bet · GZ01AU2 · 2011-12-07 00:00:00 — Orsakerna är många, men bristande samordning mellan ansvariga myndigheter och ett stödsystem för individen som är krångligt och oflexibelt är vanliga bidragande orsaker. Ansvaret för att stödja personer med funktionsnedsättning i olika arbetsmarknadsrelaterade frågor är uppdelat mellan Arbetsförmedlingen och . En förutsättning för att personer med funktionsnedsättning ska ha jämlika villkor på arbetsmarknaden är att det finns en effektiv och flexibel hjälpmedelshantering och att anpassning av arbetsplatsen kan göras snabbt och utan tidsödande byråkrati. Uppdelningen av ansvar mellan de båda myndigheterna gör dock att processen kring arbetstekniska hjälpmedel och arbetsplatsanpassning blir orättvis, onödigt byråkratisk och komplicerad för individen. När denna process också oftast är lång och tidsödande blir situationen ibland ohållbar. Mot denna bakgrund anser vi att en enda myndighet ska ha ansvar för allt arbetsmarknadsrelaterat stöd för samtliga personer med funktionsnedsättning. Denna enda myndighet ska ha ansvar för allt från utredning, vägledning, yrkesutbildning, yrkesträning, arbetsanskaffning och praktikplatser till arbetshjälpmedel och arbetsplatsanpassning. Vi anser också att ansvaret ska omfatta alla personer med funktionsnedsättning oavsett om personen har arbete, söker arbete eller är i arbetsmarknadsåtgärder. Vi föreslår att ger regeringen till känna vad som anförts om funktionshindrade personers arbetsmarknad. Motion A319 (S) tillstyrks. Funktionshindrades arbetsmarknad, punkt 9 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:A309 av m.fl. (V) yrkandena 2 och 3 samt 2011/12:A300 av Finn m.fl. (M) yrkande 2, 2011/12:A319 av (S), 2011/12:A349 av och (båda KD), 2011/12:A374 av (M), 2011/12:A386 av Per Åsling och (båda C) yrkande 2 och 2011/12:A389 av Per Lodenius och (båda C). Sysselsättningsgraden bland personer som har någon funktionsnedsättning är avsevärt lägre och arbetslösheten högre jämfört med personer utan funktionsnedsättning. Så har det varit länge oavsett konjunkturläge. Det finns många orsaker till detta, men bristande samordning hos ansvariga myndigheter och ett stödsystem som för den enskilde personen är krångligt och oflexibelt är ett par viktiga bidragande orsaker. är ansvaret för att stödja personer med funktionsnedsättning i olika arbetsmarknadsrelaterade frågor uppdelat mellan Arbetsförmedlingen och . Uppdelningen mellan de två myndigheterna ställer till bekymmer. Den orsakar bl.a. skilda tolkningar av regelverken och olika behandling av samma person. Samarbetet mellan myndigheterna är inte tillräckligt för att tillgodose och utveckla den enskildes rehabiliteringsmöjligheter eller för att underlätta för den enskilde personen. Den nuvarande uppdelningen av ansvar mellan de båda myndigheterna gör att processen kring arbetstekniska hjälpmedel och arbetsplatsanpassning är orättvis, onödigt byråkratisk och komplicerad för den enskilde personen. I Arbetsförmedlingens nationella samråd med företrädare för personer med olika funktionsnedsättningar har det förts fram att har haft svårt att bygga upp en fungerande organisation kring hjälpmedelshanteringen och att myndighetens kompetens på området har urholkats . Det är också vanligt att inte beviljar hjälpmedel som Arbetsförmedlingens utredning har rekommenderat. hänvisar också oftare till arbetsgivarnas ansvar och beviljar alltmer sällan de arbetsanpassningar som är nödvändiga för den enskildes möjlighet att arbeta. Det ska räcka med att vända sig till en enda myndighet för att få de arbetshjälpmedel som man behöver. En myndighet ska ges det fulla ansvaret för alla arbetshjälpmedel. Ansvaret ska omfatta alla personer med funktionsnedsättning oavsett om personen har arbete, söker arbete eller är placerad i en arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Arbetsmarknaden