bet · GY01UU10 · 2011-05-12 00:00:00 — Enligt utskottets mening är det naturligt att man tittar på många olika möjligheter att såväl reglera den finansiella verksamheten som öka finansmarknadernas ansvar för att täcka kostnaderna för finanskrisen. Utskottet konstaterar dock dels att det inte finns några skarpa internationella förslag, dels att det inte finns någon internationell enighet om att införa en transaktionsskatt. Dessutom avvisar, liksom tidigare, många stora och finansiellt betydelsefulla länder förslaget om en skatt på valutatransaktioner. Enligt slutsatserna från kommer införande av en global skatt på finansiella transaktioner att studeras och vidareutvecklas. noterar kommissionens avsikt att lägga fram en rapport om beskattning av den finansiella sektorn . I en skriftlig fråga (fr. 2010/11:347) till finansminister frågar (V), mot bakgrund av att det i diskuteras om en avgift på finansiella transaktioner inom EU, om finansministern inom ramen för arbetet i EU kommer att verka för att en sådan avgift införs. Av finansministerns svar framgår att problemet med en extra skatt vid köp och försäljning av värdepapper är att den förutsätter en global samordning för att den ska fungera, givet finansmarknadernas internationalisering och skattebasens rörlighet m.m. Utan global samordning blir en transaktionsskatt verkningslös och en sådan samordning går sannolikt inte att uppnå. Med den utgångspunkten kommer finansministern inte att verka för införande av en transaktionsskatt inom EU. svarade finansminister på (MP) interpellation om hållning i fråga om skatt på finansiella transaktioner i EU. konstaterade att det pågår diskussioner om beskattning av finansiella transaktioner inom EU, G20 och FN. Utan global samordning blir en transaktionsskatt verkningslös. En sådan samordning går sannolikt inte att uppnå och med den utgångspunkten kommer inte att verka för införande av en transaktionsskatt inom EU. betonar i interpellationsdebatten att verkningsfulla åtgärder för att stabilisera en finansiell sektor är stabilitetsavgifter på banker och kapitaltäckningsregler och inte transaktionsskatter. 2020-strategin är en prioriterad fråga för . En stärkt ekonomisk politisk samordning och strukturella reformer är viktiga förutsättningar för att ska komma stärkt ur de senaste årens ekonomiska turbulens och grunden läggas för långsiktigt hållbar tillväxt, full sysselsättning och välfärd. Vid Europeiska rådets första orienterande diskussion om en ny gemensam tillväxtstrategi betonades vikten av ett begränsat antal kvantitativa mål, att identifiera flaskhalsar för tillväxt och stärka nationella reformprogram. Man betonade också en bättre uppföljning och övervakning, den externa dimensionen mot omvärlden samt Europeiska rådets roll. framhöll vikten av att strategin fokuserar på ett litet antal övergripande prioriteringar och relevanta mål, att nationella mål måste sättas så att de respekterar medlemsstaternas nationella kompetens samt att det görs en effektiv och transparent utvärdering och uppföljning baserad på resultattavlor och goda exempel. De fem övergripande målsättningarna för sysselsättning, investeringar i FoU, energi och klimat, investeringar i utbildning samt social delaktighet och minskad fattigdom antogs . På svenskt initiativ omformulerades sysselsättningsmålet till att gälla kvinnor och män samt det femte målet till att fokusera på såväl social delaktighet som minskad fattigdom. enades också om integrerade riktlinjer för EU 2020-strategin, som ska ligga till grund för genomförandet av strategin i medlemsstaterna och på EU-nivå. Av dessa följer att länderna ska genomföra reformer med syfte att uppnå bl.a. sunda offentliga finanser, förbättrat företagsklimat, förbättrad utbildning och forskning samt ökat arbetskraftsdeltagande. Riktlinjerna lyfter även fram vikten av öppna och väl fungerande marknader för att stärka EU:s globala konkurrenskraft. har verkat för ändringar som pekar på de tillväxtfördelar som ett högt arbetskraftsdeltagande