bet · GZ01UFöU1 · 2011-09-20 00:00:00 — Den internationella insatsen har tydligt riktats om från att skydda civila till att bedriva ett öppet krig i med det tydliga syftet att avsätta Gaddafi och få till stånd ett regimskifte. Därför är det lika självklart för att med utgångspunkt i vår solidaritet med det libyska folket säga nej till en förlängning av den svenska insatsen i . Vi anser att de 21 miljoner som avsätts i regeringens proposition i stället borde användas till humanitära insatser i Libyen.Herr talman! höll sin senaste debatt om insatsen i . Som företrädare i den debatten lyfte jag fram vår oro över hur insatsen utvecklades från att skydda civila genom att upprätta en flygförbudszon till att alltmer tydligt ta ställning för den ena parten i denna konflikt och alltmer tydligt försöka få till stånd ett regimskifte.Vi kan konstatera att den oro som jag gav uttryck för i den debatten har kommit att besannas. Det är uppenbart att den Natoledda insatsen på flera punkter har överträtt det FN-mandat som fanns och därigenom också brutit mot folkrätten och frångått sitt folkrättsliga stöd. Detta gäller inte minst i samband med striderna inne i , där vi vet att ett flertal länder som deltar i den Natoledda insatsen aktivt deltog på rebellernas sida för att få till stånd ett regimskifte.Att den Natoledda insatsen så uppenbart har ignorerat FN-mandatets gränser undergräver självfallet FN:s ställning i världen men också respekten för folkrätten. Därför känner jag en oro över att den utveckling vi har sett i kommer att få konsekvenser inte bara i utan i hela världen.Samtidigt kan vi konstatera att insatsens egentliga uppdrag - att skydda civila - alltmer verkar ha glömts bort. För på vilket sätt har den Natoledda insatsen bidragit till att stödja och skydda de civila som i skrangliga båtar och med risk för sina liv försöker korsa ? Och på vilket sätt har insatsen agerat för att skydda de civila libyer som utsätts för angrepp, attacker och övergrepp från rebellernas sida?Samtidigt som Gaddafis regim föll kom allt fler rapporter om övergrepp mot civila inte bara från regimen utan också från rebellsidan. Rapporterna kommer från ett flertal människorättsorganisationer, bland andra Amnesty, men även från UNHCR. , generalsekreterare i skrev om ett av dessa fall : "En ung pojke som frivilligt ställt sig på sida under de senaste månadernas strider berättade för Amnesty hur han, liggande på knä och med armarna i luften, blev skjuten i knäna efter att ha lagt ner sitt vapen och överlämnat sig till rebellerna. "Vi vet att i synnerhet migrantarbetare från länder som , och har drabbats oerhört hårt av övergrepp även från rebellernas sida. Det har handlat om våld och övergrepp - i vissa fall även våldtäkter. Man har tvingats lämna sina hem, och man har förlorat sina arbeten. Men från de länder som säger sig delta i en internationell insats i för att skydda de civila har alla dessa rapporter bemötts med tystnad. Det finns en hel del att säga om hur frågan om den svenska insatsen i har hanterats också i svensk politik. Det skulle inte vara några problem att fylla ut talartiden med att ironisera över hur olika partier i denna kammare har bytt åsikt i Libyenfrågan nästan oftare än vi andra byter underkläder - höll jag på att säga. Det hade inte heller varit speciellt svårt att ironisera över hur vissa partier stod i denna kammare och beskrev hur ett svenskt deltagande i en marin bordningsstyrka var helt avgörande för insatsen - en marin bordningsstyrka som sedan aldrig genomfördes eftersom ingen egentligen efterfrågade den.Jag skulle ändå vilja lägga fokus under de minuter jag har kvar av min talartid på att tala om någonting som är betydligt mer centralt och viktigt än det politiska spel om Libyeninsatsen som har pågått i . Jag vill nämligen tala om framtid och om hur bör agera nu framöver.Herr talman! Jag kan erkänna att är och har varit kritiskt till hur insatsen har genomförts, i synnerhet , på en rad