för unga med behov av arbetshjälpmedel ser likadan ut som för andra unga; allt oftare är de jobb som erbjuds provanställningar eller kortare visstidskontrakt. Förutom den generella otrygghet det innebär, kan dagens byråkratiska hantering av arbetshjälpmedel innebära att en kortare anställning hinner upphöra innan hjälpmedlet beviljats och finns på plats. Det är en helt ohållbar ordning. Det måste bli möjligt att bevilja personliga arbetshjälpmedel så att de kan finnas till hands när en anställning börjar. menar att det också behöver tillföras ytterligare medel till moderna och flexibla arbetshjälpmedel, vilket vi gör i vårt budgetalternativ. Jag föreslår att ger regeringen till känna vad som sagts om arbetshjälpmedel. Det innebär att motion A309 (V) yrkandena 2 och 3 tillstyrks. , punkt 10 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:N252 av m.fl. (MP) yrkandena och 2011/12:N389 av m.fl. (S) yrkande 1 och 2011/12:A309 av m.fl. (V) yrkandena 7 och 8. anser att det är viktigt att synliggöra och stödja den sociala ekonomin. Det är en sektor som baseras på mänskligt demokratiskt samarbete och engagemang. Det är många människor som funnit sitt sociala sammanhang i ideella föreningar och intresseföreningar av olika slag. En av den sociala ekonomins tydligaste styrkor är att den på grund av sin mångfald och sitt engagemang klarar att hantera jobb och sysselsättning även för dem som står långt från den s.k. reguljära arbetsmarknaden. Socialt företagande och sociala arbetskooperativ är ovärderliga arbetsintegrerande alternativ för t.ex. före detta missbrukare, tidigare kriminella och för personer med funktionsnedsättning, långtidsarbetslösa och långtidssjukskrivna. Det är också en sektor som är ett närliggande alternativ till offentlig sektor. När den offentliga sektorn omstruktureras på grund av att alltmer resurser måste gå till omsorg och vård av äldre måste demokratiska alternativ säkras för övriga verksamheter. Kommunen ska ha ansvar för välfärden, men den måste organiseras på ett annat sätt inom de ramar som fastställts politiskt. Vi menar att medborgarna då också måste kunna välja andra alternativ än vinstdrivande privata företag. Den sociala sektorn har sällan eller aldrig tillgång till kapital för investeringar. Eftersom den sociala ekonomin har mycket stor betydelse både för samhällsekonomin och för medmänskligheten är det angeläget och rimligt med riktade utvecklingsinsatser. De som bedriver verksamhet i sociala företag känner sig inte hemma inom det offentliga. De är entreprenörer, men känner sig inte heller hemma inom det vanliga näringslivet. Deras drivkraft är inte vinst utan att tillföra det offentliga nya verksamheter och perspektiv. Det sociala företagandet i finns inom många olika sektorer och i olika former. Organisationerna i den sociala ekonomin är i stor utsträckning lokala och de kan bidra till lokal ekonomisk utveckling. Dessa företag ägs och drivs som regel av aktiva personer på orten och i företaget. Vi miljöpartister anser att det inom ramen för arbetsmarknadspolitiken måste fokuseras mer på att vidga arbetsmarknaden genom att fler sociala företag skapas och utvecklas. Det behövs inte alltid mer pengar, men många program behöver omstruktureras. Exempelvis behöver stödet för särskild näringshjälp utvecklas och förenklas så att det kan användas i praktiken. Det bör vara tillräckligt att man startar ett socialt företag med människor som bedöms ha något slags arbetshinder för att få särskild näringshjälp. Den särskilda näringshjälpen ska också kunna lämnas om man utvidgar verksamheten med fler människor. Vi anser alltså att stödet särskild näringshjälp bör omstruktureras. Utvecklingsanställning och trygghetsanställning bör tydliggöras som ett stöd till i huvudsak sociala företag, så som , Inte bara (SOU 