätt att träffa en läkare om hon så önskar. I bedömning redovisas inga egentliga skäl som hindrar att barnmorskan handlägger aborten enligt sitt yrkeskunnande. Det görs också rent praktiskt på många kliniker. Vi anser att barnmorskor ska ges laglig rätt att ansvara för medicinska aborter. Självklart ska kvinnor som så önskar kunna träffa en läkare men om en kvinna som vill ha medicinsk abort redan har en väletablerad kontakt med sin barnmorska ska det räcka, om det inte finns några medicinska skäl. Barnmorskans yrkesansvar handlar om normaltillstånden i verksamheten. Vid avvikelse från det normala är det naturligt att konsultera den kompetens som är relevant för varje situation. Då är det viktigare att abortverksamheten är bemannad med någon form av beteendekompetens eftersom kvinnan har laglig rätt till samtal både före och efter en abort. Regeringen bör återkomma till med ett förslag. Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall, punkt 26 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 26 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:So466 av (S) yrkandena 1 och 2 samt 2010/11:So582 av m.fl. (V) yrkandena 1, 3 och 5, 2010/11:Ju222 av m.fl. (MP) yrkandena 5 och 7, 2010/11:So348 av (C), 2010/11:So396 av och (båda M) yrkande 3 och 2010/11:So493 av m.fl. (S) yrkande 1 och 2010/11:Ju222 av m.fl. (MP) yrkande 6 och