bland kvinnor utgör samt för att riktlinjerna skulle få tydligare fokus på att skapa en väl fungerande arbetsmarknad, vilket är en förutsättning för minskat utanförskap och minskad fattigdom. enades om att en gång utvärdera de framsteg som uppnåtts på både EU-nivå och nationell nivå för att genomföra strategin. På toppmötet antog också slutsatser om en förstärkt ekonomisk-politisk samordning i som bl.a. innebär en tidsmässig samordning av stabilitets- och tillväxtpakten och 2020-strategin. Rapportering och uppföljning av 2020 ska ske och integrerat med stabilitets- och tillväxtpakten inom ramen för en årscykel som är bättre anpassad till de nationella budgetprocesserna. De nationella rapporterna ligger till grund för kommissionens och rådets bedömning av genomförandet av strategin och för de landspecifika rekommendationerna till medlemsstaterna. Det går under benämningen en europeisk termin. I enlighet med den europeiska terminen delgavs kommissionen regeringens utkast till reformprogram . Utkastet utgår från regeringens politik och förslag till åtgärder i budgetpropositionen och presenterar preliminära förslag till nationella målsättningar. Målen ska presenteras ekonomiska vårproposition och därefter i det slutliga nationella reformprogrammet som ska lämnas till kommissionen senast . Som ett led i genomförandet av 2020-strategin presenterade kommissionen sex av de sju aviserade s.k. flaggskeppsinitiativen . Andra centrala initiativ inom ramen för 2020-strategin är enhetsakten för den inre marknaden och EU:s nya handelsstrategi som också presenterades . har i diskussionen om flaggskeppen, den inre marknaden och handelspolitiken verkat för att inriktningen och genomförandet av dessa ska ha ett tydligt fokus på det övergripande målet för smart och hållbar tillväxt för alla och bidra till konkurrenskraft genom öppenhet, dynamiska och fungerande marknader, utrymme för innovation och omställning, hög sysselsättning och långsiktigt hållbara finanser. behandlade i sitt utlåtande /10:FiU29 kommissionens dokument 2020 En strategi för smart och hållbar tillväxt för alla (KOM(2010) 2020) och Samråd om framtidsstrategin EU 2020 (KOM(2009) 647). I utlåtandet konstaterar utskottet att EU och dess medlemsstater står inför flera stora utmaningar. Vid sidan av att i det korta perspektivet hantera den ekonomiska och finansiella krisen, måste EU också möta ekonomiska, sociala och miljömässiga utmaningar av mer strukturell art. Utskottet menar att den nya EU 2020-strategin måste bli en central del av EU:s politik för att ta sig ur krisen och styra mot en långsiktigt hållbar utveckling i en värld av nya marknader och nya konkurrenter. I utlåtandet stöder utskottet de prioriteringar som regeringen anser vara angelägna. Dessa är följande: Stärk den inre marknaden och utnyttja de fördelar som kommer av utrikeshandel och öppenhet. Säkerställ hållbara offentliga finanser för att främja trovärdigheten hos framtida sociala åtaganden. Upprätta inkluderande arbetsmarknader för att främja tillväxt och social sammanhållning och garantera jämställdhet mellan könen. Omvandla miljömässiga utmaningar till möjligheter genom en grönare ekonomi och ett innovativt företagsklimat. Investera : främja kunskapsbaserad tillväxt. När det gäller de tre områden som kommissionen pekar ut understryker utskottet när det gäller smart tillväxt betydelsen av forskning för den långsiktiga ekonomiska utvecklingen. Beträffande hållbar tillväxt erinrar utskottet om vikten av ekonomiska styrmedel i miljöpolitiken. Utskottet framhåller särskilt, när det gäller tillväxt för alla, att bör driva frågan om kvinnors deltagande på arbetsmarknaden. I utlåtandet finns fyra reservationer, varav en gemensam motivreservation (S, V, MP). Reservanterna menar att det behövs en stor öppenhet i processen kring och att det krävs tid för diskussion och debatt för att få en folklig förankring. Det är, enligt reservanterna, dags för medborgarnas där människan går före marknaden. Reservanterna