bet · GY01SoU11 · 2011-03-08 00:00:00 — Hjälpmedelsindustrin, den övriga industrin och brukarna måste träffas under gemensamma möten. Industrin och brukarna måste ges möjligheter att påverka nya produkter så att de är anpassade för alla från början. Regeringen kan och bör stimulera utvecklingen av tjänster genom att exempelvis markera att sektorsmyndigheterna ska samarbeta, lyfta fram goda exempel samt skapa möten och gemensamma forum med brukarna, näringslivet och Kommuner och Landsting för att visa på behov och starta konkreta projekt. Vi anser att vissa tjänster bör kunna förskrivas som hjälpmedel för funktionshindrade. Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Glasögon för barn, punkt 21 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (S), (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 21 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:So418 av och (båda S), 2010/11:So550 av (M), 2010/11:So584 av m.fl. (V) och 2010/11:So604 av (MP). Ett barns synfel måste åtgärdas fortlöpande under uppväxten. Att barn ser bra är en grundläggande förutsättning för att de ska kunna klara av exempelvis skolarbetet så bra som möjligt. Landstingen beslutar själva om de vill ge bidrag till familjer med barn som är i behov av glasögon, och beloppen skiljer sig åt mellan landstingen. Få landsting beviljar stöd ålder, vilket är olyckligt eftersom synen inte är färdigutvecklad förrän vid 8 till och det krävs många glasögonbyten. Det är viktigt att barn med synfel får de glasögon de behöver, oavsett föräldrarnas ekonomiska situation. Vi anser att frågan om subventionerade glasögon för barn med synfel bör utredas. Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Behovsbedömning vid personlig assistans, punkt 8 (S) (S), (S), (S), (S), (S) och (S) anför: Frågan om en enhetlig modell för bedömning av andra personliga behov m.m. när det gäller personlig assistans behandlades av socialutskottet i betänkandet Personlig assistans och andra insatser åtgärder för ökad kvalitet och trygghet (bet. 2009/10:SoU21). Utskottet hade då fått del av den stora oro och upprördhet som många funktionshindrade kände inför beslut om personlig assistans. Beslutsprocessen inom föregicks av integritetskänsliga frågor som väckte stort obehag. Utskottet klargjorde att bedömningsinstrumentet inte får innehålla alltför detaljerade eller integritetskänsliga moment. Det är enligt vår mening positivt att det utarbetas ett verktyg för en enhetligare bedömning, men prövningen måste ske med hänsyn till den enskildes oberoende, självbestämmande och integritet. och arbete med bedömningsinstrumentet fortsätter och sker i samverkan med berörda brukarorganisationer. Enligt uppgift fungerar arbetet nu bättre än när protesterna redovisades för utskottet . har gjort förändringar i sin bedömning av grundläggande behov vid beslut om personlig assistans. Detta har gjorts utan några nya politiska beslut som grund. Bedömningarna har skärpts på ett sätt som gör att det är tveksamt om lagstiftningens intentioner upprätthålls. Det tillkännagivande som gjorde 2010 om personlig assistans innefattar att regeringen ska följa beslut i fråga om personlig assistans och vid behov lämna förslag på åtgärder om det behövs politiska beslut eller förtydliganden som säkerställer lagstiftningens intentioner med personlig assistans. Frågan har stor betydelse för många människor. Arbetet måste ske skyndsamt och återrapporteras till . Vi kommer noga att följa utvecklingen inom båda dessa områden och kommer att återkomma om det pågående arbetet inte leder till ett positivt resultat för människor med funktionsnedsättningar som är i behov av assistans. Kostnadsansvar för personlig assistans, punkt 13 (S) (S), (S), (S), (S), (S) och (S) anför: Enligt 17 § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade som trädde i kraft får ett landsting eller en kommun med bibehållet ansvar sluta avtal med någon annan om att tillhandahålla insatser enligt lagen. Om ett landsting och en kommun har träffat en överenskommelse enligt andra stycket får överlåtaren lämna ett sådant ekonomiskt bidrag till mottagaren som motiveras av överenskommelsen. När ett avtal har tecknats får de privata anordnarna all ersättning från men kan trots detta kräva ersättning för sjukvikarier av kommunen. Kommunen är huvudansvarig och ska enligt lagen se till att insatsen fungerar. I de flesta fall innebär det således ökade kostnader för kommunen om privata anordnare används, vilket ofta beslutas utifrån önskemål från den som har behov av stöd. I många fall innebär det också merarbete för kommunen eftersom den överlåter insatsen genom avtal men måste ha en viss beredskap. Den långsiktiga hållbarheten i systemet kan därmed hotas, och kostnaderna för kommunerna kan komma att öka på ett sådant sätt att lagen ifrågasätts. Vi noterar att regeringen avser att återkomma till frågorna om kommunernas ansvar för att i vissa fall bistå med vikarier eller ersätta kostnader då en ordinarie personlig assistent är sjuk samt ansvar för tillfälligt utökad personlig assistans. Vi avstår från att reservera oss men anser att det finns anledning att mycket noga följa utvecklingen och förbehåller oss rätten att återkomma i frågan. Daglig verksamhet m.m., punkt 17 (S) (S), (S), (S), (S), (S) och (S) anför: Många människor med en funktionsnedsättning saknar helt sysselsättning. I första hand är självklart ett vanligt arbete den naturliga utgångspunkten. Men verkligheten är att många står långt ifrån den reguljära arbetsmarknaden. Någon rätt till daglig verksamhet för människor i personkrets 3 finns inte. Socialtjänstlagens skrivningar om att kommunerna är skyldiga att verka för att människor med en funktionsnedsättning får en meningsfull sysselsättning räcker inte för att lösa frågan. Regeringen har i psykiatrisatsningen 20092011 uppmärksammat problematiken, en del åtgärder har vidtagits och en försöksverksamhet ska genomföras. Vi anser att det är angeläget att regeringen vidtar åtgärder som verkligen förändrar situationen för denna grupp. Vi är tveksamma till om de beskrivna åtgärderna från regeringens sida är tillräckliga och förbehåller oss rätten att återkomma i frågan. Daglig verksamhet m.m., punkt 17 (V) (V) anför: Regeringen avvaktar med att besluta om en rätt till daglig verksamhet för personer med psykiska funktionsnedsättningar inom personkrets 3. föreslog att insatsen daglig verksamhet skulle utvecklas så att den ger en meningsfull sysselsättning av god kvalitet och stärker den enskildes möjlighet att övergå till lönearbete. Jag delar bedömningen att personer med en psykisk funktionsnedsättning självklart i första hand måste få tillgång till anställningsformer på arbetsmarknaden. Men det är också viktigt att se att alla inte har möjligheter till arbete, och då är rätten till daglig sysselsättning mycket viktig. Jag anser att det finns anledning att mycket noga följa utvecklingen och förbehåller mig rätten att återkomma i frågan. Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden 2010/11:So205 av (KD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om assistanshundar. 2010/11:So210 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av reglerna så att unga med funktionsnedsättning får rätt till en meningsfull sysselsättning. 2010/11:So214 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att se över reglerna som tillämpas vid prövning av rätten till personlig assistans. 2010/11:So221 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att den personliga assistansen måste tryggas. 2010/11:So224 av och (båda S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ett förtydligande bör införas i lagen, där det framgår att gravt synskadade personer kan tillhöra personkrets 3. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ingen åldersgräns bör införas i lagen. 2010/11:So226 av (FP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om sysselsättningsgaranti för personer i LSS-personkrets 3. 2010/11:So233 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att målen i handlingsplanen för att förbättra tillgängligheten för personer med funktionsnedsättning bör uppfyllas. 2010/11:So240 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om funktionshindrade ungdomars möjlighet att själva välja var de ska bo den dag de flyttar till ett eget boende. 2010/11:So250 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om hörselinstruktörer. 2010/11:So269 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att förkorta förnyelseintervallet för bilstöd för föräldrar till barn med funktionsnedsättningar. 2010/11:So287 av (FP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att verka för att tjänster från olika myndigheter samlas under ett tak onestop shop för personer med funktionsnedsättning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att verka för att införa daglig sysselsättning för personkrets 3 enligt LSS, såväl för personer med psykisk funktionsnedsättning som t.ex. personer med rörelsefunktionsnedsättning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att verka för att genomföra en nationell informationskampanj för att påverka attityder och värderingar kring funktionsnedsättning. 2010/11:So288 av och (båda FP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att i lag förtydliga rätten till assistansersättning för att kunna leva upp till FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. 2010/11:So290 av (FP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör överväga initiativ till att tydliggöra LSS-lagstiftningen så att fler människor med grava synskador får de insatser som de har behov av. 2010/11:So292 av i (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att om ansvaret för personer i behov av stöd och assistans genom avtal överlämnats till en privat anordnare så bör också ansvaret för insatserna fullt ut och hela deras kostnader falla på den som kommunen eller slutit avtal med. 2010/11:So297 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ökad tillgänglighet. 2010/11:So300 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att förtydliga landstingens ansvar för tillhandahållande av hjälpmedel. 2010/11:So302 av Finn och (båda M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett förtydligande i LSS-lagstiftningen om arbetsträning för funktionshindrade. 2010/11:So336 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om informations- och kommunikationsteknik som hjälpmedel för funktionshindrade. 2010/11:So373 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om personlig assistans efter . 2010/11:So374 av och (båda S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om tillgänglig information som ett mål för handikappolitiken. 2010/11:So375 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om när det gäller ett förtydligande i LSS-lagen personkrets 3. 2010/11:So402 av (KD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillsätta en kompletterande LSS-utredning för att lösa de frågor som återstår efter SOU 2008:77. 2010/11:So409 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att anta en ny handlingsplan för att öka tillgängligheten i samhället för personer med funktionsnedsättning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att handlingsplanen ska vara möjlig att följa upp och utvärdera. 2010/11:So418 av och (båda S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av dagens system för subvention av barns glasögon. 2010/11:So455 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om stöd till mindre verksamheter som inriktar sina aktiviteter på stöd för personer med funktionshinder. 2010/11:So456 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om stödinsatser för personer med osynliga funktionshinder. 2010/11:So470 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör uppdra till myndigheter som utövar tillsyn över den kommunala verksamheten att också övervaka kommunernas efterlevnad av konventionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att arbetet bör intensifieras på de områden där vi inte fullt ut lever upp till konventionens åtaganden, dvs. främst medvetandegörande, tillgänglighet och arbete och sysselsättning för personer med funktionsnedsättning. 2010/11:So485 av (KD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en utredning för att sätta nya tillgänglighetsmål och föreslå index för tillgänglighetskriterier. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att redovisa kommuners och landstings tillgänglighetsresultat i öppna jämförelser. 2010/11:So526 av och (båda M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att kvalitetssäkra personliga assistenter. 2010/11:So534 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om möjlighet till personlig assistans även i skolan under hela skoldagen. 2010/11:So536 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om möjligheten till en koordinator till familjer med funktionshindrade barn. 2010/11:So543 av m.fl. (MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en utvärdering av de åtgärder som utförts i kommunerna i och med att 2010 utsågs till tillgänglighetens år. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en nationell informationskampanj om barn och unga med funktionsnedsättning. 2010/11:So547 av de (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om gravt synskadade personers möjlighet till ledsagare. 2010/11:So550 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om avhjälpbara synnedsättningar. 2010/11:So558 av och (båda MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovsbedömningsinstrument för personlig assistans. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om dubbel assistans. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om regler för assistans under sjukhusvistelse. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om personer med psykisk funktionsnedsättning och daglig verksamhet. 2010/11:So577 av m.fl. (V): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att upprätta en genomförandeplan för om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. 2010/11:So579 av m.fl. (V): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om orimligt höga hyror vid beslut om boende enligt LSS. 2010/11:So584 av m.fl. (V): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda subventionerade glasögon för barn med synfel. 2010/11:So587 av m.fl. (V): begär att regeringen skyndsamt lägger fram förslag till ändring av 9 a § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, så att ursprungsintentionerna i LSS om möjligheten att leva ett liv som andra uppfylls. 2010/11:So592 av m.fl. (V): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en utredning om levnadsvillkoren för kvinnor och flickor med funktionsnedsättning och hur de kan förbättras. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett jämställdhetsperspektiv i den framtida strategin för funktionshinderspolitiken. 2010/11:So604 av (MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över riktlinjerna för stöd till barns glasögon för att stärka möjligheterna för barn med synfel att få glasögon oberoende av var i landet de bor. Vi ska nu debattera socialutskottets betänkande 11 om funktionshindersfrågor. I detta betänkande föreligger 52 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden. Som ett led i arbetet med att bereda och förbereda detta ärende har utskottet haft möjlighet att bjuda in och . Dessa har informerat om hur arbetet fortskrider med en enhetlig modell för bedömning, ett så kallat behovsbedömningsinstrument. I det betänkande som kammaren nu ska debattera tas följande områden upp: funktionshinderspolitikens mål, stöd till personer med funktionsnedsättning, hjälpmedelsfrågor, bilstöd och glasögon för barn. Motionerna har delats in i dessa områden och därefter behandlats. Härmed överlämnas socialutskottets betänkande 11 med reservationer och särskilda yttranden som föreligger till kammaren för debatt och beslut. I många sammanhang lyfts fram som ett välfärdsland. Men vad lägger vi egentligen i detta begrepp? Borgerliga politiker brukar ofta tala om att man slår vakt om välfärdens kärna. På frågan vad den kärnan egentligen innehåller, eller kanske snarare inte innehåller, brukar de oftast bli svaret skyldiga. Det handlar naturligtvis om att man vill försöka övertyga svenskarna om att det går att upprätthålla en god välfärd trots att den gemensamma finansieringen har minskat kraftigt genom stora skattesänkningar åt framför allt redan välbärgade.Det finns helt klart väldigt stora skiljelinjer mellan de politiska partierna i denna fråga. Inte minst gäller det på socialförsäkringsområdet, där försämringarna har gjort att svårt sjuka människor och arbetslösa numera tvingas köa för socialbidrag.Herr talman! Jag kan tänka mig att en och annan undrar vad detta har i en debatt om funktionshindersfrågor att göra. Jag vill dock påstå att funktionshinderspolitik i allra högsta grad handlar om välfärdspolitik och hur vi väljer att utforma den. Den politik vi socialdemokrater har som grund bygger på att vi tar ett gemensamt ansvar för att alla människor ska kunna få en möjlighet att vara delaktiga i samhällets olika delar. Det handlar om skolan, arbetslivet, fritiden och allt annat som många av oss tar för givet men som för många andra kan kännas ouppnåeligt.Som jag ser det har vi politiker minst tre stora utmaningar framför oss när det gäller just funktionshinderspolitik. Den allra viktigaste och mest övergripande frågan handlar om tillgängligheten. Lyckas vi inte göra samhället tillgängligt i alla dess delar, för alla människor, kommer vi aldrig att kunna uppnå möjligheten för alla att vara just delaktiga.Det andra området är arbetsmarknaden, där vi måste se till att alla får en möjlighet att utifrån sin förmåga få ta del av arbetsgemenskapen och möjligheten att få vara med och bidra - känna sig behövd.Det tredje området rör den personliga assistansen. Det är en fantastisk reform som har gjort att ett stort antal människor med svåra funktionsnedsättningar har fått möjligheten till ett helt nytt liv. upplever många att tanken med