· GY01UU5 · 2011-01-20 15:42:45 — Det här är ett ärende som behandlar Sidas stöd för kapacitetsutveckling. Även det här ärendet är ett ärende där det finns ett brett samförstånd och en bred enighet i utrikesutskottet om än det kan finnas nyanser när det gäller hur vi vill uppnå olika delar. Kring själva grundprincipen finns det ändå en enighet.Vi har en bred enighet i utskottet, även om vi också har olika uppfattningar i fråga om att arbeta för ökad effektivitet i vårt utvecklingssamarbete. Vi understryker i det vi skriver betydelsen av det lokala ägarskapet och att vårt bistånd blir mer styrt av efterfrågan. Det är också ett led i att säkerställa effektiviteten i biståndet och en resultatstyrning för att tydliggöra och systematisera den uppföljning som vi vill ha av de uppställda målen.Det är också ett ärende där vi betonar vikten av att försöka anpassa sig och ställa sig bakom Parisdeklarationens olika principer. Vi fortsätter därför att anpassa vårt bistånd efter mottagarländernas prioriteringar.Vi tycker att det är bra att Sida har kommit i gång med det här arbetet. Det sker, både inom Sida och i regleringsbrev, förändringar och förbättringar på området.Med de här orden vill jag i det här ärendet yrka på samma sätt som i det förra, bifall till utskottets förslag, som är att lägga ärendet till handlingarna. Jag var väldigt kortfattad i debatten om det förra betänkandet av solidaritet med föregående talare som jag vet ska försöka hinna hem . Jag blir kanske inte lika kortfattad i det här ärendet.Det har stormat mycket hårt kring Sida under ett par års tid. I det här betänkandet kan man tydligt se lite grann av vad det är som har varit orsaken till att Sida inte har kunnat uppfylla det som regeringen har krävt. Det är inte bara Sidas fel.Betänkandet, som heter Sidas stöd för kapacitetsutveckling, grundar sig på synpunkter. Man har riktat kritik både mot Sida och mot regeringen och kommit med rekommendationer till båda parter.Vi ser att det inte är lätt att göra rätt. Det har saknats tydliga direktiv från regeringens sida om vad det är som Sida egentligen ska uppnå. Regeringen har också i sin resultatskrivelse till oss, kan vi läsa i betänkandet, använt skrivningar som har uppvisat brister, trots att Sida har påvisat det. Det är ju allvarligt om regeringen berättar något för oss som faktiskt inte riktigt stämmer, när de redan har fått veta det i förväg.I den storm som har varit kring Sida upplever jag att Sida har tappat fotfästet. Bland annat har det varit väldigt många omorganisationer. Man gör en omorganisation och den hinner inte sätta sig förrän man gör nästa. Många människor har fått lämna sina arbetsplatser och många kommer att få lämna sina arbetsplatser. Det är klart att det är en stor omställningsprocedur. Det här har gått väldigt fort, och organisationen hinner naturligtvis inte sätta sig. Det har på något sätt blivit som katten på råttan, råttan på repet. Det får ju en följd i väldigt många olika led. Vi har regeringen som ger uppdrag till , som ger uppdrag till Sida, som ger uppdrag till ramorganisationerna, som ger uppdrag till sina medlemsorganisationer att bete sig på ett visst sätt.Riktlinjerna har dragit ut . De kommer väldigt nära den tidpunkt när exempelvis medlemsorganisationerna ska söka anslag. Då är det faktiskt väldigt svårt att anpassa sig till nya riktlinjer och klara av de redovisningskrav som ställs. Jag tycker att det är bra att vi har fått den här rapporten från . Vi har ju mött , regeringsrepresentanter och företrädare för både UD och Sida som talat om vad man ska göra utifrån den kritik och de rekommendationer som har gett. Det är väldigt bra att man har börjat arbeta med de problem och brister som har uppmärksammat. är det bara att nöja sig med det. Okej, man gör ett arbete för att komma i fas med rekommendationerna. Det gäller både regeringen och Sida naturligtvis. Vi ska ändå tänka på den bild som det har gett medborgarna när det stormar så kring den myndighet som sköter biståndet, som ju omfattar många miljarder i . Det här ger minskad legitimitet åt biståndet i medborgarnas ögon. Vi är ju ytterst deras uppdragsgivare. Vi måste stå bakom vår myndighet. Vi ska rätta till de brister som finns och de ska naturligtvis följa rekommendationer, men det gäller också regeringen. Jag ska fatta mig mycket kort. Jag börjar med att naturligtvis yrka bifall till förslaget i betänkandet.Vi kan konstatera, som har sagts i talarstolen, att har granskat Sida och att det har gett upphov till många synpunkter. En del av kritiken handlar om Sidas oförmåga att omsätta kunskap i konkreta metoder som avspeglas i vad man ger och hur