2003:56), betonar. Modellen med förhöjt anordnarbidrag till sociala företag med per dag enligt förslaget från utredningen socialbidrag till arbete (SOU 2007:2) bör utredas vidare. Det innebär en marginell kostnad men har stor betydelse för t.ex. ett professionellt handledarstöd. Det är ett förslag som också har stöd i . Stödet för förberedande insatser ska tydliggöras som en lämplig åtgärd för att förbereda starten av ett socialt företag. Stödet för arbetsbiträde bör tydliggöras som ett stöd till sociala företag för att anställa handledare och verksamhetsledare. Därutöver föreslår vi i att Arbetsförmedlingen i högre grad ska upphandla tjänster av den sociala ekonomins organisationer i enlighet med förslaget i utredningen socialbidrag till arbete. Jag föreslår att ger regeringen till känna vad som sagts om sociala företag. Det innebär att motion N252 (MP) yrkandena tillstyrks. , punkt 10 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:A309 av m.fl. (V) yrkandena 7 och 8 samt 2011/12:N252 av m.fl. (MP) yrkandena och 2011/12:N389 av m.fl. (S) yrkande 1. Personer med psykisk funktionsnedsättning eller beroendeproblematik har det ofta särskilt svårt att finna en plats i arbetslivet. För personer med psykisk ohälsa eller beroendeproblematik kan arbete vara rehabiliterande i sig. Det kan dock vara svårt att prestera på topp från dag ett och framöver. Det behövs stöd för att bli frisk. Sociala arbetskooperativ som t.ex. Basta har bedrivit ett framgångsrikt arbete med detta. Sociala arbetskooperativ har visat sig nå goda resultat med ökad livskvalitet för dem som deltagit i dem. Kostnaden är dessutom låg jämfört med traditionella behandlingsmetoder. Verksamhetsformen ger möjligheter för personer som annars har mycket små chanser att få anställning eller starta eget. De som deltar i kooperativen utför riktiga arbeten med riktigt ansvar. Kombinationen rehabilitering och arbete har visat sig effektiv. Sociala arbetskooperativ kan utgöra ett bra alternativ för att skapa arbete även åt personer med andra funktionsnedsättningar. Möjligheten till direkt statligt stöd till sociala arbetskooperativ bör därför prövas. Det finns också andra verksamheter som visat sig fungera för att personer med psykisk funktionsnedsättning ska kunna få in en fot på arbetsmarknaden, t.ex. de så s.k. övergångsanställningarna som arbetar med. För att fler ska kunna erbjudas möjlighet att delta i denna verksamhet behöver socialförsäkringarna bli flexiblare när det gäller arbetstider och möjligheten att pröva arbete eller studier utan att riskera att falla ur försörjningssystemet. Det måste finnas utrymme för att kunna misslyckas både en och två gånger utan att riskera att falla ur systemen. Arbetsförmedlingen bör ges i uppdrag att tillsammans med intresseorganisationer se över förutsättningarna för att teckna avtal med olika anordnare om s.k. övergångsanställningar där personer med psykisk funktionsnedsättning kan få möjlighet att prova på att arbeta under trygga former. Jag föreslår att ger regeringen till känna vad som anförts om sociala arbetskooperativ och övergångsanställningar. Det innebär att motion A309 (V) yrkandena 7 och 8 tillstyrks. Lönebidrag, punkt 11 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:A309 av m.fl. (V) yrkandena 4 och 5 samt 2011/12:A244 av (S), 2011/12:A289 av och (båda S), 2011/12:A317 av och (båda KD), 2011/12:A344 av (KD) och 2011/12:A386 av Per Åsling och (båda C) yrkande 1. Lönebidrag är avgörande för att skapa fler arbeten för personer som behöver särskilt stöd för att kvarstå eller få ett fotfäste på arbetsmarknaden. Särskilt i det nuvarande läget, med hög arbetslöshet, är det viktigt att investera i människors möjligheter att stanna kvar i arbete och säkerställa att de inte hamnar i utanförskap genom arbetslöshet. Möjligheten bör därför utökas för den som har en