bet · GY01AU10 · 2011-06-08 00:00:00 — lämnade sitt slutbetänkande Marknadsorienterade styrmedel på arbetsmiljöområdet (SOU 2009:97). Bland flera förslag var ett att den som lämnar anbud på en tjänst i en offentlig upphandling ska uteslutas från upphandlingen om denne inte har fullgjort sina skyldigheter att undersöka arbetsmiljöriskerna i verksamheten och upprätta en skriftlig riskbedömning. Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag (dir. 2010:86) att utvärdera upphandlingsregelverket ur ett ekonomiskt och samhällspolitiskt perspektiv, den förutnämnda . Syftet är att utreda om upphandlingsreglerna i tillräcklig utsträckning möjliggör för upphandlande myndigheter och enheter att göra goda ekonomiska affärer genom att tillvarata konkurrensen på marknaden och använda sin köpkraft till att förbättra miljön, ta sociala och etiska hänsyn samt verka för ökade affärsmöjligheter för små och medelstora företag. Utredaren ska ta fram underlag för eventuella författningsändringar och föreslå andra nödvändiga åtgärder inom det aktuella området. Uppdraget ska genomföras på ett utåtriktat sätt i kontakt med statliga myndigheter, kommuner, landsting, arbetsmarknadens parter, företag och intresseorganisationer. Uppdraget ska redovisas . gjorde ett tillkännagivande om arbetsmiljöhänsyn vid offentlig upphandling med anledning av en motion som behandlades i arbetsmarknadsutskottets betänkande 2010/11:AU3. I motionen uppmärksammades att upphandlingsprocesserna måste förbättras så att personalen vid upphandling i offentlig verksamhet inte får betala med pressade kontrakt med sämre arbetsvillkor och arbetsmiljö. ansåg att lagen (2007:1091) om offentlig upphandling bör ändras så att arbetsmiljöhänsyn kan tas och så att krav på villkor i enlighet med svenska kollektivavtal kan ställas vid all offentlig upphandling (bet. 2010/11:AU3, rskr. 2010/11:187). Frågan om ratificering av 94 behandlade arbetsmarknadsutskottet senast i betänkandet Åtgärder med anledning av Lavaldomen och andra arbetsrättsliga frågor (bet. 2009/10:AU5). Utskottet anförde bl.a. att det enligt betänkande Nya upphandlingsregler 2 (SOU 2006:28) får anses osäkert om en tillämpning av de krav som 94 ställer är förenlig med EU:s direktiv om offentlig upphandling och andra gemenskapsrättsliga regler. Utskottet ansåg inte att något initiativ var påkallat. Socialdemokraterna anser i motion A403 yrkande 5 att 94 bör ratificeras. Partiet menar att det borde vara en självklarhet att myndigheter, kommuner och andra offentliga arbetsgivare i sin upphandling anlitar företag som följer de etablerade spelreglerna på den svenska arbetsmarknaden. Vid offentlig upphandling ställer dock staten, kommunerna, landstingen och regionerna alltför sällan krav på sina leverantörer vad gäller kollektivavtal, respekt för deklarationen om de mänskliga rättigheterna och kärnkonventioner. En ratificering av konvention 94 skulle vid offentlig upphandling förbättra möjligheterna att motverka social dumpning eftersom företag som konkurrerar med hjälp av dåliga villkor för sin personal då utestängs från upphandlingen. Med liknande motiveringar ställs i följande enskilda socialdemokratiska motioner krav på ratificering av 94: A262 yrkande 2 av , A368 av och , A389 yrkande 2 av m.fl. och A411 yrkande 10 av m.fl. Även anser i motion A406 yrkande 2 att ska ratificera 94. Det är viktigt att slå fast att offentliga upphandlingar ska kunna innehålla klausuler som garanterar arbetstagare löner, arbetstider och andra villkor som inte är mindre förmånliga än de som finns i kollektivavtal för arbete av samma slag i den bransch och i det område där arbetet utförs. En ratificering av 94 skulle, liksom ett krav på kollektivavtal vid upphandling, förbättra möjligheterna att motverka social dumpning eftersom företag som konkurrerar med hjälp av dåliga villkor för sin personal då utestängs från offentliga upphandlingar. vill i motion A385 yrkande 6 att ska ratificera 94. Vid offentlig upphandling ställs