bet · GY01JuU11 · 2011-04-06 00:00:00 — 2010/11:JuU11 Våldsbrott och brottsoffer I betänkandet behandlar utskottet ett sextiotal motionsyrkanden från den allmänna motionstiden . De behandlade yrkandena rör våldsbrott, brottsoffer, våld i relationer och hedersrelaterat våld och förtryck. Motionerna tar bl.a. upp frågor om målsägandebiträden, en för våldtäktsärenden, hjälp till brottsoffer att kräva skadestånd, ökad kompetens hos myndigheter att förebygga och utreda mäns våld mot kvinnor, behandling av män som döms för våld mot kvinnor eller för sexualbrott samt rättigheter för barn som bevittnat våld. Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden och hänvisar bl.a. till pågående utrednings- och beredningsarbete. I ärendet finns sammanlagt 26 reservationer (S, MP, SD, V). Utskottets förslag till riksdagsbeslut avslår motionerna 2010/11:Ju209 yrkande 1, 2010/11:Ju346, 2010/11:Ju378 yrkande 1 och 2010/11:Ju407 yrkandena 1 och 2. Reservation 1 (MP, V) avslår motionerna 2010/11:Ju208, 2010/11:Ju288, 2010/11:Ju330 yrkande 2, 2010/11:Ju333 och 2010/11:Ju409 yrkande 1. Reservation 2 (S, MP, V) avslår motion 2010/11:Ju409 yrkande 2. Reservation 3 (MP, V) Förordnande av målsägandebiträde under förundersökning avslår motion 2010/11:Ju293 yrkande 17. Reservation 4 (S, MP, V) avslår motion 2010/11:Ju407 yrkande 3. Reservation 5 (MP, V) avslår motionerna 2010/11:Ju209 yrkande 2, 2010/11:Ju245 yrkande 1, 2010/11:Ju274, 2010/11:Ju378 yrkande 2 och 2010/11:Ju420 yrkandena 1 och 2. Reservation 6 (SD) avslår motion 2010/11:Ju356. Övergripande frågor om mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer avslår motionerna 2010/11:Ju272 och 2010/11:Ju287 yrkandena 1 och 3. Utgångspunkt för arbetet mot mäns våld mot kvinnor avslår motion 2010/11:Ju319 yrkande 1. Reservation 7 (MP, V) Årlig redovisning av samhällets åtgärder mot mäns våld mot kvinnor avslår motion 2010/11:Ju349. Reservation 8 (S, MP, V) Årlig redovisning av samhällets åtgärder mot våld och övergrepp mot barn avslår motion 2010/11:Ju327. Reservation 9 (S, V) Stöd till våldsdrabbade hbt-personer avslår motion 2010/11:Ju401 yrkandena 9 och 10. Reservation 10 (S, MP, V) avslår motion 2010/11:Ju403 yrkande 15. Reservation 11 (V) Nationellt utbildningsprogram för hot- och riskbedömningar avslår motion 2010/11:Ju403 yrkande 20. Reservation 12 (MP, V) Obligatoriska behandlingsprogram för män som begått vålds- och sexualbrott avslår motion 2010/11:Ju319 yrkande 4. Reservation 13 (MP) Forskning om mäns våld mot kvinnor avslår motion 2010/11:Ju332 yrkande 1. Reservation 14 (S, V) avslår motion 2010/11:Ju354. Ytterligare åtgärder för att minska återfallsfrekvensen bland våldtäktsdömda avslår motion 2010/11:Ju340. Översyn av livsvillkoren för kvinnor och barn som lever med skyddade personuppgifter m.m. avslår motionerna 2010/11:Ju394 och 2010/11:Ju403 yrkande 1. Reservation 15 (MP, V) Rätt för kvinnor att hämta sina tillhörigheter avslår motionerna 2010/11:Ju328 och 2010/11:Ju403 yrkande 3. Reservation 16 (S, MP, V) Kontaktpersoner för våldsutsatta kvinnor avslår motion 2010/11:Ju403 yrkande 2. Reservation 17 (V) Nationellt centrum för personer som lever med skyddad identitet avslår motion 2010/11:Ju271 yrkande 1. Trygghetspaket för hotade kvinnor avslår motion 2010/11:Ju287 yrkande 4. avslår motion 2010/11:Ju234. Reservation 18 (S, V) Barn som bevittnat våld straffrättsliga aspekter avslår motionerna 2010/11:Ju239 och 2010/11:Ju334 yrkande 2 i denna del. Reservation 19 (S) Barn som bevittnat våld målsägandebegreppet avslår motionerna 2010/11:Ju319 yrkande 10, 2010/11:Ju334 yrkande 2 i denna del och 2010/11:So543 yrkande 32. Reservation 20 (S, MP, V) avslår motionerna 2010/11:Ju293 yrkande 18, 2010/11:Ju300, 2010/11:Ju322 yrkande 1, 2010/11:Ju334 yrkande 4, 2010/11:Ju403 yrkandena 16 och 17 samt 2010/11:So543 yrkande 29. Reservation 21 (S, MP, V) avslår motion 2010/11:Ju322 yrkande 3. Reservation 22 (S, MP) Stöd till kvinnor som