bet · GY01KrU9 · 2011-03-25 00:00:00 — Utskottet välkomnar dessa initiativ som innebär att grunden har lagts för en infrastruktur som bör kunna underlätta möjligheterna för de kulturella och kreativa näringarna att bidra till regional tillväxt och utveckling. För att näringarna ska kunna blomstra i ett längre perspektiv krävs emellertid också andra insatser från statens sida som är av generell art, t.ex. att ytterligare insatser görs för att förenkla administrativa rutiner och regelverk för företagen. Det är också angeläget att utbildningsväsendet inom ramen för de konstnärliga utbildningarna beaktar blivande entreprenörers behov av ekonomiska och juridiska m.fl. basfärdigheter. Likaså är det viktigt att barn ges möjlighet att ta del av kultur på ett tidigt stadium. Genom den samverkan som byggs upp i landet mellan skolan och det professionella kulturlivet inom ramen för Skapande skola-satsningen kan barnens kreativitet utvecklas och de konstnärliga yrkesutövarnas expertis utnyttjas. I sammanhanget bör också den nya modellen för fördelning av vissa statsbidrag till regional kulturverksamhet framhållas. Den s.k. samverkansmodellen har införts i fyra landsting och . Den innebär att statens bidragsgivning görs utifrån en ökad helhetssyn, flexibilitet och ändamålsenlighet när det gäller bidragens användning. Ett av syftena med samverkansmodellen är att skapa ett ökat utrymme för regionala prioriteringar och variationer. Med anledning av att olika operainitiativ nämns i tre av de aktuella motionerna, nämligen Kr208 (FP), Kr289 (S) och Kr325 (S), vill utskottet erinra om att regeringen har givit Kungl. Operan i uppdrag att tillsammans med övriga opera- och balettinstitutioner analysera förutsättningarna och föreslå nya former för samverkan mellan nationalscenen och landets operainstitutioner. Uppdraget kommer att redovisas till () . I samtliga här aktuella motioner nämns olika typer av lokala och regionala kulturinstitutioner. I den mån förslagen syftar till att statliga bidragsmedel ska utgå till dessa vill utskottet understryka att detta är fullt möjligt inom ramen för befintliga stödmodeller på kulturområdet. Det kan tilläggas att förslagen i motionerna Kr312 (S) och Kr325 (S) rör respektive , två regioner där samverkansmodellen tillämpas . Modellen ger utrymme för de båda regionerna att på egen hand fördela de statliga medlen även till bidragstagare som inte tidigare fått statligt stöd. Sammantaget finner utskottet att förslagen i här aktuella motioner i allt väsentligt är tillgodosedda och därför inte bör föranleda någon åtgärd från sida. Utskottet avstyrker därför motionerna Kr208 (FP), Kr257 (S), Kr289 (S), Kr312 (S) och Kr325 (S). Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om kulturskaparnas villkor. Satsningar har gjorts på att förbättra konstnärernas möjligheter att leva på sin konstnärliga verksamhet genom tillkomsten av Teater-, Dans- och Musikallianserna och inrättandet av Skapande skola. har i uppdrag att hålla sig underrättad om konstnärernas ekonomiska och sociala förhållanden. Regeringens kulturpolitik syftar bl.a. till att förbättra villkoren för den nyskapande kulturen. Jämför reservationerna 2 (S) och 3 (V). I motion Kr332 anser m.fl. (V) att regeringen bör presentera förslag till åtgärder som skapar fler arbeten för kulturarbetare (yrkande 5) och återkomma till med förslag om frilansares möjlighet till försörjning mellan engagemang (yrkande 6). Motionärerna framhåller att arbetande konstnärer ofta har långa utbildningar och hög kompetens men mycket låg eller ingen ersättning alls för sitt arbete. Många konstnärer är frilansare och passar inte in i det rådande regelverket när det gäller ekonomisk trygghet. Det är bra att utvidga de s.k. konstnärsallianserna, men det räcker inte. Det är ett slöseri att inte ta till vara välutbildade och kompetenta kulturutövare. Regeringen bör lära av där kulturutövare engageras i verksamheter där barn, ungdomar och äldre får möta dem och vara