punkter. Men ingen vän av demokrati, mänskliga rättigheter och frihet kunde känna någon som helst sorg när störtades. När vi fick rapporterna om att folket firade på gatorna i var jag en av dem som satte på min dator och gick in på al-Jazira för att följa utvecklingen direkt på plats. Jag kände en stor glädje över att vi kunde se ytterligare en huvudstad i och där människor gick ut på gatorna för att fira att man hade störtat sin regim och att man nu kunde bana vägen för frihet, demokrati och mänskliga rättigheter.En värld där inte styr ett land är en friare värld. finns det verkliga möjligheter för att i landets historia ta verkliga steg mot demokratisering. finns det en möjlighet för det libyska folket att få sina grundläggande mänskliga rättigheter respekterade.Men framtid är självklart inte redan bestämd. Omvärldens agerande kommer att vara centralt om vi ska se hur utvecklas. Det finns säkert människor nu runt om i västvärlden - kanske till och med här i riksdag - som hoppas att en ny regim i lojalt kommer att sälja ut landets oljekällor till lägstbjudande och stoppa flyktingar på deras väg mot EU. Det finns säkert de som hoppas att regimen kommer att bli en lojal allierad i det övergreppskantade så kallade kriget mot terrorismen. Det finns säkert också de som kommer att vara beredda att agera för att en sådan regim ska ta makten i Tripoli.Men om vi vill se en verklig demokratisering av är det avgörande att väst i sina relationer till de nya ledarna för en gång skull låter det libyska folkets önskan av demokrati, frihet, social rättvisa och mänskliga rättigheter väga så mycket tyngre än EU:s intressen av olja och flyktingmurar. måste det libyska folket få möjlighet att återuppbygga sitt land och bygga sin demokrati på sina egna villkor. Det är ett arbete som vi från och omvärlden aktivt måste stödja. Men vi måste vara noggranna med att aldrig låta EU, Nato eller multinationella oljebolag diktera utvecklingen i . Vi måste helt enkelt lära av de stora misstag som och EU har begått under i sina relationer till , där man alltför ofta har satt sina egenintressen före det libyska folkets grundläggande rätt att leva i frihet och demokrati.Herr talman! utgångspunkt är solidariteten med det libyska folket. Därför vill jag också avslutningsvis betona vikten av stora satsningar på humanitär hjälp och återuppbyggnad i . Vi vet att hundratusentals människor under denna konflikt har flytt sina hem, ett fåtal av dem till . De flesta lever i grannländerna under svåra humanitära förhållanden, och vi vet att ett flertal lever som internflyktingar. Det råder fortfarande akut brist på mat, mediciner och rent vatten i stora delar av Libyen.Nu är det helt avgörande att omvärlden agerar för att möjliggöra för de människor som lever på flykt att få drägliga omständigheter att leva under men också möjliggöra för de flyktingar som finns i och utanför att återvända till sina egna hem. Därför är det nu viktigt att vi gör en ordentlig satsning på humanitär hjälp och återuppbyggnad. En början till det skulle vara att använda de 21 miljoner som avsätts i regeringens proposition för att förlänga den militära insatsen i stället till humanitär hjälp. Det är något som också föreslår.Därför vill jag avslutningsvis yrka bifall till reservation 3. Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på motionerna.Vi har följt väldigt intensivt . tog , som vi alla har hört här, resolution som betyder att man ska skydda de civila som finns i landet och strax efter 1973 som säger att det finns ett hot mot den internationella freden och säkerheten i landet.Från början var det några få länder som ställde upp akut och hjälpte till i för att skydda de civila. Men tog Nato över, och det var på FN:s uppmaning som man tog över dessa resolutioner och försökte genomföra detta. bidrag i detta var flygövervakning. har vi fem JAS Gripen där nere och stödresurser som betyder att vi har både flygspaning och flygtankning och informationsoperationer.I