bet · GY01FöU5 · 2011-04-05 00:00:00 — 2010/11:FöU5 Elkänslighet I detta betänkande behandlas 12 motionsyrkanden väckta under allmänna motionstiden /. Motionsyrkandena rör framför allt frågor inom strålningsskydd, närmare bestämt hälsoeffekter av elektromagnetiska och radiofrekventa fält och forskning om detta, gränsvärden för strålning, inrättande av områden med låg strålning för elöverkänsliga samt myndighetsutövning och myndighetsansvar. Utskottet avstyrker samtliga motioner. I betänkandet finns 2 reservationer (MP) och 1 särskilt yttrande (V). Utskottets förslag till riksdagsbeslut Forskning om elektromagnetiska och radiofrekventa fält 2010/11:Fö206 av (MP) yrkande 8, 2010/11:Fö232 av och i (båda S) yrkandena 1 och 2, 2010/11:Fö248 av m.fl. (S) och 2010/11:Fö249 av i och (båda C) yrkande 3. Tillsättande av en kommission 2010/11:Fö206 av (MP) yrkande 2. Reservation 1 (MP) 2010/11:Fö206 av (MP) yrkande 7. Områden med låga strålningsnivåer 2010/11:Fö201 av (MP) och 2010/11:Fö249 av i och (båda C) yrkande 1. 2010/11:Fö206 av (MP) yrkandena 1, 5 och 6. Reservation 2 (MP) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (M), (S), (M), (M), (S), (FP), (S), (C), (S), (M), (MP), (KD), (SD), (V), (S) och (S). I betänkandet behandlas 12 motionsyrkanden som rör frågor om elektromagnetiska och radiofrekventa fält, vilka väcktes under den allmänna motionstiden /. Utskottet gjorde en omfattande beredning av dessa frågor under förra i betänkande 2009/10:FöU4 Strålningsskydd och kärnteknisk säkerhet. Forskning om elektromagnetiska och radiofrekventa fält Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om ökad forskning och faktasammanställning kring hälsoeffekter av elektromagnetiska fält och radiofrekventa fält. Utskottet konstaterar att forskning pågår och att inga nya rön kunnat belägga samband mellan exponering för elektromagnetiska fält och rapporterad elöverkänslighet eller mellan hjärntumör och mobiltelefoni. Utskottet noterar att fakta i frågan finns tillgänglig på forskningsråds och myndigheters webbplatser. Jämför särskilt yttrande (V). I motion Fö206 av (MP) påpekas att de forskare som arbetat seriöst med de signaler och observationer som rör elrelaterad ohälsa tyvärr har isolerats och förtalats. Dessa forskare har fram till nästan helt utestängts från möjligheten att få anslag för den forskning de har sett som motiverad utifrån den problembild de sett. Att forskningen på området till stor del finansieras via de stora multinationella elektronikföretagen är troligen en del av förklaringen till detta. Därför har vi tyvärr tappat av nödvändig kunskapsutveckling kring hälsokonsekvenser av icke-joniserande strålning. Det är nu enligt motionären dags att ändra på detta. Regeringen bör ge tydliga uppdrag till våra universitet att råda bot på den stora kunskapslucka som finns på detta område. Forskningen om hälsokonsekvenser av icke-joniserande strålning bör finnas med bland de områden regeringen pekar ut som viktiga målområden för nödvändig kunskapsutveckling. bör därför ge regeringen till känna som sin mening vad som ovan har anförts om behovet av en ökad satsning på forskning om hälsoeffekter av icke-joniserande strålning. I motion Fö232 av och i (S) framhålls att över 600 miljoner människor i världen använder mobiltelefon. Det många som är oroliga för att använda mobiltelefon. Även kring övriga strålningskällor finns fortfarande oklarheter och många människor har frågor. Det borde vara naturligt att ta människors oro på allvar. Forskarna är fortfarande oeniga om vilka effekter de kemiska föroreningarna i bl.a. kontorsmiljöer och de elektromagnetiska fälten har på människokroppen. Klart är dock att en stor grupp människor har utvecklat allvarliga besvär. Fenomenet elöverkänslighet har funnits . Trots detta har forskningen inte kunnat ge säkra förklaringar till vad som orsakar problemen. Oavsett vilka förklaringar som kan komma att ges kvarstår faktum för dem som drabbas av elöverkänslighet är det enligt motionärerna