alltför sällan krav på kollektivavtal och respekt för de grundläggande mänskliga rättigheter som anges i kärnkonventioner. De svenska upphandlingsreglerna är bristfälliga och behöver förändras i syfte att motverka social dumpning och i stället garantera goda löne- och anställningsvillkor hos leverantörer och underleverantörer. En ratificering av 94 skulle således underlätta upprätthållandet av goda löne- och anställningsvillkor i . Frågan om att ratificera 94 tas upp i flera motioner från bl.a. Socialdemokraterna, och . Utskottet instämmer i det som sägs i motion A403 yrkande 5 (S) om att det borde vara en självklarhet att myndigheter, kommuner och andra offentliga arbetsgivare i sin upphandling anlitar företag som följer de etablerade spelreglerna på den svenska arbetsmarknaden. Vid offentlig upphandling ställer dock staten, kommunerna, landstingen och regionerna alltför sällan krav på kollektivavtalsenliga villkor, respekt för deklarationen om de mänskliga rättigheterna och kärnkonventioner i förhållande till sina leverantörer. Den nuvarande upphandlingslagstiftningen är bristfällig. Reglerna behöver förändras för att trygga goda arbetsvillkor för anställda hos leverantörer och underleverantörer och motverka social dumpning. Utskottet anser att det är dags att ratificerar 94, som reglerar att offentliga myndigheters upphandling ska innehålla klausuler som garanterar arbetare löner, arbetstid och andra arbetsvillkor som inte är mindre förmånliga än de som finns i kollektivavtal för arbete av samma sort i den bransch och i det område där arbetet utförs. En ratificering av 94 skulle förbättra möjligheterna att vid offentlig upphandling motverka social dumpning, eftersom företag som konkurrerar med hjälp av dåliga villkor för sin personal då utestängs från upphandlingarna. En ratificering underlättar således upprätthållandet av goda löne- och anställningsvillkor i . Det som har anförts om ratificering av 94 bör ges regeringen till känna. Motion A403 yrkande 5 (S) tillstyrks. Motionerna A262 yrkande 2 (S), A368 (S), A385 yrkande 6 (V), A389 yrkande 2 (S), A406 yrkande 2 (MP) och A411 yrkande 10 (S) tillstyrks i den mån som de avser yrkande om att 94 ska ratificeras. Proportionalitetsprincip i svensk konflikträtt Utskottets beslut i korthet I detta avsnitt behandlar utskottet motioner om att införliva en proportionalitetsprincip i svensk konflikträtt. Utskottet föreslår att avslå motionerna. Utredningen om ett förstärkt förlikningsmannainstitut lade 1998 fram sitt slutbetänkande Medling och lönebildning (SOU 1998:141). Där föreslogs att en proportionalitetsregel skulle införas som ger en rimligare balans mellan parterna på arbetsmarknaden genom att begränsa möjligheten till stridsåtgärder, som kostar lite för den egna parten men orsakar stora kostnader för motparten eller tredje man. Utredningens förslag låg till grund för proposition 1999/2000:32 som antogs av (bet. 1999/2000:AU5, rskr. 1999/2000:149). I propositionen föreslog regeringen bl.a. ett nytt och starkare , ändringar i MBL om förlängd varseltid och möjlighet att skjuta upp varslade stridsåtgärder. Regeringen avstod emellertid från att lägga fram något förslag om införande av en proportionalitetsprincip. i (M) anser i motion A361 att det bästa vore om parterna självmant kunde komma överens om en proportionalitetsprincip vid fackliga stridsåtgärder. Då detta inte alltid är möjligt kan det finnas anledning för regeringen att överväga lagstiftning på området. och (båda KD) anser i motion A394 att en proportionalitetsprincip bör införas vid konflikter i linje med förslaget i SOU 1998:141. I motionerna A361 (M) och A394 (KD) förespråkas det att en proportionalitetsprincip vid arbetsmarknadskonflikter införlivas genom lagstiftning i enlighet med förslaget i SOU 1998:141. Utskottet noterar att regeringen valde att genomföra vissa ändringar i MBL bl.a. om förlängd varseltid och möjlighet att skjuta upp varslade stridsåtgärder med anledning av utredningens