de papper vi har framför oss med det beslut vi nu ska fatta står det att vi ska skicka ned högst 250 personer. Det betyder att vi kommer att ha ett antal på plats där nere, och det är då 140. Men om vi behöver evakuera, om det händer någonting så att vi behöver förstärka, måste vi ha en möjlighet att skicka ned andra militärer som hjälper till.Hela detta beslut bygger på att Nato fattar beslut om en förlängning. Natos förlängning ligger , men det vi pratar om här för del är , alltså bara en tredjedel.FN:s råd för mänskliga rättigheter, , inrättade en oberoende internationell som företog en resa i landet, och i deras preliminära rapport har vi kunnat läsa att det under Gaddafiregeringen förekom summariska avrättningar, förtryck av befolkningen och försvinnanden. Även från FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter har vi kunnat läsa om våld mot civila och systematisk användning av sexuellt våld mot kvinnor. Det är fruktansvärda saker som har hänt i detta land, så det är klart att vi måste göra någonting.När det gäller det humanitära stödet har vi lagt . Jag vill verkligen poängtera "", för jag tror att vi måste göra betydligt mer där också.Just nu leds landet av ett övergångsråd, , , och de har till sitt stöd en FN-mission, UN Support Mission in , Unsmil, som hjälper till och försöker få landet på rätt väg. Målet är alltså en enad demokratisk rättsstat, och övergångsrådet har lagt en oerhört hög plan för hur man ska komma dit. Det är både en hård och en tuff planering. Nyval är alltså planerat att hållas. Men hur gör man det i ett land som har detta kaos i sig? Ja, det återstår att se.Övergångsrådet hade en konferens i . Det var en internationell konferens där man bad om fortsatt militärt stöd. De vill ha fortsatt stöd, och därför tycker jag att vi måste ställa upp. Vi har också sett att ICC, , har gjort förundersökningar och har utfäst arresteringsorder på Gaddafi och några till.Det är ett skört land. Hur gör man för att ett land i kaos ska kunna nå ett socialt bra samhälle? Ja, de är i behov av ett stort stöd, inte bara nu utan . Man måste bygga ett land inte bara med militär makt utan i stället med det civila starka samhället utan korruption, i form av poliser som fungerar, i form av fängelser och domstolar som fungerar och som man kan lita på. Men det är väldigt mycket mer.Vi i försvarsutskottet hade möjlighet att åka ned till Sigonellabasen på och träffa våra militärer där, våra killar och tjejer som jobbar. Jag tror att jag för oss alla kan skriva under på att vi var imponerade. De gör en berömvärd insats. När vi träffade dem träffade vi också personer från andra länder, och vi kunde höra att fler länder verkligen berömmer insats.Jag vill instämma med i att framtiden är väldigt viktig. har dragit tillbaka sina plan, men de har inte haft samma uppgift som vi. Det har inte varit bara JAS Gripen, inte varit bara flygspaning och inte varit bara analys av bilderna, utan det är det man sätter ihop tillsammans. Sammantaget har vi kunnat leverera en unik förmåga av bilder där vi kan se var det händer saker i landet. Vi kan inte bara se Gaddafitrogna och inte bara se de andra, men vi ser att det händer saker och kan lägga vårt bidrag dit.Jag skulle också vilja önska alla er som är där nere just nu lycka till - våra militärer som får kämpa på en månad till. Jag vet att ni gör en värdefull insats där nere, och jag vill verkligen från oss alla önska er lycka till.I detta anförande instämde , och (alla S). Jag vill börja med att yrka bifall till vår egen reservation. Jag glömde bort det i mitt förra inlägg och sade bara att jag yrkade avslag på propositionen.Den fråga jag vill ställa till är: Hur har ni tänkt efter de ? I den förra överenskommelsen var vi tillsammans med regeringen, och vi hade i de diskussionerna fört fram två skilda frågor som var viktiga för våra två partier. Inget av det har egentligen uppfyllts som har gått.Nu har ni gått med på en förlängning , och jag