man mäter insatser som utförs.En del av kritiken har också riktats mot regeringen. Det ska vi inte sticka under stol med. Det innebär naturligtvis att regeringen med de omorganisationer och de planer som ligger framöver också har tagit fasta på den kritik som har framkommit och strävar efter att se till att uppdraget blir tydligare.Det är också viktigt att komma ihåg att man med den kunskap och kompetens som finns på Sida ser till att den tydliga koppling som ska finnas mellan förväntade resultat och genomförda aktiviteter blir bra. Här har det funnits, som påpekar, avgörande brister i Sidas beslutsunderlag.Det är viktigt och angeläget att man inför olika insatser ser till att man gör en analys av ett utgångsläge, ser till att man vet var man står, ser till att man också på ett systematiskt sätt belyser och utvärderar de insatser som görs så att det blir en god utvärdering och ett bra lärande för framtiden så att inte gamla misstag upprepas.Med detta vill jag återigen yrka bifall till förslaget i betänkandet. Det är medborgarna som är våra uppdragsgivare, och det är medborgarna som vi ska lyssna på och framför allt stå tillsammans med. Det gäller naturligtvis mot våra myndigheter och för vår del även när det gäller granskningen av regeringens arbete. Det är också ett viktigt ansvar vi har för medborgarnas räkning.Det är bra att vi har fått dessa handlingar. Det är inte första gången vi ser handlingar som berör dessa frågor i . Vi måste se på den typen av granskningsrapporter som ett viktigt redskap för oss att följa utvecklingen och korrigera där så krävs. Precis som vi sade i förra ärendet handlar det om att alla parlament behöver den typen av seende som en del i arbetet med granskning och uppföljning.Vi måste också acceptera att det kommer att gå snett . Det må gälla ute i fält med biståndsinsatser, för Sida, för regeringen eller till och med i den här kammaren. Det är mänskligt att fela. Det sämsta vore att vi inte handlade av rädsla för att det kan bli fel.En del av det här, som jag har haft anledning att följa under , också närmare än från utskottshorisont, handlar om att det har skett en stor förändring av biståndet. Det har skett en stor förändring när det gäller fokusering, med en övergång till färre länder, till tematiskt upplägg, ett nytt sätt att styra biståndet och ett nytt sätt att följa upp biståndet med nya krav. Det är klart att det här händer inte i ett tomt rum.En del av våra samtal i utskottet, herr talman, har visat på övergångsproblem mellan de gamla reglerna som fortfarande levde i vissa sammanhang och nya regler som var på gång in . Därmed jobbade man med flera olika styrsystem och kravmodeller. Det är naturligtvis en del av det som framkommer i det här betänkandet.Herr talman! Jag tycker att det finns skäl att lyfta fram de signaler som kom fram när vi mötte representanter från regeringens sida, nämligen att det verkar hoppfullt, att man börjar hitta fast mark och få ordning på styrsystemen. Det låter bra. Det är naturligtvis också viktigt som en del i att gör rätt när vi pratar om att stötta kapacitet i andra länder. Det är naturligtvis oerhört viktigt att klara av om vi ska tala om good governance, bra samhällsstyrning och möjligheten för andra parlament att agera granskande, värderande och beslutande - precis som vi tycker att vi ska kunna göra i en demokrati.Herr talman! Med detta yrkar jag bifall till förslaget att lägga redogörelsen till handlingarna. Jag instämmer mycket i det som har sagt tidigare. Jag vill också få fört till protokollet att det är lite märkligt att höra de borgerliga företrädarna bara prata om den kritik som har riktats mot Sida. Så är det inte.Riksrevisionen har granskat bistånd som går till kapacitetsutveckling, det vill säga granskat både Sida och regeringens riktlinjer. Man riktar också hård kritik mot regeringen. Ett uns av självkritik borde vi ändå få höra från de borgerliga företrädarna i denna diskussion. har vi haft en borgerlig biståndsminister som gång på gång har pratat effektivitet och resultatredovisning, som gång på gång har kritiserat Sida och frivilligorganisationerna. Men uppenbarligen har inte gjort sin egen hemläxa. I betänkandet påtalas stora brister även när det gäller regeringens arbete i fråga om kapacitetsutveckling.Vi har från sida valt att inte inkomma med några reservationer eller särskilda yttranden i det här fallet, men vi följer så klart den fortsatta utvecklingen på området. Vi kommer att följa regeringen stenhårt när det gäller dessa frågor och se till att regeringen lyssnar på och vidtar åtgärder utifrån den tydliga kritik som har inkommit. blir det nog lite