utsatts för sexuella övergrepp eller mäns våld avslår motion 2010/11:Ju319 yrkande 5. Reservation 23 (MP, V) avslår motionerna 2010/11:Ju319 yrkande 2 och 2010/11:Ju386 yrkande 6. Reservation 24 (S, MP, V) avslår motion 2010/11:Ju322 yrkande 2. Reservation 25 (S) avslår motion 2010/11:Ju403 yrkande 19. Reservation 26 (V) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (C), (M), i (M), (M), (S), (S), Arhe Hamednaca (S), (M), (KD), (SD), (V), (S), (FP), (MP), (M) och (S). I betänkandet behandlar utskottet ett sextiotal motionsyrkanden från den allmänna motionstiden . De behandlade yrkandena rör våldsbrott, brottsoffer, våld i relationer och hedersrelaterat våld och förtryck. Motionerna tar bl.a. upp frågor om målsägandebiträden, en för våldtäktsärenden, hjälp till brottsoffer att kräva skadestånd, ökad kompetens hos myndigheter att förebygga och utreda mäns våld mot kvinnor, behandling av män som döms för våld mot kvinnor eller för sexualbrott samt rättigheter för barn som bevittnat våld. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om bl.a. uppdrag till , närvaro på polisstationer, information till målsägande och en brottsofferombudsman. Jämför reservation 1 (MP, V). I motion Ju407 yrkande 1 (V) begärs det att ges i uppdrag att dels ur ett helhetsperspektiv se över hur kommunerna lever upp till sitt ansvar när det gäller brottsdrabbade, dels ge förslag till åtgärder. I samma motion yrkande 2 behandlas frågor om polisens ansvar för brottsdrabbade. I motion Ju346 (M) begärs det att regeringen ska se över möjligheterna att uppmuntra att vara närvarande på polisstationer för att stödja unga brottsoffer. I motion Ju378 (M) yrkande 1 begärs det att målsägande alltid, oberoende av om de har advokat eller inte, ska ges information om att de har rätt att få ta del av sin egen förundersökning. I motion Ju209 yrkande 1 (KD) begärs det att en tjänst som brottsofferombudsman inrättas. Motionären anför att brottsoffer alltid har rätt till kostnadsfri rådgivning från polismyndigheter, försäkringsbolag och men att det saknas någon som ser till helheten och kan företräda brottsoffren som grupp i alla kontakter med myndigheter, åklagare, försäkringsbolag m.m. I budgetpropositionen (prop. 2010/11:1 utg.omr. 4 s. 17 f.) anför regeringen att rättsväsendets myndigheter genomgående ska ha ett tydligt brottsofferperspektiv. Brottsoffer ska få relevant information om sina rättigheter och vägledning om var de kan få hjälp med att bearbeta konsekvenserna av det som de varit utsatta för. Rättsväsendet behöver också skapa tydliga rutiner för återkoppling till brottsoffren om hur det egna ärendet utvecklas. Barn och ungdomar som har utsatts för brott är beroende av vuxna som förstår och agerar. Brottsutsatta barn och ungdomar måste tidigt få stöd och hjälp till upprättelse. Regeringen framhåller vidare budgetproposition (s. 31 f.) att det är av central betydelse att brottsoffer känner ett sådant förtroende för rättsväsendet att de anmäler att de utsatts för brott. Varje brottsoffer ska få ett gott bemötande och adekvat information genom hela rättskedjan. Som exempel på en informationskälla som kan underlätta för vittnen och brottsoffer nämner regeringen den webbaserade Rättegångsskolan som lanserade 2008. Vidare pekar regeringen på vikten av god kunskap och återkommande utbildning om brottsoffers reaktioner och utsatta situation, liksom på att bemötandet av brottsoffer bör anpassas till deras individuella förutsättningar. Kommunerna har enligt socialtjänstlagen (2001:453) ett ansvar för att brottsoffer får den hjälp och det stöd som de behöver. skärptes 5 kap. 11 § socialtjänstlagen så att socialnämndens skyldighet att ge brottsoffer stöd och hjälp framgår tydligare. Lagändringen syftade till att tydliggöra kommunernas ansvar för att ge stöd och hjälp till brottsoffer. Ändringarna innebär bl.a. att kommunen särskilt ska beakta, i stället för som tidigare bör beakta, att våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnat våld kan vara i behov av stöd och hjälp. ansvarade fram till för tillsyn och uppföljning av insatser inom socialtjänstlagen. har tagit över ansvaret för de frågorna (prop. 2008/09:160, bet. 2008/09:SoU11, rskr. 2008/09:259). Enligt regleringsbrev för ska myndigheten vägleda i arbetet med brottsoffer som är i behov av stöd och hjälp. Myndigheten ska ta fram kunskapsstöd för tillämpningen av socialtjänstlagen vid bedömningar av insatsbehov för den som utsatts för brott och dennes närstående. Vuxna och barn som lever med skyddade personuppgifter ska särskilt uppmärksammas. I uppdraget ingår att definiera god kvalitet i insatser för brottsoffer samt att sprida och målgruppsanpassa den kunskap som tas fram. Myndigheten ska samråda med andra berörda myndigheter, t.ex. och . Uppdraget ska redovisas . En delredovisning med en plan för hur arbetet ska genomföras lämnades . Av länsstyrelsernas regleringsbrev framgår att länsstyrelserna inom sitt ansvarsområde ska stödja samordningen i länet av insatser som syftar till att motverka mäns våld mot kvinnor, att barn bevittnar våld, hedersrelaterat våld och förtryck samt prostitution och människohandel för sexuella ändamål. Nationell kunskapsutveckling ska ligga till grund för de åtgärder som länsstyrelserna vidtar på området. Länsstyrelserna ska också samverka med relevanta myndigheter som t.ex. och Nationellt centrum för kvinnofrid när det gäller utbildningar. Dessutom ska Länsstyrelserna följa upp och redovisa resultaten av de samordnade insatserna samt identifiera framgångsfaktorer. Uppdraget ska genomföras och redovisas till regeringen () . Av regleringsbrev framgår att myndigheten ska redovisa vilka åtgärder som vidtagits för att vidareutveckla kompetensen inom myndigheten när det gäller bemötande av brottsoffer. I regleringsbrev anges att ska redovisa vilka åtgärder som har vidtagits inom polisen för att vidareutveckla och följa upp brottsofferarbetet inom polisorganisationen samt i samverkan med andra myndigheter och organisationer. fick (skr. 2007/08:39) i uppdrag av regeringen att utforma och genomföra ett utbildningsprogram med syfte att öka kunskaperna om sexualbrottsoffer och förbättra bemötandet av dessa brottsoffer i samband med polisanmälan, förundersökning och rättegång. I uppdraget påpekade regeringen att utbildningsprogrammet särskilt skulle fokuseras på att öka kunskapen om sexualbrottsutsatta barns särskilda utsatthet och behov. har genomfört uppdraget och publicerat en redovisning av uppdraget (Utbildningsprogram för bättre bemötande av sexualbrottsoffer i rättsväsendet). För att underlätta myndigheternas fortsatta utbildningsinsatser har inom ramen för uppdraget påbörjat ett arbete med att utveckla ett webbaserat utbildningsmaterial om bemötande av sexualbrottsoffer. Myndigheten konstaterar att den gemensamma utbildningen har fallit mycket väl ut. Frågan om inrättandet av en brottsofferombudsman har övervägts i betänkandet En översyn av (SOU 2004:61). Utredningen gjorde bedömningen att det inte bör inrättas någon särskild brottsofferombudsman, bl.a. därför att redan har många av de uppgifter som skulle vara aktuella för en sådan ombudsman, såsom att ta till vara brottsoffers rättigheter, behov och intressen och att följa upp och bevaka deras situation i olika sammanhang. I betänkandet Stalkning ett allvarligt brott (SOU 2008:81) anförs det att det ofta saknas samordning inom kommunerna och mellan kommunerna och andra myndigheter vad gäller stöd och hjälp till brottsoffer. Utredningen gör bedömningen att det finns ett behov av att skyddet och stödet vad gäller brottsoffer arrangeras på ett säkert och korrekt sätt redan från början. För att kvaliteten och integriteten ska kunna hållas på den högsta nivån bör kommunerna inrätta specialistfunktioner. Utredningen föreslår att det ska finnas utbildade skyddshandläggare tillgängliga i samtliga kommuner. En skyddshandläggare bör enligt förslaget vara