vet inte riktigt vilka diskussioner ni har fört eller vad ni har fått in i de förhandlingarna. Men är , och jag utgår från att ni har någonting mer. Vad kommer sedan?Det som jag är oroad över och som jag undrar om inte också är oroad över är att i och med att länder går utanför mandatet - det är rätt tydligt att så är fallet - riskerar vi den situationen att vi i senare krig eller konflikter inte kan få en enighet i och att vi inte kan få till principen skyldighet att skydda när det faktiskt behövs. I och med att flera länder i säkerhetsrådet tycker att vi har gått utöver vårt mandat vill de inte stötta en sådan här fråga i framtiden.Jag skulle vilja ha dina reflexioner på det. Jag delar oro för det här landet. Jag tror att vi behöver göra många insatser av många olika slag och vi behöver stötta. Att bygga upp ett samhälle som skulle kunna fungera tar tid. När man har levt i denna envåldshärskares händer och någon annan har tagit besluten tar det tid att få ett demokratiskt tänk för alla i landet. Dessutom innebär den analfabetism som finns och det hot och det kaos man har levt under att det här kommer att ta lång tid.Vi är beroende av bilder av vad som händer, av besluten i FN men också i landet och av vad övergångsregeringen kommer att göra. Det betyder att vi måste hämta hem den informationen. Utifrån det vi får veta kommer vi att fatta beslut om vilka åtgärder vi kan vidta. Vi är också beroende av vad vi kommer att bli ombedda av FN att bidra med och vad som händer där. Så långt vad jag vet.Enigheten i FN är svår. När ordningen är sådan att man kan blockera beslut är det ibland väldigt svårt att nå fram. Vi får jobba hårt. Jag tycker att FN har den viktigaste rollen här. Jag kanske var väldigt otydlig. Vi har pratat mycket om humanitära insatser till exempel, dels på kort sikt, dels måste vi tänka på . Därför funderade jag på om ni har haft några sådana tankar med i diskussionen med regeringen.Nu ska vi gå vidare i en ny fas. Förhoppningsvis faller regimen fullständigt och det ska aldrig ens bli tal om att länder ska vara kvar längre än till med den militära insatsen. Vad har ni för tankar där? Kan det vara fredsbevarande styrkor till exempel eller ska vi bara jobba med annat? Lite grann efterfrågar jag era idéer, vad ni har tänkt er.Om vi återgår till FN-systemet kan vi se att det egentligen efter att vi hade fått säkerhetsrådets resolution utbröt en konflikt mellan två starke män om det här verkligen var rätt eller fel. Vi har ju ett jätteproblem. Om vi ska kunna övertyga i framtida konflikter att faktiskt ställa sig bakom eller lägga ned sin röst har vi ett väldigt stort arbete att göra. Då gäller det att vi som nation, med våra spaningsuppdrag, inte hjälper andra att gå utöver mandatet. Det är det som jag är väldigt orolig för att vi faktiskt gör och som jag kanske tolkar att vi också gör. Vi har en viktig roll att spela för att verkligen upprätthålla det här mandatet. Jag håller fortfarande med. De humanitära insatser som jag trodde att jag berättade om är nödvändiga. De kommer också att behövas i landet. Jag är övertygad om att vi från sida kommer att ställa upp i de humanitära insatserna, men jag skulle också önska att vi ställde upp i fredsbevarande syfte i det här landet. Jag tror att de skulle behöva vårt stöd också.Vi får se lite vad som händer och när det är dags, men det är oro i landet just nu och jag känner en oro för den framtid som vi står inför. Vi vet ju , som nämnde i sitt anförande, att Röda Korset och några till finns där. De ska absolut ha allt vårt stöd.När det gäller FN är frågan hur man gör för att andra länder inte ska gå över sitt mandat. Jag tror att vi måste utveckla vårt samarbete med många andra länder på olika nivåer. Jag skulle välkomna att fler människor fick studera i vårt land så att vi också kunde ha diskussioner på fler nivåer än bara inom Försvarsmakten eller inom utrikespolitiken. Vi behöver ha många samtal med många personer från andra länder