förslag, men att inte införa en proportionalitetsprincip i svensk konflikträtt. Utskottet behandlade senast frågan om ett uttryckligt införande av en proportionalitetsprincip på ett mer utförligt sätt i betänkande 2008/09:AU7. Utskottet kan konstatera att den svenska arbetsmarknadsmodellen har skapat förutsättningar för ett relativt lugn på arbetsmarknaden. Utskottet noterar att i sin rapport om avtalsrörelsen och lönebildningen 2010 redovisar att då förlorade ca till följd av arbetsnedläggelser i samband med förbundsförhandlingar. Av dessa kunde 26 450 hänföras till en strejk inom massa- och pappersindustrin. Utanför industriavtalet var det färre än 2 500, vilket är det lägsta antalet under de senaste stora avtalsrörelserna. Några s.k. vilda strejker förekom inte. Utskottet vill framhålla att gör bedömningen att vid en internationell jämförelse har mycket få förlorade arbetsdagar till följd av konflikter. För perioden 20052009 hade färre än 10 förlorade arbetsdagar i genomsnitt per 1 000 arbetstagare, medan genomsnittet för EU15 plus översteg 40. Vid de senaste årens behandling har utskottet inte ansett att några åtgärder i frågan varit påkallade. Utskottet ser ingen anledning att ompröva sina tidigare ställningstaganden. Motionerna A361 (M) och A394 (KD) avstyrks. Utskottets förslag i kortet I avsnittet behandlar utskottet motionsyrkanden om bl.a. tidsbegränsade anställningar. Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden. Jämför reservationerna 5 (S), 6 (MP) och 7 (V). Huvudregeln i LAS är att en anställning gäller tills vidare (4 §). Avtal om tidsbegränsade anställningar får träffas i vissa fall som anges i lagen. En tidsbegränsad anställning måste vara särskilt avtalad mellan arbetsgivaren och den anställde. beslutade (prop. 2005/06:185, bet. 2005/06:AU8, rskr. 2005/06:282) om ändringar i reglerna om tidsbegränsad anställning. beslutade om andra ändringar i dessa regler, vilket innebar att regler inte trädde i kraft (prop. 2006/07:111, bet. 2006/07:AU14, rskr. 2006/07:185). Från gäller följande för tidsbegränsade anställningar. Avtal om tidsbegränsade anställningar får träffas när arbetstagaren har fyllt . Om en arbetstagare har varit anställd hos arbetsgivaren i allmän visstidsanställning i sammanlagt , eller som vikarie i sammanlagt , övergår anställningen till en tillsvidareanställning (5 §). LAS medger avvikelser från lagens regler om tidsbegränsade anställningar genom kollektivavtal (2 §). Det finns dock inga möjligheter att avtala bort LAS huvudregel om tillsvidareanställning. Avtal får också träffas om provanställning (6 §). Anställningen, som om inget annat avtalats kan avbrytas när som helst , övergår vid provanställningens slut i en tillsvidareanställning. Vid bestämmelsens tillkomst diskuterades bl.a. prövotidens längd. En arbetstagare som har anställts för begränsad tid och som på grund av arbetsbrist inte har fått fortsatt anställning har på motsvarande sätt som tillsvidareanställda arbetstagare som sagts upp på grund av arbetsbrist företrädesrätt till återanställning i den verksamhet där han eller hon har varit sysselsatt. En förutsättning är dock att arbetstagaren har varit anställd hos arbetsgivaren sammanlagt mer än eller, när det gäller företrädesrätt till ny säsongsanställning för en tidigare säsongsanställd arbetstagare, och att arbetstagaren har tillräckliga kvalifikationer för den nya anställningen. Företrädesrätten till återanställning gäller till dess att förflutit från det att den tidigare anställningen upphörde (25 §). Som ett led i den sociala dialogen förhandlade arbetsmarknadens parter på EU-nivå fram ett ramavtal om visstidsarbete . Avtalet hade två huvudsyften: att förbättra kvaliteten på visstidsarbete genom att garantera att principen om icke-diskriminering tillämpas och att upprätta ett ramverk för att förhindra missbruk som uppstår vid tillämpningen av anställningsförhållanden som följer på varandra. Avtalet genomfördes genom rådets direktiv /70/EG om ramavtalet