med och skapa kultur. I motion Kr250 begär i (S) ett tillkännagivande om behovet av kompetensutveckling inom scenkonst och film. Motionären anser att det behövs långsiktiga lösningar för att tillgodose kompetensutvecklingen för de visstidsanställda inom scen- och medieområdet. Kultur-, Arbetsmarknads- och Utbildningsdepartementen bör gemensamt se över möjligheten att stödja berörda arbetsgivare och fackliga organisationer för att skapa en plattform för kompetensutveckling tillsammans med bl.a. de konstnärliga högskolorna, och . Med anledning av motionerna vill utskottet erinra om de satsningar som gjorts på att förbättra konstnärernas möjligheter att leva på sin konstnärliga verksamhet genom tillkomsten av Teater-, Dans- och Musikallianserna och inrättandet av Skapande skola. Alliansmodellen brukar beskrivas som en tredje anställningsform och innebär förenklat att frilansande scenkonstnärer anställs av ett bolag som betalar ut lön till konstnärerna då de inte har frilansuppdrag. Därmed får de anställda konstnärerna en jämnare och tryggare ekonomisk situation jämfört med att exempelvis varva frilansuppdrag med perioder av arbetslöshet. Allianserna, som finansieras med statsbidrag, erbjuder även sina anställda olika former av kompetensutveckling. Här kan även nämnas att kulturutskottet kommer att göra en uppföljning och utvärdering av det tre alliansernas verksamhet. Arbetet ska påbörjas och beräknas kunna bli slutfört . Vidare påminner utskottet om Skapande skola-satsningen som omfattar hela . Satsningen innebär att bidrag lämnas till skolhuvudmännen bl.a. för inköp av professionell kulturverksamhet. Genom Skapande skola har därmed en lång rad arbetstillfällen skapats för utövare av konstnärliga yrken. Drygt hälften () av statsbidragen har nämligen använts för löner och arvoden till professionella kulturaktörer under verksamhetens första ().9[ Utfallet av Skapande skola . Rapport från .] ska enligt sin instruktion (2007:1199) hålla sig underrättad om konstnärernas ekonomiska och sociala förhållanden samt löpande bevaka trygghetssystemens utformning och tillämpning i förhållande till konstnärlig verksamhet (1 §). För detta ändamål tillfördes myndigheten och ytterligare . Slutligen kan nämnas att en övergripande prioritering i regeringens kulturpolitik syftar till att förbättra villkoren för den nyskapande kulturen. Avsikten är att kulturskaparna ska ha goda möjligheter att fritt utveckla konsten i alla dess former. Det är regeringens ambition att förbättra möjligheterna för kulturskaparna att leva på inkomsterna av sitt skapande. Ett led i detta arbete utgörs av satsningen på kulturella och kreativa näringar som beskrivits på annan plats i detta betänkande. Genom bl.a. utbildnings- och kompetensutvecklingsinsatser och mäklarfunktioner inom ramen för denna satsning kan en breddad arbetsmarknad uppstå och kulturskaparnas arbetssituation påverkas i positiv riktning. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionerna Kr250 (S) och Kr332 (V) yrkandena 5 och 6. Utskottets förslag i korthet avslår två motionsförslag om stöd till arrangörs- och amatörföreningar. Statens stöd till civilsamhället handlar inte enbart om ekonomiskt bistånd utan även om att ge förutsättningar för att utveckla aktörernas engagemang t.ex. genom dialoger och rådgivning. Det av fastställda målet för politiken på detta område syftar till att villkoren för det civila samhället som en central del av demokratin ska förbättras. Jämför reservation 4 (S, MP, V). I motion Kr332 begär m.fl. (V) ett tillkännagivande om att regeringen bör ta fram en handlingsplan för att stödja ideella arrangörer. Motionärerna understryker att ideella arrangörer och arrangörsföreningar gör ett fantastiskt arbete för att ge utrymme för både små och stora kulturupplevelser. De ideella krafterna inom kulturlivet är ofta osynliggjorda även om deras arbete är oundgängligt för att möten mellan konstnärer och deras publik ska bli verklighet. Det borde vara en