en länk mellan brottsoffer och kommunala funktioner, myndigheter och ideella organisationer. En särskilt viktig roll har skyddshandläggaren om ett brottsoffer tvingas att flytta till en annan ort (s. 22). Betänkandets förslag i denna del bereds inom . Utskottet föreslog i betänkande 2010/11:JuU1 (s. 11) ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma till med en redovisning av de åtgärder som genomförs med anledning av det arbete som pågår för att förbättra informationen till brottsoffer. biföll utskottets förslag (rskr. 2010/11:101). Utskottet har fått information från om att en sådan redovisning först kan bli aktuell efter 2011 när redogjort för sitt uppdrag, lämnat i regleringsbrevet , att redovisa vilka åtgärder som har vidtagits inom polisen för att vidareutveckla och följa upp brottsofferarbetet. Vid beredningen av allmänna motioner avstyrkte utskottet en motion med begäran om att skulle ges i uppdrag att se över hur kommunerna lever upp till sitt ansvar när det gäller brottsutsatta (bet. 2009/10:JuU15 s. 8). Vid samma tillfälle behandlades även en motion med begäran om att en brottsofferombudsman skulle inrättas. Utskottet avstyrkte även denna motion och hänvisade till att utskottet avstyrkt motioner om inrättande av en brottsofferombudsman med motiveringen att utskottet inte såg något behov av ytterligare åtgärder. Detta gjordes bl.a. mot bakgrund av de åtgärder som vidtagits på området (bet. 2009/10:JuU15 s. 8). Utskottet har som ovan anges föreslagit att genom ett tillkännagivande uppmana regeringen att återkomma till med en redovisning av de åtgärder som genomförs med anledning av det arbete som pågår för att förbättra informationen till brottsoffer. biföll utskottets förslag. har av regeringen getts i uppdrag att redovisa vilka åtgärder som har vidtagits inom polisen för att vidareutveckla och följa upp brottsofferarbetet inom polisorganisationen samt i samverkan med andra myndigheter och organisationer (regleringsbrev 2011). Utskottet avstyrker bifall till motion Ju378 yrkande 1 då regeringens redovisning bör inväntas. Utskottet instämmer i att polisen har ett stort ansvar vad gäller omhändertagandet av brottsoffer men ser inte skäl att ställa sig bakom något initiativ med anledning av motion Ju407 yrkande 2. Utskottet konstaterar att det inom polisen pågår ett kontinuerligt arbete för att utveckla polismyndigheternas handläggning av brottsofferfrågor. Utskottet avstyrker även motionerna Ju346 om närvaro på polisstationer och Ju407 yrkande 1 om uppdrag till . Utskottet vidhåller sin ovan redovisade ståndpunkt vad gäller frågan om inrättande av en brottsofferombudsman. Utskottet konstaterar att förslaget om inrättande av skyddshandläggare i betänkandet Stalkning ett allvarligt brott (SOU 2008:81) bereds inom . Beredningen bör inte föregripas. Utskottet avstyrker motion Ju209 yrkande 1. Utredningen och handläggningen av våldtäktsärenden Utskottets förslag i korthet avslår motioner om tillsättande av en för våldtäktsärenden och samordningsgrupper mot överfallsvåldtäkter. Jämför reservationerna 2 (S, MP, V) och 3 (MP, V). Flera motioner tar upp frågan om tillsättande av en för våldtäktsärenden. I motion Ju208 (FP) begärs det att en oberoende nationell för våldtäktsärenden tillsätts i syfte att förbättra rättsväsendets hantering av våldtäktsärenden. Kommissionen bör enligt motionären ges i uppgift att systematiskt samla in information om samtliga våldtäktsutredningar som läggs ned eller som leder till beslut om att inte väcka åtal. I motion Ju330 (S) begärs det att en tillsätts med uppgift att granska alla de våldtäktsanmälningar som inte lett till åtal. I motion Ju333 (S) begärs det att en oberoende tillsätts med uppgift att utreda varför en så liten andel av de anmälda våldtäktsbrotten leder till att en gärningsman åtalas. I motion Ju288 (KD) begärs det att en med uppdrag att granska våldtäktsfall tillsätts. Kommissionen bör enligt motionären granska både ärenden