om visstidsarbete, undertecknat av EFS, UNICE och CEEP, i det följande kallat visstidsdirektivet. Klausul 5 i ramavtalet (som är bilaga till direktivet) innehåller bestämmelser för att förhindra missbruk. genomförde visstidsdirektivet i huvudsak genom att införa lagen (2002:293) om förbud mot diskriminering av deltidsarbetande arbetstagare och arbetstagare med tidsbegränsad anställning. anförde kommissionen i en formell underrättelse till att regleringen av tidsbegränsade anställningar i LAS innebär att kravet att förhindra missbruk av visstidsanställningar som följer på varandra enligt klausul 5 i bilagan till visstidsdirektivet inte har uppfyllts. Regeringen gjorde i sitt svar gällande att det svenska regelsystemet uppfyller kraven i klausul 5. Socialdemokraterna anser i motion A403 yrkande 7 att man måste göra det lättare för arbetstagare att få tillsvidareanställning genom att lagstifta så att det blir svårare för arbetsgivare att stapla visstidsanställningar på varandra. Det krävs kraftfulla åtgärder för att ge arbetslösa möjligheter till ett nytt jobb genom utbildning och praktik. Lösningen är inte att öppna upp för mer otrygga anställningsförhållanden. Ungdomar, kvinnor och utlandsfödda är överrepresenterade i kategorin visstidsanställda. Många av dessa riskerar att hamna i en situation där visstidsanställningar staplas på varandra år ut och år in, utan att de ges möjligheter till tillsvidareanställningar och en fast förankring på arbetsmarknaden. betonar i motion A402 yrkande 8 behovet av en lagstiftning som begränsar arbetsgivarnas möjligheter att använda sig av anställningsformen tidsbegränsad anställning. De tidsbegränsade anställningarna har ökat drastiskt på den svenska arbetsmarknaden. Det behöver rensas upp bland allt för många tidsbegränsade anställningsformer. Det gäller särskilt för kvinnor som ofta tvingas acceptera dessa otrygga anställningar. anser i motion A256 att regeringen bör lägga fram förslag till förändrad lagstiftning i syfte att skapa garantier för att tidsbegränsade anställningar tillämpas på objektiva grunder, för att förhindra missbruk av tidsbegränsade anställningar, och för att garantera principen om likabehandling mellan tidsbegränsat anställda och tillsvidareanställda. I motion A362 yrkar m.fl. (S) att en konsekvensanalys av arbetsmarknadens anställningsformer görs för att fler ska få möjlighet till tillsvidareanställning. m.fl. (S) anser i motion A393 yrkande 1 att anställningsförhållandena har försämrats sedan den borgerliga regeringen utökade möjligheterna till längre tidsbegränsade anställningar och det har fått till följd att andelen unga med visstidsanställningar ökat dramatiskt. (M) vill i motion A380 att en möjlighet till lärlingsanställning ska införas. I motion A399 av m.fl. (KD) yrkas det att möjligheten att utöka provanställningstiden från dagens utreds. Utskottets utgångspunkt är att det inte finns anledning till några större förändringar av arbetsrätten. Vissa grupper, som unga och utrikes födda, kan dock till följd av utformningen av vissa delar av arbetsrätten möta svårigheter att etablera sig på arbetsmarknaden. Det finns därför skäl att genomföra mindre justeringar av gällande regler för att minska dessa problem. Utskottet återkommer strax till detta. Grunden för trygga levnadsförhållanden är att ha ett arbete. Alla som kan arbeta ska också kunna få ett jobb. Utskottet vill tydligt slå fast att tillsvidareanställningar är och ska fortsätta att vara huvudregeln på den svenska arbetsmarknaden. Möjligheten till tidsbegränsad anställning är dock värdefull både för att täcka företagens behov av flexibilitet och som en viktig bro in i arbetslivet för dem som står utanför arbetsmarknaden. Utskottet vill i sammanhanget betona att utgångspunkterna i regeringens politik på detta område är att det ska löna sig bättre att arbeta och att det ska bli lättare och billigare att anställa. Med billigare att anställa menas att arbetsgivarens kostnader ska sänkas när det