prioriterad fråga för samhället att ta till vara dessa krafter (yrkande 7). I motion Kr239 framhåller m.fl. (MP) att amatörkulturen är en folkrörelse som måste stödjas, vilket främst görs via folkbildningen. Det är viktigt att även amatörkulturens föreningsbildning får stöd, anser motionärerna. För att kunna göra det krävs en genomgång av amatörkulturen och dess stödbehov. En parlamentarisk utredning bör tillsättas för att utreda det samlade ansvaret för amatörkulturen och dess behov. Arrangörsföreningar på kulturområdet som exempelvis musik-, teater- och dansarrangörer samt arrangörer på bild- och formområdet liksom amatörföreningar inom kulturområdet räknas in i civilsamhället.10[ I skriften Dags för dialog som är utlagd på webbplats nämns bl.a. Amatörkulturens samrådsgrupp med 18 nationella organisationer som tillsammans samlar 679 000 medlemmar. Vidare nämns Folkets Hus och Parker med 900 anläggningar, med 43 000 medlemmar och 229 riksteaterföreningar, med ca 70 000 medlemmar samt trossamfunden inklusive , som också är kulturutövande.] Begreppet civilsamhälle introducerades av regeringen i propositionen En politik för det civila samhället (prop. 2009/10:55). Det definieras där som en arena, skild från staten, marknaden och det enskilda hushållet där människor, grupper och organisationer agerar tillsammans för gemensamma intressen. Inom det civila samhället verkar ideella föreningar, stiftelser, registrerade trossamfund, nätverk, upprop och andra aktörer. Begreppet civilsamhälle är bredare än ideell sektor. I den kulturpolitiska propositionen Tid för kultur (prop. 2009/10:3) slog regeringen fast att det finns behov av en ökad samverkan på kulturområdet mellan det civila samhället, kommunerna, landstingen och staten. Dialoger borde därför genomföras med företrädare för ideella och idéburna organisationer och nätverk. Regeringen har därefter tagit initiativ till en serie dialoger . Bland annat har följande frågor diskuterats. Hur kan vi se till att det civila samhället får en roll i den nya samverkansmodellen? Hur kan villkoren för barn- och ungdomskultur och barns och ungas eget skapande utvecklas och förbättras utifrån samspelet mellan det civila samhället och det offentliga? Vilka verktyg och eventuella samarbeten behövs för att det civila samhället på ett mer tydligt sätt ska kunna synliggöras och utvecklas i kulturpolitiken? Här aktuella motioner tar upp några av det civila samhällets centrala aktörer inom kulturområdet, nämligen arrangörs- och amatörföreningarna, vilkas insatser i hög grad bidrar till att förmedla och gestalta ett rikt kulturliv runtom i landet. Dessa aktörers betydelse avspeglas inte minst genom en rad olika bidragsformer inom utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid som kan karaktäriseras som främjande- och arrangörsstöd respektive amatörkulturstöd. I den proposition om en politik för det civila samhället som kulturutskottet behandlade under föregående framgår tydligt att utgångspunkten för den förda politiken är det civila samhällets betydelse för demokratin och möjligheter att göra människor delaktiga.11[ . 2009/10:KrU7, rskr. 2009/10:195.] Staten och dess myndigheter kan och bör inte styra det civila samhällets organisationer så att fler eller nya grupper omfattas, men kan bidra till en sådan utveckling genom t.ex. kunskap, statistik, villkor för statliga bidrag och genom att bidra till erfarenhetsutbyte och metodutveckling. Det kan t.ex. röra sig om metoder för att hitta nya former av engagemang som lockar fler unga, att vara öppen och tillgänglig, t.ex. via IT-lösningar, eller att synliggöra och undanröja exkluderande mekanismer (prop. s. 50). Det mål som fastställde för politiken för det civila samhället syftar till att villkoren för det civila samhället som en central del av demokratin ska förbättras. Detta ska ske i dialog med det civila samhällets organisationer bl.a. genom att utveckla det civila samhällets möjligheter att göra människor delaktiga utifrån