ett reellt problem. Antalet elkänsliga beräknas i till ca 200 000 personer. Sjukdomsbilden varierar, men bland vanligt förekommande symtom som brukar uppges återfinns trötthet, huvudvärk, hudutslag, stickningar, värmekänsla och minnesproblem. Motionärerna anser att det är dags att även vi i tar initiativ till en sammanställning över det aktuella kunskapsläget för eventuella ställningstaganden kring gränsvärden. Vikten av fortsatt forskning kan inte nog betonas. I motion Fö248 av m.fl. (S) anförs att trots att forskningen inte kunnat tydliggöra sambandet mellan den sjukdomsbild som många uppvisar och känsligheten för strömförande ledningar och strålningsfält far många människor illa i sin situation. I finns en rad organisationer som organiserar människor som lever i eller har kontakt med människor som lever i ett utanförskap på grund av sin sjukdomsbild kopplad till samhällets utveckling med elektriska spänningsfält. Dessa organisationer har på olika sätt lyft fram behoven av och visat på möjligheten att skapa boendeformer som ger människor med hög känslighet för spänningsfält en möjlighet att leva under värdiga former. Det kan handla om områden som befriats från strålning från för telefoni och radio och tv eller från kraftfält skapade av elektriska ledningsdragningar. Den forskning som tagits fram visar på komplexa förhållanden där kombinationen av olika diagnoser kopplade till elöverkänslighet skapar svåra förhållanden för individen. För många är det dock endast elöverkänsligheten som är grunden för den ohälsa man lever i. Med anledning av det ovan anförda bör det göras en översyn av elöverkänsligas situation. I motion Fö249 (yrkande 3) av i och (C) framhålls att fristående forskare som arbetar med de här problemen har haft problem med att få medel till sin forskning. Det är viktigt att forskningen kring elöverkänslighet och dess orsaker ges ökade resurser, liksom forskning om hur skador från den nya tekniken ska kunna undvikas. Magnetfält från kraftledningar och radiovågor från mobiltelefoner är exempel på elektromagnetiska fält. Magnetfält och elektriska fält finns runt alla elektriska apparater och ledningar. Jorden har ett statiskt magnetfält som gör att kompassen riktar sig mot norr. Radiovågor används huvudsakligen för att överföra ljud, bild eller text trådlöst, exempelvis från en tv-sändare till en tv-antenn eller mellan en mobiltelefon och en basstation. För att mobiltelefonen ska fungera måste den kunna ha kontakt med en basstation. En basstation är en sändare och mottagare som håller radiokontakt med mobiltelefoner och terminaler och gör det möjligt att ringa och ta emot samtal i mobilnätet. Basstationer kan vara monterade på hustak eller husfasader. () har ansvar för att skydda allmänheten från skadliga effekter av strålning. Det gör den genom att genomföra mätningar, följa forskningen, göra riskbedömningar samt vidta åtgärder i form av rekommendationer och föreskrifter när den identifierar risker. Som expertmyndighet har myndigheten också ett ansvar att öka kunskapen om elektromagnetiska fält exempelvis genom utbildning. ansvarar för dessa frågor för arbetstagare. () finansierar såväl tillämpad forskning som grundforskning inom strålskyddsområdet och bedriver i mindre omfattning också egen forskning. SSM har på regeringens uppdrag utarbetat en nationell forskningsstrategi inom strålskyddsområdet. för arbetsliv och socialvetenskap (Fas) har till uppgift att främja och stödja grundforskning och behovsstyrd forskning på arbetslivsområdet samt inom social- och folkhälsovetenskap. Fas är en myndighet under med som ansvarigt för forskningsfrågor. Regeringen har gett Fas i uppdrag att bevaka frågor som rör forskning om elöverkänslighet. Fas rapporterar om kunskapsläget. har behandlat frågan om elöverkänslighet och andra ohälsoeffekter av elektromagnetiska fält (EMF) och radiofrekventa fält (RF) under en rad riksmöten. har behandlat elöverkänslighet i betänkandena /07:FöU5, 2007/08:FöU9, 2008/09:FöU7 och 