bet · GY01CU8 · 2011-05-02 00:00:00 — 2010/11:CU8 Ny lag om leksakers säkerhet Ny lag om leksakers säkerhet I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition 2010/11:65 samt två motioner som väckts med anledning av propositionen och en motion från den allmänna motionstiden . I propositionen föreslår regeringen en ny lag om leksakers säkerhet som ska ersätta den nuvarande lagen . Syftet med lagförslaget är att genomföra och rådets direktiv /48/EG av om leksakers säkerhet i svensk rätt. Direktivet är ett resultat av en revidering av rådets direktiv /378/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om leksakers säkerhet. Revideringen innebär en rad förändringar som syftar till att höja säkerhetsnivån på leksaker. De ekonomiska aktörernas ansvar för leksakers säkerhet konkretiseras och en rad konstruktionskrav skärps och preciseras. Direktivet är ett s.k. fullharmoniseringsdirektiv, vilket innebär att medlemsstaterna inte får besluta om ytterligare begränsningar av leksakers fria rörlighet på den inre marknaden än de som direktivets regler medger. Propositionen innehåller även förslag som syftar till att komplettera och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr 339/93 när det gäller leksaker. Förordningen gäller och innehåller bl.a. en gemenskapsram för marknadskontroll och kontroll av produkter som förs in på unionsmarknaden. Den föreslagna nya lagen om leksakers säkerhet är utformad som en ramlag och innehåller grundläggande bestämmelser för leksakers säkerhet samt bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela de föreskrifter som behövs. Lagen innehåller nya bestämmelser om säkerhetskrav, krav på ekonomiska aktörer samt kompletterande bestämmelser om marknadskontroll. Den nya lagen ska tillämpas på leksaker som tillhandahålls på marknaden och i offentlig verksamhet. Med leksak avses, enligt lagförslaget, en vara som, helt eller delvis, är utformad eller avsedd för barn att leka med. Den nya lagen om leksakers säkerhet, och en följdändring i lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner, föreslås träda i kraft . Utskottet föreslår att antar lagförslagen och avslår motionsyrkandena. I betänkandet finns fem reservationer. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ny lag om leksakers säkerhet antar regeringens förslag till 1. lag om leksakers säkerhet, 2. lag om ändring i lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner. Därmed bifaller proposition 2010/11:65. Utvidgning av lagens tillämpningsområde avslår motion 2010/11:C7 yrkande 1. Reservation 1 (MP, SD) Skärpta regler för kemikalier i leksaker m.m. avslår motionerna 2010/11:C6 yrkandena 1 och 2, 2010/11:C7 yrkande 2 och 2010/11:MJ296 yrkande 5. Reservation 2 (MP, SD, V) Fortsatt arbete inom EU avslår motion 2010/11:C6 yrkande 3. Reservation 3 (SD) avslår motion 2010/11:C7 yrkande 3. Reservation 4 (MP, SD) avslår motion 2010/11:MJ296 yrkande 6. Reservation 5 (V) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (FP), (M), (S), (M), (S), (S), Per Lodenius (C), (S), (M), (MP), (KD), (V), (M), (M), (SD) och (S). Ärendet och dess beredning och Europeiska unionens råd antog ett nytt direktiv om leksakers säkerhet (Europaparlaments och rådets direktiv /48/EG av om leksakers säkerhet). Direktivet är ett resultat av en revidering av rådets direktiv /378/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om leksakers säkerhet. Revideringen innebär en rad förändringar som syftar till att höja säkerhetsnivån på leksaker. gäller och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr 339/93. Förordningen innehåller bestämmelser om ackreditering, marknadskontroll, kontroll av produkter från tredjeländer och CE-märkning. pågår ett arbete med reglering av vissa horisontella frågor för fri rörlighet av produkter, bl.a. vissa av marknadskontrollmyndigheternas horisontella uppgifter enligt