anställning och drabbas av en funktionsnedsättning att beviljas lönebidrag för att kunna stanna kvar på sin arbetsplats. Det är ett hinder för många arbetssökande med funktionsnedsättning att inte i förväg veta om lönebidrag kommer att beviljas eller inte. För att förhindra att personer med funktionsnedsättning utnyttjas är det dock viktigt att Arbetsförmedlingen har möjlighet att kontrollera att arbetsgivaren är seriös, att villkoren är i enlighet med kollektivavtal och att arbetsmiljön är tillfredsställande. anser därför att lönebidraget bör göras personligt, beviljas en person i stället för en arbetsplats och beviljas i taget. Dessutom behöver taket för lönebidragsersättningen höjas. Löneutvecklingen har sprungit ifrån taket på . Det gör att arbetsgivare blir mer tveksamma till att anställa personer med lönebidrag, och det bidrar till en dålig löneutveckling för lönebidragsanställda. Det som anförts om lönebidrag bör ges regeringen till känna. Motion A309 (V) yrkandena 4 och 5 tillstyrks. , punkt 12 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:A309 av m.fl. (V) yrkande 6 och 2011/12:A263 av (FP). fyller en viktig funktion för att erbjuda personer med funktionsnedsättning meningsfullt arbete och egen försörjning. grundläggande och viktigaste uppdrag är att erbjuda arbete åt dem som har det allra svårast att hitta jobb på den reguljära arbetsmarknaden. Regeringen vill nu införa tillfälliga anställningar på för personer som utförsäkrats från sjukförsäkringen. Vi säger definitivt nej till visstidsanställningar på . De som har det svårast på arbetsmarknaden ska kunna känna sig trygga i anställningen när de kommer till . Vi välkomnar däremot utökningen av antalet platser, men det ska vara tillsvidareanställningar. har uppdrag urvattnats, och verksamheten har i ökad utsträckning inriktats på marknadsmässig bemanningsverksamhet. De ökade kraven på produktivitet i verksamheter riskerar därmed att slå ut dem som har de allra största behoven av verksamheten. avkastningskrav och inriktning måste därför ses över för att ge företaget bättre förutsättningar att nå verksamhetens grundläggande och viktiga sociala mål. Jag föreslår att ger regeringen till känna vad som sagts om . Det innebär att motion A309 (V) yrkande 6 tillstyrks. verksamhet m.m., punkt 13 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (MP), (V) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:A325 av m.fl. (S), 2011/12:A337 av m.fl. (S) yrkande 1 och 2011/12:A359 av m.fl. (S). Socialdemokraterna har alltid varit drivande i kampen för fler jobb och bättre arbetsplatser. För oss finns det inget som tyder på att höga krav på arbetsmiljön skulle leda till färre i arbete. Tvärtom så är det vår övertygelse att sämre arbetsmiljö kostar och leder till att fler människor slås ut från arbetsmarknaden. En modern arbetslinje kräver aktiva insatser för att skapa goda arbetsplatser. arbete är en viktig del av att få människor tillbaka i arbete och förebygga skador. Den borgerliga regeringen har nedmonterat mycket av arbetsmiljöarbetet. Regeringen har bl.a. sparat nära på . Följden har blivit att en tredjedel av inspektionerna har fått ställas in och att fler arbetsgivare kommer undan med en bristfällig och till och med farlig arbetsmiljö. Utbildningen av skyddsombud har dragits ned dramatiskt. När det förebyggande arbetet minskar är naturligtvis risken att arbetsplatsolyckor och ohälsa kommer att öka på arbetsplatserna. Det är viktigt att regeringen ser vikten av insatser när man vill att fler människor ska arbeta. Vi måste stärka inspektionsverksamheten på arbetsplatserna så att farligt arbete kan undanröjas. Det är viktigt att vi får fler inspektörer och att det finns resurser för regionalt arbetsmiljöarbete. Vi behöver tillföra resurser så att aktivt kan arbeta för att stärka arbetsmiljöarbetet i hela