bet · GZ01CU1 · 2011-12-05 00:00:00 — Vi har en ny plan- och bygglag från . Kommunerna har maximalt på sig att ge besked om bygglov, och reglerna för när bygglovet vinner laga kraft är nu tydliga.Vi har också fått en ny instansordning med mark- och miljödomstolarna som prövar överklaganden. Syftet är en tydligare rättsordning och snabbare processer. Vi följer också upp hur domstolarna jobbar med frågorna genom en kontinuerlig dialog.Nu går vi vidare med de för byggandet så nödvändiga plangenomförandefrågorna.Efter valet samlades många av de frågor som rör bostads- och byggpolitiken under ett och samma paraply. Jag vågar säga att vi redan nu ser tydligt positiva resultat av den här sammanslagningen. Synergieffekterna är uppenbara. Det innebär också att planfrågorna har fått en renässans.Vi måste konstatera att det knappast är en smidig process som kännetecknar byggandet. Från idé till spaden i jorden är det en stökig väg som måste beträdas. För att ta ett exempel från industrin: Om man tar fordonstillverkningsprocessen som en autostrada är byggprocessen en snårig kostig, kantad av diken och fallgropar. Man vet nämligen aldrig vad som väntar runt hörnet.Det är därför som vi nu ser över plangenomförandet och regelverket kring detta. Osäkerheten är tyvärr stor på grund av en föråldrad och otymplig lagstiftning. Kommunerna väljer att gå sina egna vägar och teckna exploateringsavtal med skiftande kvalitet och innehåll. Det i sin tur leder till ökad oförutsägbarhet: Vad är det som gäller i det här fallet? Insynen från allmänheten blir mindre. Avtalen tar ofta , och tid är pengar.Kommunerna hanterar till exempel det här med finansiering av gatukostnader olika. Vi läser i medier om enskilda fastighetsägare som fått fakturor på åtskilliga för en bit väg, som man knappt visste att man var ansvarig för. Det är sådana frågor som en plangenomförandeutredning ska titta närmare på.Vi har också delat ut ett antal myndighetsuppdrag som alla på olika sätt handlar om att skapa ökad snabbhet och förutsägbarhet i processen. Vi vill förvandla byggprocessen från en snårig kostig till åtminstone en riksväg.Låt mig också nämna översynen av kommunernas egenskapskrav vid byggande. Utredaren har fått regeringens uppdrag att utreda konsekvenserna av att kommunerna ställer egna, utöver , tekniska särkrav vid byggande. Detta handlar också om att skapa ökad förutsägbarhet för dem som ska bygga husen som vi ska bo i.En del invänder och säger att det väl är bra om kommunerna ställer högre krav, exempelvis när det gäller energiförbrukning. Men då glömmer man bort att teknisk utveckling inte bara handlar om att uppfinna nya lösningar, utan lika mycket om att omsätta dem i lönsam produktion. Tänk er fordonsindustrin, tänk er våra svenska lastbilstillverkare och ! Deras lastbilar hade inte dragit mindre bränsle jämfört med 70-talet om de tvingats tillverka en lastbil med särskild luftkonditionering för , en med avgasrening specificerad för och en med bromssystem utvecklat enligt vad önskade, och så vidare.Men det är denna verklighet byggindustrin möter. Utredaren ska kartlägga problemet med olika tekniska egenskapskrav och se över konsekvenserna för byggandet och byggkostnaderna.Herr talman! Jag tror att vi alla kan vara överens om att vi inte kan bygga bort bostadsbristen i ett nafs. Därför måste vi utnyttja de hus och bostäder vi har smartare och bättre.När regeringen tog över 2006 kunde en privatperson hyra ut delar av eller hela sin villa för utan att betala skatt. I tre steg har vi nu höjt detta, och antas den budgetproposition som ligger kommer schablonavdraget att bli . Tillsammans med det grundavdrag som finns i systemet kan man alltså hyra ut för utan att betala skatt.Nu går vi vidare och låter en särskild utredare föreslå åtgärder som ytterligare kan underlätta privatpersoners möjligheter att hyra ut egen ägd bostad i andrahand. Han ska lämna förslag om detta i april nästa år.Jag är övertygad om att potentialen är stor. Handelskammaren i har gjort undersökningar och talar om att det kan finnas uppemot 40 000 bostäder i tillgängliga om man får andrahandsuthyrningen att fungera bättre. Låt oss säga att de överdriver, men det indikerar ändå att det handlar om ganska många bostäder.Vi har också fokuserat extra mycket på studentbostäder genom att på departementet anställa en person som rest runt i landet för att just ställa frågan vad det är som hindrar att vi bygger studentbostäder i den omfattning som vi behöver.Vi har också