bet · GZ01SkU12 · 2011-11-16 00:00:00 — 2011/12:SkU12 Subsidiaritetsprövning av kommissionens förslag om skatt på finansiella transaktioner Subsidiaritetsprövning av kommissionens förslag om skatt på finansiella transaktioner Utskottet prövar i detta utlåtande kommissionens förslag till direktiv om ett gemensamt system för en skatt på finansiella transaktioner och om ändring av direktiv /7/EG (KOM(2011) 594 slutlig). Utskottet anser att förslaget inte är utformat så att det är förenligt med subsidiaritetsprincipen. Utskottet föreslår därför att beslutar att lämna ett motiverat yttrande i ärendet enligt 10 kap. 6 § riksdagsordningen. I utlåtandet finns två reservationer. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Subsidiaritetsprövning av kommissionens förslag om skatt på finansiella transaktioner beslutar att lämna ett motiverat yttrande till , rådets och kommissionens ordförande med den lydelse som anges i bilaga 2. Reservation 1 (S) Reservation 2 (MP, V) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (S), (M), (S), (M), (S), (FP), (C), (S), (M), (MP), (KD), (SD), (V), (M) och (S). Ärendet och dess beredning har getts möjlighet att lämna ett motiverat yttrande över kommissionen förslag till direktiv om ett gemensamt system för en skatt på finansiella transaktioner och om ändring av direktiv /7/EG (KOM(2011) 594 slutlig). Kammaren hänvisade kommissionens förslag till skatteutskottet. Fristen för att lämna ett motiverat yttrande går ut . Regeringen redovisade sin bedömning av förslagets förenlighet med subsidiaritetsprincipen i faktapromemoria 2011/12:20. Förslaget till ett gemensamt system för en skatt på finansiella transaktioner och om ändring av direktiv /7/EG (KOM(2011) 594 slutlig), syftar enligt kommissionen till en harmonisering av medlemsstaternas skatter på finansiella transaktioner för att få en väl fungerande inre marknad. I linje med kommissionens förslag till rådets beslut om systemet för Europeiska unionens egna medel av syftar förslaget också till att skapa en ny inkomstkälla, med målet att gradvis ersätta nationella bidrag till EU:s budget och därigenom minska trycket på de nationella budgetarna. Skatten kommer huvudsakligen att betalas av finansinstitut som utför finansiella transaktioner, dvs. banker, värdepappersföretag, andra finansiella institut som försäkringsföretag, börsmäklare, pensionsfonder, företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper, alternativa investeringsfonder som hedgefonder osv. Skatten tas ut på alla transaktioner med finansiella instrument mellan finansinstitut, om minst ett av finansinstituten anses vara etablerat i EU. De finansiella instrumenten är t.ex. aktier, obligationer, derivat och strukturerade finansiella produkter. Transaktioner kommer att beskattas oavsett om de genomförs på organiserade marknader eller OTC-marknaden. Kommissionens förslag omfattar enbart transaktioner med finansiella instrument. Skatten omfattar således inga transaktioner som rör hushållen eller små och medelstora företag. Avistatransaktioner på valutamarknaden och kapitalanskaffning av företag eller offentliga organ, däribland offentliga utvecklingsbanker, genom emission av obligationer och aktier på primärmarknaden ska inte beskattas. Skatten ska ha en bred bas för att minska riskerna för skatteflykt och omlokalisering av marknaden. Skattebasen ska fastställas på grundval av den handel som finansinstituten bedriver. Det är transaktionernas bruttovärde som ska beskattas, före eventuell kvittning. Tidpunkten för skattskyldighet anges som den tidpunkt då den finansiella transaktionen äger rum För att minska risken för störningar på marknaden har kommissionen föreslagit en mycket låg skattesats för transaktioner en lägsta skattesats för handeln med obligationer och aktier på och för derivat. Det står medlemsstaterna fritt att tillämpa högre skattesatser. Kommissionen föreslår dessa minimiskattesatser dels för att minska risken för