förordningen. Regeringen överlämnade propositionen 2010/11:80 Ny lag om ackreditering och teknisk kontroll till . Lagförslaget innebär att svensk rätt anpassas till förordningen när det gäller ackreditering och CE-märkning. Propositionen bereds av näringsutskottet och kommer att behandlas i betänkande 2010/11:NU25. Förordningens bestämmelser berör i vissa fall leksakers säkerhet. I och rådets beslut nr 768/2008/EG av om en gemensam ram för saluföring av produkter fastställs allmänna principer och referensbestämmelser för utarbetandet av gemenskapslagstiftningen om harmonisering av villkoren för saluföring av produkter. Beslutets bestämmelser har utgjort en förebild för utformningen av direktivet om leksakers säkerhet. Under förhandlingsarbetet har samråd skett med närmast berörda myndigheter och organisationer. Kommissionens förslag till direktiv remitterades . Elva remissinstanser inkom med synpunkter till . Inför arbetet med att genomföra direktivet bjöd in företrädare för näringslivsorganisationer, företagare, standardiseringsorgan och myndigheter till ett möte. Synpunkter har även inhämtats under hand från , och . Parallellt med det nationella genomförandearbetet har en expertgrupp enligt uppdrag från Europeiska kommissionen tagit fram riktlinjer för tillämpningen av det nya direktivet (2009/48/EC, An explanatory guidance document, 16/04/2010). Som ett led i genomförandet av direktivet utarbetades inom promemorian Ny lag om leksakers säkerhet (Ds 2010:18). Promemorian innehöll även förslag som syftar till att komplettera och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr 339/93 när det gäller leksaker. Promemorian har remissbehandlats och ligger i huvudsak till grund för förslagen i propositionen. I propositionen föreslår regeringen att antar det förslag till ny lag om leksakers säkerhet och det förslag till följdändring i lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner som har lagts fram i propositionen. Regeringen har inhämtat Lagrådets yttrande över lagförslagen. I den del förslaget innehåller tekniska föreskrifter som inte innebär genomförande av direktivet har det anmälts till kommissionen i enlighet med och rådets direktiv /34/EG av om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter. En anmälan enligt direktiv /34/EG innebär normalt att en frysningsperiod ska ha förflutit innan de anmälda bestämmelserna får antas. har kommissionen och övriga medlemsstater möjlighet att lämna synpunkter på förslaget. Den initiala frysningsperioden löpte ut . inkom en kommentar från . genom besvarade kommentaren . har i en skrivelse daterad till meddelat att det inte finns något hinder mot att anta förslaget. Regeringens förslag till riksdagsbeslut finns i bilaga 1 och lagförslagen i bilaga 2. Med anledning av propositionen har två motioner väckts. I ärendet behandlar utskottet också två motionsyrkanden från den allmänna motionstiden . Förslagen i motionerna finns i bilaga 1. Det nya direktivet om leksakers säkerhet Det nya direktivet om leksakers säkerhet är ett resultat av en revidering av direktiv. Revideringen innebär en rad förändringar som syftar till att höja säkerhetsnivån på leksaker. De ekonomiska aktörernas ansvar för leksakers säkerhet konkretiseras och en rad konstruktionskrav skärps och preciseras. Direktivet innehåller i huvudsak följande bestämmelser. I direktivet regleras frågor som rör leksakers säkerhet och leksakers fria rörlighet på den inre marknaden (artikel 1). Direktivet är ett s.k. fullharmoniseringsdirektiv, vilket innebär att medlemsstaterna inte får besluta om ytterligare begränsningar av leksakers fria rörlighet på den inre marknaden än de som direktivets regler medger (jfr artikel 12). Den säkerhetsnivå som fastställs i direktivets regler får inte på något sätt höjas eller sänkas på nationell nivå och de konkretiseringar av det allmänna säkerhetskravet