bet · GY01FiU24 · 2011-06-13 00:00:00 — Det regionala har jag redan berört. Vi ser att det är brist på bostäder i storstäderna och ett överskott på mindre orter. Det är ett resultat bland annat av regleringar men också av bostadspolitiken i stort. När det gäller fördelningseffekter på hushåll kan man förstås se att regleringar skulle komma att slå negativt på vissa grupper av hushåll. Jag tror att den generella erfarenheten av de regleringar som vi hade på 60-, 70- och var just att reglerna kanske var mest bindande just för låginkomsttagare, medan höginkomsttagare oftast på olika sätt kunde om inte direkt kringgå regleringar men ändå undvika att slås av regleringar. Sedan är det naturligtvis en svår balansgång med räntan. I och med att vi har mycket problem i våra grannländer och på våra stora exportmarknader hålls räntorna låga där av detta skäl. Då gör naturligtvis höjningar av reporäntan i att kronan stiger. Det är en effekt som naturligtvis är svår att bortse från. Jag tror att man får ta detta i beaktande. Det är också en av de effekter som gör att för tidiga räntehöjningar slår på kapacitetsutnyttjande, arbetslöshet och tillväxt. : När det gäller fråga om fördelningspolitiska effekter är det vår bedömning att det är regeringens och myndigheternas ansvar att göra konsekvensanalyser och analyser av effekter på marknader och på instituten och vad gäller det fördelningspolitiska. Jag har ännu inte sett några bra sådana analyser. : Beträffande fördelningen när det gäller hushåll och företag kan jag bara parentetiskt säga att vi var i en mycket prekär situation när vi var tvungna att hålla en extremt låg ränta för att hålla företagen under armarna så att de skulle klara sina betalningar som vi såg detta på hushållssidan. Den konflikten är borta. : Jag ska först vända mig till beträffande priseffekterna av omvandlingar från hyresrätter till bostadsrätter. Det är naturligtvis svårt att säga exakt vilka effekter de kan ha. Men i princip bör de inte ha någon effekt på priserna. Om man omvandlar en hyresrätt till en bostadsrätt ökar det inte utbudet. Möjligtvis får det en effekt i prisstatistiken eftersom priset som man får betala för en bostadsrätt som har omvandlats från hyresrätt är lägre än för andra bostadsrätter. Men eftersom inte utbudet ändras bör det inte ha någon effekt. Vad är nästa steg? Det beror helt på. Vi kommer att utvärdera effekterna. Jag hoppas att det inte behöver bli något annat steg. Jag hoppas att bolånetaket i sig och debatten, till exempel den som vi har , ger en medvetenhet hos hushållen så att vi får en annan syn på hög skuldsättning. Jag hoppas verkligen det. Om det inte blir så utan vi i vår utvärdering ser att denna trend fortsätter kan vi vidta åtgärder. Men det är inte säkert att det är som ska göra något. Vi kan korrigera bolånetaket och föreslå andra åtgärder på försäkringsområdet så att säga. Men det kan mycket väl vara så att det behövs större tag och att det är eller regeringens puck. : Till vill jag säga att hennes fråga är mycket viktig. Det finns många olika typer av fördelningspolitiska problem. De finns mellan olika grupper mellan dem som har högre inkomster och dem som har lägre inkomster. De finns mellan stad och landsbygd. De finns mellan företag och hushåll. Det är därför en viktig fråga. De politiska beslut som man fattar måste föregås av gedigna analyser där man hittar alla dessa dimensioner och inte slarvar bort någon. frågade mig när det kommer att vidtas åtgärder. Vi ser , i likhet med våra myndigheter, inte att det finns några omedelbara hot mot den finanspolitiska stabiliteten. Vi är däremot oroade över utvecklingen om trenderna fortsätter. Och vi har en hög beredskap att fatta beslut om så skulle krävas. Till vill jag säga att regeringen kommer att tillsätta en utredning för att stärka hyresrättens ställning, med tanke på det som du tog upp. Vi har också en ny plan- och bygglag från med förenklade byggregler. Detta är några åtgärder bland andra som förhoppningsvis ökar utbudet