omlokalisering, dels för att garantera intäkter för EU och medlemsstaterna. Om EU-länder tillämpar en nationell skatt på finansiella transaktioner måste den skatten vara förenlig med EU-bestämmelserna. Förslaget skulle ge intäkter på ca . För en närmare redovisning av direktivets innehåll och regeringens preliminära ståndpunkt hänvisar utskottet till regeringens faktapromemoria 2011/12:20. Som rättslig grund för direktivförslaget har kommissionen hänvisat till artikel 113 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (FEUF). Enligt bestämmelsen ska rådet i enlighet med ett särskilt lagstiftningsförfarande och efter att ha hört och Ekonomiska och sociala kommittén anta bestämmelser om harmonisering av lagstiftningen om omsättningsskatter, punktskatter och andra indirekta skatter eller avgifter i den utsträckning en sådan harmonisering är nödvändig för att säkerställa att den inre marknaden upprättas och fungerar och för att undvika snedvridning av konkurrensen. Subsidiaritetsprincipen regleras i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. Enligt denna ska unionen, på de områden där den inte har exklusiv befogenhet, vidta en åtgärd endast om och till den del som målen för den planerade åtgärden inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och därför, på grund av den planerade åtgärdens omfattning eller verkningar, bättre kan uppnås på unionsnivå. Enligt Lissabonfördragets protokoll om tillämpningen av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna ska Europeiska kommissionen, och rådet översända sina utkast till lagstiftningsakter till de nationella parlamenten för att dessa ska kunna ta ställning till om förslaget är förenligt med subsidiaritetsprincipen. ska i enlighet med 10 kap. 6 § riksdagsordningen pröva om lagstiftningsakten strider mot den nyssnämnda principen. Om det nationella parlamentet anser att förslaget inte är förenligt med den aktuella principen har det rätt att lämna ett s.k. motiverat yttrande till , rådets och kommissionens ordförande. Ett sådant yttrande ska lämnas från den dag då ett förslag finns på EU:s samtliga officiella språk. Subsidiaritetsprincipens tillämpning i detta ärende I direktivförslaget anför kommissionen följande när det gäller frågan om förslagets överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen. En enhetlig utformning på EU-nivå av huvudinslagen i en skatt på finansiella transaktioner krävs för att undvika opåkallad omlokalisering av transaktioner och marknadsaktörer samt substitution av finansiella instrument inom EU. Med andra ord krävs en enhetlig utformning på EU-nivå för att den inre marknaden ska fungera väl och för att undvika snedvridning av konkurrensen i EU. På samma sätt skulle en enhetlig utformning på EU-nivå på ett avgörande sätt kunna minska den nuvarande uppsplittringen av den inre marknaden, däribland i fråga om de olika produkter inom finanssektorn som ofta är nära substitut för varandra. Om en skatt på finansiella transaktioner inte är harmoniserad medför detta skattearbitrage och potentiellt dubbelbeskattning eller utebliven beskattning. Detta hindrar inte bara att finansiella transaktioner utförs i en miljö präglad av likvärdiga förutsättningar, utan påverkar även medlemsstaternas inkomster. Det medför dessutom att finanssektorn får kostnader för att efterleva reglerna för alldeles för skiljaktiga skattesystem. Detta stöds av empirisk bevisning. Nationella skatter på finansiella transaktioner har medfört utflyttning av verksamheter och/eller finansinstitut eller har, för att undvika detta, utformats så att de tagits ut enbart på relativt orörliga skattebaser och då ofta inte omfattat nära substitut. Harmonisering av grundläggande begrepp och samordning av genomförandet på EU-nivå är således en nödvändig förutsättning för att en skatt på finansiella transaktioner ska bli meningsfull och för att undvika snedvridningar. Sådana åtgärder på EU-nivå kommer också att främja det önskvärda