som lett till åtal och ärenden som lagts ned. Granskningen ska ske i syfte att identifiera problem och föreslå förbättringar. I motion Ju409 yrkande 1 (V) begärs det att en oberoende kommission tillsätts med uppdrag att kartlägga brister i förundersökningar om våldtäkter. I samma motion yrkande 2 begär motionärerna att samordningsgrupper mot överfallsvåldtäkter ska skapas. Motionärerna anför att sådana samordningsgrupper i synnerhet behövs i storstäderna. I budgetpropositionen anför regeringen (prop. 2010/11:1 utg.omr. 4 s. 33) att antalet sexualbrott har ökat markant i anmälningsstatistiken . anmäldes ca 15 700 sexualbrott. Av dessa var nästan 6 000 våldtäkter, och flickor och kvinnor utgjorde av offren. Regeringen anför vidare att utvecklingen av våldsbrotten är svårtolkad, eftersom mörkertalet är stort och benägenheten att anmäla denna typ av brott kan förändras . Den ökning som anmälningsstatistiken visat får inte alltid stöd av andra datakällor som finns att tillgå som offerundersökningar, självdeklarationsundersökningar och uppgifter från sjukvården. Enligt resultaten från den nationella trygghetsundersökningen har varken antalet sexualbrott eller andra våldsbrott ökat . Ökningen i anmälningsstatistiken beror sannolikt till en del på att fler av de drabbade vänder sig till polisen, vilket i sig är positivt. Av Brottsförebyggande rådets preliminära statistik framgår att anmäldes ca 16 940 sexualbrott, vilket är en ökning jämfört med . Köp av sexuella tjänster står för en stor del av ökningen (+ ). Bakom ökningen återfinns enskilda koppleriärenden där ett stort antal köp av sexuella tjänster noterats. Även utan dessa fall ökar dock antalet anmälda sexualbrott jämfört med . De anmälda våldtäkterna minskade jämfört med . Sexuellt ofredande ökade till cirka 7 830 anmälda brott , medan sexuellt tvång, utnyttjande m.m. minskade . I sin redovisning av den särskilda jämställdhetssatsningen (skr. 2009/10:234 s. 44) anger regeringen att den har bedömt det som angeläget att det arbete som bedriver för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer intensifieras ytterligare. Därför har regeringen uppdragit åt att i samråd med stärka kompetensen och kapaciteten på detta område. Syftet har varit att öka anmälningsbenägenheten och minska mörkertalet för denna typ av brottslighet samt att få fler av de anmälda brotten att gå vidare till åklagare och fällande dom. insatser har i huvudsak bestått i utbildning, lokalt utvecklingsarbete vid polismyndigheterna, informationsspridning till allmänheten samt utvecklingsarbete inom . Flera av åtgärderna i handlingsplanen för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer (skr. 2007/08:39) syftade till att förebygga och bekämpa våldtäkt eller annat sexuellt våld. Som exempel kan nämnas det uppdrag Nationellt centrum för kvinnofrid fått av regeringen att utarbeta ett nationellt program för omhändertagande av sexualbrottsoffer i hälso- och sjukvården. Uppdraget har resulterat i en handbok. Vidare genomför på uppdrag av regeringen utbildning om bemötande för närmare 500 anställda inom alla delar av rättsväsendet, däribland ett hundratal chefer. En högskolekurs om mäns våld mot kvinnor med fokus på våldsutsatta kvinnor med särskild sårbarhet har hållits i Nationellt centrum för kvinnofrids (NCK) regi för ett sjuttiotal personer (Brottsförebyggande rådets rapport 2010:18, s. 9). har lagt in bemötandefrågor i både grund- och vidareutbildningen för åklagare och på samtliga kurser inom den administrativa grundutbildningen. I Brottsförebyggande rådets rapport (2010:18, s. 10) anges att med centrala medel kommer att säkra att poliser även i fortsättningen får utbildning i frågor om mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck. Även de högskolekurser som NCK har initierat kommer att fortsätta. Regeringen har uppdragit åt att vidta åtgärder för att utveckla och bygga upp en fysisk miljö särskilt anpassad för att utreda våld mot