på bostadsmarknaden. Sedan ska man också vara lite försiktig. Tittar man på framför allt och var det ett kraftigt bostadsbyggande i dessa länder som de inte är så glada för . Det är också ett problem att trycka på bostadsbyggarknappen. Beträffande uppskoven håller jag helt med dig, . Att ändra villkoren för uppskoven är förstås ett ytterligare medel som man har i sin verktygslåda, som måste poleras och sättas i hög beredskap om så skulle krävas. pratade om enskilda hushåll. För det första får hushållen nu helt nya signaler genom de redan aviserade åtgärderna, det vill säga höjd ränta, bolånetak och amortering. Sedan håller jag med om att hushållen förstås alltid har ett enskilt ansvar. Här tycker jag att man koppla tillbaka till det som sade om att det nog finns skäl att öka utbildningen när det gäller det som man kan kalla finansiell ekonomi eller samhällsekonomi i skolan. Vi ser nu valmöjligheter på många ställen där man inte hade något val förut. Det gäller telefon, el, premiepension, skola, dagis och så vidare. Som konsument ställs man inför ett större antal val än vad som var fallet för bara . Det handlar också om ett stort antal banker, löptider på bolån och så vidare. Det är i alla fall en sak för att försöka upplysa konsumenterna på lite sikt. (S): En fråga som jag inte tycker har belysts tillräckligt i denna diskussion är bostadsbristen, även om var inne på det nu på slutet. Om vi bygger för mycket är det ett problem. Visst är det så. Men problemet är att det har varit ett byggstopp . Unga människor tar sig inte in på bostadsmarknaden, och många av dem har inte råd att betala de höga priser som det är på bostadsmarknaden. De har inget val. Vad ska de göra? Ska de tälta, eller ska de bo hos sina släktingar eller vara inneboende? Vi har en mycket stor bostadsbrist, och det behöver vi göra någonting åt. (FP): Jag har en fråga till . efterfrågade i en skrivelse till finansutskottet en finanskriskommission, och finansutskottet skickade denna uppmaning vidare till regeringen. Detta har dragit ut . Jag undrar nu vad som sker och hur tidtabellen ser ut med direktiv, personer och kort sagt igångsättning. : Till kan jag säga att jag har stor förståelse för och i stora stycken håller med om hennes problembeskrivning. Regeringen har gjort det enklare för människor att hyra ut delar av sina bostäder till inneboende. Det tillsätts en utredning för att stärka hyresrättens ställning. Det finns också en ny plan- och bygglag. Jag vill dock bara poängtera att de länder som har satt i gång våldsamma bostadsbyggnadsprogram har hamnat i stora problem. Så det är inte bara att bygga bostäder, utan det gäller att göra detta med en stor grad av måtta och analys. Till vill jag säga att jag också är bekymrad över att kommissionen inte har tillsatts. Jag kan bara berätta att direktiven är klara. Namnuppsättningen är i princip också klar, så det är formalia som återstår. Jag hoppas att det kan fattas beslut i denna fråga. Ordföranden: Jag tackar våra panelister och experter för matnyttiga inledningar och svar på våra frågor. Jag hoppas att jag talar för de flesta ledamöter när jag säger att vi har lärt oss mer och också sett både fler problem och möjligheter i denna viktiga fråga. Som tur är fortsätter finansutskottets bevakning av detta. Vi kommer att ha en utfrågning till och säkert delta i debatten på vägen dit också. Dagens utfrågning stenograferas också, vilket innebär att den kommer att finnas tillgänglig på webbplats för alla som vill titta vidare. Därmed ber jag att få tacka alla, även ledamöter och gäster, för . Jag förklarar sammanträdet avslutat. Öppen utfrågning: Den svenska kreditutvecklingen och ansvariga myndigheters åtgärder Datum: kl. 10.0012.00 (M), ordförande (S), vice ordförande Per Åsling (C) Ordföranden: har slagit 10. Möten i är punktliga, som ni som har varit här förut vet. Jag hälsar alla välkomna till denna öppna utfrågning i finansutskott. Det gäller ledamöter, våra gäster, alla här i salen och även er som följer detta