bet · GY01KU23 · 2011-02-17 00:00:00 — Av rapporten framgår bl.a. att sju företag i sin policy har regler om alkoholförtäring i samband med representationen samt att återhållsamhet och måttfullhet är ledord, dvs. att starksprit inte alls ska förekomma eller endast med stor restriktivitet. Några företag anger att undantag beträffande starksprit kan göras när det är fråga om utländska gäster eller vid särskilda tillfällen. När det gäller intern representation liknar regelverket för alkohol det som gäller för extern representation i flertalet företag. När det gäller efterlevnaden av restriktionerna vad gäller alkohol är rapportens slutsats att dessa följdes i stort (s. 32). Utskottet har behandlat frågor om en alkoholfri representation för den statliga förvaltningen, senast i förenklad ordning (se bet. 2008/09:KU13 s. 35). Utskottet vidhöll därigenom sin tidigare bedömning att både staten och kommunerna bör visa stor återhållsamhet vid alkoholservering vid offentlig representation och att utskottet utgick från att så sker utan att tar något initiativ i saken (se bet. 2006/07:KU12 s. 18). Utskottet anser att staten bör visa stor återhållsamhet vid alkoholservering vid offentlig representation. Av myndighetsförordningens bestämmelse, att ledningen ska se till att myndigheten hushållar väl med statens medel, följer också att återhållsamhet ska iakttas vid representation. Utskottet ser inget skäl för att ta ett initiativ i frågan. Därmed avstyrks motion 2010/11:So545 (MP) yrkande 14. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Statliga och kommunala servicekontor m.m., punkt 4 (S, V) av (S), i (S), (S), (S), (S), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2010/11:K334 och 2010/11:N323 yrkande 9 och bifaller delvis motion 2010/11:C311 yrkandena . Vi önskar en bättre decentralisering av myndigheters service. ser vi en tydlig trend där statliga myndigheter anpassar sin service till möjligheten att använda Internet och telefon som bemannade kontor koncentreras i allt högre grad till tätorter. Servicen blir allt sämre för de 2 miljoner medborgare som bor utanför städerna eller av olika skäl inte kan använda den teknikunderstödda servicen. saknas en enhetlig servicestruktur över hela landet och regeringens styrning i sammanhanget är svag. Myndigheter undersöker sällan möjligheten att samordna servicen i exempelvis gemensamma kontor även om det finns exempel på fungerande s.k. servicekontor inom arbetsförmedling, skattekontor och skatteverk. I utredning Se medborgarna för en bättre offentlig service (SOU 2009:92) beskrivs en möjlig utveckling med gemensamma statliga och kommunala servicecentrum och servicepunkter som ska utgöra en grundservice över hela landet för service till medborgare och företag. Förslaget innebär att varje kommun skulle ha minst ett statligt servicecenter bemannat med minst tre tjänstemän. Det är i högsta grad angeläget att staten tar ansvar för att upprätthålla en fungerande grundservice i hela landet. Medborgare runt om i landet måste inom rimliga avstånd kunna få kontakt med personal från exempelvis skattekontoret, Arbetsförmedlingen och . Det personliga mötet är avgörande för människors känsla av att ta del av myndigheters service och känna sig respekterad. Länsstyrelserna och de regionala organen bör ha ett särskilt ansvar för att genomföra och samordna projekt som syftar till att förbättra servicen genom att upprätta minst ett servicekontor per kommun. Statliga verk och myndigheter ska självfallet medverka i denna process som även bör vara öppen för kommunala, ideella och privata aktörer. Arbetsförmedlingen, , och polisen bör utgöra grundstommen i dessa servicekontor för att garantera en godtagbar servicenivå i hela . Därför föreslår vi att tillkännager för regeringen att den ska verka för en enhetlig statlig service i hela landet. Servicenivån i landsbygdsdominerade regioner, punkt 5 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:N323 yrkandena 7, 8 och 10. De genomgripande nedskärningar av servicen som , och Arbetsförmedlingen har genomfört har i hög grad drabbat landsbygdens 3 miljoner invånare. Detta är en utveckling som också ska ses mot bakgrund av polisens nästan totala frånvaro i många kommuner, nedläggningen av , SJ:s prioritering av storstadstrafiken, nedläggningen av många apotek i mindre kommuner m.m och infrastrukturens sämre utveckling utanför storstäderna. En anledning till att större delen av får en allt sämre, i första hand statlig, service är att regeringen via bolagsbildning gjort företagsekonomin viktigare än huvudmålet bra service till alla medborgare. En annan orsak är att regeringarna glömt eller struntat i att via ägardirektiv och regleringsbrev se till att den statliga servicen och infrastrukturen har en hög kvalitet i hela riket. Vanföreställningar om effektivitet, kvalitet och kompetens i de statliga verkens ledningar spelar också roll när vi ska försöka förklara varför det som sker tillåts att fortsätta. Resultatet visar sig genom att t.ex. ett sämre serviceutbud minskar en orts attraktionskraft och i förlängningen påverkar flyttströmmarna. Det blir svårt att behålla den personal man