bet · GY01KU20 · 2011-06-01 00:00:00 — Då hörde också jag att i reservationen finns det ingen skarp kritik mot statsrådet, utan det är ett uttalande i allmänhet.Jag uppfattar att alla vi här i kammaren är överens om att medierna självständigt ska utforma sina program och tidningsartiklar. Detta är alltså ingen nyhet.Jag kan helt enkelt bara avsluta med att säga att jag då uppfattar att vi är ense om att inga konstitutionella fel har begåtts, och det uppfattar jag som KU:s grundläggande uppgift. säger att det är ett uttalande i största allmänhet, men det tycker jag faktiskt inte att det är. Hon säger också att har i uppgift att se om det är något konstitutionellt fel eller inte.Självklart har vi den uppgiften, men vi har också, som jag tidigare sade i mitt anförande, en uppgift att se när gränserna börjar närma sig. Vi ska agera lite som en varningsklocka så att och regeringens företrädare kan se var gränserna går. Det är kanske inte så jättetydligt i precision, men att vi ska avhålla oss från att försöka påverka grundlagsskyddade medier och ha en hög grad av försiktighet tycker jag ändå är tydliga skrivningar.Karin Granbom Ellison säger också i sitt anförande att presschefen inte agerade på uppdrag av statsrådet. Då funderade jag över hur en presschef fungerar. Måste presschefen få alla uppdrag från statsrådet? Är det inte så att presschefen via instruktioner och arbetsbeskrivning har arbetsuppgifter som han ska fullfölja men som i yttersta änden utgår från statsrådets uppdrag totalt sett? Det måste väl finnas en frihet för en presschef att agera, men det yttersta uppdraget och ansvaret ligger hos statsrådet.Jag kan inte se det på något annat sätt. Annars måste statsrådet tala om vartenda pressmeddelande som ska skrivas, varenda kontakt som ska tas och varenda tidning som ska kontaktas när man är ute på ett uppdrag. Jag kan inte tänka mig att statsråden sysslar med sådant, utan jag tror att presschefen har en ganska stor frihet, men jag vill höra kommentar till det. Presstjänstemännen agerar och arbetar på uppdrag av statsråden. Så är det. Men i detta fall fick inte presstjänstemannen ett direkt uppdrag att ringa till redaktionen för . Det var det jag försökte säga.Att presstjänstemannen arbetar på uppdrag av statsrådet måste jag säga är en självklarhet. Det var ju därför som det var statsrådet som frågades ut av KU. Så på den punkten, som jag uppfattade var det som i ville att jag skulle klarlägga, är det mitt svar. Då uppfattar jag det som att vi är överens om att statsrådet är ytterst ansvarig för vad som händer och sker på departementet och för vad som utförs av dess tjänstemän.Jag vill då ställa en annan fråga. Det är ett faktum att det var inte bara ett telefonsamtal som ringdes denna kväll, utan man tog kontakt med både programchefen och ansvarig utgivare. Uppfattningarna från båda var att det var ett högt tonläge och att det ställdes krav på omredigering.Det kom fram en sak som vi hade lite svårt att följa upp, för utfrågningen var slut. Det var att telefonsamtalet hade spelats in men raderats. Vi hade ingen möjlighet att följa upp och se i vilket sammanhang det hade raderats, om det var före eller efter anmälan. Det hade varit väldigt intressant att kunna följa upp detta.Men tydligen spelas presschefens telefonsamtal in, och därför är det jätteolyckligt att inspelningen inte finns kvar. Då hade vi ju klart och tydligt kunnat utläsa vad samtalet hade legat på för nivå och vilka ord som hade använts.Enligt upplysning till KU är det ändå två personer som har uppfattat det höga tonläget och kravet på samma sätt. Har det någon betydelse för i hennes sätt att tänka i denna fråga? Man kan utläsa av protokollet från KU:s utfrågning hur telefonsamtalen har gått. Min minnesbild är att presstjänstemannen ringde till redaktionen för . Han fick tag på en person som inte var den som hade framställt programmet och därför inte visste innehållet. Denna person hänvisade då till en annan person. Därför blev det två samtal.Jag tror att