utifrån på tv eller Internet. Detta är en öppen utfrågning om den svenska kreditutvecklingen och myndigheternas åtgärder. och finansutskottet har återkommande kontakter av olika slag med både regering och berörda myndigheter om finanspolitiken, penningpolitiken och finansmarknadernas funktionssätt. tillbaka har vi också särskilt studerat kreditutvecklingen med fokus framför allt på bostadssektorn och utlåningen till hushållen. arrangerades en första utfrågning om dessa frågor här i förstakammarsal. Både regeringen, i form av statsrådet , inbjudna experter och företrädare från berörda myndigheter och privata aktörer var på plats. Där diskuterades bland annat utvecklingen i utlåning jämfört med utvecklingen av bnp, de då införda lånetaken och rekommendationer på amorteringskrav, några jämförelser med andra länder samt för- och nackdelar med olika möjliga åtgärder inom bostadssektorn och deras möjliga effekter på ekonomin i övrigt. Hela denna utfrågning finns på där man kan se den i efterhand om man vill. Där kommer också dokumentation från dagens utfrågning att läggas ut. Syftet med utfrågningen är att ansvariga politiker och myndighetschefer ska presentera sina slutsatser av hur kreditutvecklingen har sett ut och diskutera dessa med ledamöter i finansutskottet. Därför har vi här på plats finansminister , finansmarknadsminister , riksbankschef och , generaldirektör för . Jag kommer att börja med att ge dessa herrar ordet för inledningar, och gärna korta sådana. Innehållsrika men ändå korta det brukar vi önska oss så att vi också hinner ha en diskussion med ledamöterna i finansutskottet. Vi måste avrunda detta . Inledningarna bör därför vara och inte längre. Vi börjar i omvänd ordning mot det jag presenterade , det vill säga att jag först ger ordet till generaldirektör . : Jag tackar för att jag fick möjligheten att komma hit och prata lite grann om några aspekter på hur vi ska kunna få ett stabilare finansiellt system med utgångspunkt i det vi ser i riskuppbyggnad i banksektorn. Låt mig börja där vi hade diskussionen när vi sågs för drygt en månad sedan då min chefsekonom var här och pratade med det tydliga budskapet: Nej, vi ser ingen bubbla på bostadsmarknaden ! Det innebär inte att vi inte har haft en stor prisuppgång . Tvärtom, som vi kan se på den graf jag visar här, har priserna på bostäder gått upp stadigt . Vi kan däremot se på hushållens skulder och sätta dem i relation till någonting annat. Vi visar ofta den röda graf ni ser här. Den visar hur hushållens skulder ser ut i förhållande till de disponibla inkomsterna. Den visar alltså att hushållens skuldsättning i stort sett har dubblerats från i storleksordningen av de disponibla inkomsterna till . Det som är intressant att notera i bilden är den blå linjen. Vad som har hänt under dessa år är att svenska hushåll också har sparat mycket pengar. Vi har haft en sparkvot hur mycket man sparar i förhållande till disponibelinkomsterna på . Det ska ställas i relation till en del av de problemländer vi ser. I är sparandet och i någon enstaka procent och bitvis ett negativt sparande. Svenska hushåll, däremot, har sparat ganska mycket pengar. Den blå linjen visar hur de finansiella förmögenheterna ser ut i relation till skulderna. Vi ser att det är en ganska platt linje. Detta har i princip legat . Även i en situation där vi tänker att de bostadsförmögenheter vi har skulle försvinna och bli noll har man en betryggande balansräkning i de allra flesta hushåll i . Sedan finns det problem för enskilda hushåll som kan komma från bolånen. Om vi ser på utlåningen till hushåll ser vi att den har fallit ganska kraftigt . Ända fram till och med krisen gick den från höga nivåer på tillväxttal ned mot . Men sedan ser vi en stigning under mitten på 2009. Det är då vi beslutar att gå ut och granska detta närmare: Vad är det vi egentligen ser? Varför ser vi plötsligt så kraftigt stigande bolån i en situation där arbetslösheten stiger och där ekonomi krymper? I denna undersökning såg vi den oroande