gäller skatter och avgifter. De förändringar av regleringen av tidsbegränsade anställningar m.m. som har genomförts har bl.a. haft syftet att göra det lättare att anställa. Anställningsformen allmän visstidsanställning infördes . Syftet var att underlätta och öka företagens incitament att anställa och att öka flexibiliteten i regelverket. gavs arbetstagare som haft tidsbegränsad anställning en rimlig trygghet. När det gäller den kritik som framförs av de rödgröna partierna mot regelsystemet med tidsbegränsade anställningar vill utskottet understryka att den arbetsrättsliga lagstiftningen innehåller olika regler som syftar till att skydda arbetstagarna. För flertalet av de tidsbegränsade anställningsformerna finns det krav på objektiva skäl, specifika tidsgränser, regler om automatisk övergång till tillsvidareanställning och företrädesrätt till återanställning. Reglerna är sanktionerade genom möjligheten för arbetstagare att få skadestånd och en domstolsförklaring om att en lagstridig visstidsanställning ska gälla tills vidare. Utskottet anser att reglerna ger ett tillräckligt effektivt skydd mot ett missbruk som består i att stapla flera visstidsanställningar på varandra. Utskottets utgångspunkt är självfallet att den svenska lagstiftningen ska vara förenlig med internationella åtaganden. När det gäller situationen för unga vill utskottet särskilt betona vikten av att minska trösklarna för unga att få sitt första arbete. Utskottet ser det som angeläget att hitta nya metoder för att ungdomar ska kunna komma in på arbetsmarknaden. Framgångsrika metoder som redan genomförts är t.ex. sänkt arbetsgivaravgift för ungdomar, stora satsningar på skolan och coachningsstöd från Arbetsförmedlingen. Regeringen tillsatte en utredning om lärlingsanställning . Utredaren överlämnade sitt betänkande Lärling en bro mellan skola och arbetsliv (SOU 2010:19) . Bland annat föreslog utredningen en ny form för tidsbegränsad anställning, en s.k. gymnasial lärlingsanställning. Utskottet noterar att regeringen i vårpropositionen 2011 (prop. 2010/11:100) angett att regeringen avser att introducera två särskilda anställningsformer för lärlingar. Utskottet har fått information om att det är fråga om dels en särskild anställningsform för gymnasielärlingar, dels en lärlingsprovanställning. Anställningsformen lärlingsprovanställning kommer att rikta sig till unga och ha ett utbildningsinnehåll. Båda anställningsformerna ska ha som ett syfte att underlätta ungas inträde på arbetsmarknaden, vilket utskottet särskilt välkomnar. Utskottet vill också understryka att frågor om tidsbegränsade anställningar lämpar sig väl för kollektivavtalsreglering mellan arbetsmarknadens parter. Med hänvisning till vad som anförts ovan avstyrker utskottet motionerna A256 (V), A362 (S), A380 (M), A393 yrkande 1 (S), A399 (KD), A402 yrkande 8 (MP) och A403 yrkande 7 (S). Turordningsfrågor vid uppsägning på grund av arbetsbrist Utskottets beslut i korthet I detta avsnitt behandlar utskottet ett antal motionsyrkanden om att på olika sätt se över turordningsreglerna i LAS och om att avskaffa tvåpersonersundantaget. Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden. Jämför reservation 8 (S, V). Turordningsreglerna i 22 § LAS är endast aktuella vid arbetsbristsituationer när valet att säga upp personer står mellan flera arbetstagare. Utgångspunkten i arbetsrätten är arbetsgivarens rätt att leda och fördela arbetet, den s.k. arbetsledningsrätten. Genom bl.a. lagstiftning och kollektivavtal har arbetsledningsrätten begränsats. Turordningsreglerna i LAS är ett exempel på undantag från arbetsledningsrätten. Det är dock arbetsgivaren själv som lägger fast förutsättningarna för t.ex. omfattningen av driftsinskränkningen och dess förläggning på olika drifts- eller förvaltningsenheter. I 22 § LAS finns de turordningsregler som arbetsgivare ska följa vid uppsägning på grund av arbetsbrist. Huvudregeln är i enlighet med principen sist-in-först-ut, dvs. arbetstagare med