bet · GZ01SfU1 · 2011-12-05 00:00:00 — Pensionsreformen bygger på en bred politisk överenskommelse mellan fem av partier (S, M, FP, C, KD). Reformen har genomförts och vårdats av Genomförandegruppen som består av ledamöter från dessa partier. Genomförandegruppen ersattes av Pensionsgruppen med företrädare för de fem partierna bakom pensionsöverenskommelsen. Det är viktigt att pensionssystemet är tryggt, förutsägbart och långsiktigt. Det är också av stort värde för de försäkrade att pensionssystemet vilar på en bred politisk överenskommelse så att spelreglerna inte ändras om det blir regeringsskifte. Därutöver krävs att allmänheten känner sig övertygad om såväl den politiska som den finansiella stabiliteten och agerar utifrån detta. Eftersom pensionssystemet regleras i lag kommer samtliga riksdagspartier att få ta ställning till eventuella förslag till förändringar av systemet. Förbättrade finansiella förutsättningar och högre ekonomisk tillväxt är positivt för pensionsutvecklingen. gick pensionssystemet med underskott, främst på grund av den djupa lågkonjunktur som rådde. Framför allt var det en snabbt ökande arbetslöshet som gjorde att inbetalningarna till pensionssystemet minskade drastiskt. Den finansiella nedgången innebar att inkomst- och tilläggspensionerna sänktes 2011 efter en sänkning 2010. Till följd av regeringens skattesänkningar har de negativa effekterna netto kraftigt reducerats och för dem med låga pensioner som regel t.o.m. eliminerats. Den finansiella ställningen är nu åter i balans och ökar pensionerna nominellt och realt. Som regeringen framhåller i budgetpropositionen har sänkningen av pensionerna prövat pensionssystemet både funktionellt och politiskt. Systemet fungerar, och påfrestningarna i och omvärlden har visat på betydelsen av ett finansiellt och politiskt stabilt system. Skälen för en bred parlamentarisk pensionsöverenskommelse och ett finansiellt stabilt pensionssystem är därför minst lika starka som . Vidare framhåller regeringen att pensionssystemet med dess grundläggande principer ligger fast och kommer att ligga fast oavsett förändringar i omvärlden. Även dagens unga som går in i arbetslivet ska kunna lita på att pensionssystemet levererar enligt likartade principer när de lämnar arbetslivet. Att pensionsöverenskommelsens principer ligger fast är därför en stark och grundläggande utgångspunkt i det arbete som sker i Pensionsgruppen som har till uppgift att vårda och förvalta systemet. Pensionsgruppen har initierat ett antal uppdrag och utvärderingar i syfte att se om det finns skäl att göra justeringar eller anpassningar som effektiviserar systemet ytterligare. En särskild utredare har getts i uppdrag att göra en översyn av de pensionsrelaterade åldrarna samt att lämna förslag till åtgärder i arbetsmiljön som ger förbättrade förutsättningar att arbeta längre upp i åldrarna. Allt med det övergripande syftet att förlänga den genomsnittliga tiden i arbete, vilket också förbättrar pensionerna. har getts i uppdrag att göra en utvärdering av de beräkningsregler som har betydelse för den finansiella stabiliteten i syfte att undersöka om de nuvarande reglerna kan trimmas och ge bättre systemegenskaper. En analys ska göras av pensionssystemets långsiktiga finansiella styrka, dvs. i vilken grad det finns risk för återkommande underskott. En översyn ska göras av regelverket för FörstaFjärde samt Sjätte i syfte att förbättra förutsättningarna för en kostnadseffektiv förvaltning av buffertfonderna. Utskottet kan konstatera att det svenska pensionssystemet är finansiellt stabilt och inte behöver reformeras. Pensionsgruppen kommer att ha ett fortsatt fokus på åtgärder som förbättrar pensionssystemets finanser. I detta ligger särskilt åtgärder för ett senare utträde ur arbetslivet och ett senare uttag av pension. Förbättrade finansiella förutsättningar och högre ekonomisk tillväxt är positivt för pensionsutvecklingen. En god ekonomisk samhällsutveckling är intimt sammankopplad med en