det är viktigt att den som är intresserad av fallet går tillbaka och ser exakt vad som står i utfrågningarna. Vi har gjort två utfrågningar, och det är på dem vi baserar våra uttalanden.I det förra replikskiftet vill jag till exempel minnas att gick lite långt och sade att presstjänstemannen hade ringt till ansvarig utgivare. Jag uppfattade att han ringde honom en gång.Att han har ringt två samtal och att de båda skulle ha sagt något kan vi inte säga eftersom vi har pratat enbart med . Det är hans version vi grundar oss på. Det är han som säger att krav har framförts. Detta står emot att presstjänstemannen har sagt att det var märkligt att inte den senaste versionen av regeringens politik fanns med i sändningen.Jag tycker alltså att den som är intresserad får läsa protokollet. Jag kan bara konstatera att vi i KU inte kan säga exakt vad som har sagts i dessa samtal. Därför kan vi heller inte uttala att något konstitutionellt fel har begåtts. Vad kokar allt detta ned till, om vi så här på slutet ska försöka sammanfatta? Så här skriver majoriteten, och lyssna nu noga, för det är mot den majoriteten som reservationen tar spjärn: "Som granskningen visar är kontakter med massmedierna ett naturligt inslag i arbetet i . Kontakterna är ofta inriktade på kontroll av faktauppgifter eller på att ges tillfälle att förbereda sig inför ett inslag som rör regeringen. Sådana kontakter fyller en viktig funktion. En allmän utgångspunkt vid kontakter mellan företrädare för statliga myndigheter och media är självfallet vikten av att den redaktionella självständigheten inte träds förnär. Granskningen i detta fall ger inte anledning till något uttalande i övrigt från utskottets sida. "Med detta tycker jag, när jag lyssnar till er, att ni kunde ha nöjt er. Där kunde vi ha fått en enighet. Vi har uttalat oss som en allmän utgångspunkt; vi är överens om det. Men om vi ska uttala oss mer än detta måste vi veta vad de båda samtalen gick ut på, och det vet vi inte.Dessutom hade det gått från att samtalen skedde till att de skulle relateras i vår granskning och utfrågning. Båda sidorna var samstämmiga och sade att de inte kom ihåg hur orden föll. När de som själva debatterar det säger att de inte kommer ihåg hur orden föll, hur ska utskottet då kunna veta det?Som historiker vet jag att källor som ligger så nära som möjligt i tiden har större trovärdighet än källor som är efterkonstruktioner . Det finns ingen bandinspelning. Det hade ju varit perfekt, för då är vi exakt i tiden. Men tänk er som inte spelar in! Är det någon av oss politiker, när vi har dem på tråden, som inte är säkra på att de spelar in vartenda ord vi säger, precis som många andra journalister? Ändå har de inte spelat in detta. De som har spelat in och rutinmässigt raderat är pressidan på . De spelar in allting, men det här var inte av något intresse, uppgav de, och det raderades därför rutinmässigt.Det enda som finns nära är en blogg som vi fortfarande kan läsa. skrev på sin blogg efteråt att kravet på att man skulle redigera hade varit ovanligt lätt att avfärda.Han hade alltså haft många krav på sig, han hade haft många tillfällen att resonera med företrädare för . Men just i detta fall var det ovanligt lätt att avfärda. Alla andra fall har inte gått till KU, men i detta fall har vi någonting nära i tiden, och uppgiftslämnaren själv säger att det var ovanligt lätt att avfärda. Det finns inte grund för att kritisera ett statsråd för det. Jag hade inte tänkt begära en enda replik i denna fråga. Jag tyckte att det inte skiljde särskilt mycket, men ni drar långtgående slutsatser som är helt orimliga. pratade tidigare om att skulle man resonera som vi gjorde skulle det aldrig kunna tas någon kontakt från regeringens sida över huvud taget med några medier. Det är helt horribla slutsatser.Den slutsats som Skånberg gör gällande är att det ansvarig utgivare skrev om på sin blogg är någonting som händer för jämnan, i väldigt många fall. Så är det inte. Han säger själv att det är väldigt ovanligt