tillvägagångssättet. Detta förslag inriktas således på fastställande av en gemensam struktur för skatten och gemensamma bestämmelser om utkrävbarhet. Medlemsstaterna får således ett tillräckligt handlingsutrymme när det gäller att fastställa skattesatser ovanför miniminivån, ange redovisnings- och rapporteringsskyldigheter och förebygga skatteundandragande, skatteflykt och missbruk. En gemensam ram för en skatt på finansiella transaktioner i EU är således förenlig med subsidiaritets- och proportionalitetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. Målet med detta förslag kan inte i tillräcklig utsträckning uppnås av medlemsstaterna och uppnås därför bättre på unionsnivå, eftersom målet är att se till att den inre marknaden fungerar väl. Den harmonisering som föreslås i form av ett direktiv snarare än en förordning går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå de eftersträvade målen, först och främst att få en väl fungerande inre marknad. Förslaget är således förenligt med proportionalitetsprincipen. När det gäller subsidiaritets- och proportionalitetsprincipen anför regeringen att det sammantaget finns tveksamheter med förslaget och ifrågasätter därför kommissionens bedömning att förslaget är förenligt med subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. Regeringen anför i denna del bl.a. följande. Regeringen vill inledningsvis framhålla att grundprincipen om skattesuveränitet för medlemsstaterna måste värnas. Föreliggande förslag tillsammans med förslaget om EU:s nya egna medel innebär att medlemsstaterna måste inrätta en ny skatt vars intäkter helt eller delvis ska tillfalla EU. Det faller inom ramen för varje medlemsstats nationella kompetens att säkra välfärden genom att ta ut och använda skatteintäkter på lämpligt sätt. Regeringen konstaterar vidare att den rättsliga grunden för förslaget är artikel 113 , vilket innebär att rådet ska anta bestämmelser om indirekta skatter i den mån harmonisering är nödvändig för att säkerställa att den inre marknaden upprättas och fungerar och för att undvika snedvridning av konkurrensen. Förslaget i kombination med förslaget om egna medel går längre då det är fråga om inrättande av en ny skatt vars intäkter i vart fall delvis föreslås ska tillfalla EU. Det är alltså inte enbart fråga om harmonisering av existerande lagar. Ingen medlemsstat har en FTT av det slag som föreslås. Förslaget saknar en närmare beskrivning av de problem som är relaterade till den inre marknaden vad gäller medlemsstaternas nuvarande beskattning av finansiella transaktioner och den finansiella sektorn. Motivet för förslaget kopplat till den rättsliga grunden är oklar. KOM anger att flera medlemsstater redan har transaktionsskatter. Dessa har i flertalet fall karaktären av stämpelskatter med begränsad omfattning. Det saknas en problembeskrivning om och i så fall i vilken utsträckning dessa nationella skatter har en negativ inverkan på den inre marknaden av någon betydelse. Regeringen ställer sig tveksam till om dessa existerande skatter medför gemensamma problem av sådant slag som inte kan lösas på nationell nivå. Även om så inte skulle vara fallet går förslaget längre än nödvändigt för att nå det eftersträvade målet. De övriga mål som KOM anger att man vill uppnå med en FTT förmå finansinstituten att bidra till finansieringen av kostnaderna för den senaste krisen och att motverka riskfylla aktiviteter med syfte till att undvika framtida kriser bör enligt regeringens bedömning hanteras med andra medel än ett införande av en FTT. Målet att motverka framtida kriser nås bättre genom marknadsregleringar. Utskottet står bakom grundprincipen om att skattesuveränitet för medlemsstaterna måste värnas. Artikel 113 i FEUF ger unionen kompetens att anta bestämmelser om harmonisering av lagstiftningen om omsättningsskatter, punktskatter och andra indirekta skatter eller avgifter, i den utsträckning en sådan harmonisering är nödvändig för att säkerställa