högre sysselsättningsgrad och ett längre arbetsliv. I detta sammanhang kan nämnas att olika former av utanförskap medför minskade intäkter till pensionssystemet. Den finansiella krisen har medfört att arbetslösheten ligger på en högre nivå än den annars skulle ha gjort. har ohälsan minskat i väsentlig grad , vilket har medfört ett ökat arbetsutbud. Enligt utskottet finns det inga skäl för regeringen att återkomma med en särskild redovisning av hur den statliga ålderspensionen påverkas av t.ex. arbetslösheten. Utskottet kan vidare konstatera att det nuvarande pensionssystemet innehåller regler som direkt omfördelar från dem med höga inkomster till låginkomsttagare och därmed från män till kvinnor. En sådan regel är den s.k. takregeln, dvs. att pensionsrätten grundas på inkomster upp till 7,5 inkomstbasbelopp. Även garantipensionen har samma omfördelande egenskap. Också det förhållandet att samma delningstal gäller för kvinnor och män (gemensam livslängdstabell) gynnar kvinnorna. Utfallet blir således bättre för kvinnor än för män i det nya systemet i den meningen att kvinnor får större avkastning på varje inbetald krona än män. Den omständigheten att kvinnor generellt sett får en lägre årlig pension är i stället en återspegling av kvinnors lägre sysselsättningsgrad och inkomster i samhället och beror således inte på pensionssystemets utformning. Utskottet noterar att regeringen har uppdragit åt att göra en analys av hur förvärvsmönster skiljer sig mellan kvinnor och män och hur det påverkar pensionen. Studien ska även ta hänsyn till skillnader mellan intjänade och överförda pensionsrätter samt till inkomster från grundskyddet i pensionssystemet. Därutöver ska tjänstepensionernas effekter för utfallet analyseras. Uppdraget ska redovisas . Utskottet avstyrker med det anförda motionerna 2011/12:Sf242 (V) yrkande 3 och 2011/12:Sf310 (S) yrkandena 14. Premiepensionen infördes i det reformerade pensionssystemet för att stimulera till fonderat pensionssparande i individuella och försäkringsmässiga former, ett sparande som inte fanns i ATP-systemet. Bland andra motiv kan nämnas att det skulle öka den enskildes inflytande över pensionen genom enskilt val av förvaltning och placeringsinriktning. Det enskilda pensionssparandet skulle med ökat risktagande också bidra till näringslivets riskkapitalförsörjning. gäller bl.a. att det tidigare ickevalsalternativet Premiesparfonden har ersatts av Statens årskullsförvaltningsalternativ (AP7 Såfa). Det nya förvalsalternativet har karaktären av en generationsfond. AP7 Såfa är valbar och kan väljas eller väljas bort precis som övriga fonder. Utöver detta erbjuder Sjunde AP-fonden tre portföljalternativ med olika risknivåer: försiktig, balanserad och offensiv. Utgångspunkten för förändringarna var att premiepensionssystemet i större utsträckning behövde anpassas till behoven, kunskaperna och engagemanget hos pensionsspararna. Målet var också att förenkla spararnas valsituation i syfte att bl.a. minska risken för systematiskt dåliga utfall av placeringar till följd av okunskap. AP7 Såfa har en livscykelprofil. Det betyder att risken fördelas olika genom livet. Till och med det år då pensionsspararen fyller är hela innehavet placerat i aktier. börjar en allt större del placeras i räntor i portföljen. Syftet är att pensionsspararen ska ha möjlighet till bra värdeutveckling när denne är yngre och sedan ett tryggare sparande ju närmare pensionen denne kommer. Vid behandlingen av förslaget att avskaffa Premiesparfonden ansåg utskottet i betänkande 2009/10:SfU9 att med ett statligt förvalsalternativ, som också kunde väljas aktivt, samt statliga placeringsalternativ med skilda riskprofiler skulle premiepensionssystemet få en förbättrad funktion. Utskottet tillstyrkte således propositionen i denna del. Utskottet, som vill understryka att det i premiepensionssystemet finns statliga alternativ med bl.a. medelhög och låg risknivå (Ap7 Balanserad och Ap7 Försiktig), vidhåller sitt