menar att förslag tyvärr kännetecknas mer av en krisstrategi än en framtidsstrategi. Enligt reservanterna står EU inför flera stora, långsiktiga utmaningar, och det är i dessa som Lissabonstrategins efterföljare måste ta sin utgångspunkt. EU 2020-strategin måste därför ses som tredelad, dvs. att socialpolitiken, den ekonomiska politiken och miljöpolitiken ömsesidigt ska stödja varandra. Översynen av EU:s budget Budgetöversynen har sin grund i Europeiska rådets beslut om den gällande fleråriga budgetramen. Översynen ingår i det interinstitutionella avtalet om budgetdisciplin som , rådet och kommissionen slöt . Kommissionen fick då i uppdrag att göra en grundlig översyn av EU:s budget. I förberedande syfte presenterade kommissionen ett meddelande om en budgetreform. Där utvecklade kommissionen sin syn på budgetöversynen och bjöd in till en bred samrådsprocess inom EU. deltog i denna process och lämnade in ett bidrag med rubriken för ett i förändring svar på kommissionens meddelande (dnr SB2008/2876). Kommissionen presenterade meddelandet om en översyn av EU:s budget (KOM(2010) 700). Översynen innehåller kvalitativa resonemang om principer och riktlinjer för utformningen av den kommande fleråriga budgetramen. Kommissionen slår fast att budgeten bör bygga på ett antal grundläggande principer som europeiskt mervärde, solidaritet och ett tydligt resultatfokus. Kommissionen vill att budgeten ska bidra till att EU:s politiska prioriteringar nås, i synnerhet 2020-strategin. För en reform av inkomstsidan anges olika alternativ som skulle innebära en eller flera källor för egna medel som EU-moms och andra skatter. Regeringen välkomnar att kommissionen har presenterat översynsmeddelandet. Den linje regeringen driver innebär att utgiftssidan bör moderniseras och reformeras genom omprioriteringar mellan utgiftsrubrikerna samt att den totala utgiftsvolymen bör minskas. Innehållet i budgetramen bör överensstämma med gemensamt fastställda prioriteringar för EU-samarbetet, och insatserna bör styras av principen om europeiskt mervärde. Beslutade åtgärder ska vara ändamålsenliga och kostnadseffektiva. EU-ministern informerade finansutskottet . Meddelandet har inte behandlats i rådet, vilket regeringen beklagar. I utlåtande /08:FiU14 Översyn av EU:s budget behandlade utskottet kommissionens meddelande om budgetreform (SEK(2007) 1188). Utskottet konstaterar i utlåtandet att tillkomsten av budgetöversynen var en viktig förutsättning för att skulle godkänna långtidsbudgeten för 20072013. I utlåtandet ställer sig utskottet bakom de principer och utgångspunkter som regeringen ansåg skulle vara styrande för budgeten: subsidiaritet, europeiskt mervärde, proportionalitet, sund ekonomisk förvaltning och restriktivitet. Utskottet konstaterar vidare att trots att sammansättningen av budgetens utgifter har förändrats så domineras utgifterna fortfarande kraftigt av jordbrukspolitik och regionalpolitik, och utskottet anser att EU-budgetens förmåga att anpassa sig till förändrade förutsättningar och krav inte har varit tillräcklig. Utskottet anser att det behövs genomgripande omprioriteringar av EU-budgetens utgifter och att förändringarna ska göras utan att budgetens utgifter ökar. I sitt utlåtande över (utl. 2009/10:FiU29) tas också frågan om EU:s budget upp. I utlåtandet konstaterar utskottet att det ställningstagande som utskottet gjorde i utlåtande /08:FiU14 Översyn av EU:s budget också är relevant i arbetet med EU 2020. Med anledning av kommissionens meddelande om budgetöversynen höll utskottet överläggning med statsrådet . Ordföranden konstaterade att det fanns stöd för regeringens redovisade ståndpunkt inför det fortsatta arbetet. och anmälde var sin avvikande mening. Båda partierna delade regeringens uppfattning att restriktivitet ska vara ledord för regeringens agerande. De anförde att de var kritiska mot byggandet av Fästning och att förslag som bidrar till detta bör motverkas i förhandlingarna om långtidsbudgeten. Båda partierna anförde att EU inte