att det händer att regeringsföreträdare kräver att man ska redigera om program. Det är dessutom ett ovanligt högt tonläge. Men det är ovanligt lätt att avfärda därför att det är ett horribelt krav. Det är mer så som ansvarig utgivare säger, inte att det är särskilt vanligt att det händer. Då är vi överens om att det enda vi har av deras minnesbild är tonläget. Kan vi verkligen kritisera en minister för det tonläge hans presschef har? Vi har ingen skarp kritik av utbildningsministern, utan det är en allmän formulering. Det syftar till att påminna om att man ska ha en försiktighet i de här lägena. Man går gränsen väldigt nära när man från departementets sida kräver att ett tv-program i public service ska redigeras om och pratar inte bara med journalister utan med både ansvarig utgivare och programchefen. Det är att gå ovanligt långt som man gör på före ett allmänt val. Vi vet att man kan träda över gränsen och ha ett otillbörligt innehåll i samtal. Vi vet att samtalen är vanliga, och vi vet också att man kan kräva saker som är otillbörliga. KU har tidigare yttrat sig om det. Men det vi inte är överens om är om det finns grund att säga att något otillbörligt har skett. Vi kunde ha varit ense om meningen att en allmän utgångspunkt i kontakter mellan företrädare för statliga myndigheter och medier självfallet är vikten av att den redaktionella självständigheten inte träds förnär. Då hade du med dig majoriteten av oss i Alliansen. Det här står vi för, det här rubbas inte. Men vi har ingen grund för att säga att något annat har ägt rum i det här fallet. Ingen minns hur orden föll. är vi tillbaka där vi startade ; det vet de som har varit med . Vi började dagens debatt med en diskussion om att jordbruksministern i valrörelsen blev ifrågasatt, eller åtminstone kontaktad, av medier på grund av - också det ett medieinslag - att det framkom uppgifter i medier om att de svenska minkarna inte hanterades på ett bra sätt i djurhållningen. Det var förfärliga bilder som kom fram. I det skedet, före valet också det, visade jordbruksministern handlingskraft av oanat slag. Han kunde berätta att han praktiskt taget efter att ha sett bilderna i tv kunde ge uppdrag till att vidta en rad åtgärder för att se till att granska hur minkskötseln låg till i verkligheten i . Man skulle få en rapport från väldigt snabbt om det.Det ordnades ett möte med företrädare, och på kunde man läsa att verket hade fått ett uppdrag av jordbruksministern att sköta det. Medierna blev ganska nöjda med att vi hade en regering som visade sådan handlingskraft, så frågan glömdes bort ganska snabbt. Det var bara en eller i medierna. Därmed hade jordbruksministern klarat av att hantera den här lilla krisen i valrörelsen.Efter valet kom frågan upp igen i frågestunder och interpellationer i . , även ganska långt efter valrörelsen, hävdade jordbruksministern i plenisalen i att han hade gett de här uppdragen till . Om det hade varit sant hade vi diskuterat ministerstyre. Vi från KU hade kritiserat jordbruksministern kraftigt för att han har idkat ministerstyre. Det är inte så det går till i . Regeringen tar kollektiva beslut. Man kan inte som enskild minister gå ut och tala om för den ena eller andra myndigheten med några timmars varsel vad den ska göra och komma in med för rapporter. Så går det inte till, i alla fall ska det inte gå till på det sättet. vet vi inte alldeles hundraprocentigt säkert om det gick till på det sättet, men när vi har gjort vår granskning senare har det framkommit i utfrågningen med bland annat jordbruksministern att det i själva verket inte var så det gick till som han sade . Han hävdar att det uppdraget har han aldrig gett. Det finns inget beslut vare sig på departementet eller hos regeringen.Därmed gör vi i KU, som vi brukar göra, så att vi håller det för troligt att det som är senast sagt är sant. Vi hade kunnat säga att vi mer tror på att ministern talade sanning och att det gavs en rad uppdrag, även om det inte finns något formellt beslut. Men vi är