ställningstagande och avstyrker motionerna 2011/12:Sf244 (V) och 2011/12:Sf351 (SD). Fondbolagen tar ut en avgift för att förvalta och administrera fonden. Fondavgiften betalas av dem som sparar i fonden och varierar mellan olika fonder. Höga fondavgifter kan innebära sämre värdeutveckling för den som sparar. En fond med en årlig avgift på t.ex. minskar pensionsbehållningen . En fond med samma värdeutveckling, men med en årlig avgift på minskar pensionen . Exemplen förutsätter att pensionsspararen sparar till sin pension , vilket är den genomsnittliga spartiden i premiepensionssystemet. I budgetpropositionen anges att förvaltningsavgifterna efter rabatt uppgick till i genomsnitt för eget valda portföljer och för AP7 Såfa. Avgifterna varierar bl.a. beroende på andelen aktier i fonden. kostnader för att administrera premiepensionen är av behållningen på pensionsspararens konto. Denne behöver dock aldrig betala mer än i administrationsavgift. Utskottet noterar att Inspektionen för socialförsäkringen (ISF) konstaterat att kunskapen om pensionsspararnas agerande i fråga om fondval, avkastning och risk är bristfällig liksom huruvida de avgifter som erlagts till det obligatoriska premiepensionssystemet, fonder och kapitalförvaltare har kompenserats av en högre avkastning. En granskning som fokuserar på hur avkastningen förhåller sig till förvaltningsavgifterna, dels för pensionsspararna som helhet, dels för olika grupper av sparare, kommer att presenteras i en serie rapporter, varav den första är planerad att ges ut . I budgetpropositionen anges att har frågan om förvaltningstjänster inom premiepensionssystemet hanterats i Pensionsgruppen. Det kraftigt ökade antalet förvaltningstjänster har lett till omfattande maskinella massfondbyten som i sin tur fått systempåverkande effekter. Det leder i vissa fall bl.a. till ökade fondavgifter som då också drabbar andra sparare. För att skydda andra sparare var det angeläget att minimera de negativa effekterna, och Pensionsgruppens bedömning var att detta inte kunde göras utan att stoppa massfondbytena. gavs därför i uppdrag att verkställa ett sådant stopp, vilket kommer att ske . Utskottet, som naturligtvis anser det angeläget att ansträngningar fortsatt görs för att hålla förvaltningskostnaderna på lägsta möjliga nivå, konstaterar att förvaltningsavgifterna genomsnittligt ligger på en klart lägre nivå än för fondsparare utanför premiepensionssystemet. Stoppet av massfondbyten kan även komma att ha en positiv inverkan på förvaltningskostnaderna. Utskottet kan inte ställa sig bakom yrkandet att pensionsavgiften om bör tillföras inkomstpensionssystemet i stället för premiepensionssystemet, dvs. att premiepensionssystemet avskaffas. Med det anförda avstyrks motion 2011/12:Sf242 (V) yrkandena 1 och 2. En grundläggande princip i pensionssystemet är att premiepensionssystemet är ett slutet ekonomiskt system, dvs. att det varken ska skjutas till ytterligare penningmedel till systemet eller användas medel från detta för andra ändamål än sådana som slutligt syftar till pensionsutbetalningar. Att premiepensionssystemet är uppbyggt på detta sätt framgår också på andra sätt. Det ska t.ex. inte vara möjligt för den enskilde att göra några extra insättningar på sitt premiepensionskonto. Verksamheten ska finansieras genom avgifter från de enskilda och därför inte redovisas i statens budget. Premiepensionssystemet bygger på att den enskilde ska ha ett stort och varierat urval av fonder att välja mellan. Även detta är ett viktigt krav för systemets funktion. Utskottet anser således inte att möjligheten att placera premiepensionsmedlen direkt i företag bör utredas och avstyrker därmed motion 2011/12:Sf231 (FP). Enligt nuvarande regler har makar möjlighet att löpande överföra pensionsrätt inom premiepensionssystemet från den ena maken till den andra. Endast premiepensionsrätt som intjänats under äktenskapet kan bli föremål för överföring. Överföringen ska vara frivillig, ske fortlöpande år och