ska få beskattningsrätt men att regeringen bör sträva efter att EU verkar för globala överenskommelser om skatter på flygtransporter. Båda partierna ställer sig också positiva till att fortsätta utreda frågan om skatt på finansiella transaktioner och finansiell verksamhet som kommissionen tagit initiativ till. framhöll även att trots att miljöfrågorna varit i fokus avspeglas inte detta ännu i EU:s budget på ett tillfredsställande sätt, och partiet ansåg att en särskild arbetsgrupp borde tillsättas på EU-nivå för att se över EU:s budget utifrån klimatfrågan. framhöll i sin tur att bör bygga på mellanstatligt samarbete och solidariska relationer mellan folk och stater i och utanför . EU:s utrikespolitik ska återföras till medlemsländerna. Det bör således inte gå några medel till EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik. Inte heller, menar i sin avvikande mening, har EU-budgeten speglat behoven av en mer miljö- och klimatanpassad politik. Kommissionen presenterade en grönbok som syftar till att ytterligare stödja en framgångsrik övergång till e-upphandling och ett ökat gränsöverskridande deltagande i upphandlingsförfaranden på hela den inre marknaden. innehåller förslag till prioriterade områden för åtgärder på EU-nivå. Sammanfattningsvis består dessa av incitament för att påskynda upphandlande myndigheters och leverantörers övergång till elektronisk upphandling, åtgärder för att underlätta ett gränsöverskridande deltagande i e-upphandling, byggstenar för driftskompatibel infrastruktur, strategier för att göra upphandlingar mer innovativa, hållbara och tillgängliga samt bättre riktmärknings- och övervakningssystem. behandlade i sitt utlåtande /11:FiU19 grönboken om e-upphandling (KOM(2010) 571). I utlåtandet välkomnar utskottet kommissionens grönbok om en ökad användning av e-upphandling. En utbredd användning av e-upphandling kan leda till ökad tillgänglighet och öppenhet, effektivare administration samt ökad potential för integrering av upphandlingsmarknaden i EU. Utskottet har inga invändningar mot den problembeskrivning som kommissionen gör i grönboken i fråga om vad som hindrar en framgångsrik övergång till e-upphandling. När det gäller de fem prioriterade områdena för åtgärder på EU-nivå anser utskottet att kommissionen i det fortsatta arbetet främst bör fokusera på åtgärder som främjar den gränsöverskridande e-upphandlingen. Inriktningen bör, enligt utskottet, vara att undanröja hinder som inte kan lösas av marknaden på egen hand. En viktig del i att främja den gränsöverskridande e-upphandlingen är enligt utskottet arbetet med standardisering. Utskottet anser att det är viktigt att kommissionen fortsätter att uppmuntra och mer aktivt stödja pågående standardiseringsinitiativ. Utskottet anser dessutom att det är rimligt att kommissionen överväger om ytterligare rättsliga incitament kan införas i EU-lagstiftningen i syfte att uppmuntra användningen av e-upphandling. I det sammanhanget är det dock enligt utskottet viktigt att understryka att alltför strikta eller tvingande åtgärder när det gäller t.ex. specifika tekniska lösningar riskerar att leda till att nya hinder uppstår. Vidare anser utskottet att en viktig aspekt är att främja mindre företags möjligheter att delta i offentlig upphandling med hjälp av användarvänliga system och att upphandlingar generellt bör utformas så att mindre företag får bättre möjligheter att inkomma med anbud. Slutligen framhåller utskottet att e-upphandling bör ses som en del av det bredare e-förvaltningsarbetet. Det betyder att kommissionen bör säkerställa att eventuella åtgärder samordnas med åtgärder som genomförs inom ramen för e-förvaltningsarbetet i stort. I betänkande 2009/10:FiU22 Nya rättsmedel på upphandlingsområdet behandlas regeringens förslag i propositionen med samma namn (prop. 2009/10:180). I propositionen föreslås både mer kännbara påföljder när regelverket inte följs och förenklingar i systemet och ett nytt upphandlingsförfarande. I och med de förändringar