tendensen att allt fler hushåll tar lån till höga belåningsgrader och därför utsätter sig själva för en risk, även om vi såg att kreditprocessen i bankerna fungerade väl. Detta föranledde oss att presentera våra tankar på att införa ett bolånetak. Det kan vara intressant att notera att det var få som tyckte att detta var en bra idé. Det fanns inte någon stor medvetenhet om problemen med hushållsutlåningen och de höga belåningsgraderna. De flesta var negativa till åtgärden, med som ett noterbart undantag. Sedan denna diskussion startade och sedan detta blev verklighet i form av en reglering ser vi att kredittillväxten från denna tidpunkt återigen börjar falla nedåt jämfört med den trend som vi har sett tidigare. Vi har etablerat en medvetenhet om att höga belåningsgrader är farligt och att hushållen tar en risk om de lånar för mycket på sina bostäder. Vi har diskussioner som denna i finansutskottet relaterade till huspriser och bolån. Det är en välkommen diskussion. Det finns en krismedvetenhet som inte fanns , och det är viktigt att vi har den. Det är särskilt enskilda hushåll, unga hushåll i storstäderna, som riskerar att drabbas av denna sårbarhet att man tvingas låna med höga belåningsgrader. Vi vill undvika att fler och fler hushåll hamnar i en sårbar situation. Det var därför vi införde regleringen. Vi ser nu att detta biter. Vi går åt rätt håll. Nyutlåningen går ned. Men det finns all anledning att följa utvecklingen vidare. Däremot skulle jag vilja bredda diskussionen lite grann. Det är farligt att fastna med blicken på en av de risker som finns där ute. Vi ser helt andra risker som är betydligt viktigare för bankerna att ta hänsyn till. Som vi vet förlorar banker sällan några större belopp på hushållsutlåning, utan det är hushållen som kan komma i kläm. Om vi ser på bankerna ser vi till exempel en skuldoro i en statsfinansiell oro i . De figurer ni ser här visar hur mycket dyrare det är för länder som , och att låna i förhållande till . De är alla euroländer, men har man en helt annan syn på kreditrisker i dessa länder. Detta spiller över i det finansiella systemet. Banker runt om i sitter med obligationerna. Vi vet fortfarande inte om alla dessa länder kommer att klara sig utan större skuldomförhandlingar. Två av tre länder i denna graf har redan fått hjälp av IMF och EU för att över huvud taget klara sig. Det råder alltså stor osäkerhet i . De senaste veckornas händelser i visar att det finns en stor geopolitisk osäkerhet just . Det kan snabbt göra att marknadens syn på risk kan förändras, vilket kan bli dramatiskt för svenska banker. Svenska banker har en förhållandevis stor marknadsfinansiering. Det gör att deras finansieringsrisker är någonting de måste vara vaksamma på i sådana här situationer. Denna bild visar vad det traditionellt är som banker normalt sett förlorar pengar på. De förlorar pengar på utlåning till kommersiella fastigheter, spekulation i nybyggda fastighetsprojekt och företagsutlåning. Här ser man hur och var en av de havererade irländska bankerna förlorar sina pengar. Bolånen står för en väldigt liten del även på , där huspriserna har fallit dramatiskt. Det finns en stor stapel som heter Hushåll övrigt, men det är typer av krediter som vi har lite av i så den saknar egentligen relevans i sammanhanget. Det finns därför anledning att vidga hela diskussionen om motståndskraften i bankerna, vilka risker som finns där ute och hur vi ska ta hand om dem. Jag skulle vilja föreslå två saker. För det första behöver vi betydligt högre kapitalkrav. Om det är någonting vi lärde oss av den kris som vi har gått igenom är det att banksystem runt om i världen hade alldeles för lite eget kapital. Om vi ser på de kapitalkrav som finns den bortre stapeln i diagrammet låg det på . Av detta var det riktiga kapitalet, det vi normalt sett tänker på som aktiekapital och som man kan använda för att bära förluster, i . I många andra länder kunde det vara nere på i de legala kraven. Vi hade mycket tuffare regler i än i andra länder, vilket vi också ofta fick höra från banker och andra. Det är tuffare här, och det är ingen konkurrensneutralitet, sade man. Men det var bra för svenska banker när krisen kom. Det var bra för och för svenska skattebetalare att vi hade dessa tuffare regler. Det är någonting vi ska ta med oss in . Den vänstra stapeln visar de nya regler som kommer med III. Vad vi ser där är väsentligt högre kapitalkrav. Vi skissar i bilden här på . Det är i den häraden som svenska storbanker ska förvänta sig att de kommande kapitalkraven ligger när det nya regelverket är på plats runt 2013. Det kapitalkrav som ligger i det mörka fältet är ett kapitalkrav som är baserat på sannolikheten att ett företag eller ett hushåll ställer in betalningarna. Det är alltså en sannolikhetsberäkning av hur stora förlusterna blir. Det gör att vi tydligt har kunnat se att det blir en differentiering. Det innebär att vi har lägre kapitalkrav på låga risker och högre kapitalkrav på höga risker. Det är någonting väldigt bra. Men vad vi också har sett är att de riskvikter man lägger på varje lån hur mycket kapital som behövs stiger i dåliga tider och sjunker i goda tider. I goda tider är det mycket mindre sannolikt att ett företag går omkull. Det gör att kapitalregelverket snarare har förstärkt konjunktursvängningarna än verkat stabiliserande. Mot denna bakgrund kommer de nya fält som ligger i den vänstra stapeln. De första av dem är det vi kallar pelare 2-krav. Det är helt enkelt det som vi som tillsynsmyndigheter lägger på den enskilda banken beroende på storlek, komplexitet och de mer framåtblickande riskerna för att se vad det finns för risker runt hörnet. Vad finns det för nya risker som dyker upp? Vi stresstestar för att se hur mycket bankerna tål under extrema scenarier. Det är det detta handlar om. Det kommer att bli ett mer aktivt användande av detta, vilket kommer att bidra till högre kapitalkrav framöver. Den övre streckade boxen i stapeln är de nya kontracykliska buffertar som man har kommit överens om internationellt. Det är helt enkelt de extra kapitalpåslag som man ska göra i goda tider för att kompensera det faktum att riskvikterna går ned och för att göra kapitalkraven mindre konjunkturkänsliga. På så sätt kan man snarare dämpa konjunktursvängningarna än någonting annat. Detta är stora, nya förändringar som kommer. Totalt sett innebär det som sagt att bankerna i alla fall de stora ska räkna med att ligga någonstans på säkerligen plus , varav den största delen ska vara riktigt kapital. Det är en dramatisk skillnad mot hur det har sett ut med det nuvarande regelverket. ska poängteras att det är i huvudsak där som bankerna befinner sig . Men det innebär inte att det finns så stora utrymmen för att dra ned den kapitaltäckning som man har. För det andra behöver vi ett nytt forum där man kan diskutera detta. Det är mitt förslag. Det gäller att veta när vi ska sätta in de extra kapitalbuffertarna. Vilka risker ska vi inkludera i stresstesterna? Det är svåra beslut, och det är beslut som ska fattas i goda tider när allting ser bra ut. Som vi såg i bolånediskussionen är inte heller någon särskildt intresserad av att över huvud taget lyssna på denna typ av varningar. Därför skulle jag vilja föreslå att vi i inrättar ett stabilitetsråd. Det ska vara ett stabilitetsråd där och kan diskutera de bedömningar som behöver göras i finansiell stabilitet. Vilka är riskerna? Det kan gärna kompletteras med oberoende experter. I en transparent offentlig diskussion kan vi då ge ut rekommendationer enligt den förebild som finns på EU-nivå. Vi har sagt att detta är en viktig del för att skapa finansiell stabilitet i . På samma sätt är det en viktig del för att skapa finansiell stabilitet i . Genom ett sådant här råd får vi möjligheten att diskutera vad som behöver göras. Vi får någon som ligger på och kan hållas ansvarig för att de inte har legat på tillräckligt mycket för att se till att man vidtar bromsande åtgärder när allting ser som allra bäst ut. Vi vet att