att den inre marknaden upprättas och fungerar och för att undvika snedvridning av konkurrensen. Kommissionens förslag går längre än att skapa en harmonisering. Syftet med kommissionens förslag är att skapa en ny inkomstkälla, med målet att gradvis ersätta nationella bidrag till EU:s budget och därigenom minska trycket på de nationella budgetarna. Kommissionen skriver följande under rubriken på s. 11 i förslaget. Inkomsterna av en skatt på finansiella transaktioner i EU kan helt eller delvis användas som ett eget medel för EU:s budget, för att ersätta vissa befintliga egna medel som betalas från de nationella budgetarna. Detta skulle bidra till budgetkonsolideringen i medlemsstaterna. Kommissionen kommer att separat lägga fram nödvändiga kompletterande förslag där den beskriver hur en skatt på finansiella transaktioner skulle kunna användas [som] en inkomstkälla för EU:s budget. Liksom regeringen anser utskottet att det faller inom ramen för varje medlemsstats nationella kompetens att säkra välfärden genom att ta ut och använda skatteintäkter på lämpligt sätt. En alltför extensiv tillämpning av de regler som ger unionen lagstiftningskompetens leder i förlängningen till en urholkning av medlemsstaternas suveränitet när det gäller att bibehålla tillräckliga skatteintäkter för att finansiera den välfärd som respektive medlemsstat valt att tillhandahålla sina invånare. Det är med andra ord inte enbart fråga om en harmonisering av lagar på ett område där det i och för sig är angeläget med åtgärder, utan om att man vill öka EU:s intäkter inom ramen för EU:s egna medel. Utskottet anser att kommissionens förslag i dess nuvarande utformning och med nuvarande uttalade mål inte är utformat så att det kan anses vara förenligt med subsidiaritetsprincipen. Utskottet föreslår att ger uttryck för detta i ett motiverat yttrande. Ett förslag till ett sådant yttrande finns i bilaga 2. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Subsidiaritetsprövning av kommissionens förslag om skatt på finansiella transaktioner (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut borde ha följande lydelse: beslutar att lämna ett motiverat yttrande till , rådets och kommissionens ordförande med den lydelse som anges i bilaga 3. Socialdemokraterna anser att beskattningen av den finansiella sektorn bör förbättras. För detta talar bl.a. att sektorn är underbeskattad. I detta arbete är vi öppna för att pröva en skatt på finansiella transaktioner. För att undvika migration av skattebasen, snedvridning av konkurrensen inom unionen och för att upprätthålla effektiviteten för en skatt på finansiella transaktioner, krävs sannolikt ett väl harmoniserat regelverk. Det förslag som presenterat är emellertid alltför långtgående i subsidiaritetshänseende när transaktionsskatten används för att skapa en ny inkomstkälla av egna medel för unionen. I den delen bör förslaget förändras. Den svenska borde därför i sitt motiverade yttrande klargöra behovet av en förbättrad beskattning av den finansiella sektorn, redovisa en öppenhet för en fortsatt prövning av förslaget om transaktionsskatt samt förtydliga att det aktuella förslaget, i den del som rör egna medel, måste förändras för att inrymmas inom unionens kompetens. Subsidiaritetsprövning av kommissionens förslag om skatt på finansiella transaktioner (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut borde ha följande lydelse: beslutar att inte lämna ett motiverat yttrande och lägger utlåtandet till handlingarna. Till skillnad från utskottsmajoriteten anser vi att frågan om ett gemensamt system för en skatt på finansiella transaktioner bör prövas på EU-nivå. Eftersom frågan om en eventuell transaktionsskatt är internationell till sin natur tycker vi också att det är rimligt att beslut om en eventuell sådan skatt fattas i ett internationellt sammanhang. Vi anser därmed att frågan om en skatt på finansiella transaktioner är av principiell betydelse för alla länder inom