kortare anställningstid står först i tur att sägas upp, före arbetstagare med längre anställningstid. ger högre ålder företräde. Om en arbetstagare måste omplaceras för att få fortsatt arbete, krävs att arbetstagaren har tillräckliga kvalifikationer för det fortsatta arbetet. Det finns dessutom vissa särregler, t.ex. för arbetstagare med nedsatt arbetsförmåga och som beretts särskild sysselsättning hos arbetsgivaren. En domstol kan pröva om arbetsgivarens uppsägning står i strid med turordningsreglerna och i så fall ålägga arbetsgivaren att betala skadestånd. Efter förslag av arbetsmarknadsutskottet i betänkande 2000/01:AU4 Undantag från turordningen m.m. infördes med giltighet fr.o.m. ett undantag från den gällande turordningsprincipen, det s.k. tvåpersonersundantaget, i 22 § andra stycket LAS. Regeln innebär att en arbetsgivare med högst tio arbetstagare får undanta högst två arbetstagare som enligt arbetsgivarens bedömning är av särskild betydelse för den fortsatta verksamheten. Den eller de personer som undantas har företräde till fortsatt anställning oavsett turordningen. Arbetsgivarens beslut att tillämpa undantagsbestämmelsen kan i normalfallet inte prövas rättsligt. Bakom förslaget stod en majoritet bestående av företrädare för , . Förslag om att upphäva undantagsregeln har därefter varit uppe till behandling ett antal gånger och avslagits av . Reglerna i 22 § LAS är dispositiva på det sättet att en avvikelse får göras genom kollektivavtal. Om avtalet inte har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation, krävs det dock att det finns ett sådant avtal mellan parterna i andra frågor. Bestämmelserna om turordning kan alltså ersättas av kollektivavtalsreglerade turordningar antingen på det sättet att kollektivavtalet innehåller egna turordningsregler eller att kollektivavtalet bara innehåller en fullmakt för de lokala parterna att träffa avtal om s.k. avtalsturlistor. En avtalsturlista behöver inte med nödvändighet innebära att parterna gör undantag från lagens turordningsregler. En avtalsturlista kan även fylla andra syften, t.ex. att i kollektivavtalets form befästa att parterna har en gemensam uppfattning i frågan. Turordningsöverenskommelsen kan vara en del av en bredare uppgörelse. gjorde ett tillkännagivande om kringgående av turordningsreglerna LAS med anledning av en motion som behandlades i arbetsmarknadsutskottets betänkande 2004/05:AU8. I motionen uppmärksammades företeelsen att personal i samband med bolagiseringar flyttas mellan olika turordningsområden, vilket kan innebära nackdelar vid uppsägning på grund av arbetsbrist. ansåg att det är oacceptabelt om ett företag handlar i strid med intentionerna bakom lagstiftningen. Utskottet förutsatte att regeringen skulle uppmärksamma problemet och vid behov återkomma till . Regeringen återkom i proposition 2008/09:6 med en rättslig analys som utmynnade i att nackdelarna med en eventuell lagändring skulle bli större än de förbättringar som skulle uppnås. Någon lagändring föreslogs inte och frågan skulle inte heller utredas vidare. I motionerna A261 av och (båda M), A270 av och (båda M) och A331 av och (båda M) yrkas det att turordningsreglerna i olika avseenden ses över. I motion A209 yrkar (C) att begär att regeringen lägger fram ett förslag till ändring av turordningsreglerna i LAS. (C) anser i motion A259 yrkande 3 att turordningsreglerna i LAS bör avskaffas. anser i motion A254 att rätten för arbetsgivare i företag med högst tio anställda att ensidigt undanta två personer från turordningen ska tas bort ur 22 § LAS. Även om det inte är så många arbetsgivare som har använt sig av möjligheten att undanta två av de anställda från turordningen har undantagsregeln stor betydelse. Skälen är dels att den inskränker förhandlingsrätten, dels att den ökar otryggheten för alla anställda vid företag med högst tio anställda. Det finns inga sakliga motiv till att anställda i mindre företag ska ha sämre anställningsskydd än anställda i större företag.