lagstiftningen kraftigt har börjat urholkas i takt med att allt fler får sin personliga assistans ifrågasatt. Som en representant för de rörelsehindrade barnen och ungdomarna uttryckte det: Förut var det behoven som styrde, numera sätts allt oftare en prislapp på alla insatser. Vi måste sätta stopp för den utvecklingen!Herr talman! Vi socialdemokrater har sju reservationer och tre särskilda yttranden i detta betänkande och står naturligtvis bakom alla dessa. Vi väljer dock att särskilt lyfta fram tre reservationer som vi yrkar bifall till. Det är reservationerna 5, 11 och 15. Jag tänker nu i korthet beröra några av dessa områden.Först tittar vi på personlig assistans, ett område som egentligen är uppdelat i två viktiga delar. Den ena är framtagandet av ett bedömningsinstrument som ska garantera att alla som har behov av assistans behandlas lika, oavsett var i landet de bor. I grunden är det enligt vår mening positivt att det tas fram ett verktyg för en enhetligare bedömning, men prövningen måste ske med väldigt stor hänsyn till den enskildes oberoende, självbestämmande och integritet. Den andra delen handlar om det faktum att har ändrat grunderna för sin bedömning av de grundläggande behoven. Detta har gjorts utan nya politiska beslut som grund. Bedömningarna har skärpts på ett sätt som gör att det är tveksamt om lagstiftningens intentioner verkligen upprätthålls. Tyvärr har denna bedömning även fått stöd av rättsliga instanser. representanter har på direkt fråga från ledamöter i socialutskottet medgivit att det behövs lagändringar för att grunderna för deras bedömningar ska ändras. Mycket talar därför för att det måste göras. Vi delar alltså synpunkter när det gäller behovet av en lagändring. Anledningen till att vi inte reserverar oss är det tillkännagivande som gjorde om personlig assistans. Detta uppdrag innebär enligt vår mening att regeringen ska följa upp beslut i frågan och vid behov lämna förslag till ändrad lagstiftning - en lagstiftning som innebär att grundtanken med den personliga assistansen upprätthålls. Frågan har enormt stor betydelse för många människor. Därför måste arbetet ske skyndsamt och återrapporteras till . Att ge ytterligare ett uppdrag med samma innebörd tror vi inte kommer att påskynda hanteringen, men vi kommer noga att följa utvecklingen inom båda dessa områden och återkomma om det visar sig att det pågående arbetet inte leder till ett positivt resultat för människor i behov av assistans.Jag tänkte också säga några ord om den nationella handlingsplanen, som beslutades av . Det var då en tioårig nationell handlingsplan för handikappolitiken, där det övergripande målet var ett tillgängligare samhälle. , efter att detta klubbades, kan vi väl dock konstatera att det är ett väldigt nedslående resultat för människor med funktionsnedsättning när det gäller just tillgängligheten. Vi socialpolitiker, oavsett partifärg, har verkligen ingen anledning att slå oss för bröstet när det gäller denna fråga. Visst har det gått framåt inom en del områden, men alldeles för lite och alldeles för sakta. vill det till att beslut fattas och att konkreta åtgärder genomförs under den kommande mandatperioden. Vi avvaktar med spänning nya initiativ från den borgerliga regeringen.Nästa område jag tänkte beröra, herr talman, är frågan om koordinator. och Ungdomar har i en stor enkätundersökning visat att föräldrar till barn med funktionsnedsättning i genomsnitt har kontakt med 17 olika personer när det gäller deras möjligheter till hjälp och stöd. Många har betydligt flera kontakter än så. Detta är en orimlig börda. Det behövs därför en person som kan hjälpa familjerna med information och samordning av övriga kontakter. Vi menar att det borde vara självklart att dessa familjer alltid ska erbjudas denna möjlighet.Sedan har vi frågan om ledsagarservice. Detta är en av insatserna i lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade, alltså det vi i vardagslag brukar kalla LSS. Det är en service som har stor betydelse inte minst för de gravt synskadade. När lagen infördes var det självklart att denna grupp skulle tillhöra vad som benämns personkrets 3 i lagen och därmed ha rätt till ledsagarservice. har dock rättsläget förändrats och blivit oklart. Det har fått som konsekvens att liknande ärenden bedöms på olika sätt både i de olika enskilda kommunerna och i domstolarna. Vi anser därför att ett förtydligande i lagen är nödvändigt. Det får aldrig råda någon tvekan om att en person med grav synskada kan tillhöra personkrets 3.