Europeiska unionen. Huvudsyftet med en sådan skatt är att öka stabiliteten på de finansiella marknaderna och att beskatta den underbeskattade finansiella sektorn En sådan skatt kan emellertid aldrig införas på ett effektivt sätt i enbart ett land. Vi anser därför, liksom kommissionen, att beslutet om en skatt på finansiella transaktioner bör tas på EU-nivå och reserverar oss mot förslaget från alliansens representanter i skatteutskottet samt regeringen, som går emot kommissionens förslag i denna subsidiaritetsprövning. Vi är väl medvetna om att utskottet inte prövar frågan om ett gemensamt system för transaktionsskatt i sak men vill emellertid betona att vi däremot inte anser att EU ska få en egen beskattningsrätt. Vi anser att beslutet om skatten ska tas på EU-nivå, men att själva beskattningen ska genomföras på nationell nivå. Förteckning över behandlade förslag KOM(2011) 594 slutlig Förslag till rådets direktiv om ett gemensamt system för en skatt på finansiella transaktioner. Motiverat yttrande från riksdag står bakom grundprincipen om att skattesuveränitet för medlemsstaterna måste värnas. Artikel 113 i FEUF ger unionen kompetens att anta bestämmelser om harmonisering av lagstiftningen om omsättningsskatter, punktskatter och andra indirekta skatter eller avgifter, i den utsträckning en sådan harmonisering är nödvändig för att säkerställa att den inre marknaden upprättas och fungerar och för att undvika snedvridning av konkurrensen. Kommissionens förslag går längre än att skapa en harmonisering. Syftet med kommissionens förslag är att skapa en ny inkomstkälla, med målet att gradvis ersätta nationella bidrag till EU:s budget och därigenom minska trycket på de nationella budgetarna. Kommissionen skriver följande under rubriken på s. 11 i förslaget. Inkomsterna av en skatt på finansiella transaktioner i EU kan helt eller delvis användas som ett eget medel för EU:s budget, för att ersätta vissa befintliga egna medel som betalas från de nationella budgetarna. Detta skulle bidra till budgetkonsolideringen i medlemsstaterna. Kommissionen kommer att separat lägga fram nödvändiga kompletterande förslag där den beskriver hur en skatt på finansiella transaktioner skulle kunna användas [som] en inkomstkälla för EU:s budget. Liksom regeringen anser att det faller inom ramen för varje medlemsstats nationella kompetens att säkra välfärden genom att ta ut och använda skatteintäkter på lämpligt sätt. En alltför extensiv tillämpning av de regler som ger unionen lagstiftningskompetens leder i förlängningen till en urholkning av medlemsstaternas suveränitet när det gäller att bibehålla tillräckliga skatteintäkter för att finansiera den välfärd som respektive medlemsstat valt att tillhandahålla sina invånare. Det är med andra ord inte enbart fråga om en harmonisering av lagar på ett område där det i och för sig är angeläget med åtgärder, utan om att man vill öka EU:s intäkter inom ramen för EU:s egna medel. anser att kommissionens förslag i dess nuvarande utformning och med nuvarande uttalade mål inte är utformat så att det kan anses vara förenligt med subsidiaritetsprincipen. Motiverat yttrande från riksdag anser att beskattningen av den finansiella sektorn bör förbättras. För detta talar bl.a. att sektorn är underbeskattad. I detta arbete bör man vara öppen för möjligheten att pröva en skatt på finansiella transaktioner. För att undvika migration av skattebasen, snedvridning av konkurrensen inom unionen och för att upprätthålla effektiviteten för en skatt på finansiella transaktioner, krävs sannolikt ett väl harmoniserat regelverk. Det förslag som presenterat är alltför långtgående i subsidiaritetshänseende när transaktionsskatten används för att skapa en ny inkomstkälla av egna medel för unionen. I den delen bör förslaget förändras. Alltsedan den väldigt allvarliga finanskrisen briserade har den internationella debatten om hur den finansiella sektorn bör regleras och beskattas diskuterats med förnyad