2009/10:FöU4. I betänkande 2008/09:FöU7 var utskottets ställningstagande att det saknas vetenskapligt stöd för det samband motionärerna påstår finns mellan exponering för EMF och de symptom som elkänsliga personer rapporterar. Utskottet underströk emellertid att gruppen elkänsliga har en mycket besvärlig situation och välkomnar den forskning som bedrivs kring orsakerna till dessa besvär. I betänkande 2009/10:FöU4 framhöll utskottet att forskning pågår och har pågått om elöverkänslighet och andra hälsorisker i samband med elektromagnetiska och radiofrekventa fält. Utskottet redovisade att Fas genomförde sju forskningsöversikter. Följande är några slutsatser av dessa: Exponering i för RF-fält från basstationer för mobiltelefoni, radio- och tv-sändare och andra liknande sändare på platser där allmänheten normalt befinner sig uppgår till omkring en tusendel (0,) eller mindre av referensvärdet i SSI:s allmänna råd. Sändare som hålls direkt mot kroppen, som en mobiltelefon, kan däremot ge betydligt högre exponering. Resultaten tyder inte på att mobiltelefonanvändning kan påverka risken att drabbas av någon av de tumörer som studerats, åtminstone inte användning. Det tar i vissa fall att utveckla cancer. Förekomsten av gliom (den mest elakartade formen av hjärntumör) har emellertid varit i stort sett oförändrad i i de åldersgrupper som använder mobiltelefon. framhöll i sitt betänkande att det i Fas sjunde årsrapport som lämnades refereras ett tjugotal nya studier med fokus på extremt lågfrekventa fält () och RF-fält. Forskningsöversikten kommer fram till följande slutsatser: Det enda område där bevisen är någorlunda övertygande för att det förekommer hälsoeffekter vid exponering under allmänt accepterade gränsvärden är ELF-fält och leukemi hos barn. För mobiltelefoni och hjärntumörer finns sammantaget inget stöd för ett samband även om det fortfarande finns en osäkerhet för användning . Det finns inget stöd för att det förekommer några hälsorisker för boende kring tv- och radioantenner eller basstationer. Forskningen om s.k. elöverkänslighet har sammantaget inte gett något stöd för att exponering från elektriska och/eller magnetiska fält skulle ha någonting med saken att göra. Experterna framhåller att det finns områden där kunskapsläget är oklart och där det är särskilt angeläget med fortsatt forskning. Det finns inte någon redovisad forskning om hälsorisker hos barn i relation till mobiltelefoni. Utskottet avstyrkte i betänkande 2009/10:FöU4 samtliga motionsyrkanden om forskning och fakta om elektromagnetiska och radiofrekventa fält. Utskottet konstaterade att forskning pågår och att inga nya rön kunnat belägga samband mellan exponering för elektromagnetiska fält och rapporterad elöverkänslighet eller mellan hjärntumör och mobiltelefoni. Utskottet noterade att fakta i frågan finns tillgänglig på forskningsråds och myndigheters webbplatser. Elkänslighet är ett antal icke-specifika symtom som påverkade personer kopplar till exponering för elektromagnetiska fält. De vanligaste symtomen är rodnad, stickande eller brännande känsla i huden, utmattning, trötthet, koncentrationssvårigheter, yrsel, illamående, hjärtklappning och matsmältningsstörningar. Besvären beskrivs olika av olika personer och kan variera i svårighetsgrad mellan individer. Enligt har i experimentella studier varken friska eller elkänsliga personer kunnat avgöra bättre än slumpen om de varit exponerade för EMF eller inte. Därför finns det inte något vetenskapligt stöd för något orsakssamband mellan exponering för EMF och de nämnda symtomen. råder det enligt inget tvivel om att det finns personer som har svåra besvär och lider i närheten av elektrisk utrustning. för arbetsliv och socialvetenskap (Fas) följer kontinuerligt forskningen om elöverkänslighet och andra effekter av elektromagnetiska fält. har Fas regeringens uppdrag att bevaka vad som händer på det området. I de årliga rapporterna uppmärksammar forskargruppen de viktigaste vetenskapliga framstegen