lustigt för dem som har kommit in och möjligtvis lyssnar på debatten efter att Hans höll sitt anförande. Det framkom där att det funnits kritik mot Sida i vissa lägen, men att vi hade varit försiktiga med kritiken mot regeringen. Det har funnits kritik i båda riktningarna. Det man kan konstatera är att det också har föranlett åtgärder på båda sidor.Jag vill bara förtydliga att de riktlinjer för samarbetsstrategier som ligger uppfyller rekommendationer. Det var egentligen bara det jag ville kommentera i det här inlägget. Det är klart att det är glädjande att man har vidtagit åtgärder, att man har lyssnat till och tagit till sig den skarpa kritiken från . Vi från oppositionen kommer självklart att fortsätta följa de här frågorna och se till att det här inte bara blir läpparnas bekännelse.Det är trots allt lite märkligt, och det var en av mina poänger i mitt huvudanförande, för det här är ju inte första gången som utrikesutskottet diskuterar kritik från mot bistånd. Jag minns hur det lät i den svenska debatten och i denna talarstol när hade granskat 15 projekt som hade drivits av frivilligorganisationer. Då stod man på barrikaderna och pratade om korruptiv röra, att det var High Chaparall i biståndet, och man slog ned på frivilligorganisationerna med en ofta ganska hätsk retorik.Nu har igen granskat biståndet och funnit brister. Men den här gången är det regeringen som har brustit. Hur låter det då? Jo, man har vidtagit åtgärder. Problemet är löst. Det är inte så farligt det här.Jag vill trots allt understryka denna skillnad i retorik från den borgerliga sidan beroende på om det är frivilligorganisationer som kritiseras eller om det är den egna regeringen. Det är inte trovärdigt och hållbart i längden att göra skillnad på det sättet. Jag hävdar att det är både rimligt och trovärdigt. När den tidigare kritiken framkom var det inte ett nedslag mot frivilligorganisationerna, , utan det var en kritik för att Sida saknade de instrument som krävdes för att kunna se huruvida de pengar som hade getts till frivilligorganisationerna användes på rätt sätt eller inte. För en riksdagsmajoritet som tycker att det är oerhört viktigt att biståndspengarna används på ett effektivt och korrekt sätt och att de hamnar på rätt ställe är det självklart oerhört viktigt att man kan följa pengarna.Det har gjorts förändringar, och självklart kan säkert även vi göra förbättringar. Som sagt följer nu riktlinjerna samarbetsstrategier. Vi har antagit en samarbetsstrategi för , och samarbetsstrategier för och beräknas komma under pågående månad. Det sker ett arbete för att stärka upp och se till att svenska skattebetalares pengar som används till bistånd kan försvaras gentemot skattebetalarna i , men inte minst gentemot alla de människor hos vilka våra bistånd landar, så att de får ut mesta möjliga av de pengar som vi betalar ut. Det kommer vi inte att avvika någonting från, utan vi ställer fortsatt starkt krav på effektivitet och på att pengarna används på bästa sätt, men också på att svenska myndigheter, självklart, kan följa vart varje krona går. är ett parti som till skillnad från är biståndsvänner. Vi vill ha ett högt bistånd av hög kvalitet, och det ska ligga på . Men vi är inte vänner av biståndet för att vi ska fylla olika kolumner i en budgettabell. Vi är det framför allt därför att vi tror och vill att biståndet ska göra skillnad ute i fält. Vi ser behoven och att biståndet gör skillnad. Därför är vi också självklart vänner av ett bistånd av hög kvalitet. Därför har vi aldrig tvekat att uppmärksamma eller kritisera brister i biståndet, oavsett om det har handlat om brister ute i fält, hos frivilligorganisationer, hos multilaterala organisationer, som vi gjorde när vi diskuterade EU:s biståndspolitik, eller när vi, för den delen, diskuterar vad som sker här i när det gäller avräkningar och liknande.Varje åtgärd som gör att biståndets kvalitet ökar välkomnas så klart från sida, men jag ser trots allt en skillnad i retoriken. försöker man från sida skriva om historien här och säger: Det var egentligen aldrig en kritik mot frivilligorganisationerna.Jag tycker att ska åka ut till de ramorganisationer och frivilligorganisationer som vi har i det här landet och prata med de människor som ideellt har engagerat sig för en bättre värld och höra om de delar den verklighetsuppfattningen. Jag tror att får leta oerhört länge innan han hittar någon biståndsarbetare i de svenska frivilligorganisationerna som inte upplever att den borgerliga regeringen har bedrivit en fullkomlig och fullskalig hetsjakt på frivilligorganisationerna under de senaste åren.Vi kan se en tydlig skillnad i