för att kunna visa på hur viktigt det här är och hur viktigt det är med ett öppet samhälle där man också får kritisera och fundera över om man gör rätt saker. och alliansregeringen välkomnar den breda uppslutning som finns i riksdag kring förlängningen av det svenska bidraget till och insatsen för att skydda civila, kvinnor och barn. Det ger en särskilt stor legitimitet men också en otroligt viktig signal till de män och kvinnor som är på plats där nere för att utföra uppdraget, en signal som kommer från oss via det mandat som vi har från svenska folket.Herr talman! Jag yrkar bifall till propositionen och till sammansatta utskottets förslag i betänkandet i dess helhet - detta under förutsättning att Nato fattar beslut om en förlängning. "Stor är friheten. Den är så stor att människor är villiga att offra sina liv för att få uppleva den." Så inledde statsminister regeringsdeklarationen . Det är det vi har sett och det är det vi fortsatt ser i och som exempel. Den arabiska våren är ett fantastiskt uttryck för människans frihetslidelse. Människans kamp för frihet, demokrati och rättfärdighet är en kamp som ger sitt stöd till och som vi fortsatt kommer att ge vårt stöd till.Herr talman! , under heta solsken, var alla riksdagspartier på plats på flygbasen på och mötte de människor som med flyginsatsen gör ett eftertryck i historien av svenskt bidrag. Vi samtalade med kvinnor och män som faktiskt valt att delvis också riskera sina liv för att säkra andras fred och säkerhet. Hotbilden där nere för den svenska personalen varierar. Försvarsmakten har ett tydligt uppdrag att göra en hot- och riskbedömning över de insatser, inte minst flygspaningsinsatser som görs över Libyen.I personalens ögon betyder den breda politiska uppgörelse som ändå träffas här i riksdag otroligt mycket, inte bara för dem utan också för deras familjer, deras anhöriga och de samhällen som de kommer ifrån.Herr talman! En trygg framtid kan endast byggas i gemenskap och samverkan med andra. ska vara en stark röst för fred, frihet och försoning i och i världen. Demokratin, folkrätten och de mänskliga rättigheterna ska utgöra hörnstenar i vår utrikespolitik. Säkerhetsläget är alltjämt skört i . vill aktivt vara med och bidra och genomföra de FN-mandaterade resolutionerna och 1973 i internationell solidaritet.Vi vill se ett demokratiskt pluralistiskt . handlar det om att bygga det nya , om en tydlig plan för politisk övergång, för uppbyggande av landets framtida institutioner, rättsstat, endräkt och försoningstecken.Herr talman! i , som flera har talat om, ser att det finns ett fortsatt behov av militärt stöd, förutom det enorma sug efter humanitärt stöd som finns, för att man ännu inte känner att man har kontroll över hela landet. bidrag är därför också efterfrågat. Svenska JAS Gripen med personal har kapacitet och förmåga till spaning som möter stor uppskattning. Därför föreslår vi en förlängning om ytterligare.Herr talman! Friheten är för oss i en vardag, men för andra en dröm. Utvecklingen i visar på vikten av att det internationella samfundet snabbt kan samla sig till skydd för civilbefolkning som hotas av en brutal regim. kommer därför att fortsätta utveckla sin förmåga att medverka i freds- och stabiliseringsoperationer. Vi är inte där kortsiktigt. Vi är där långsiktigt.I länder som kastar förtryckets bojor finns stora utmaningar. Dem ska vi tillsammans jobba hårt med, inte minst inom EU men självklart framför allt genom FN. Jag vill också betona att vi är här på FN:s internationella fredsdag med det fokus som vi har i den här debatten.Riksdagen har att fatta beslut om en förlängning av insatsen. Svenska kvinnor och män som är med och främjar fred och säkerhet för att skydda medmänniskor som har utsatts för våld och övergrepp är ett av de kanske mest betydelsefulla beslut vi tar i men faktiskt också ett av de tuffaste.Jag vill med detta understryka vår uppskattning av alla de svenska soldater och officerare samt civila som