som återfinns i direktivets bilagor får inte förändras. Med leksaker avses produkter avsedda eller utformade för barn att leka med (artikel 2.1). Undantag görs för bl.a. lekplatsutrustning avsedd för allmänt bruk, bensindrivna leksaksfordon och slangbellor (artikel 2.2). I bilaga I till direktivet räknas sådana produktgrupper upp som inte anses vara leksaker, t.ex. samlarobjekt, sportutrustning, transportmedel såsom cyklar och sparkcyklar, tryckluftsvapen samt utbildningsmaterial. Definitioner av betydelse för direktivets tillämpning finns i artikel 3. Tillverkarna ansvarar för att de leksaker de släpper ut på marknaden uppfyller säkerhetskraven. För att förebygga och reagera på brister i säkerheten krävs enligt artikel 4 att de vidtar en rad åtgärder, såsom att utföra en s.k. bedömning av överensstämmelse, utföra slumpvis provning och dra tillbaka leksaker med brister. Importörers och distributörers skyldigheter framgår av artiklarna 6 och 7. Bland annat ska de se till att tillverkarna har fullgjort sina skyldigheter, och de ska dra tillbaka leksaker med brister i säkerheten. För att leksaker ska få tillhandahållas inom EU måste de bl.a. uppfylla direktivets grundläggande säkerhetskrav. De grundläggande säkerhetskraven utgörs av det allmänna säkerhetskravet (artikel 10.2) och de särskilda säkerhetskraven (bilaga II till direktivet). Reglerna har byggts ut och preciserats jämfört med direktiv. Utöver säkerhetskraven krävs att leksakerna ska vara CE-märkta (artikel 16). Leksaken ska dessutom omfattas av en s.k. EG-försäkran om överensstämmelse som uppdateras kontinuerligt (artikel 15). Genom varningar och bruksanvisningar ska barnet eller den som har uppsikt över barnet uppmärksammas på de risker det medför att använda leksaken och om hur riskerna kan undvikas (artikel 10.2). Enligt artikel 11 ska varningar ange lämpliga användarbegränsningar och i vissa fall vara klart synliga före köpet. De ska placeras på ett lämpligt och väl synligt sätt på leksaken och vara på ett språk som lätt kan förstås av konsumenten i respektive medlemsstat. Bestämmelserna som gäller varors fria cirkulation innebär i princip ingen förändring jämfört med direktiv om leksakers säkerhet. Medlemsstaterna får inte förhindra att leksaker som överensstämmer med direktivet tillhandahålls på marknaden inom deras territorium (artikel 12). Om en leksak följer en standard som refererats till i Europeiska unionens officiella tidning, ska den förutsättas uppfylla de säkerhetskrav som standarden omfattar (artikel 13). Av artikel 19.2 följer att om en leksak tillverkats i enlighet med en sådan harmoniserad standard som har refererats till i Europeiska unionens officiella tidning, kan tillverkaren själv intyga att leksaken överensstämmer med direktivets allmänna säkerhetskrav i artikel 10.2. Om det inte finns någon standard som anger hur säkerhetskraven ska uppfyllas eller om leksaken inte följer den standard som finns, ska den i stället vara typgodkänd av ett anmält organ (artikel 19.3). Enligt artikel 23 ska medlemsstaten utse en myndighet som utser provningsorgan, anmäler dessa till Europeiska kommissionen och kontrollerar att de lever upp till de krav på oberoende, kvalitetssäkring m.m. som ställs i direktivet. Av artikel 20 framgår att ett typgodkännande innebär att organet intygar att leksaken uppfyller de tillämpliga kraven i direktivet. Inför typgodkännandet görs bl.a. en riskbedömning av leksaken. Regler om anmälande myndigheter och anmälda organ finns i artiklarna 22-38. Medlemsstaterna ska vidta alla åtgärder som krävs för att säkerställa att leksaker enbart släpps ut på marknaden om de uppfyller de grundläggande säkerhetskraven (artikel 10.1), bl.a. genom att utföra marknadskontroll (artikel 40), allt med beaktande av den s.k. försiktighetsprincipen (artikel 39). Regler om marknadskontroll återfinns i artiklarna 15-19 i