som gjorts inom området . vetenskapliga råd för elektromagnetiska fält granskar det aktuella forskningsläget och sammanställer en rapport. I de årliga rapporterna uppmärksammar forskargruppen de viktigaste vetenskapliga framstegen som gjorts inom området . () har publicerat en rapport om forskningsläget inom mobilstrålningen. Det finns enligt SSM inga kända hälsorisker med radiovågor från mobilbasstationer och trådlösa datornätverk. Det går ännu inte att helt utesluta hälsorisker för den som använder mobiltelefon , dvs. Det framgår av årliga rapport . Myndigheten fortsätter därför att rekommendera handsfree och att den som talar i telefon håller ut mobiltelefonen en bit från kroppen under samtal. En studie som blev klar och som omnämns i rapporten visar att det är osannolikt att mobiltelefonen orsakar hjärntumörer för personer som använt mobiltelefon än . Liksom i tidigare rapporter konstaterar det vetenskapliga rådet att det är osannolikt att radiovågor från mobilbasstationer, trådlösa datornätverk, radio och tv innebär några hälsorisker för allmänheten. Den slutsatsen stärks nu av ytterligare en epidemiologisk studie. Enligt den går det enligt SSM inte att se något samband mellan radiovågor från mobilbasstationer och ökad risk för cancer hos barn. Resultatet från det vetenskapliga rådets rapport innebär att bedömning är densamma . Det finns enligt SSM inga kända hälsorisker för allmänheten när det gäller mobilbasstationer, trådlösa datornätverk och liknande. Men den som använder mobiltelefon bör, av försiktighetsskäl, använda handsfree och hålla ut telefonen en bit från kroppen under samtal. rekommenderar även fortsättningsvis försiktighet när det gäller exponering för lågfrekventa magnetfält, dvs. att försöka begränsa exponeringen i bostäder, skolor och liknande om det går att åstadkomma med enkla och billiga åtgärder. Utskottet konstaterar sammanfattningsvis att det inte finns något vetenskapligt underlag som styrker ett orsakssamband mellan de symtom som nämnts tidigare och elektromagnetiska fält. Gruppen elkänsliga har förvisso en mycket besvärlig situation. Ytterligare kunskap om orsakerna bakom elkänslighet kan vara till stor hjälp för hur frågorna ska hanteras av samhället. Utskottet välkomnar därför forskningen om elektromagnetisk strålning och elkänslighet samt om orsakerna till de besvär som gruppen elkänsliga har. och för arbetsliv och socialvetenskap följer forskningen på området och publicerar regelbundet rapporter om forskningsläget. Mot bakgrund av vad som anförts ovan avstyrker utskottet motionerna. Tillsättande av en kommission Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att tillsätta en särskild kommission för att säkerställa fakta om ohälsa och el. och för arbetsliv och socialvetenskap sammanställer forskningsresultat om detta. Jämför reservation 1 (MP). I motion Fö206 av (MP) föreslås att en särskild kommission granskar problemen med elrelaterad ohälsa. En sådan kommission bör ha till uppdrag att ha ett nära samarbete med för att säkerställa att den kunskap om problemets omfattning som föreningen har läggs in i kommissionens arbete. Eftersom de som drabbas inte har normal tillgänglighet till information i vårt elförorenade samhälle finns en risk att en kommission inte skulle kunna få kontakt med problemet på ett adekvat sätt på andra vägar. En sådan kommission kan självklart inte bestå av personer som direkt eller indirekt har en stor del av sin forskning eller på annat sätt sin försörjning knuten till uppdrag från mobiltelefonindustrin, dess olika stiftelser eller andra företag som arbetar med teknik som bygger på användandet av icke-joniserande strålning. Tyvärr besätts de expertpaneler vi har tillgång till i huvudsak av personer med denna typ av kopplingar. bör ge regeringen till känna det stora behovet av att tillsätta en kommission för att säkerställa fakta om ohälsa och el så som skisserats (yrkande 2). Regeringen gav ett uppdrag åt dåvarande () att göra en forskningsöversikt