finns på plats, inte bara i utan också i , i Kosovo och på andra platser på vår jord. Vi här hemma ska känna stolthet över detta.Herr talman! har ett ansvar för att bidra till fred och säkerhet i vår omvärld. har också ett ansvar för att skydda människor som hotas. När FN beslutar att ingripa och vi har förmåga ska vi vara med och göra skillnad.Herr talman! är inte neutralt. Vi är för demokrati och vi är emot diktatur. Vi är för mänskliga rättigheter och vi är emot förtryck.Sverige tar genom detta beslut ett ansvar för i det här känsliga läget. Vi ska vara fortsatt solidariska, och vi ska fortsatt medverka. Nato har uppgett ett behov, men framför allt har övergångsrådet bett om fortsatt stöd tills de har ett mer stabilt läge.Bedömningen är just nu att de flygspaningsinsatser som bidrar med utgör av det dagliga informationsbehov som Nato har att ta ställning till för att kunna fatta beslut. Det är klart att det är en betydande del som den svenska insatsen innebär.I en tysk undersökning från fick vi klart för oss att av svenska folket är positiva till den insats som vi gör nu i . Vi toppar därmed bland flera av de europeiska länder som också är med och bidrar när det gäller det otroligt starka förtroende som vi har för den här insatsen.Herr talman! Den militära insatsen har varit lyckosam och bidragit till att skydda civila. Det ska vi också vara noga med att betona. pågår en återuppbyggnad av landet. Men vi närmar oss också ett slut, och det håller jag med om. Det libyska övergångsrådet har bett om en förlängning så länge läget på marken gör det nödvändigt.Herr talman! Det är också enormt stora behov av bistånd och stöd för att återupprätta säkerheten, återuppbygga ekonomin och utveckla demokrati. De svenska humanitära insatserna är stora. 200 miljoner satsas redan nu om vi räknar samman dessa, och de går via Rödakorsrörelsen och FN-organ. Det är alltifrån skydd, livsmedel, vatten, sanitet, sjukvård och även evakuering. Därutöver är en av de största bidragsgivarna i FN:s ordinarie bidragssystem, vilket gör att vi är på plats också på flera andra sätt med den långsiktiga finansiering vi har via FN-systemen. är en humanitär stormakt, och ska så vara.Avslutningsvis, herr talman: är möjlig tack vare Gripen, ett väl kvalificerat flygplan som också nu fullt ut är Natointeroperabelt och kan verka tillsammans med andra. Det breda politiska stöd i som vi hoppas på vid voteringen är helt avgörande för förlängningen av insatsen. Gripen och personalen kommer att fortsätta insatsen för ett nytt , för ett pluralistiskt , men också för ett öppet och mer fritt . Vi har påbörjat en resa för att hjälpa det libyska folket; vi är i början på den resan.I detta anförande instämde , , och (alla M). pratar om att inte ska vara neutralt i valet mellan demokrati och diktatur, och jag önskar att det alltid hade varit så i den borgerliga regeringens utrikespolitik gentemot . Det finns väl tämligen många exempel då den borgerliga regeringen suttit vid makten på att detta ställningstagande inte varit helt glasklart. Men vi kan väl hoppas nu i framtida relationer till att detta ställningstagande ska vara klart, att konsekvent ska stå på demokratins sida i våra relationer till Libyen.Jag begärde egentligen ordet och repliken för en annan sak. Inför det första beslutet vi fattade här i var här och träffade både utrikes- och försvarsutskottet vid ett möte. Han var då väldigt tydlig i sitt budskap till riksdag. Han sade att den enda insats som Nato skulle leda inte hade i uppdrag att bidra till ett regimskifte. Man skulle skydda civila, oavsett vilken sida som valde att begå övergrepp mot civilbefolkningen. På den punkten var oerhört tydlig.Vi kan nog konstatera att riktigt så blev det inte. Precis som jag sade i mitt inledningsanförande har vi fått omfattande rapporter om övergrepp mot civila, inte bara från Gaddafis sida utan tyvärr också från rebellsidan, inte minst från och andra välrenommerade människorättsorganisationer.