som föreslås i propositionen genomförs det nya rättsmedelsdirektiv som antogs och delar av två förfarandedirektiv . Ändringarna föreslogs träda i kraft . I betänkandet finns fem reservationer. I en gemensam reservation (S, V, MP) föreslår reservanterna att regeringen bör återkomma till med ett lagförslag där de upphandlande myndigheterna och enheterna inte bara bör beakta miljöhänsyn och sociala hänsyn i sina upphandlingar utan också ska ta sådana hänsyn. I den andra gemensamma reservationen (S, V, MP) anser reservanterna att det borde vara en självklarhet att sätta tydliga mål som att ingen statlig myndighet ska köpa fossilberoende bilar efter 2010 eller att man i statliga upphandlingar ska ställa krav på att leverantörer endast använder den fossilsnålaste teknik som går att finna och i många fall en helt fossiloberoende teknik samt att bör ge regeringen detta till känna. I den tredje gemensamma reservationen (S, V, MP) anser reservanterna att regeringen bör återkomma till med ett lagförslag som innebär att kollektivavtal kan och ska krävas vid offentlig upphandling. I en gemensam reservation från MP och V anser reservanterna att det krävs åtgärder för att göra det lättare för små och medelstora företag att delta i offentliga upphandlingar. I en reservation (V) anför reservanten att innovativ upphandling, dvs. att det i en upphandling finns krav på teknikinnehåll och teknikutveckling som kräver en viss FoU-insats, bör användas i större omfattning och att bör ge regeringen detta till känna. hänvisades grönboken om en modernisering av EU:s politik för offentlig upphandling med sikte på en effektivare europeisk upphandlingsmarknad, KOM(2011) 15, till utskottet. Utskottet behandlar grönboken i utlåtande /11:FiU44 som justerades . Utskottet välkomnar grönboken och anser att en modernisering av de befintliga verktygen och metoderna för offentlig upphandling kan leda till att de blir bättre lämpade att hantera den föränderliga politiska, sociala och ekonomiska miljön. När det gäller de sex prioriterade områdena för åtgärder på EU-nivå som pekas ut i grönboken, anser utskottet att kommissionen i det fortsatta arbetet främst bör fokusera på åtgärder som medför förenklingar, små och medelstora företags möjligheter att delta i offentliga upphandlingar, miljökrav, offentligt-offentligt samarbete, arbetsmiljö, innovationer och sociala frågor. I utlåtandet finns en motivreservation (M, FP, C, KD) och ett särskilt yttrande (S, MP). Regeringen ska enligt 10 kap. 2 § riksdagsordningen redovisa sitt agerande i Europeiska unionen för och lämna en skrivelse med berättelse om verksamheten i Europeiska unionen. Enligt utskottet utgör skrivelsen ett viktigt instrument för att ska kunna följa upp utvecklingen inom EU och hur regeringen agerat i det europeiska samarbetet. har EU-samarbetet inom det ekonomiska och finansiella området i stor utsträckning inriktats på att hantera den offentligfinansiella kris som uppstått i spåren av den ekonomiska och finansiella krisen. har arbetet för att förbättra dels regelverken, dels tillsynen över de finansiella marknaderna fortsatt. har statsråd och statssekreterare i vid åtskilliga tillfällen deltagit i finansutskottets sammanträden för att informera och överlägga om aktuella EU-frågor inom utskottets område. När det gäller de konkreta förslagen inom utskottets område är de svenska ståndpunkterna väl kända, tydliga och väl förankrade i . Det finns en bred samsyn i om såväl reglering och tillsyn över de finansiella marknaderna på EU-nivån som förstärkt ekonomisk styrning och samordning inom EU. En grundläggande utgångspunkt är att den nationella kompetensen ska värnas när det gäller finanspolitiska vägval och att vår ordning för socialförsäkringar och skatter primärt är frågor som ska beslutas nationellt. Likaså är den svenska lönebildningsmodellen i första hand en fråga för arbetsmarknadens parter. Utskottet vill i detta sammanhang, liksom i utlåtande /10:FiU40 om förstärkt samordning av den ekonomiska