ganska hyggliga och säger att det som ministern säger i våra utfrågningar håller vi för troligt är det sanna. Därmed är det inte fråga om ministerstyre utan mer om att ministern har kommit med osanning och felaktiga uppgifter vid en rad tillfällen. De har upprepats på olika sätt i olika sammanhang även här i , och det är allvarligt. Ministerstyre är allvarligt, men att ministrar kommer med osanning är, som sade tidigare i talarstolen, minst lika allvarligt.Vår slutsats är därför att det här är en av de allvarligaste och tydligaste granskningsfrågor under den här vårgranskningen som KU kommer med. Vi har ett enhälligt gemensamt svar där vi talar om att sådana felaktigheter bör man absolut inte syssla med, och vi förutsätter att det kommer man inte att göra . Bakgrunden till detta har just gått igenom, nämligen den debatt som flammade upp under valrörelsen om djurskyddet och hur minkar behandlades på pälsfarmer. Frågan var naturligtvis politiskt potentiellt farlig, särskilt i ett läge när regeringsmakten stod på spel. höll man ett videomöte där statssekreteraren, stabschefen, en politiskt sakkunnig, ett departementsråd, en pressassistent och fyra handläggare deltog tillsammans med ministern från . Från deltog generaldirektören, chefsveterinären och två andra medarbetare. Det var alltså en synnerligen tung besättning, vilket kanske visar vilken bedömning man gjorde om lägets allvar. Det som sedan hände var att det gick ut ett pressmeddelande där det sägs att gett i uppdrag att ta fram en åtgärdsplan för att säkerställa djurskyddet. Det är en slump som ser ut som en tanke mitt i en flammande debatt. Detta verkar naturligtvis handlingskraftigt efter stormen i medierna om vanskötsel av djur. Ett meddelande lades också ut på . och har dessutom som svar på skriftliga frågor här i svarat att han gett verket detta uppdrag. uppdaterades regeringens hemsida. uppger att man har fått ett uppdrag . Ministern har sedan sagt att uppdraget inte givits efter att ha påstått det . Problemet är bara att om jordbruksministern hade visat den handlingskraft som han har påståtts ha hade han gjort sig skyldig till ministerstyre, vilket hade varit en allvarlig försyndelse. har ministern inte gjort det, säger han, utan bara sagt att han har gjort det. Det är också allvarligt. I betänkandet står det: "Allmänheten och har därigenom givits en felaktig uppfattning om vad som förevarit. Som utskottet uttalat tidigare ansvarar ansvarigt statsråd för sina uttalanden och därmed även för att de uppgifter som han förmedlar är korrekta. "Vidare står det: "Utskottet anser att tydliga fel har begåtts och förutsätter att det inträffade inte kommer att upprepas. "Jordbruksministern har alltså under brinnande valrörelse för att visa handlingskraft haft lånta fjädrar som om de varit riktiga hade varit konstitutionellt felaktiga. har han bara farit med osanning under valrörelsen. Jag har tagit över detta ärende från som var tvungen att resa hem till för att ta hand om kyrkonämnden.Vad var det som egentligen hände? Att statsråd har återkommande formella och informella kontakter med sina myndighetschefer för att få veta vad som händer är inte särskilt märkligt. Det har också haft. I det aktuella fallet ville han naturligtvis informera sig om arbetet med djurskyddskontroller av pälsdjursnäringen efter avslöjandet från Djurrättsalliansen. Att detta skulle innebära ett uppdragsliknande krav är lite svårt att se. Det som hände och som föregående talare också berättade om var att man genomförde ett videomöte. Det var ett helt informellt möte mellan tjänstemän på departementet, statsrådet, generaldirektör, chefsveterinär och andra personer från . Där presenterade myndigheten de kontakter som man har haft med länsstyrelserna om djurskyddsarbetet och djurskyddskontrollen och vilka planer man hade för att genomföra ytterligare kontroller under de närmast påföljande dygnen. Man talade också om huruvida det fanns behov av att lämna tilläggsdirektiv till den pågående utredningen om