och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter. I de fall de är mer precisa gäller dessutom bestämmelserna i och rådets direktiv /95/EG av om allmän produktsäkerhet. Enligt artikel 41 i direktivet om leksakers säkerhet kan de marknadskontrollerande myndigheterna begära information om EG-typintyg av respektive anmält organ. Myndigheten kan också begära att organet drar tillbaka eller ser över ett EG-typintyg om leksaken det rör sig om visat sig vara farlig. Att de marknadskontrollerande myndigheterna på detta sätt får befogenheter gentemot anmälda organ är en nyhet i för den inre marknaden. När en marknadskontrollerande myndighet finner att en leksak inte uppfyller säkerhetskraven och därför vill förbjuda eller begränsa dess försäljning ska Europeiska kommissionen och de andra medlemsstaterna enligt artikel 42 förses med all tillgänglig information om åtgärden, vilka risker leksaken innebär m.m. De andra medlemsstaterna kan ifrågasätta åtgärden och kommissionen ska besluta om den är berättigad eller inte (artikel 43). Om åtgärden inte anses berättigad ska den aktuella medlemsstaten dra tillbaka sitt beslut. Om åtgärden anses berättigad ska alla medlemsstater vidta åtgärder mot den farliga leksaken. Enligt artikel 44 ska en medlemsstat som bedömer att en leksak utgör en allvarlig risk underrätta kommissionen och övriga medlemsstater om detta genom RAPEX, EU:s system för snabbt informationsutbyte. Medlemsstaterna kan på formella grunder begränsa eller förbjuda tillhandahållandet av en leksak som saknar CE-märke, felaktigt har blivit CE-märkt, inte åtföljs av en korrekt EG-försäkran om överensstämmelse eller vars tekniska dokumentation är bristfällig (artikel 45). En sådan åtgärd behöver inte underställas kommissionens prövning. En kommitté ska inrättas där kommissionen kan besluta om tillägg till listorna över varor som inte är att betrakta som leksaker, över farliga kemikalier och över särskilda varningar (bilaga I, del III av bilaga II respektive bilaga V till direktivet) genom föreskrivande förfarande med kontroll (artikel 46). På samma sätt kan kommissionen anta särskilda gränsvärden för kemikalier i leksaker avsedda att stoppa i munnen eller för barn . Enligt artikel 48 ska medlemsstaterna , och därefter , rapportera till kommissionen om hur direktivet tillämpas. direktiv om leksakers säkerhet ska fortsätta att tillämpas på leksaker som släpptes ut på marknaden före , dvs. efter att direktivet trätt i kraft (artikel 53). Vad gäller kemiska risker ska det äldre direktivet gälla efter att det nya direktivet trätt i kraft. ska medlemsstaterna sätta i kraft de nationella författningar som genomför direktivet. Författningarna ska tillämpas fr.o.m. (artikel 54). För del innebär detta att de nationella bestämmelserna ska vara antagna och träda i kraft . EU-förordningen om ackreditering och marknadskontroll gäller och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter. Förordningen ska tillämpas på alla varor inom det fullharmoniserade området, däribland leksaker. Förordningen innehåller bestämmelser om ackreditering, marknadskontroll, kontroll av produkter från tredjeländer och CE-märkning. Ny lag om leksakers säkerhet Utskottets förslag i korthet antar regeringens lagförslag. Utgångspunkter för genomförandet av direktivet Målet för direktivet om leksakers säkerhet är att garantera dels en hög säkerhetsnivå för leksaker för att garantera barns hälsa och säkerhet, dels en väl fungerande inre marknad genom att fastställa harmoniserade säkerhetskrav för leksaker och minimikrav för marknadsövervakning (jfr skäl 9 och 48). Vidare anges i skälen bl.a. att de allmänna och särskilda kemikaliekraven i direktivet bör syfta till att skydda barns hälsa från vissa ämnen i leksaker, medan miljöproblemen behandlas i annan övergripande miljölagstiftning (skäl 25). Regeringen konstaterar att direktivet om leksakers säkerhet är ett s.k. fullharmoniseringsdirektiv, vilket innebär att medlemsstaterna inte får förhindra att leksaker som överensstämmer med direktivet tillhandahålls på marknaden inom deras territorium (artikel 12). Den säkerhetsnivå som fastställs i direktivets regler får inte på något sätt höjas eller sänkas på nationell nivå, och de konkretiseringar av det allmänna säkerhetskravet som återfinns i direktivets bilagor får inte förändras. Medlemsstaterna har således i princip inte rätt att vidta åtgärder som kan utgöra hinder för den fria rörligheten för leksaker som överensstämmer med direktivets krav, såsom exempelvis nationella bestämmelser om förbud mot vissa ämnen i leksaker. Det nya direktivet om leksakers säkerhet är det första direktiv som utformats efter den reviderade s.k. nya metoden. Metoden används för fullharmoniserande direktiv som reglerar varors fria rörlighet på den inre marknaden. Medlemsstaterna får inte hindra varors fria rörlighet inom EU om det inte följer av de sektorsspecifika regler till skydd för hälsa och säkerhet som återfinns i de olika direktiven. Direktiv enligt den nya metoden ska endast innehålla grundläggande säkerhetskrav men inte föreskriva hur kraven ska uppfyllas. Till skillnad från direktiv enligt den gamla metoden innehåller direktivet därför få detaljerade krav på produkters utformning. Det ankommer på de europeiska standardiseringsorganen (Comité Européen de Normalisation), CENELEC (Comité Européen de Normalisation Electrotechnique) och ETSI () att på uppdrag av Europeiska kommissionen arbeta fram europeiska standarder. Dessa standarder är frivilliga för tillverkaren att tillämpa och innebär en presumtion för att direktivets krav är uppfyllda. Nya metoden direktiv innehåller därför bestämmelser om hur en bedömning av produkternas överensstämmelse med tillämpliga krav ska utföras. Produkter som uppfyller de grundläggande kraven i direktivet ska märkas med symbolen CE. Huvudregeln enligt den s.k. nya metoden är att tillverkaren själv kan intyga att produkten uppfyller de krav som ställs i direktiven i fråga. I vissa fall förutsätts dock att tillverkaren har ett certifierat kvalitetssystem eller uppdrar åt ett oberoende kontrollorgan, ett s.k. anmält organ, att bedöma om produkten uppfyller de grundläggande kraven innan den släpps ut på marknaden. När det gäller sättet för genomförandet av direktivet anför regeringen att det vid genomförandet av direktiv om leksakers säkerhet gjordes bedömningen att direktivet borde genomföras genom en särskild ramlag innehållande bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter som närmare anger vilka krav i fråga om säkerhet m.m. som en leksak ska uppfylla. Därutöver skulle lagen innehålla vissa bestämmelser om tillsyn, tvångsmedel m.m. som kräver lagform (prop. 1992/93:111 s. 18 f.). Denna lagstiftningsteknik för genomförande är vanlig när det gäller produktdirektiv som utformats enligt den s.k. nya metoden och bör, anser regeringen, användas även vid genomförandet av det nu aktuella direktivet. Det nya direktivets materiella bestämmelser är mycket detaljerade och lämpar sig inte för en fullständig lagreglering. Regleringen av leksakers säkerhet bör därför i allt väsentligt ske genom myndighetsföreskrifter. Enligt regeringen ger en sådan reglering dessutom större flexibilitet vid behov av justeringar till följd av ändrade bestämmelser t.ex. inom ramen för ett kommittéförfarande (artikel 46). Direktivets mer grundläggande bestämmelser, som t.ex. det allmänna säkerhetskravet och de ekonomiska aktörernas huvudsakliga skyldigheter, bör däremot tas in i lag. Även med denna utgångspunkt, anför regeringen vidare, kräver det nya direktivet åtskilliga ändringar av lag om leksakers säkerhet. Dessa ändringar är så omfattande att lagen bör ersättas av en ny lag om leksakers säkerhet. Den nya lagen om leksakers säkerhet Som redovisats ovan föreslår regeringen att den nya lagen om leksakers säkerhet, i likhet med den nuvarande lagen , utformas som en ramlag som innehåller grundläggande bestämmelser för leksakers säkerhet och bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela de föreskrifter som behövs. Lagen ska i övrigt innehålla de bestämmelser om marknadskontroll, sanktioner m.m. som kräver lagform. Regeringens förslag innebär sammanfattningsvis bl.a. följande. I en inledande bestämmelse anges att lagen syftar till att skydda barns hälsa och säkerhet genom bestämmelser om krav på leksaker och hur de ska tillhandahållas. Den nya lagen ska tillämpas på leksaker som tillhandahålls på marknaden och i offentlig verksamhet. Vad som sägs i lagen om ekonomiska aktörer gäller också den som tillhandahåller leksaker i offentlig verksamhet. Med leksak avses en vara som, helt eller delvis, är utformad eller avsedd för barn att leka med. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om undantag från lagens tillämpningsområde i fråga om vissa leksaker eller vissa varor som kan uppfattas som leksaker. I den nya lagen införs definitioner av vissa begrepp som finns i EU-rättsakter som är grundläggande för tillämpningen av lagen. Om en importör eller en distributör tillhandahåller en leksak på marknaden i eget namn eller under eget varumärke eller ändrar en leksak som redan släppts ut på marknaden på ett sådant sätt att överensstämmelsen med de tillämpliga kraven kan påverkas, övertar importören eller distributören tillverkarens skyldigheter enligt lagen. En tillverkare får genom skriftlig fullmakt utse en representant som ska utföra de uppgifter som anges i fullmakten. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om de krav som ska ställas på en fullmakts innehåll. I den nya lagen införs en portalparagraf som innebär att leksaker endast får tillhandahållas på marknaden och i offentlig verksamhet om de uppfyller säkerhetskraven på leksaker och de krav som gäller bedömning av överensstämmelse, EG-försäkran om överensstämmelse samt CE-märkning. En leksak får visas och användas på mässor och utställningar även om den inte uppfyller dessa krav. Detta gäller dock bara under förutsättning att det tydligt anges att leksaken inte överensstämmer med kraven och att den inte kommer att tillhandahållas inom Europeiska unionen förrän den uppfyller kraven. En leksak får inte innebära någon risk för någon persons hälsa eller säkerhet när den används på avsett eller förutsebart sätt med hänsyn till barns beteende. Vid denna bedömning ska hänsyn tas till förmågan hos barn och, i förekommande fall, dem som har uppsikt över barn att hantera leksaken. Detta gäller särskilt för leksaker som är avsedda för barn i en viss angiven åldersgrupp. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om särskilda säkerhetskrav för leksaker. Säkerhetskraven ska uppfyllas under hela den tid leksaken normalt sett kan förväntas användas. En tillverkare ska förse leksaken eller leksakens förpackning samt, om det är lämpligt, bruksanvisningen som medföljer leksaken med varningar och informationstexter om de inbyggda faror och skaderisker som användningen av en leksak kan medföra och om hur dessa kan undvikas. Varningar och informationstexterna ska i förekommande fall innehålla upplysning om 1. krav på användarnas lägsta eller högsta ålder, 2. krav på användarnas förmåga, 3. krav på användarnas högsta eller lägsta vikt, 4. att leksaken endast ska användas under tillsyn av vuxen, samt 5. försiktighetsåtgärder vid användning för vissa kategorier av leksaker. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om varningar och informationstexter samt om placeringen och utformningen i övrigt av varningar och informationstexter. Regeringen bedömer att de myndigheter som bör meddela föreskrifter om särskilda säkerhetskrav på leksaker är , och .