kvinnor. Regeringen anger i redovisningen av den särskilda jämställdhetssatsningen (skr. 2009/10:234 s. 47 f.) att målsättningen med projektet har varit att utveckla en samlokaliserad och målgruppsanpassad miljö för att ge brottsutsatta kvinnor ett bättre bemötande, med syfte att höja kvaliteten på genomförda utredningar och bättre tillgodose kvinnornas övriga behov. Projektet har utvecklat arbetsmetoder för hur detta arbete ska kunna ske. Utvärderingen av arbetet visar att de brottsutsatta kvinnorna upplever projektet som positivt. Av utvärderingen kan man konstatera att arbetsmetoden lett till att fler kvinnor har fått skydd och psykosocialt stöd. Projektet (som döpts till ) kan användas som nationell modell med en gemensam lokal, fast placerad personal från polis och socialtjänst, gemensamma arbetsmetoder och en särskilt anpassad miljö och teknik. Inom ramen för projektet kommer misstänkta gärningsmän att erbjudas motivationssamtal parallellt med brottsutredningen. Utskottet behandlade senast ett yrkande om tillsättande av en för våldtäktsärenden i samband med beredningen av budgetbetänkande (bet. 2010/11:JuU1 s. 28 f.). Utskottet avstyrkte då bifall till yrkandet. Utskottet avstyrkte även en motion med ett liknande innehåll vid beredningen av allmänna motioner (bet. 2008/09:JuU20 s. 7 f.). Mot bakgrund av att ett flertal olika åtgärder vidtagits, såväl för att förebygga och bekämpa våldtäkter som för att förbättra omhändertagandet och bemötandet av våldtäktsoffer, ansåg utskottet inte att det fanns skäl för utskottet att ställa sig bakom något uttalande med anledning av motionen. Utskottet avstyrkte vid förenklad beredning även liknande motionsyrkanden i samband med behandlingen av allmänna motioner (bet. 2009/10:JuU15). Vid beredningen av allmänna motioner avstyrkte utskottet ett yrkande om att inrätta samordningsgrupper mot överfallsvåldtäkter (bet.2009/10:JuU14 s. 25) och konstaterade att utskottet ansåg att de åtgärder som vidtagits av regeringen var tillräckliga. Vid beredningen av 2007 och allmänna motioner om polisfrågor (bet. 2008/09:JuU22 s. 15 f.) avstyrkte utskottet liknande motioner och anförde att det inom polismyndigheterna i och pågår ett arbete som är särskilt inriktat mot överfallsvåldtäkter. Utskottet konstaterade att fler poliser i yttre tjänst, fler utredningsåtgärder i nära anslutning till brottet, bättre spårsäkring och ett bättre brottsofferarbete är åtgärder som samtliga polismyndigheter med den flexibilitet som lokala förutsättningar kräver tillämpar och som är viktiga i arbetet mot överfallsvåldtäkter. Utskottet vidhåller sin ovan redovisade ståndpunkt vad gäller inrättande av en och avstyrker därmed motionerna Ju208, Ju288 Ju330 yrkande 2, Ju333 och Ju409 yrkande 1. Utskottet ser heller inte något skäl till att ställa sig bakom ett initiativ till samordningsgrupper för att bekämpa överfallsvåldtäkter. Även motion Ju409 yrkande 2 avstyrks således. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om tidpunkten för förordnande av målsägandebiträden och genomförande av förslagen i utredningsbetänkandet om målsägandebiträden. Jämför reservationerna 4 (S, MP, V) och 5 (MP, V). I motion Ju293 yrkande 17 (S) anförs det att målsägandebiträden för brottsoffer i sexualbrottsmål behövs redan i inledningen av förundersökningen. Motionärerna anför att det stöd och den hjälp ett målsägandebiträde kan ge är av stor betydelse för den som utsatts för våld eller sexualiserat våld och ofta befinner sig i en traumatiserad situation. I motion Ju407 yrkande 3 (V) begärs det att förslag läggs fram till följd av vad som anförs i betänkandet Målsägandebiträdet Ett aktivt stöd i rättsprocessen (SOU 2007:6). Utredningen föreslår en förstärkning när det gäller vem som har rätt till målsägandebiträde, förstärkt informationsskyldighet om målsägandebiträden till brottsdrabbade från polis och åklagare samt att målsägandebiträdet ska hjälpa den brottsdrabbade i skadeståndsprocessen.