djurskyddslagstiftningens utformning och innehåll. Det finns minnesanteckningar från detta möte . Av dem framgår det att statsrådet har fått en ordentlig genomgång av det arbete som pågår inom när det gäller arbetet med pälsdjursfrågor och att han ville ha en snabb återkoppling av läget och vilken åtgärdsplan man arbetade med inom . Det finns ingen annan dokumentation från detta videomöte än dessa minnesanteckningar, vilket naturligtvis försvårar möjligheten att ta reda på exakt vad som sades. Vad som däremot framgår är att man hade startat ett arbete med att ta fram en åtgärdsplan om djurskyddet, alltså långt innan dessa uppgifter presenterades av Djurrättsalliansen. Vi har sett att detta fanns dokumenterat på . På denna hemsida konstaterar man också att de åtgärder som vidtogs efter videomötet låg inom ramen för redan gällande instruktioner och regleringsbrev när det gäller djurskyddet. Det framgår också i dokument från att man har haft kontakter med om djuromsorgsprogram . Man har diskuterat hur näringen kan vara med och ta fram ett program och bett om synpunkter på förbättringar av det. På finns det ett pressmeddelande återgivet där det framgår att man har inlett en serie möten med företrädare för pälsnäringen om djurskyddsarbete och djuromsorgsarbete. Där framgår det också att man kommer att utvärdera situationen bland annat för minkuppfödningen och kommer att komma med en åtgärdsplan . Det är det som faktiskt har hänt. Vad handlar då detta ärende om? Det handlar om regeringsformens bestämmelser om ministerstyre. Regeringen styr riket. Regeringen utfärdar inte föreskrifter till myndigheter i strid med gällande rätt. Regeringsformen förbjuder ministerstyre. Regeringen fattar kollektivt beslut vid regeringssammanträdena, och ämbetsverken är självständiga. Vad det handlar om är om ministern har gett direktiv till sina myndigheter på detta sätt i strid med regeringsformen. Skedde det någon sådan styrning från statsrådet ?Det som föranleder den enorma otydligheten om detta är det meddelande som har legat ute på hemsida, alldeles för länge, vill jag tillägga, med rubriken ska stoppa vanvård vid minkfarmar. Det finns en text därunder där det står att jordbruksministern - det var han då, men är han landsbygdsminister - har gett i uppdrag att ta fram en åtgärdsplan för att säkerställa djurskyddet vid minkfarmar. Det är detta som det hela handlar om. Vi har gjort en bedömning, som tidigare talare har berättat om. Det är ett helt enigt utskott som har kommit fram till att ordvalet i detta meddelande på regeringens webbplats inte bara är olyckligt utan felaktigt. Det har ministern också medgett och beklagat i olika sammanhang, inte minst i utfrågningen som utskottet hade. Att man har kommunicerat felaktiga uppgifter har också föranlett att det har varit lätt att få uppfattningen att ministern har gett direktiv. Tydliga fel har begåtts, står det i utskottets ställningstagande. Vi förutsätter att detta inte kommer att upprepas. kan man faktiskt konstatera hur otroligt lätt det är att felaktiga uppgifter får spridning fort. Vi menar att det framgår tydligt, såväl i de skriftliga svar som utskottet har tagit in som vid utfrågningarna, att inte har fått några direktiv av ministern. Utskottet är helt enigt om detta. Vad gäller de inspektioner som länsstyrelserna gjorde runt om i landet låg det redan i åtgärdsplan att ta fram en lägesrapport för bättre kontroller av minkfarmerna. Man höll redan på med detta. Statsrådet har gjort fel. Han har beklagat detta, och han har bett om ursäkt för detta. Han klandras av ett enigt utskott för att han har gjort fel. Vi hoppas och förutsätter att detta inte kommer att hända igen. I ärendet som gäller jordbruksminister agerande för djurskyddskontroll av minkfarmer har han av från anmälts för ministerstyre mot . har i utredning och beslut helt friats från att ha bedrivit ministerstyre som anmälaren avsåg. Men jordbruksministern har medgett att en notis på webbplats varit missvisande och gett en felaktig bild