och utvärdering av såväl svensk som internationell forskning inom området elöverkänslighet och hälsorisker till följd av exponering för elektriska och magnetiska fält. har Fas regeringens uppdrag att bevaka frågor som rör forskning om elöverkänslighet i samråd med forskningsaktörer, myndigheter och andra som Fas finner lämpligt. I utskottets betänkande 2007/08:FöU9 redovisades att föreslog regeringen att Fas uppdrag att bevaka forskning om elkänslighet borde utökas till att även omfatta forskning om orsaker till de besvär som gruppen elkänsliga har. Fas fick i regleringsbrevet i uppdrag att bevaka forskning om elkänslighet och i samarbete med övriga aktörer dokumentera och informera om kunskapsläget. Utskottet har behandlat likalydande yrkanden tidigare (bet. 2006/07:FöU5, 2007/08:FöU9, 2008/09:FöU7 och 2009/10:FöU4) och avslagit dessa. Utskottet såg i betänkande 2009/10:FöU4 inget behov av att inrätta en särskild kommission för att säkerställa fakta om hälsa och el. Utskottet framhöll att SSM har ett internationellt vetenskapligt råd och gör bedömningar som överensstämmer med dem som omfattas av WHO. är enligt vad utskottet anförde en organisation som representerar personer med elöverkänslighet. Den tar för givet att det finns ett samband mellan elöverkänslighet och elektriska installationer eller aktiviteter och arbetar för att påverka gruppens situation i samhället. har därmed en helt annan utgångspunkt än forskarsamhället. Utskottet har ingen annan uppfattning än regeringen i denna fråga. Det är forskarsamhällets uppdrag att undersöka orsakerna till de elöverkänsligas situation, och det är Fas som bedömer hur detta arbete ska läggas upp. , för arbetsliv och socialvetenskap och bedriver forskning, initierar och finansierar forskning och sammanställer forskning om elektromagnetiska och radiofrekventa fält och deras inverkan på hälsa och miljö och publicerar detta. Det finns en internationell för icke-joniserande strålning (International Commission on Non-Ionizing Radiation Protection). kommer IARC att samla ledande forskare för att försöka få fram ett slutgiltigt besked i frågan om mobiltelefoni kan vara cancerframkallande eller inte. Utskottet bedömer att det inom ramen för forskningen om elrelaterad ohälsa finns goda möjligheter att ta del av synpunkter från . Någon särskild kommission för det ändamålet är enligt utskottets bedömning inte nödvändig. Utskottet avstyrker därför motionsyrkandet. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande som kräver lägre gränsvärden för elektromagnetisk strålning från olika produkter än vad som föreskrivs av berörda myndigheter. I motion Fö206 av (MP) framhålls att instämmer i den bedömning forskarna (förutom SSM) numera gör, nämligen att de gränsvärden som EU rekommenderat är relevanta för den teknik och den kunskap om hälsokonsekvenser som vi har . borde inte vänta på att EU beslutar om nya gränsvärden; vi borde vara det land som lyssnar på vad befolkningen har att säga om ohälsa och vad oberoende forskare signalerar. riksdag borde därför ta ställning till ett lagförslag från regeringen som innebär att ska bli en ledande nation inom EU när det gäller låga gränsvärden för icke-joniserande strålning. bör därför ge regeringen till känna som sin mening vad som ovan anförts om det mycket angelägna i att sänka gränsvärdena för elektromagnetisk strålning i intervallet 0,1 MHz300 GHz, s.k. icke-joniserande strålning (yrkande 7). Utskottet har behandlat likalydande motioner i betänkandena /09:FöU7 och 2009/10:FöU4. Utskottets bedömning var att det saknas vetenskapligt stöd för att det av hälsoskäl skulle finnas behov av en sänkning av gränsvärdena för elektromagnetisk strålning. I betänkande 2009/10:FöU4 framhöll utskottet att SSM:s allmänna råd och , som utskottet även tidigare framhållit, bygger på bedömningar gjorda av för icke-joniserande strålning (ICNIRP). Utifrån internationella vetenskapliga forskningsresultat har ICNIRP bedömt vid vilka nivåer elektromagnetiska