vårt land. Vi behöver också särskilda resurser som är riktade mot speciellt utsatta branscher. Okunnigheten i arbetsmiljöfrågor är utbredd och behovet av utbildningsinsatser är tydligt. Det är viktigt att staten verkar för införandet av arbetsmiljökunskap i hela utbildningssystemet för att skapa förståelse för arbetsmiljöns betydelse i arbetslivet. Vi anser att ska ge regeringen till känna att konsekvenserna av besparingar på arbetsmiljöområdet och bör följas upp för att slå vakt om en långsiktigt hög ambitionsnivå vad gäller bättre arbetsmiljö. Det innebär att motionerna A325 (S), A337 (S) yrkande 1 och A359 (S) tillstyrks. Arbetslivsforskning, punkt 14 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:A301 av och (båda S) och 2011/12:A337 av m.fl. (S) yrkande 2 och 2011/12:A311 av m.fl. (V). Människor lever allt längre och är friskare högre upp i åldrarna, mycket tack vare utvecklingen av sjukvården. Villkoren på arbetsplatserna har också en stor betydelse för hälsan. Det har införts en möjlighet för människor att arbeta längre än till , och fler jobbar också längre, både av ekonomiska skäl och därför att man trivs på arbetet. Behovet i samhället att fler ska arbeta och att fler ska arbeta längre motverkas dock av att det fortfarande finns yrkesgrupper där man inte orkar arbeta fram till pensionsåldern. Yrkesgrupper som städare, slaktare, undersköterska är exempel på yrken där förtidspension är vanlig; bakom detta ligger ofta långa sjukskrivningar på grund av förslitningsskador. En annan växande problematik är de yrken där människor förväntas vara i ständig jour. Jobbet äter sig in och möjligheten till återhämtning beskärs kraftigt. Det är arbetets villkor, arbetsuppgifternas utformning och arbetsmiljön som avgör om vi ska ha förutsättningar att jobba utan att slitas ut eller skadas fysiskt eller psykiskt. Därför spelar arbetsmiljön en avgörande roll i dagens och morgondagens arbetsliv. Antalet arbetslivsforskare har nästan halverats sedan lades ned, vilket är en förlust för såväl individen och företagen som för samhället i stort. För att människor ska kunna vara friska på sitt arbete fram till pension, och fortfarande efter det kunna leva ett gott liv behövs forskning om hur arbetslivet kan förbättras. Det finns ett behov såväl av en förstärkning av arbetsmiljöarbetet som av förebyggande forskning om hälsa och ohälsa på arbetsplatserna. Vi föreslår att arbetslivsforskningen samlas i ett nationellt centrum, där arbetslivets forskningsbehov kan formuleras och där kunskaper om pågående forskning kan delges dem som är aktiva i arbetsmiljöarbete på olika sätt. Vi anser att ska ge regeringen till känna vad som anförts om vikten av att satsa på arbetsmiljöarbetet och på arbetslivsforskning om ett hållbart arbetsliv. Det innebär att motionerna A301 (S) och A337 (S) yrkande 2 tillstyrks. Arbetslivsforskning, punkt 14 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:A311 av m.fl. (V) och 2011/12:A301 av och (båda S) och 2011/12:A337 av m.fl. (S) yrkande 2. Arbetslivsforskningen har minskat drastiskt sedan regeringen lade ned (). bedrev världsledande och värdefull forskning inom en mängd arbetsrelaterade områden, bl.a. arbetsmarknad, arbetsrätt, arbetets organisering, ergonomi och belastning, integration och mångfald samt utvecklingsprocesser i arbetslivet. Nedläggningen innebär en stor förskingring av kunskaper och resurser. Från att ha varit världsledande är nu svensk arbetslivsforskning satt på undantag. och är de enda EU-länderna utan ett arbetslivsinstitut. Det saknas nu en överblick över läget och utvecklingen i arbetslivet liksom en kunskapsöversikt över intressanta resultat. Betydande kunskaper och en samlad bild av forskningen har gått förlorade. Överföringen av forskningsresultat har avstannat, och det är färre både unga och etablerade forskare som får chansen att satsa på arbetslivsforskning. Regeringen vill att alla ska stå till arbetsmarknadens förfogande men vill inte investera i den forskning som behövs för att underlätta återgång till arbetslivet och för att människor ska kunna vara kvar längre i arbetslivet. Arbetsmiljön blir sämre när den kunskapsutveckling som skulle kunna ge ett bättre arbetsliv inte kan fortsätta. Lösningar av de vardagliga problemen i arbetslivet kräver tvärvetenskaplig forskning i nära samverkan med arbetsmarknadens parter. Svensk arbetslivsforskning hade tidigare förmåga till detta. Det görs nu spridda forskningsinsatser runt om i landet men det uppväger inte alls det som gick förlorat med den tidigare neddragningen och splittringen av arbetslivsforskningen. menar att arbetslivs- och arbetsmiljöforskningen är av stor vikt för arbetslivets utveckling. Det finns ett värde i att samla denna forskning och kompetens inom ramen för ett nationellt som arbetar i nära kontakt med parterna på arbetsmarknaden och som kan bidra till att resultatet av forskningen kommer till praktisk tillämpning. anser därför att det bör tillsättas en utredning om hur arbetslivsforskningen kan samlas och stärkas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det innebär att motion A311 (V) tillstyrks. Budgetförslag på utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv, punkt 2 (S) (S), (S), (S), (S), (S) och (S) anför: I vår budgetmotion På väg mot en kunskapsbaserad ekonomi (mot. Fi240) slår vi fast att full sysselsättning är det övergripande målet för den socialdemokratiska ekonomiska politiken. Som land har vi inte råd med det slöseri som arbetslösheten innebär. Att motverka den demografiskt betingade bristen på arbetskraft genom att på olika sätt stimulera ett ökat arbetskraftsdeltagande hos befolkningen i aktiv ålder samt minska den strukturellt betingade arbetslösheten utgör kanske den största utmaningen för jobbpolitiken på medellång sikt. En förutsättning för att minska arbetslösheten och öka sysselsättningen är att vi får ett mer jämställt samhälle. Vi vill ha ett modernt arbetsliv där de anställdas intressen står i centrum. fastställde andra ekonomiska ramar för de olika utgiftsområdena i den statliga budgeten och gjorde en annan beräkning av statens inkomster avseende 2012 än vad som skulle bli fallet med våra förslag. Det innebär att nu har fastställt såväl utgiftstak som ramar för de 27 utgiftsområdena och fattat beslut om de skatte- och avgiftsförändringar som ska träda i kraft . För gäller därmed bl.a. att de samlade utgifterna för utgiftsområde 14 inte får överstiga under fortsatta behandling. Socialdemokraternas förslag på utgiftsområdet överstiger denna nivå och kan således inte formellt tas upp till behandling utan förändringar. Eftersom riksdagsmajoriteten i första steget av budgetprocessen har gett budgetpolitiken en helt annan inriktning än den vi önskat avstår vi från att delta i beslutet. Socialdemokraternas budgetalternativ bör ses som ett sammanhållet paket. Vi vidhåller vår uppfattning och anser att anslagen inom utgiftsområde 14 borde ha utökats med på det sätt som framgår av Socialdemokraternas motion A335 och nedanstående tabell. Socialdemokraternas förslag till anslagsanvisning (avvikelse gentemot regeringen) 1:2 Bidrag till arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd 1:3 Kostnader för arbetsmarknadspolitiska program och insatser 1:4 Lönebidrag och m.m. a Oförändrad medelstilldelning i förhållande till regeringens förslag, men omfördelning inom anslaget. b Socialdemokraterna har under beredningen av ärendet ändrat sitt förslag till medelsanvisning så att en satsning på OSA-anställningar om som i motion A335 (S) redovisats på anslag 1:3 i stället redovisas på anslag 1:4. Vi står inför ett arbetsliv där kunskapskraven kommer att fortsätta att öka i många yrken.