politiken, framhålla att Europeiska unionen är ett samarbete mellan 27 jämbördiga stater och att hela unionens intresse måste beaktas också när har sina överläggningar. Utskottet understryker att när rådet och kommissionen tillämpar regelverket för förstärkt samordning av den ekonomiska politiken ska de fullt ut respektera de nationella parlamentens roll, arbetsmarknadens parters rättigheter och de olika modellerna på de nationella arbetsmarknaderna inklusive systemet för lönebildning. Särskilt vill utskottet betona att hänsyn ska tas till artiklarna 152 och 153 i fördraget samt till artikel 28 i stadgan om grundläggande mänskliga rättigheter. Artikel 153.5 tydliggör att föreskrifterna i artikel 153 inte är tillämpliga när det gäller löner, föreningsfrihetsrätten, rätten att strejka eller rätten till lockout. Slutligen finns det också en bred uppslutning i kring 2020-strategin där utskottet i sitt utlåtande /10:FiU29 underströk att EU vid sidan av att i det korta perspektivet hantera den ekonomiska och finansiella krisen också måste möta de ekonomiska, sociala och miljömässiga utmaningarna av mer strukturell art. Utskottet kan mot denna bakgrund inte se att behöver vidta någon ytterligare åtgärd med anledning av motion 2010/11:U8 yrkande 2 eftersom de fem principer som , enligt motionärerna, ska driva inom EU är i linje med de svenska ståndpunkter som är väl förankrade i . När det gäller motionärernas yrkande 3 om att den svenska ståndpunkten inom EU ska vara att stödja kommissionens vidare utredning av en transaktionsskatt delar inte utskottet motionärernas syn att det finns en rad goda skäl för att utveckla beskattningen av finanssektorn. Utskottet är väl medvetet om att det internationellt pågår diskussioner om beskattning av finansiella transaktioner men anser att det krävs global samordning för att en transaktionsskatt ska fungera. Liksom utskottet tidigare konstaterat (bet. 2010/11:FiU23) finns det varken några skarpa förslag eller någon enighet på global nivå om att införa en transaktionsskatt, varför diskussionen om transaktionsskatter saknar realism. En transaktionsskatt är inte heller en verkningsfull åtgärd för att stabilisera den finansiella sektorn. Verkningsfulla åtgärder är i stället sådana som går på grundproblemet, dvs. institutens balansräkningar, såsom stabilitetsavgifter och kapitaltäckningsregler. För övrigt är det redan ett faktum att kommissionen utreder frågan. Utskottet finner mot bakgrund av detta inte skäl till att vidtar någon åtgärd med anledning av motion 2010/11:U8 yrkande 3. Motionen bör således avstyrkas. behandlat dessa frågor tidigare och står fast vid de ställningstaganden som tidigare gjorts. Regeringen redovisar också arbetet i EU vad avser EU 2020-strategin, översynen av EU:s budget och offentlig upphandling. Utskottet har behandlat dessa frågor tidigare och står fast vid de ställningstaganden som tidigare gjorts. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (M), (M), (S), (S), (FP), (S), (C), (M), (KD), (SD), (V), (M), (S), (S) och (MP). Utredning om en transaktionsskatt (S, MP, V) (S), (S), (S), (S), (V), (S), (S) och (MP) anför: Kommissionen har redovisat en rad goda skäl för att utveckla beskattningen av finanssektorn. Finansaktörer, som i brist på tillräcklig tillsyn och tydliga regelverk, har tagit alltför stora risker och utlöst en finanskris som skapat stora kostnader för många europeiska nationalstater och ekonomisk oro i hela EU med stor arbetslöshet som följd. Vi anser därför att den svenska ståndpunkten inom EU ska vara att stödja kommissionens vidare utredning av en transaktionsskatt och att ger detta tillkänna för regeringen. De nationella parlamentens självbestämmande (V) (V) anför: Utskottsmajoriteten understryker att när rådet och kommissionen tillämpar regelverket för förstärkt samordning av den ekonomiska politiken ska de fullt ut respektera de nationella parlamentens roll och de olika modellerna på de nationella arbetsmarknaderna inklusive systemen för lönebildningen.