fält kan ge direkta hälsoeffekter. Utskottet hade fått information från SSM om att myndighetens bedömning är att ingen ny forskning har visat att det finns skäl att sänka gränsvärdena. I sammanhanget noterar utskottet att tillsammans med och har infört strängare begränsningar och referensnivåer för extremt lågfrekventa fält bland EU:s medlemsländer än ICNIRP:s riktlinjer (KOM(2008) 532). Utskottet konstaterade att strålskyddsmyndigheterna i de nordiska länderna gjorde ett gemensamt ställningstagande om trådlösa nätverk och mobilstationer. Myndigheterna framhåller där att det inte finns någon anledning att minska allmänhetens exponering för strålning från basstationer, tv- och radiosändare eller trådlösa nätverk från dagens nivåer. exponeras vi alla för olika typer av radiovågor överallt. Nivån för denna exponering är dock en tusendel av rekommendationerna från den internationella för icke-joniserande strålning. Det finns därmed inte någon anledning att vidta åtgärder för att minska exponeringen för radiovågor. Utskottet avstyrkte motionsyrkanden om att borde uttala sig för sänkta gränsvärden för elektromagnetisk strålning. Ett referensvärde är en rekommenderad högsta nivå för exponering från elektromagnetiska fält. Referensvärdet är satt med god marginal till nivåer som ger påvisade direkta hälsoeffekter. Värdet bör inte överskridas på platser där allmänheten vistas. Olika referensvärden gäller för skilda typer av signaler. Referensvärdena finns angivna i föreskriften med allmänna råd om exponering för elektromagnetiska fält (SSMFS 2008:18). Främst riktas råden till tv- och radiobolag, , mobilteleoperatörer och andra som ansvarar för system som använder radiovågor. Liksom bygger SSM:s allmänna råd på bedömningar gjorda av för icke-joniserande strålning. Kommissionen har utifrån internationella vetenskapliga forskningsresultat bedömt vid vilka nivåer elektromagnetiska fält kan ge direkta hälsoeffekter. Begränsningar för allmänheten är satt till ungefär en femtiondel av nivån för konstaterade hälsoeffekter, något som även gäller referensvärden. Det bör vara expertisen inom våra statliga myndigheter, inte , som sätter upp vilka gränsvärden som bör gälla för olika produkter. Utskottet avstyrker därför motionen. Områden med låga strålningsnivåer Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om inrättande av områden med låga strålningsnivåer för elkänsliga. I motion Fö201 av (MP) ges det exempel på områden där har använt sin möjlighet att delegera rätten till kommuner att begränsa vissa verksamheter för att de ska kunna agera för att ta sitt ansvar för medborgarnas hälsa. Beslut om dessa begränsningar måste inte tas på vetenskaplig grund, så som oftast är fallet inom sjukvårdslagstiftningen och socialtjänstlagen, utan här har kommunerna möjlighet att basera sina beslut på värderingar om vad som kan orsaka olägenhet för människors hälsa. Motionären vill visa på den möjlighet som finns för att till de anförda förordningarna lägga till en rätt för kommuner att även begränsa EMF (elektromagnetiska fält). Eftersom problemet med människor som lider av hälsobesvär kopplat till EMF växer, men gör det olika i skilda delar av landet, är det rimligt att möjligheten att begränsa EMF också finns ute hos kommunerna. Många kommuner har vidtagit omfattande åtgärder och lagt ned stora resurser på att minska lidandet för dem som drabbas. Motionären är övertygad om att en möjlighet för kommunerna att lokalt besluta om föreskrifter och därmed om begränsningar för EMF skulle tas emot med öppna armar. Därför anser han att bör uppdra åt regeringen att skyndsamt besluta om komplettering av befintlig lämplig förordning så att kommuner får rätt att lokalt begränsa EMF för att förhindra att olägenhet för människors hälsa uppstår. I motion Fö249 (yrkande 1) av i och (C) anförs att lågstrålande områden behöver finnas i varje kommun för att de elöverkänsliga och andra som inte vill bli utsatta för mobilstrålning ska ha någonstans att ta vägen.