engagemanget och viljan att påverka den egna livssituationen eller samhället i stort. Målet för politiken ska följas upp utifrån en rad principer. En av dem handlar om att organisationerna och deras medlemmar självständigt ska kunna bedriva sin verksamhet utan kontroll och inblandning från stat, kommun och landsting. En annan princip handlar om att dialoger ska föras mellan regeringen och aktörerna inom det civila samhället. Som redovisats i det föregående har regeringen påbörjat sådana dialoger inom kulturområdet. Regeringen har också givit i uppdrag att i samverkan med och ta fram en rapport med goda exempel på hur kulturinstitutioner kan involvera det civila samhällets organisationer och andra ideella krafter i sina respektive verksamheter. Arbetet ska ske i samverkan med det civila samhället. Uppdraget ska redovisas senast . Vidare ska kulturmyndigheterna enligt regleringsbreven redovisa och bedöma resultaten av samverkan med bl.a. ideella organisationer och andra delar av det civila samhället. En utgångspunkt för samverkansmodellen som har etablerats i fyra regioner och i är att dialogen med det civila samhället och de regionala politikerna ska öka. Utskottet vill understryka att statens stöd till civilsamhället således inte enbart handlar om ekonomiskt bistånd utan även om att ge förutsättningar för att utveckla aktörernas engagemang t.ex. genom dialoger och rådgivning. Enligt utskottets uppfattning visar det anförda att förslagen i motionerna redan är beaktade genom den förda politiken. Motionerna Kr239 (MP) och Kr332 (V) yrkande 7 avstyrks. Översyn av samiska kulturmedel Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om att en översyn ska göras av de statliga samiska kulturmedlen. Regeringen prövar i budgetprocessen nivån på samtliga anslag i statsbudgeten. Behovet av att tillföra nya medel till ett visst ändamål bör noga vägas mot andra angelägna behov. Jämför reservation 5 (SD). I motion Kr307 föreslår och (båda S) att en översyn ska göras av de statliga samiska kulturmedlen i syfte att förbättra och utveckla den samiska kulturen. Bidragsnivån har nämligen legat still . Under anslaget 1:2 Bidrag till allmän kulturverksamhet, utveckling samt internationellt kulturutbyte och samarbete anvisas för samisk kultur (anslagspost 5) och för Sámi Teáhter (anslagspost 6). Medlen disponeras av . Enligt villkoren för anslaget ska medel under anslagsposten 5 bl.a. användas för en samisk bibliotekskonsulent. Vidare fördelar medel från Samefonden för samisk kultur och samiska organisationer. tillfördes för dessa ändamål.12[ I enlighet med bestämmelserna i 34 § rennäringslagen (1971:437) och 6 § rennäringsförordningen (1993:384) tillförs Samefonden medel som härrör från upplåtelse av rätten till jakt och fiske på kronomark ovanför odlingsgränsen och renbetesfjällen. Enligt 2 kap. 1 § sametingslagen (1992:1433) ska bl.a. besluta om fördelningen av statens bidrag och av medel ur Samefonden till samisk kultur och samiska organisationer samt av andra medel som ställs till samernas gemensamma förfogande.] verksamhetsbidrag till ideella samiska organisationer specialdestinerade medel till samiska medier, samisk teater-, slöjd- och biblioteksverksamhet samt samegårdar bidrag till samisk forskning och/eller forskarutbildning projektbidrag till samisk kultur. Enligt utskottets uppfattning är det självklart att regeringen i den årliga budgetprocessen prövar nivån på samtliga anslag i statsbudgeten och att behovet av att tillföra nya medel till ett visst ändamål noga vägs mot andra angelägna behov. Vidare påminner utskottet om att den samiska kulturen till stor del finns representerad i , dvs. en av de regioner som tillämpar den s.k. samverkansmodellen. Som redovisats i det föregående har därmed möjligheterna ökat för regionen att självständigt bedöma hur bidragsgivningen bäst främjar utvecklingen av regionen och hur de statliga medlen ska fördelas. Ett av syftena med samverkansmodellen är nämligen att skapa ökat utrymme för regionala prioriteringar och variationer. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion Kr307 (S). Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om att finansieringen av Gaaltije ska ses över. Det är i första hand en uppgift för stiftarna, dvs. och , att se över verksamhetens finansiering. I motion Kr305 föreslår och (båda S) att en översyn ska göras av finansieringen av basverksamheten vid kultur- och informationscentret Gaaltije. Gaaltije sydsamiskt kulturcentrum i är en stiftelse med bl.a. och som stiftelsebildare. Gaaltije har till uppgift att öka kunskapen om sydsamisk kultur för att stärka det samiska samhället och för att öka förståelsen för samisk kultur och näringslivsutveckling. Gaaltije bedriver utställnings-, seminarie- och mötesverksamhet i detta syfte. På regeringens uppdrag inrättade 2005 ett nationellt samiskt informationscentrum som är samlokaliserat med Gaaltije. disponerar via den statliga kulturbudgeten . Medlen får användas för olika kulturändamål, som självt till stor del kan prioritera. Därutöver fördelar medel för insatser för nationella minoriteter, som även kan riktas till Gaaltije. Utskottet vill framhålla att det är angeläget att öka kunskapen om och förståelsen för samernas kultur. Som redovisats i det föregående har Gaaltije möjlighet att via och få bidrag för sin finansiering. Enligt utskottets uppfattning är det i första hand en uppgift för stiftarna, dvs. och , att se över verksamhetens finansiering. Först därefter kan det bli en fråga för regeringen att inom ramen för det ordinarie budgetarbetet bedöma om ett statligt stöd ska inrättas. Motion Kr305 (S) avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om att inrätta ett stimulansbidrag för om-, till- och nybyggnad av kommunala kulturscener. Två bidragsformer finns redan inom kulturbudgeten som tillgodoser syftet med motionen. Jämför reservation 6 (MP, V). I motion Kr238 av och (båda MP) anser motionärerna att kulturen inte får hindras av en bristfällig infrastruktur. Kulturhus, scener och andra platser för kultur bör rustas upp för att främja en likvärdig tillgång till stora kulturupplevelser i hela landet. Möjligheten att inrätta ett stimulansbidrag för reparation och om-, till- och nybyggnad av kommunala kulturscener bör därför utredas. Anslaget 1:5 Stöd till icke-statliga kulturlokaler används för stöd till icke-statliga kulturlokaler för ny- eller ombyggnad inklusive handikappanpassning av musei-, teater- och konsertlokaler som tillhör någon annan än staten. I första hand lämnas bidrag till projekt som avser lokaler för länsmuseer. Beslut om bidrag fattas av ett särskilt beslutsorgan inom , Samlingslokaldelegationen, efter samråd med . Anslaget uppgår till . Bidragsbestämmelser finns i förordningen (1990:573) om stöd till vissa icke-statliga kulturlokaler. Anslaget 13:2 Bidrag till allmänna samlingslokaler kan användas bl.a. till ny-, till- eller ombyggnad av lokaler som hålls tillgängliga för föreningslivets möten, studieverksamhet, kulturell verksamhet, förströelse, fritidssysselsättning eller någon liknande verksamhet. Anslaget uppgår till . Bidragsbestämmelser finns i förordningen (1996:1593) om bidrag till allmänna samlingslokaler. Även detta bidrag fördelas av Samlingslokaldelegationen. Utskottet konstaterar att syftet med den aktuella motionen är tillgodosett genom anslagen för ny- och ombyggnad av icke-statliga kulturlokaler och allmänna samlingslokaler, vilka hanteras av Samlingslokaldelegationen inom . Enligt utskottets synsätt utgör de båda bidragsformerna viktiga verktyg som medverkar till regionernas och kommunernas möjligheter att utveckla kulturlivet och till att uppnå de nationella kulturpolitiska målen. Motion Kr238 (MP) avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om ökad jämställdhet inom kulturområdet. De krav som har ställts på kulturinstitutionerna då det gäller jämställdhet har haft effekt. Medvetenheten om dessa frågor har ökat. Det är dock