det är då man lägger grunden för de problem som kommer sedan. Jag vet att en del av dessa frågor kommer att hanteras av den kriskommitté som regeringen har tillsatt och som kommer att presentera ett förslag om ungefär 18 månader. Jag tycker att det finns anledning att gå före. Det finns egentligen ingenting att vänta på, särskilt inte om man beaktar att vi nu befinner oss i ett läge med hög tillväxt, låg inflation och låga räntor. Det är med andra ord en perfekt grogrund för framtida finansiella problem. Ordföranden: så mycket för detta! går ordet till riksbankschef för en inledning. : Stort tack för att jag har fått en möjlighet att komma hit och redogöra för syn på de frågor och frågeställningar som vi har att hantera! Jag ska kort reflektera lite kring det. Om vi tar utgångspunkt i den finansiella kris som vi har genomlevt finns det numera, precis som konstaterar, en stor internationell enighet om att vi behöver skärpa regelverken och tillsynen. Det handlar framför allt om mer kapital i bankerna, som berörde. Men det handlar också om ändrade och skarpare regler för att hantera likvida tillgångar så att pengarna kort och gott inte tar slut så fort. Det vi har att ta ställning till utöver den internationella diskussionen är olika typer av inhemska lösningar och hur vi ska anpassa detta till svenska förhållanden. är en liten öppen ekonomi med en ganska stor finansiell sektor. Det gäller inte minst, vilket också är på tapeten , vad det är som har betydelse när det gäller bostadsmarknaden och hushållens upplåning. Det är en frågeställning. I den andra änden har vi bankernas upplåning utomlands, där det numera är så att upplåningen för det första har bidragit till att uppgången på bostadsmarknaden har förstärkts eftersom en del av den globala kapitalmarknaden är tillgänglig också i . För det andra blir bankerna i en sådan värld också mer utsatta till exempel för ett fall i bostadspriserna. En fråga som har diskuterats länge av många brukar vi illustrera på det sätt som jag visar här. Det handlar om hushållens skulder och ränteutgifter efter skatt. Vi kan konstatera att skuldkvoten har stigit och att den har stigit . När man tittar på denna graf ska man påminna sig om att den visar riket i sin helhet. Det betyder att det finns folk som inte har någon upplåning över huvud taget och att det finns sådana som ligger på eller högre när det gäller skuldkvot. En annan sak som finns med i denna typ av reflexion är att vi har flyttat oss från ett läge där de flesta, snart sagt alla, traditionellt har amorterat till ett läge där amorteringar verkar bli någonting mer sällsynt. I en sådan värld ökar så klart känsligheten för störningar. Det betyder att om dessa grafer fortsätter uppåt är det ett läge som inte är långsiktigt hållbart. bör kurvorna plana ut på ett sådant sätt att vi får en stabilare utveckling. Reala huspriser har diskuterats på många olika håll i världen. De har som bekant fallit på många håll så icke i . Den röda kurvan visar detta. Det leder normalt sett till frågeställningar eller påståenden på temat vi är annorlunda. Dess värre brukar ingen vara annorlunda hur länge som helst. Därför finns det goda skäl att fundera på dessa frågeställningar på ett sådant sätt att det finns motståndskraft. I den andra änden i detta skeende vilket också är i linje med vad nämner ser vi att de svenska storbankernas marknadsfinansiering stadigt har ökat, inte minst de senaste fem sex åren. Marknadsfinansieringen är i mycket större utsträckning än tidigare i utländsk valuta. Det betyder, för att sammanfatta det hela, att vi i ena ändan har en hushållssektor som ökar sin skuldsättning och i andra ändan ett finansiellt system som ökar sin marknadsupplåning. En större del av marknadsupplåningen än tidigare sker i utländsk valuta. Detta innebär sammantaget att det över en längre tidsperiod finns en ökad risk i systemet och därmed också en ökad känslighet för störningar. Därför finns det anledning att fundera på hur man ska hantera någonting sådant.