engagerat en speciell person för att titta närmare på den regionala planeringen av bostäder i och hur den kan förstärkas, allt för att få det att fungera på ett bättre sätt.Det är ytterligare några exempel på hur vi angriper de problem vi ser på bostadsmarknaden för att få systemen att fungera bättre.Får jag avslutningsvis kommentera en annan nyhet i årets budgetproposition. Vi underlättar byggande på lands- och glesbygd genom bättre möjligheter för att ge garantier för byggande i områden med låga marknadsvärden. Vi följer upp och förbättrar möjligheterna att i dessa områden nyttja lättnaderna som finns i den nya strandskyddslagen. Vi ser att lagen inte används på rätt sätt, och man har inte alltid kompetensen att utnyttja lagen på rätt sätt. Därför tillför vi pengar för stöd, information och uppföljningsinsatser.Steg för steg, herr talman, skapar vi en långsiktigt förutsägbar och stabil bostadspolitik. Mot detta står en opposition som är något högröstad men tomhänt på egna förslag. Om jag nu skulle fråga bostadsministern hur han avser att få i gång bostadsbyggandet i , vilket jag har gjort vid ett flertal tillfällen, kommer han att säga att det beror på den tidigare socialdemokratiskt förda politiken. Han kommer att hävda att man har satt i gång en hel del utredningar. Han kommer att använda lite hårda ord - söndersubventionerad, kanske? Och visst kan man se det just när det gäller investeringsstödet. Visst kan man se när vi bytte regering, när siffrorna dök 2007, när bostadsbyggandet dök, innan den internationella finanskrisen slog till i . Så visst kan man göra det.Men jag tänker inte ställa den frågan till bostadsministern, för jag har redan hört de svaren. Jag skulle vilja ställa en fråga till bostadsministern utifrån ett rent ungdomsperspektiv.En kvarts miljon unga vuxna saknar bostad. byggdes 125 studentlägenheter. Det byggdes 2 045 ettor, den lägsta nivån . Vi har de största ungdomskullorna på väg ut på bostadsmarknaden.Hur anser statsrådet att det är rimligt att en ung vuxen får stå i bostadskö innan hon får sitt första egna förstahandskontrakt? Först och främst vill jag överlämna ett diagram till . Det visar antalet påbörjade bostäder i . Man ser hur det samvarierar mellan , och Finland.Man ser något som händer 2006-2007: Bostadsbyggandet sjunker i , , och . Tydligen är det så att de subventioner som vi avskaffade fick dramatiskt genomslag även i och . Det är möjligt att har stor tilltro till regeringens politik. Men så stor tilltro tror jag inte att regeringens politik har.Detta följer varandra ganska väl, med konjunkturer och annat. Problemet är bara att vår nivå är för låg. Den är ungefär hälften mot vad våra nordiska grannländer har.Så till det bekymmersamma läget för våra unga. Jag håller med om problembeskrivningen. Detta är delvis en konsekvens av ett lågt bostadsbyggande , att vi har ovanligt stora ungdomskullar och att ungdomar söker sig mot de heta områdena, universitetsorterna och storstäderna.Vi måste nu vända på alla stenar för att fundera över hur vi ska kunna skapa fler bostäder. Då handlar det om att få upp bostadsbyggandet. Jag redovisade i mitt anförande en rad olika åtgärder som ligger på statens nivå. Kommunerna måste bjuda till och göra sin del i detta. Vi måste också se till att vi använder befintligt bestånd bättre. Det är ju bättre att bo i en lägenhet som man själv inte har förstahandskontrakt på än att bo på gatan.Men det innebär inte att vi stannar vid detta. Självklart är målet att alla ska få ett kontrakt man själv vill ha på de villkor man själv önskar - det är målsättningen.Det handlar om att jobba på alla fronter. Därför har vi ett brett spektrum av arbete på gång. Men de som har planmonopolet och de som har instrumentet kommunala bostäder är kommunerna, och även de måste bjuda till. Därför tittar vi på hur kommunerna kan bli bättre på att leva upp till sitt ansvarstagande.Sedan har självklart också de privata byggbolagen ett ansvar. Jag tycker att det är bra att man vänder på alla stenar. Jag är helt överens med statsrådet om att det behövs många verktyg för att få i gång bostadsbyggandet. Och det behöver inte bara vändas på stenar, utan det är dags att börja stapla stenar och bygga hus, för det är ju där problemet ligger.Vi behöver utreda, genomlysa och utvärdera, men vi behöver också sätta i gång byggandet. Där är den grundläggande politiska konflikten. Är det ett politiskt ansvar att sätta i gång bostadsbyggandet, eller är det något där vi analyserar och låter marknaden stå för lösningen?Jag tycker att det är ett politiskt ansvar, och jag tycker också att det är ett så viktigt politiskt ansvar att jag är beredd att använda några av de pengar som vi gemensamt har för att sätta i gång bostadsbyggandet, för att stimulera och investera i att unga människor får möjlighet att ta sig in på bostadsmarknaden.Det är inte så att regeringen på något sätt är oäven till att använda gemensamma skattepengar, surt förvärvade pengar som folk har tjänat ihop och betalat skatt för, till bostadssektorn. 