av vad som har hänt i ärendet. Detta fel har senare upprepats, bland annat i svar på en skriftlig fråga i . har inför beklagat felen och bett om ursäkt för dem. I beslut sägs att tydliga fel begåtts vad gäller uppgifterna på webbsidan och att utskottet förutsätter att det inträffade inte kommer att upprepas.Det som uttalas i beslutet är i själva verket vad själv vid den offentliga utfrågningen i KU sagt var fel - ett fel som han beklagade.I min inledning uppehöll jag mig vid de felaktiga uppgifter som läckts ut till medier när det gäller granskningen - innan beslut fattades. Syftet tycks ha varit - i alla fall uppfattar jag det på det sättet - att skada tilltron till jordbruksministern.Sven-Erik sade i sin inledning - och det sade här även - att ville visa handlingskraft. Jag kan också tolka notisen på det sättet. Men det var så att hade förberett en granskning av minkfarmarna - detta på grundval av ett regeringsbeslut som tagit initiativ till.Men visst, frågan om granskningen av minkfarmarna blev mer akut när Djurrättsalliansen filmade ett antal minkfarmar och missförhållandena där. Det här ledde till den videokonferens med och som omtalats. Det var den videokonferensen som var grunden till notisen på Jordbruksverkets hemsida.Det avgörande beslutet om granskningen av minkfarmarna hade tagits tidigare genom det uppdrag som på initiativ hade fått, nämligen att ta fram en granskningsplan för minkfarmarna. Han hade alltså, kan man säga, varit förutseende - innan filmningen gjordes. För detta förutseende skulle kanske vara värd beröm, men sådant beröm brukar inte dela ut.Vi är eniga om beslutet i - jag instämmer alltså i det som där sägs - men det innehåller inte den form av kritik som framförts i massmedier. Det framförs kritik mot fel som funnits på hemsidan, och den kritiken anser jag också vara berättigad. Efter att ha lyssnat till och också till får jag uppfattningen att det gjordes ett misstag på departementet, att någon tjänsteman på hemsidan skrev en notis som var felaktig och att det är allt. Men så var inte fallet.Ni försöker förminska det här till ett litet litet knappnålshuvud. Men i själva verket är det så att jordbruksministern i valrörelsen själv sagt till medier att han gett ett uppdrag. Det gäller inte bara notisen på hemsidan. Också här i har han inte som jag sagt under en frågestund och i en interpellationsdebatt utan här i sagt att det här var ett uppdrag som han gett.Dessutom måste det av någon anledning vara så att har fått samma uppfattning eftersom detta står på dess hemsida. Det gäller alltså inte något enstaka tillfälle och inte att något slags misstag som begåtts, utan det har kommit felaktiga uppgifter från jordbruksministerns mun vid ett antal tillfällen. Därför är det allvarlig kritik som vi riktar. Jag tycker inte att det finns någon anledning att förminska detta på det sätt som gör. Jag har framfört att jag står bakom den kritik som ingår i beslut. Det är tråkigt att det getts sken av att det funnits ytterligare kritik - kritik som inte ingår i beslutet.Som jag framhållit i mitt anförande hade det från sida - men det var - tagits initiativ till att granska minkfarmarna. Man hade alltså ett uppdrag, och ett arbete pågick inom med att ta fram den här granskningsplanen när filmningen inträffade och det hela blev mer akut. Jag uppfattar att det fanns ett uppdrag. Uppdraget gavs dock inte . Såtillvida kan också jag tolka uppgiften i notisen som missvisande. Uppgiften i notisen har ju författats av någon annan. Vad jag säger är att själv vid ett flertal tillfällen har sagt orden i fråga. Det tycker jag inte att det råder någon tvekan om. Vi har väldigt klara belägg för att det var på det sättet. Vi har ju protokoll från flera tillfällen. Kunde ni inte, , åtminstone erkänna att det förhåller sig så att själv har sagt orden i fråga? Jag uppfattade att hade gett ett uppdrag i form av ett regeringsbeslut redan tidigare, alltså . höll då på med granskningen, så att tagit initiativ var inte en felaktig uppgift.