angeläget att utvecklingen på området noga följs och att krav ställs även i fortsättningen i dessa hänseenden, inte minst inom musik- och filmsektorerna. Den nya Myndigheten för kulturanalys som börjar sin verksamhet kommer att ansvara för att beställa och analysera statistik bl.a. då det gäller jämställdhet på kulturområdet. Jämför reservation 7 (S, MP) och särskilt yttrande 4 (V). m.fl. (S) hävdar i motion Kr311 att den manliga dominerar inom kultursektorn. Det gäller såväl inom scenkonsten och musiklivet som inom bildkonsten. Yrkandet syftar till ökad jämställdhet inom kulturen och till att kvinnor och män ska ha samma möjligheter att vara delaktiga i kulturlivet, oavsett om de är konstnärer eller publik. Utskottet erinrar om att målet för jämställdhetspolitiken är att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv. Detta mål är sektorsövergripande och gäller således också inom kulturpolitiken. Samtliga myndigheter på kulturområdet ska enligt sina instruktioner integrera ett jämställdhetsperspektiv i sina verksamheter. Samma krav ställs på de kulturinstitutioner som drivs i någon annan organisationsform aktiebolag, stiftelser eller föreningar. har i rapporten väg mot jämställd scenkonst (skriftserie 2009:1) konstaterat att medvetenheten och kunskapen om jämställdhetsfrågor generellt har ökat då inom scenkonstområdet lämnade sitt betänkande Plats på scen (SOU 2006:42). Könsfördelningen har på många håll förbättrats inom de delar av scenkonstområdet som får stöd från , såväl när det gäller styrelser, ledning och repertoarråd som när det gäller utövare. Vidare har andelen kvinnliga chefer ökat vid landets teater-, dans- och musikinstitutioner. Inom vissa delar av scenkonstområdet, främst musikområdet, är dock könsfördelningen fortfarande kraftigt avvikande från ambitionen om jämn fördelning. Det gäller såväl institutioner som fria grupper. Det kan finnas flera olika skäl till detta men från ett övergripande jämställdhetsperspektiv är det inte acceptabelt, anser , som därför kommer att ägna musikområdet särskilt intresse med hänsyn till jämställdhetsperspektivet. Ett av de övergripande målen för statens filmstöd är att förbättra kvinnliga filmskapares villkor. filmavtal innehåller ett mål om att stödet till svensk filmproduktion ska fördelas jämnt mellan män och kvinnor. Målet gäller för långfilm, barn- och ungdomsfilm respektive kort- och dokumentärfilm och avser kategorierna manusförfattare, producenter och regissörer. Stiftelsen har i rapporten 00-talets regidebutanter och jämställdheten kommit fram till att mycket tyder på att utvecklingen då det gäller fördelningen av det statliga stödet till debuterande filmregissörer går åt rätt håll. Av debutregissörerna som tagit emot konsulentstöd under innevarande avtalsperiod är kvinnor. publicerade rapporten ur ett jämställdhetsperspektiv. Rapporten visar bl.a. att kvinnor i konstnärsgruppen generellt har lägre inkomster än männen och att skillnaden mellan män och kvinnor är störst i gruppen med högst inkomst. Utskottet konstaterar att de krav som har ställts på kulturinstitutionerna då det gäller jämställdhet har haft effekt och att medvetenheten om dessa frågor har ökat. Det betyder emellertid inte att man från statens sida kan slå sig till ro. Utskottet anser därför att det är angeläget att utvecklingen på området noga följs och att krav även i fortsättningen ställs i dessa hänseenden, inte minst på musik- och filmsektorerna. För att få ett bredare perspektiv på jämställdheten inom kulturområdet anordnade kulturutskottet en offentlig utfrågning på temat jämställdhet och maktstrukturer inom kulturens område. I sammanhanget kan nämnas att Myndigheten för kulturanalys som ska börja sin verksamhet kommer att ansvara för att beställa och analysera statistik bl.a. då det gäller jämställdhet inom kulturområdet. Ett gediget statistiskt underlag bör kunna utgöra en fast grund för framtida kultur- och jämställdhetspolitiska bedömningar och ställningstaganden.