omfatta hela den premiepensionsrätt som en make tjänat in för året samt inte påverka garantipensionen. Kostnaderna för att överföra pensionsrätten belastar premiepensionskontot för mottagaren. Vid överföring till make minskas premiepensionsmedlen . Procentsatsen är densamma oavsett om överföring sker från en man till en kvinna eller tvärtom. Vid genomförandet av pensionsreformen framhöll utskottet (bet. 1997/98:SfU13 s. 90) att förslaget om att överföra premiepensionsrätt tillgodoser syftet att i ett större perspektiv utjämna makars pensionsrättsförhållanden som en överföring inte innebär någon avgörande minskning av pensionsrätten för makarna. Utskottet delade uppfattningen att överföringen ska vara frivillig och endast vara möjlig för premiepension som tjänats in under äktenskapet samt omfatta hela pensionen. Genom denna lösning blir konsekvenserna av en överföring lättare att förutse. Eftersom en eventuell rätt till garantipension ska bedömas som om överföring inte skett, kan detta medföra att den totala pensionen kommer under basnivån för garantipension. Utskottet ansåg emellertid att denna reduktion av pensionen kunde anses acceptabel. Utskottet har därefter behandlat motioner om makars pensionsrättigheter. I betänkande 2005/06:SfU13 finns en redogörelse för olika överväganden och även andra förändringar som gjorts i anslutning till pensionsreformen. Där framgår att all intjänad pensionsrätt skulle kunna delas enligt de ursprungliga riktlinjerna för pensionsreformen, men ett framtaget förslag utsattes för stark kritik av remissinstanserna. Det fortsatta beredningsarbetet inriktades därför på att finna en lösning som i huvudsak fyllde syftet med delningen och som gjorde det möjligt att undvika de nackdelar som påtalats under remissbehandlingen. Utskottet konstaterade senast i betänkande 2009/10:SfU9 att det måste anses fördelaktigare, och mer ägnat att jämnare fördela intjänade pensionsrätter, att överföringen omfattar all premiepensionsrätt för året som den ena maken tjänat in i stället för endast hälften av vardera makens intjänade premiepensionsrätt. Utskottet ansåg att de möjligheter som finns i det allmänna pensionssystemet att fördela pensionsrätter mellan makar har utformats så generöst som det efter omständigheterna har varit möjligt att göra. Utskottet vidhåller denna inställning och avstyrker motion 2011/12:Sf246 (M). Tjänstepension och privat sparande har ökat i betydelse för hur stor den totala pensionen blir. Det är därför inte tillräckligt med besked om enbart den allmänna pensionen för att kunna göra rationella val mellan arbete, sparande och fritid. Pensionssystemets inbyggda drivkrafter för arbete blir inte fullt ut nyttjade om pensionsspararen inte ser hela effekten av sitt agerande. Webbplatsen ökar flexibiliteten i informationen och täcker en större del av pensionen men fortfarande inte hela. Regeringen gav ett förtydligat uppdrag till att arbeta för en bättre och mer samlad pensionsinformation till pensionärer och pensionssparare. Uppdraget inbegriper att samlat kunna ge information om såväl den allmänna pensionen som tjänstepensionen och dessutom visa på hur eventuellt privat pensionssparande påverkar den samlade pensionen för pensionsspararen. har även i uppdrag att informera om pensionen och pensionssystemet och hur olika livsval påverkar pensionen. Ett viktigt deluppdrag är att informera om premiepensionssystemets risker och möjligheter. Som en följd av uppdraget har tagit fram en plan för att förbättra pensionsinformationen för pensionsspararna och pensionärerna. Planen består av 13 huvudsakliga aktiviteter där myndigheten bl.a. ska verka för en gemensam pensionsprognosstandard inom branschen, för att utveckla och för att all statlig tjänstepensionsinformation samlas i en försändelse. Myndigheten vill även utveckla samarbetet mellan aktörer på pensionsområdet och utreda ifall prognosen i det kuvertet kan kompletteras med en prognos av total förväntad tjänstepension. har även