15 miljarder används till bidrag för dem som väljer att renovera sina privata fastigheter eller köpa hushållsnära tjänster - 15 miljarder!Då måste min fråga bli: Varför är det viktigare att subventionera att bygga nytt badrum i villan på Solsidan i och ge statliga bidrag till det än att ge ett investeringsstöd för att unga människor ska kunna komma in på bostadsmarknaden? Det är där den politiska konflikten ligger. Vi låter inte bara marknaden lösa problemen. Självklart ska vi använda marknaden - den kan vara vår tjänare på det här området. Men det handlar om politiska initiativ. Det handlar om att se till att planprocesserna fungerar smidigare. Kan vi korta dem skapar vi snabbare igångsättande av bostäder men också lägre kostnader, eftersom tid är pengar.Det handlar om att kommunerna måste göra sin del i det hela, ta fram detaljplanelagd mark och se till att man använder sina kommunala bostadsbolag på ett aktivt sätt.Men det handlar också självklart om att skapa goda förutsättningar för privata pengar för investering i bostadssektorn. Det gäller att jobba på många olika områden.Om subventioner skulle vara lösning på problemet skulle vi ha haft ett betydligt högre bostadsbyggande under de 20 när vi byggde för lite. Vi har prövat tre olika subventionssystem som Socialdemokraterna har hållit på med, men det har ändå inte lyft bostadsbyggandet.Och vad händer om vi skulle introducera ett nytt subventionssystem, förutom risken för att pengarna går raka vägen till vinst för byggherrarna? Jo, det är att vi får som vill godkänna detta subventionssystem. I avvaktan på att EU ska godkänna ett subventionssystem kommer det att gå av stiltje på bostadsmarknaden. Det kommer att byggas färre hus - det är problemet!Dessutom vet vi att de här subventionerna snarare gör att man anpassar sig till att bygga efter subventionerna och inte efter vad man långsiktigt tror är en sund bostadspolitik. Jag tror alltså inte att den vägen är framkomlig.Jag är beredd att fundera på effektiva insatser för att hjälpa till att stimulera bostadsbyggandet. Men låt oss använda instrument som fungerar i praktiken!Sedan vet liksom alla andra att ROT- och RUT-avdragen är en arbetsmarknadspolitisk reform. Det handlar om att göra svarta jobb vita och att skapa fler arbetstillfällen i första hand. Det handlar inte om att skapa fler bostäder - det är inte syftet och poängen med det systemet. Jag skulle vilja fråga statsrådet om de påståenden som ni borgerliga företrädare har framfört, när vi säger att det behövs mer bostäder och hyresrätter. Attacken har då varit att det är dyrare att bygga hyresrätter än bostadsrätter.En undersökning har på begäran av gjorts av . Den gäller både landsbygden och storstäder och visar att det faktiskt är billigare att bygga hyresrätter, där hyrorna kan förhandlas, och att bostadsrätter är mycket dyrare att bygga.Jag undrar vad statsrådet anser om det. Hur gör ni , när ni har påstått att det inte går att bygga därför att produktionskostnaderna är mycket högre för hyresrätter än för bostadsrätter och att det därför är svårt att bygga? Det är det ena.Den andra frågan är: Tror verkligen bostadsministern att situationen att en kvarts miljon unga vuxna behöver eget boende och flera hundra tusen människor i detta land behöver ett boende går att lösa genom andrahandsuthyrning? Jag tror att orsaken till att effekten blir att man väljer att bygga bostadsrätter är att det går att ta ut ett högre pris. Det finns en större lönsamhet.När det är bostadsbrist och det finns detaljplanelagd mark drar det åt de krafter som vill bygga bostadsrätter, eftersom man kan få större vinst genom att bygga sådana. Det är helt enkelt mer lukrativt.Däremot håller jag med dig om att när det gäller att bygga hyresrätter är det ofta fler aktörer som ställer större krav på produktionskostnad, och det kan möjligen vara så som Amineh Kakabaveh beskriver det, att produktionskostnaden blir något lägre då. Men där är hyrorna mer reglerade, vilket skapar en sämre konkurrenssituation.Sedan har vi detta med skatteregler, som många framhäver och menar spelar en roll. Det kan ligga något i det, att man i investeringsögonblicket upplever att det är mer intressant att investera i en bostadsrätt eftersom man kan dra av räntekostnaderna.