har och att nyanställa blir nästan omöjligt. Även frågan om polisnärvaro i hela landet är av stor betydelse. Servicekontor skulle mycket väl kunna ha polisen som en del i kontoret. En annan väg mot bättre service är servicebussar som kan hantera tillståndsansökningar, stöldanmälningar, pass och rådgivning för att öka allmänhetens tillgång till polisen. Ett annat är bemanning på särskilda tider. Utvecklad verksamhet och utbildning på landsbygden kan också få yngre personer att söka sig till tjänster ute i landet. Jag anser även att en regionalpolitisk utredning särskilt ska ge förslag på hur polisservicen ska kunna öka på landsbygden. Jag vill också underlätta för gränsöverskridande samverkan mellan polisen i de nordiska länderna. Jag menar att det nedifrån-och-upp-perspektiv som står för direkt motsvarar det krav som förs fram i huvudbetänkandet från den statliga utredningen service i samverkans (SOU 2009:92) om att sätta medborgaren i centrum. Utredningen pekar också på ett antal andra villkor som måste uppfyllas för att den negativa utvecklingen ska vändas. Dessa står väl i samklang med regionala politik. I utredningen förs det fram krav på att myndigheter ska ha en skyldighet att samverka. Ingen tar ansvar för helheten, saker trillar mellan stolarna och enskilda medborgare men även kommuner råkar illa ut. Detta faktum måste förändras genom tydligare direktiv från regeringen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Samverkan ska vara det normala inte undantag. Det kan verka förvånande att ett land som med en månghundraårig förvaltningstradition ännu inte har lyckats skapa en statlig service som i högre utsträckning fått ett medborgarperspektiv. De initiativ som funnits har antingen varit relativt halvhjärtade eller drivits fram av eldsjälar. Eldsjälar är bra men skapar en sårbarhet som inte bör råda på detta område. Hela samverkansmodellen har förblivit ad hoc-lösningar. Offentliga och privata resurser ska kunna agera tillsammans, och de ideella organisationernas resurser ska tillvaratas. Den rena landsbygdens serviceproblem måste få särskild uppmärksamhet. Det som ovan anförs om samverkan bör som sin mening ge regeringen till känna. Enligt min mening har medborgarna och företagen rätt att förvänta sig att på ett likvärdigt sätt erhålla offentligt organiserad service. Det ska inte ha någon betydelse om man är ung eller gammal eller har svårt eller lätt att ta till sig information. Det ska inte heller ha någon betydelse om man bor i tätort eller på landsbygden. En sådan politik betyder att människor i små tätorter och på landsbygden kan förvänta sig fysiska kontor som kombineras med IT-service. Även här fordras att regeringen tar ett fastare tag om verksamheten och tydliggör myndigheternas roll i denna utveckling. Viss kompensation kan nås genom att Internet kan användas och jämna ut bristen på service. I de mest glesa och perifera områdena är vinsterna som störst. Det betyder att ett fungerande bredband blir än viktigare i dessa områden. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Skydd för s.k. whistleblowers, punkt 16 motiveringen (V) av (V). Jag delar förslaget som framförs i motion 2010/11:K408 (M) om en översyn av lagstiftningen för att stärka och skydda den enskildes möjlighet att påtala och slå larm vid oegentligheter och korruption samt utskottets förslag till riksdagsbeslut om ett tillkännagivande till regeringen. Däremot delar jag inte vad som anförs i utskottets ställningstagande om att översynen kan genomföras i ett lämpligt sammanhang. Jag anser därför att orden i lämpligt sammanhang i tredje styckets första mening i utskottets ställningstagande ska strykas. Med denna ändring i utskottets ställningstagande tillstyrker jag motionen och ställer mig bakom utskottets förslag till riksdagsbeslut under förslagspunkt 16. Svenska språkets ställning i , punkt 14 (S) (S), i (S), (S), (S), (S) och (S) anför: Utskottet har inte fått något besked i form av eventuella regerings- eller regeringskanslibeslut i frågan om införandet av svenska e-postadresser i . Vi anser att ett skriftligt underhandsbesked från inte räcker. Mot bakgrund av detta och att justitieombudsmannen tydligt pekat på att bruk av enbart engelska e-postadresser är oförenligt med språklagens krav anser vi, till skillnad från utskottet, att någon annan bedömning än att frågan ännu inte har fått sin lösning inte låter sig göras. Detta är särskilt allvarligt mot bakgrund av JO:s bedömning av som en myndighet med en unik ställning i det svenska stats- och samhällslivet. Därför avser vi att framledes noga följa upp att börjar använda svenska språket i sina e-postadresser. Skydd för s.k. whistle-blowers, punkt 16 (M, FP, KD) Per (M), (M), (M), (M), (FP), (M) och Skånberg (KD) anför: minskade ram med i förhållande till förslaget i budgetpropositionen . Detta innebär att resurser till utredningar och beredning av lagförslag är mer begränsade än vad som annars hade varit fallet. Mot bakgrund av detta är vi tveksamma till att, genom tillkännagivanden som det aktuella, ålägga regeringen ytterligare uppgifter. Vi har ändå valt att ställa oss bakom tillkännagivandet med vetskap om det sätt på vilket resursläget kan komma att påverka beredningstiden. Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden 2010/11:K223 av och (båda S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om hbt-kompetens hos offentligt anställda. 2010/11:K227 av (FP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om förbättringar i telefonkösystemen hos statliga myndigheter. 2010/11:K231 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tjänstemän som utför myndighetsutövning ska ha rätt utbildning och om att ett kompetensbevis bör införas som visar att dessa tjänstemän kan förvaltningslagen. 2010/11:K232 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det måste säkerställas att länsstyrelsernas ärendebehandling och bedömning blir likvärdig över hela landet. 2010/11:K243 av och (båda M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att minska antalet myndigheter. 2010/11:K254 av och i (båda M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om strategier för myndigheternas opinionsbildning och informationsarbete. 2010/11:K266 av och (båda M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att en gemensam standard för e-legitimation hos myndigheter införs och att en nationell e-legitimation införs som säkerställer att det är den behöriga nyttjaren som använder legitimationen. 2010/11:K274 av och (båda M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över hur en lagstadgad tjänstegaranti i offentlig verksamhet kan utformas. 2010/11:K282 av och (båda M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om regelförenkling i offentlig sektor. 2010/11:K283 av och (båda M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om avidentifierade myndighetshandlingar. 2010/11:K306 av (FP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillämpliga delar i bl.a. förvaltningslagen och lagen om offentlighet och sekretess ses över och anpassas till moderna kommunikationsformer i linje med vad som sägs i om mänskliga rättigheter för personer med funktionsnedsättningar. 2010/11:K307 av (FP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om bemötandefrågor och hbt-kunskaper hos nyckelgrupper inom stat, landsting och kommun. 2010/11:K317 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en standardisering för e-legitimation. 2010/11:K319 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att påskynda arbetet med e-förvaltning. 2010/11:K325 av Per Lodenius och (båda C): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ge anvisningar om att statliga myndigheter ska ha information på lättläst svenska på sina webbplatser. 2010/11:K329 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att samhällets myndigheter återkommande bör arbeta med värdegrundsfrågor som rör bemötandet av medborgarna. 2010/11:K334 av och (båda S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av att verka för en enhetlig statlig service i hela landet. 2010/11:K338 av m.fl. (MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om villkoren för generaldirektörer. 2010/11:K350 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om svenska språkets ställning i . 2010/11:K361 av och (båda S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om lättillgänglighet och lättförståelig samhällsinformation. 2010/11:K363 av Boriana (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av möjligheten att effektivisera den statliga byråkratin och minska antalet statliga myndigheter. 2010/11:K395 av (KD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att dela in myndigheter i olika kategorier och i övrigt arbeta för att tydliggöra deras arbete. 2010/11:K402 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att en översyn bör göras över hur myndighetsutövning, rådgivning och uppdragsarbete äger rum inom samma myndighet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att undersöka möjligheten att ta bort uppdragsverksamheten från myndigheternas verksamhetsområde. 2010/11:K408 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av lagstiftningen för att stärka och skydda den enskildes möjlighet att påtala och slå larm vid oegentligheter och korruption. 2010/11:C311 av (KD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att förtydliga kraven på samarbete mellan länsstyrelserna och övriga statliga myndigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av att de viktigaste statliga myndigheterna, främst polisen, och Arbetsförmedlingen, finns i varje kommun. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att samordna offentlig service i lokala servicecenter. 2010/11:So545 av m.fl. (MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om alkoholfri representation. 2010/11:T505 av (KD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ska vara världsbäst på e-förvaltning. 2010/11:N323 av m.fl. (V): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om tydligare direktiv för samverkan. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om samverkan som det normala mellan statliga myndigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om utvidgade servicekontor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om fysiska kontor och IT.