i uppdrag att se till att informationen och kommunikationen ges utifrån de försäkrades och spararnas behov. Därför ska myndigheten utöver telefon, internet och vanlig postgång även verka för att förutsättningar finns för personliga kundmöten på lokal nivå. I budgetpropositionen anges att en samlad pensionsinformation inte bör vara statens ansvar. Det är därför bekymmersamt att det fortfarande inte finns ett fullt ut fungerande system för en samlad information. Uppnås inte en samlad och god information på frivillig väg blir det i förlängningen ett ansvar för staten. Pensionsgruppen har mot den bakgrunden tagit upp frågan och kommer att ta ställning till behovet av ytterligare åtgärder för att uppnå en komplett och fullgod pensionsinformation. Frågan om pensionsinformation är under utredning. Motion 2011/12:Sf249 (C) är därmed delvis tillgodosedd och avstyrks. Utgiftsområde 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn Under utgiftsområde 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn finns tre typer av förmåner: Generella bidrag: Allmänna barnbidrag och bidrag till kostnader för internationella adoptioner. Försäkring: Föräldraförsäkring, barnpension, efterlevandestöd till barn och pensionsrätt för barnår. Behovsprövade bidrag: Bostadsbidrag, underhållsstöd och vårdbidrag för funktionshindrade barn. Utgifterna inom utgiftsområdet uppgick till ca , vilket var (0,) högre än vad som anvisades i statens budget. beräknas utgifterna uppgå till , vilket är lägre än budgeterat. har på förslag av finansutskottet bifallit regeringens förslag till utgiftsram för utgiftsområde 12 (bet. 2011/12:FiU1, rskr. 2011/12:32). Mål för familjepolitiken m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden bl.a. om ändrat mål för utgiftsområde 12 och om att tillsätta en utredning som ser över bidragen till barnfamiljer. Jämför reservationerna 20 (S), 21 (MP), 22 (SD) och 23 (V). Målet för utgiftsområde 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn är att den ekonomiska familjepolitiken ska bidra till förbättrade förutsättningar för en god ekonomisk levnadsstandard samt ökad valfrihet och stärkt makt över den egna livssituationen för alla barnfamiljer. I målet betonas förutsättningarna snarare än utfallet, vilket innebär en acceptans för att utfallet inte alltid blir detsamma för alla barnfamiljer. Olika utfall kan bero på att förutsättningarna är olika, men det kan också bero på att familjerna har gjort olika prioriteringar och val som får ekonomiska konsekvenser. Generellt sett har hushåll med barn en lägre ekonomisk standard än hushåll utan barn. De som har det sämst ställt är hushåll med en ensamstående förälder, speciellt när det finns flera barn i hushållet. Vidare har familjer med unga föräldrar lägre ekonomisk standard än andra familjer. Även barnhushåll med utländsk bakgrund har oftare en låg ekonomisk standard. Den ekonomiska familjepolitiken bidrar till förutsättningarna för en god ekonomisk levnadsstandard för alla barnfamiljer genom att höja den disponibla inkomsten. Familjepolitiken är utformad så att barn i hushåll med låg ekonomisk standard får stöd, liksom familjer med sjuka och funktionshindrade barn. De behovsprövade förmånerna går främst till familjer med låga inkomster eller relativt stor försörjningsbörda. Nackdelar med dessa bidrag är att de ger marginaleffekter, vilket kan ge lägre drivkrafter till att öka arbetsinkomsten. Barnbidraget är däremot ett generellt bidrag som utjämnar ekonomiska förutsättningar mellan perioder med och utan försörjningsansvar. Familjepolitiken ska vidare underlätta för föräldrar att kombinera yrkesliv med familjeliv genom att förbättra möjligheten för båda föräldrarna att delta i arbetslivet som de ska kunna ta hand om barnen medan barnen är små. Därtill bör familjepolitiken förbättra förutsättningarna för jämställdhet mellan män och kvinnor. Föräldraförsäkringen, dvs. föräldrapenning, tillfällig föräldrapenning och graviditetspenning, kompenserar