Å andra sidan brukar det i andra sammanhang, från villaägare, klagas över transaktionskostnader, att det blir reavinstskatt och liknande saker när man säljer och att man har lagfartskostnader och sådant. Beroende på hur man ser på detta kan man säkert hitta många skäl till att invända mot hur skatteregler fungerar.Vi har sagt att vi ska titta närmare på detta. Vi tillsätter en utredare som tittar just på hur vi ska få mer balanserade villkor med olika upplåtelseformer.Jag vill ha fler hyresrätter byggda. Jag vill också ha fler bostadsrätter byggda. Jag vill ha fler bostäder byggda av alla sorter.Jag tror att vi kan utveckla hyresrätten till att bli en mer attraktiv boendeform genom det utredningsarbete som vi har på gång, genom en del annat arbete som är på gång men också genom det nya hyressättningssystem som parterna nu har ett ansvar att förvalta.Allt detta talar för att vi kan få bättre förutsättningar för att investera också i hyresrätter framöver. Tack, ministern, för svaret! Javisst, vi är överens om att alla upplåtelseformer behövs - hyresrätter, bostadsrätter, villor och så vidare. Men den här regeringen och särskilt statsrådet har fokuserat på att de som redan har mycket ska få mer. Man ska helt enkelt se till att folk bygger två villor. Den ena ska de bo i. Den andra ska de hyra ut i andra hand. Vi vet också hur andrahandshyresgäster har det med ockerhyror. I många fall är det över 200 procent.När en utredning tillsätts finns det fortfarande en hel del att kritisera. Den här diskrimineringen av hyresrätter kommer ni inte att göra någonting åt. Dessutom ligger fokus endast på andrahandsmarknad och andrahandshyresrätter.Det är bara tomma ord. Det är jul . De här ungdomarna behöver inte tomma löften som julklapp. De behöver ett boende, tak över huvudet. Det är det som är meningen i detta land.Jag har fått flera brev från ensamstående mammor eller mammor som har en arbetslös man. Hon är mammaledig, och de bor i andra hand. De säger: Amineh! Vi blir utslängda . Vad ska vi göra?Gråtande skickar jag mejl till många. Vad ska vi göra? Vad ska jag göra som riksdagsledamot? Men jag frågar faktiskt: Vad gör bostadsministern åt det här problemet för de här mammorna och för studenterna? Jag försökte i mitt anförande beskriva allt vi gör för att få en bättre fungerande planprocess, för att få snabbare ledtider i bostadsbyggandet, för att underlätta för byggande och för att pressa kostnader i byggprocessen. Sedan lade jag till: Dessutom måste vi jobba hårt för att använda befintligt bestånd bättre, det vill säga underlätta också andrahandsuthyrning.Jag tror inte att någon som lyssnade på mig uppfattade det som att vi bara gör en sak.Men det var intressant att höra Amineh Kakabaveh säga: Om någon bygger en villa och hyr ut den är det hemskt.Ja, men det är ju det som är hyreshusbyggande. Man bygger en fastighet och hyr ut den till andra människor. Vi vill utveckla hyresrätten. Vi vill ha mer hyresrätter byggda. Om någon bygger villa, radhus eller flerfamiljshus och hyr ut till andra blir jag glad, för det innebär att någon människa investerar pengar i byggandet av fastigheter som man sedan hyr ut till människor. Det är det som är grejen.Sedan kanske privatpersoner råkar ha en lägenhet ledig eller en lägenhet som de inte använder så mycket. Man kanske bor utomlands eller på en annan ort, eller man kanske inte behöver lägenheten . Man kanske har köpt på sig en ägarlägenhet, som jag hoppas ska bli en mer framträdande del av beståndet framöver, och vill hyra ut den till någon annan. Då tycker jag också att det är positivt, och då tittar vi på regelverken när det gäller detta.Det gäller också bostadsrätter som man kanske inte behöver just för tillfället.Kan vi underlätta detta kan vi frigöra ett antal bostäder till människor, inte minst studenter och ungdomar. Då kan de få tag på en första bostad. Sedan är det kanske inte den lösning man vill ha långsiktigt. Men vi måste vända på alla stenar. Jag utgår från, utifrån den här diskussionen, att , och är beredda att diskutera olika åtgärder för att vi ska kunna lösa den mycket svåra och bekymmersamma situation som vi har på bostadsmarknaden.