kraft. På bordet ligger frågor om bankernas kapitaltäckning, om tillsynen av finansmarknaden, om stabilitetsavgifter till stabilitetsfonder och om behovet av en bättre beskattning, som är dagens debattämne.Det finns flera skäl att diskutera just skattefrågorna och den finansiella sektorn.För det första är finanssektorn underbeskattad i förhållande till andra delar av ekonomin.För det andra är det en sektor som genom sitt sätt att fungera - eller möjligen inte fungera - har bidragit till stora välfärdsförluster, arbetslöshet och stora underskott i de stater som tvingats rycka ut till dess försvar. När bankdirektörer och finansfolk har löpt amok är det löntagare, barn och pensionärer som fått betala.För det tredje finns det skäl att fundera över hur en beskattning kan utformas så att den i sig kan bidra till att marknaden fungerar på ett bättre sätt. De här skälen gör att frågan om beskattning av finansiella transaktioner, som nu har föreslagit, är intressant. Det är spännande och bra att de driver den diskussionen och processen framåt, tycker jag. Lägg märke till att det vi ska diskutera är en subsidiaritetsprövning. Det innebär inte att tar ställning till förslaget i detalj utan att vi ska se huruvida det håller sig inom det kompetensområde som EU:s institutioner har att hålla sig inom.Även om vi socialdemokrater anser att idén om en finansiell transaktionsskatt är intressant och att förslaget därför bör mötas med en form av välvilligt intresse finns det inslag som vi inte kan acceptera. Att införa en skatt med det huvudsakliga syftet att dra in egna medel till EU:s budget vid sidan av medlemsstaterna anser vi inte vara acceptabelt.Vi har inga invändningar mot att en eventuell framtida skatt på finansiella transaktioner i stor utsträckning måste styras av gemensamma och övernationella regelverk. Det säger sig självt att nationella skillnader i den här typen av beskattning gör att den förlorar i effektivitet. Möjligheterna att utnyttja skillnader i systemet skulle i sig göra det möjligt för aktörer att tjäna pengar genom skatteplanering eller att helt undvika skatt genom att lägga om sin verksamhet till andra länder. Ska en sådan här skatt bli framgångsrik måste många och helst alla betydelsefulla finansiella centrum vara med. Ska den fungera i EU måste i princip alla stater ställa upp.Det är dock en diskussion som ligger närmare en sakbehandling än en subsidiaritetsprövning. I den prövningen menar vi att de delar av förslag som gör skatten på finansiella transaktioner till en EU-skatt måste arbetas om. Där har kommissionen gått utöver den kompetens som medlemsstaterna tilldelat den.Vi vill att ett motiverat yttrande, som det heter, från riksdag ska innehålla ett tydligt besked om att vi inte accepterar att EU flyttar fram sina positioner på skatteområdet genom att skapa egna medel till unionen vid sidan av medlemsstaterna. Men vi anser också att ett motiverat yttrande bör ge stöd till idén om en bättre beskattning av den finansiella sektorn.Därför, fru talman, yrkar jag bifall till Socialdemokraternas reservation i utlåtandet. bör rösta ja till ett sunt, klokt och balanserat motiverat yttrande, med ett nej till EU-skatt men med en positiv inställning till det fortsatta arbetet med att bättre beskatta den finansiella sektorn. ska ta ställning till var inom Europeiska unionen beslutet om en skatt på finansiella transaktioner ska tas. Det handlar om en subsidiaritetsprövning. Subsidiaritet är ett ord från katolicismen som handlar just om på vilken nivå beslut ska tas.Från sida - här är vi överens med - menar vi att beslutet om skatt på finansiella transaktioner bör tas på EU-nivå, om ett sådant beslut ska tas. I har vi redan tidigare prövat att ta det på nationell nivå. Det var ingen vidare succé med den så kallade valpskatten. Finansiell handel över huvud taget är mer internationell än att ett enskilt land kan styra över den. Därför menar vi att det är rätt att ta beslutet på EU-nivå.