för en stor del av inkomstbortfallet under föräldraledighet och skapar, tillsammans med jämställdhetsbonusen, goda förutsättningar för föräldrar att kunna behålla anknytningen till arbetsmarknaden och vara hemma med sina barn när de är små. Därtill ger vårdnadsbidraget föräldrar ökade möjligheter att vara hemma och vårda sina barn då barnen är mellan ett och . I kommittémotion 2011/12:Sf312 (S) begärs i yrkande 1 beslut om ett nytt politiskt mål för den ekonomiska familjepolitiken: De ekonomiska villkoren mellan familjer med och utan barn ska minska inom ramen för den generella välfärden. Enligt motionärerna är en solidarisk omfördelning mellan dem som har och inte har barn en viktig del av den generella välfärden. I samma motion yrkande 11 begärs ett tillkännagivande om goda uppväxtvillkor för alla barn. Barnbidraget och bostadsbidraget är viktiga ekonomiska tillskott till barnfamiljerna. Ekonomiskt mest utsatta är dock ensamstående föräldrar med barn. Därför finns det skäl att bl.a. göra en översyn av underhållsstödet. I kommittémotion 2011/12:Sf338 (MP) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om nytt mål för utgiftsområde 12: Skillnaderna i de ekonomiska villkoren mellan familjer med och utan barn ska minska och jämställdhet mellan könen ska uppmuntras inom ramen för den generella politiken. Även i motion 2010/11:Sf13 (MP) yrkande 7 begärs ett tillkännagivande om en ny formulering av målet för familjepolitiken: Familjepolitiken ska ge förutsättningar för goda ekonomiska och sociala levnadsvillkor för alla barnfamiljer. Skillnaderna i de ekonomiska villkoren mellan familjer med och utan barn ska minska och jämställdhet mellan könen uppmuntras inom ramen för den generella politiken. I motion 2011/12:Sf305 (KD) begärs ett tillkännagivande om resurser till barnfamiljerna. Nativiteten ligger fortfarande långt under reproduktionsnivån som är ca 2,1 barn per kvinna. Tvåbarnsidealet måste enligt motionären ersättas av ett trebarnsideal, och barnfamiljerna måste få bättre ekonomiska villkor vid barnafödande samt frihet att själva fostra sina barn och välja barnomsorg. Föräldrar ska inte heller tvingas ut på arbetsmarknaden om de själva vill vara hemma med barnen. I kommittémotion 2011/12:So569 (V) begärs i yrkande 7 ett tillkännagivande om att regeringen bör tillsätta en utredning som ser över samtliga bidrag som riktas till barnfamiljer samt komma med förslag till ändringar som syftar till att förbättra situationen för ekonomiskt utsatta barnfamiljer. Motionärerna anser att det är problematiskt att vissa bidrag räknas som inkomst och att de avräknas mot varandra, t.ex. barnbidrag som avräknas mot försörjningsstödet. Målet för den ekonomiska familjepolitiken är att skapa goda och trygga uppväxtvillkor för barn och ungdomar, att ge förutsättningar för familjer att få tid tillsammans och att uppmuntra jämställda familjer. Alla barn ska ha samma rättigheter och ges samma chanser att fullt ut forma sina egna liv under uppväxten. Det är centralt att familjepolitiken präglas av ett tydligt barnperspektiv. Föräldrarna är de som har huvudansvaret för barnets välbefinnande och ska utifrån familjens livssituation och barnets behov se till barnets bästa. Föräldrarna är också de som känner sina barn bäst. Utmaningarna för familjepolitiken handlar, som regeringen påpekar, om att skapa tid för både familjeliv och yrkesliv på lika villkor för både kvinnor och män och att ge alla barn ekonomisk och social trygghet och förutsättningar för en god relation till båda sina föräldrar. Därtill måste de offentliga systemen utformas på ett sådant sätt att samhället i första hand stöttar och hjälper, inte styr och hindrar. Det är också viktigt att den ekonomiska familjepolitiken ses i ett större sammanhang. Som regeringen framhåller finns inte lösningen på arbetslöshet och låg utbildning inom den ekonomiska familjepolitiken utan inom t.ex. områden som arbetsmarknads- och utbildningspolitik samt samhällsekonomin i stort.