retorik när det kommer till kritik från mot den egna regeringen jämfört med frivilligorganisationerna. Det haltar, och det skapar en brist på trovärdighet i det engagemang som man pratar om och säger att man har bistånd av hög kvalitet. I tider av ett alltmer ambitiöst bistånd för fattigdomsbekämpning behöver också effektiviteten förstärkas på ett tydligt sätt. Sida har gjort och gör mycket för att förändra sitt arbetssätt, men regeringens styrning av myndigheten måste också förbättras och nå upp till omvärldens krav - inte minst genom att ta till vara på den kritik som framkommer av olika bedömare. En del av denna kritik har framförts utifrån den rapport som har gjort om det stöd som Sida ger till kapacitetsutveckling i länder som får programstöd och regeringens styrning av detta stöd. Rapporten riktar kritik dels mot Sida självt, dels mot regeringen och dess styrning. Jag kommer främst att fokusera på kritiken som riktas mot regeringen och dess styrning av myndigheten.Utgångspunkten för ett effektivt bistånd är Parisdeklarationen som antogs 2005. Genom deklarationen åtar sig samarbetsländerna och mottagarländerna ett större ansvar för sin egen utveckling genom ekonomiska och politiska reformer, och biståndsgivarna lovar att förändra attityder och metoder för att anpassa sitt bistånd bättre till varje enskilt samarbetsland.Tyvärr var det först som regeringen i sitt regleringsbrev till Sida slog fast Parisdeklarationens betydelse. Det måste vi erkänna. Det var också först detta år som regeringen i regleringsbrevet angav tydliga mål för biståndseffektivitet. Det finns all anledning att ta till sig den kritik som framför i detta avseende.Riksrevisionen hävdar också att det inte alltid finns en tydlig koppling mellan förhållandena i enskilda länder och de bedömningar som har gjorts i samarbetsstrategierna. Man vill även att regeringen utvecklar riktlinjerna till dessa samarbetsstrategier. Som svar på denna kritik vill jag lyfta fram det beslut som togs om nya riktlinjer för samarbetsstrategier för det bilaterala utvecklingssamarbetet. I dessa riktlinjer förtydligas också hur Sida ska genomföra kapacitetsutvecklingsinsatser.I uppmanas också regeringen att utveckla sin styrning av Sida i förhållande till Parisdeklarationen. Även detta har regeringen uppmärksammat i det regleringsbrev som togs . I det framgår att Sida ska följa upp rekommendationer om kapacitetsutveckling. Vidare sägs att Sida ska redovisa resultat vad gäller genomförandet av Parisdeklarationen genom en analys av de förändringar och den måluppfyllelse som skett sedan deklarationen antogs sedan.Regleringsbrevet är således ett tydligt tecken på att vi kristdemokrater tillsammans med allianskollegerna tar kritik på allvar och gör något åt det.Det gäller även den fjärde punkten där riktar kritik mot regeringen, nämligen behovet av en oberoende erfarenhetsredovisning av biståndet genom svenska myndigheter. Inom detta område finns Sadev, internationellt utvecklingsarbete, som genomfört utvärderingen Svenska myndigheter som genomförare av Sidafinansierade insatser - en utvärdering av organisering, styrning och stöd. I denna rapport tas bland annat upp risken för målkonflikt mellan Parisdeklarationens mål om ett obundet bistånd och användandet av svenska statliga myndigheter i biståndsarbete.Begreppet obundet bistånd syftar till att stärka samarbetsländernas roll, bland annat genom att använda deras egna administrativa system och genom att undvika parallella strukturer när biståndet genomförs och genom att biståndsflödet anpassas till de nationella prioriteringar som finns i samarbetsländerna, det vill säga de länder som tar emot biståndet.Detta kan alltså ställas mot tanken att svenska myndigheter ska engageras i biståndsarbetet. För att lösa detta krävs en tydlighet i vad som ska vara myndighetens roll i detta arbete och att riktlinjer sätts upp så att Parisdeklarationens principer om samarbetsländernas ägarskap och ansvar för biståndet verkligen efterlevs. Sidas ledning spelar här en viktig roll, inte minst när det gäller vägledning i frågor som dessa till myndigheternas handläggare. Det kan noteras att det även pågår en utvärdering av implementeringen av Parisdeklarationens principer på OECD-nivå. Denna utvärdering planeras vara klar och presenteras vid /i i år.Sammanfattningsvis finns det stora utmaningar för den svenska biståndspolitiken. Det är därför mycket glädjande att det nu tas krafttag från regeringens sida för att få till stånd ett bistånd som på allvar lever upp till de effektivitetskrav som Parisdeklarationen ställer upp.Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet.