bet · GY01KrU8 · 2011-05-24 00:00:00 — Vidare kan nämnas att många folkbibliotek arbetar aktivt med att överbrygga digitala klyftor genom att erbjuda handledning i att använda nätbaserade informationskällor för både nytta och nöje.6[ Uppgiften kommer från den utvärdering av bibliotekslagen som gjordes 2010 av på uppdrag av regeringen.] En kampanj för digital delaktighet, , påbörjades () för att ytterligare minst 500 000 svenskar ska ha börjat använda Internet vid utgången av 2013 jämfört med slutet av 2010. Initiativtagare till kampanjen är samt folkbibliotek, studieförbund, folkhögskolor och lärcentrum i hela landet. Slutligen kan nämnas att ett av syftena med statens bidrag till folkbildningen är att folkbildningen ska bidra till att minska utbildningsklyftor och till att höja bildnings- och utbildningsnivån i samhället. och folkhögskolor verkar i hög grad för att minska den s.k. digitala klyftan mellan dem som behärskar den nya tekniken och dem som inte gör det. hade ett särskilt regeringsuppdrag att stimulera folkbildningens insatser för ökad digital delaktighet. Folkbiblioteken förmedlar i viss utsträckning e-böcker. Däremot tycks än så länge inte digital förmedling av musik och film förekomma, åtminstone inte i någon större utsträckning. Här kan nämnas att fyra stora bokförlag, nämligen , , samt , via det gemensamt ägda Elib förmedlar sina bokfiler till biblioteken. Biblioteken betalar ca per förmedlad titel till Elib, en summa som täcker bl.a. den upphovsrättsliga ersättningen till författaren. har tagit initiativ till diskussioner med och om bibliotekens förutsättningar att erbjuda låntagarna digitala boktitlar. Inom Talboks- och (TPB) pågår ett projekt, benämnt ().7[ är ett datoriserat system för att spela in digitala talböcker. är en förkortning för Digitalt anpassat informationssystem.] Projektet är ett samarbete med och Högskolebiblioteket i och syftar till att göra TPB:s talböcker möjliga att låna via lokala biblioteks webbplatser. har i sitt betänkande 2010/11:KrU9 redovisat bestämmelser som avser upphovsrätten och ersättningen för utlåning vid folkbiblioteken av fysiska medier. Här kan i korthet nämnas att förmedlar den statliga biblioteksersättningen som utgår till upphovsmän till litterära verk för användningen av deras verk genom folk- och skolbibliotek. Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå () och Svenska Artisters och Musikers () fördelar ersättning för utlåning av musikaliska verk på fonogram till upphovsmän respektive utövande konstnärer. Spelfilmer på dvd som lånas ut är i allmänhet försedda med hyrvideo- eller utlåningsrättigheter som gäller för en enskild titel och anges i presentationen av respektive film. När förvärvar spelfilmen ingår den upphovsrättsliga ersättningen i det pris som betalar. Inköpspriset på en dvd som ska lånas ut är betydligt högre än priset på motsvarande film som den enskilde får betala. I har (S) med hänvisning till den digitala utvecklingen ställt en fråga till statsrådet om vilka initiativ som statsrådet avser att ta för att ändra lagstiftningen så att en hög tillgänglighet av upphovsrättsligt skyddat material såsom böcker och musik möjliggörs som upphovsmännen får skälig ersättning för sitt skapande.8[ Fråga 2010/11:320.] Av statsrådets svar framkom bl.a. följande. Potentialen och fördelarna med dagens teknik bör utnyttjas. måste detta ske med respekt för upphovsmäns och andra rättighetshavares rättigheter och på ett sätt som möjliggör att rättighetshavarna får ersättning för sitt skapande. Ett led i detta kan, som jag nämnde i mitt tal, vara att försöka underlätta för gränsöverskridande licensiering inom EU, där det ofta är nödvändigt att rättigheter klareras i många eller alla EU:s medlemsstater. Den digitala agendan för innehåller dock även andra initiativ som har bäring på upphovsrätten, exempelvis när det gäller att säkerställa att upphovsrätten respekteras också i den digitala miljön. I sammanhanget kan nämnas att har överlämnat delbetänkandet Avtalad upphovsrätt (SOU 2010:24) till justitieministern . Utredningen föreslår bland annat utvidgade och förenklade bestämmelser om så kallade avtalslicenser. Förslagen i denna del syftar bland annat till att skapa förutsättningar för att stora mängder material på ett enklare sätt ska kunna tillgängliggöras som upphovsmän och andra rättighetshavare får ersättning för sitt skapande. Utredningens förslag bereds i . Som nämnts i det föregående har Kungl. (KB) ett uppdrag att utöva nationell överblick samt främja samverkan och utveckling inom biblioteksväsendet. Regeringen har i regleringsbrevet anvisat särskilda medel för KB:s samordningsuppdrag (under anslag 1:6 Bidrag till regional kulturverksamhet). I uppdraget ingår även att följa upp bibliotekslagens praktiska tillämpning, att fördela bidrag till vissa delar av biblioteksväsendets nationella struktur samt att insamla och rapportera nationell biblioteksstatistik. Regeringen avser att ändra KB:s instruktion i enlighet med det nya uppdraget. Inom KB finns en expertgrupp för samordning av digitalisering som ska främja samarbetet på ett nationellt plan och verka för gemensamma standarder och principer för registrering och metadata. Projekt med skanning av böcker pågår både utomlands och i . Det största skanningsprojektet drivs av sökmotorföretaget som enligt uppgift har skannat 15 miljoner boktitlar, varav 3 miljoner utgörs av äldre titlar som är fria att ladda ned för vem som helst. ser det ut som om projektet av upphovsrättsliga skäl har stoppats av amerikansk domstol. I pågår ett skanningsprojekt i betydligt mindre skala, nämligen Projekt , som är ett ideellt initiativ som drivs av studenternas datorförening vid . Projektet syftar till att göra klassisk nordisk litteratur fritt tillgänglig via Internet. Namnet på projektet anspelar på nationalskald . Ett av de första verk som skannades var nämligen sägner.9[ Uppgiften är hämtad från .] Samtliga boktitlar som skannas inom ramen för projektet är upphovsrättsligt fria. I sammanhanget kan även nämnas att KB, () och 2009 enades om att inleda ett digitaliseringsprojekt, benämnt digitala bibliotek. Inledningsvis ska lyrik, prosa och tidningsartiklar från litterära 1940-tal digitaliseras. Materialet ska kunna läsas på webben. SFF och samarbetar med rättighetshavarna och producenterna för att lösa frågor om upphovsrätt. Materialet ska tillhandahållas fritt för läsarna på webben. samordningssekretariat för digitalt bevarande Slutligen bör nämnas även om det inte har direkt anknytning till här aktuella motionsyrkanden att digitaliseringen på kulturområdet i hög grad handlar om digitalt bevarande av kulturarvet och att fått i uppdrag att inrätta och driva ett samordningssekretariat för digitalt bevarande. Sekretariatet ska arbeta med en lång rad kulturarvsmyndigheter och kulturarvsinstitutioner. uppgifter beskrivs i följande avsnitt om digital tillgång till kulturarvet. De frågor som motionärerna tar upp äger hög aktualitet. Den tekniska utvecklingen påverkar i hög grad inte bara biblioteken utan hela kulturområdet som står inför stora möjligheter, men också många och stora utmaningar av ett nytt slag. En av dessa utmaningar handlar om tillgänglighet och inbegriper den i motionerna omnämnda digitala klyftan mellan olika medborgare. En annan utgörs av upphovsmännens möjligheter att nå sin publik och att få den ersättning som rätteligen tillkommer dem när deras verk tillgängliggörs. Utskottet konstaterar att frågan om folkbibliotekens nättjänster är komplex. Det är på nuvarande stadium oklart vilken inriktning folkbibliotekens digitala tjänster kommer att få, hur webben, applikationer, läsplattor etc. ska hanteras och hur det digitala innehållet i medierna ska förmedlas. Det ligger nära till hands att man vill jämföra bibliotekens förmedling av digitala böcker och andra digitala medier med utlåning av pappersböcker och andra fysiska medier. Men jämförelsen haltar. Biblioteken äger inte innehållet i de förmedlade bok-, musik-, film- eller datorspelstitlarna. De skulle emellertid i princip kunna förmedla hur många digitala kopior som helst av en titel, och låntagarna skulle då det gäller litteratur kunna få tillgång till dem utan kostnad i enlighet med den bestämmelse i bibliotekslagen som anger att allmänheten får låna litteratur avgiftsfritt på folkbiblioteken. Om efterfrågan av e-böcker skulle öka okontrollerat kan biblioteken av kostnadsskäl bli tvungna att bromsa sin förmedling. Förlagen har å i sin sida ett kommersiellt intresse och ser en risk för att deras intäkter kan minska om bibliotekens e-boksförmedling ökar. Förlagen kan när som helst besluta att inte förmedla en viss titel till biblioteken, något som väcker oro hos biblioteken. Enligt utskottets mening är det från kulturpolitisk utgångspunkt av stor principiell betydelse hur folkbibliotekens nättjänster kommer att utvecklas och om bibliotekens roll därmed kan komma att förändras. Denna fråga torde vara av intresse för folkbibliotek i landets samtliga kommuner, liksom för förlag, distributörer och upphovsmannaorganisationer. Med hänvisning till principen om den kommunala självstyrelsen vill utskottet framhålla att det i första hand är en uppgift för kommunerna och bibliotekens intresseorganisation att driva utvecklings- och framtidsfrågor som rör biblioteken. Det gäller även folkbibliotekens nättjänster och de konsekvenser som dessa för med sig för bibliotekens roll som mötesplatser, bibliotekariernas förändrade arbetsuppgifter osv. I sammanhanget vill utskottet påminna om Kungl. nya uppdrag som samordnare av biblioteksväsendet i . Detta uppdrag innebär bl.a. att KB ska driva på utvecklingen inom den del av biblioteksväsendet som har eller regional huvudman. I här aktuella motioner föreslås även en folkbildningssatsning för att minska den digitala kunskapsklyftan i befolkningen. som fördelar stöd till studieförbund och folkhögskolor har gjort en samlad bedömning av folkbildningen och den digitala klyftan. Enligt rådet är det en naturlig del av folkbildningsuppdraget att arbeta för att överbrygga den klyfta som finns mellan dem som har tillgång till och kan använda ny teknik och övriga som inte har dessa möjligheter. Av årsredovisning framgår att studieförbunden rapporterade totalt 47 580 deltagare inom verksamhet som innebar datoranvändning och/eller syftade till att utveckla deltagarnas förmåga att nyttja den digitala tekniken. Vidare framgår att användning av datorer integreras i folkhögskolornas undervisning och lärande. Utskottet kan därmed konstatera att en sådan folkbildningssatsning som efterfrågas i motionerna redan pågår. Det kan tilläggas att även folkbiblioteken arbetar aktivt för att överbrygga den digitala klyftan. Slutligen med anledning av förslaget i motion Kr285 (S) om att en ska tillsättas vill utskottet peka på det inrättade som ska bistå regeringen i digitaliseringsfrågor och i arbetet med att utarbeta en digital agenda för . De frågor som här tagits upp motionsvägen har en så pass stor betydelse för samhället att de bör kunna aktualiseras även inom ramen för det arbetet. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionerna Kr285 (S), yrkandena 10 och 14, Kr292 (S), Kr331 (V) yrkande 3, Kr333 (V) yrkande 2 och Kr338 (MP) yrkande 3. Digital tillgång till kulturarvet Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om digital tillgång till kulturarvet. En rad åtgärder har vidtagits för att göra kulturarvet digitalt tillgängligt. Exempelvis arbetar med en nationell digitaliseringsstrategi på kulturområdet. Ett samordningssekretariat för digitaliseringsfrågor vid kulturinstitutionerna har inrättats vid . K-samsök och museernas digitaliseringsarbete gör det möjligt för befolkningen att ta del av de stora samlingar som finns på våra kulturinstitutioner. Jämför reservation 7 (S, MP, V). I motion Kr331 av m.fl. (V) föreslår motionärerna att det ska ställas ökade krav på de kulturinstitutioner som får del av statliga medel att de ska tillgängliggöra sina verk, samlingar och föreställningar digitalt (yrkande 2). Liknande formuleringar finns i motion Kr338 av m.fl. (MP), dock utan att något yrkande framförs. I motion Kr268 av (M) föreslår motionären att en översyn ska göras av hur IT kan främja kulturen. Översynen bör inriktas på hur digitaliseringen av det svenska kulturarvet kan utvecklas och på hur kulturspridning via ny teknik och nya tjänster kan främjas och därmed bidra till uppkomsten av nya företag i . I propositionen Tid för kultur (prop. 2009/10:3) betonade regeringen behovet av att finna gemensamma lösningar för att driva arbetet med digitalisering, digitalt bevarande samt digital förmedling vidare. I enlighet med de rådsslutsatser som antogs 2006 av europeiska kulturministrar aviserade regeringen i samma proposition att en nationell strategi för digitalisering skulle utformas och att ett stort antal kulturinstitutioner skulle involveras i det arbetet. Arbetet med en sådan nationell strategi pågår inom och utgör en del av det större övergripande arbetet med en digital agenda för , som omnämnts i det föregående. Regeringen har beslutat att inrätta ett samordningssekretariat för digitalisering, digitalt bevarande och digital förmedling på kulturarvsområdet med placering inom . Sekretariatet, som ska ägna sig åt kompetensuppbyggnad och kunskapsinhämtning inom området, ska vara en resurs för flera myndigheter, institutioner och medieföretag inom kulturarvsområdet. Här bör även nämnas några andra större digitaliseringsprojekt på kulturarvsområdet. lanserade en första version av K-samsök, som kan beskrivas som en infrastruktur för digital kulturarvsinformation.10[ K-samsök drivs av i samarbete med bl.a. , Kungl. , Västarvet, och några informationssystem för museer som t.ex. och .] K-samsök fungerar som en kopplingsdosa mellan kulturarvsinstitutionernas databaser och de institutioner, företag, enskilda och föreningar som vill använda informationen i egna tillämpningar (t.ex. på webbplatser eller i mobila lösningar). På museiområdet pågår digitalisering av samlingarna . Även om mycket kvarstår att göra finns det information och avbildningar av många av de mest efterfrågade objekten.11[ Uppgiften har hämtats från Centralmuseernas samarbetsråds rapport till regeringen samarbete inom museisektorn s. 5, 6 och 23 (2010).] Regeringen gav 2010 samtliga centrala museer i uppdrag att i en gemensam rapport redovisa hur de avser att förstärka samarbetet inom museisektorn. Centralmuseernas samarbetsråd som är ett nätverk för de centrala museernas högsta chefer redovisade sitt uppdrag i en rapport till regeringen. Av den framgår att de avser att förstärka samarbetet bl.a. då det gäller digitalisering av museisamlingarna (digital förmedling och digitalt bevarande) samt e-förvaltning. Centralmuseerna har en vision som innebär att föremålssamlingarna 20252030 ska vara fullt ut digitalt tillgängliga. Av intresse i detta sammanhang är också den satsning som gjorts på europeisk nivå genom inrättandet av Europeana som är en databas för digitaliserat kulturellt material från hela . I denna databas finns nu över 15 miljoner föremål från en rad institutioner. Det rör sig om böcker, tidningar, fotografier, film, audiovisuella verk, arkivhandlingar, museiföremål m.m. Utskottet konstaterar att frågor som gäller att bevara och tillgängliggöra kulturarvet är centrala i den förda kulturpolitiken. Ett av medlen för att uppnå de nationella kulturpolitiska målen går ut på att främja ett levande kulturarv så att det bevaras, används och utvecklas. Regeringen har som redovisats i det föregående vidtagit en rad åtgärder för att göra kulturarvet digitalt tillgängligt, vilket föreslås i här aktuella motioner. Som exempel kan nämnas arbetet med den nationella digitaliseringsstrategin på kulturområdet och samordningssekretariatet vid . Vidare gör K-samsök och museernas digitaliseringsarbete att det blir möjligt för befolkningen att ta del av de stora samlingar som finns på våra kulturinstitutioner. Motionärerna bakom motion Kr331 (V) anser även att föreställningar ska göras digitalt tillgängliga. I den mån de därmed avser teater- och operaföreställningar kan nämnas att digitaliseringen av produktionstekniken väsentligt har underlättat för () att i samarbete med teatrar på plats (on location) ute i landet spela in föreställningar för tv-publiken. På digitaliserade biografer, ofta Folkets Hus och Parkers digitala hus, kan publiken se föreställningar inte bara från Metropolitan Opera i utan även från Kungl. Operan och Kungl. Dramatiska Teatern i . I den mån motionärerna i motion Kr331 (V) avser filmföreställningar kan följande nämnas. På filmområdet minskar tillgången till analoga filmkopior, varför en satsning på att digitalisera biograferna framför allt på mindre orter har bedömts vara angelägen. Den tekniska utvecklingen på området går snabbt, vilket gör att biografer på främst mindre orter riskerar att slås ut. Regeringen har därför i vårändringspropositionen (prop. 2010/11:99) föreslagit att en tidigare aviserad satsning på att digitalisera biografer görs redan för innevarande budgetår. Förslaget innebär att anslaget 10:1 Filmstöd ska tillföras . Avsikten är att satsningen ska fortsätta under och sammanlagt uppgå till . Yrkandet i motion Kr268 (M) syftar till en översyn av digitaliseringen av kulturarvet och till att översynen i förlängningen ska kunna leda till uppkomsten av nya företag i . Det finns därför skäl att här erinra om att regeringen sett ett behov av att utveckla entreprenörskap och företagande inom kulturella och kreativa näringar liksom samverkan mellan kultur och näringsliv. En nationell handlingsplan för kulturella och kreativa näringar har utarbetats för att förbättra förutsättningarna för kulturskapare och entreprenörer inom dessa näringar. Sammantaget finner utskottet att här aktuella motioner i allt väsentligt är tillgodosedda. Motionerna Kr268 (M) och Kr331 (V) yrkande 2 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om att definitionen på begreppet kulturtidskrift ska ändras och återfå sin tidigare lydelse. Det är en uppgift för att som bidragsgivande myndighet tolka vad den nya definitionen innebär. Någon märkbar skillnad har inte kunnat påvisas då det gäller utfallet av de kulturtidskrifter som fått stöd. Jämför reservation 8 (S, MP, V). I motion Kr337 föreslår m.fl. (MP) att den nya och snävare definitionen av begreppet kulturtidskrift ska ändras och återfå den tidigare bredare formuleringen. Enligt motionärerna är förändringen olycklig och kan knappast få till effekt att kulturdebatten blir bredare. En troligare utveckling är att av kulturtidskrifter smalnar av. I den numera upphävda förordningen (1993:567) om statligt stöd till kulturtidskrifter avses med begreppet kulturtidskrift en tidskrift som med sitt huvudsakliga innehåll vänder sig till en allmän publik med samhällsinformation eller med ekonomisk, social eller kulturell debatt eller som huvudsakligen ger utrymme för analys och presentation inom de skilda konstarternas områden. I propositionen Tid för kultur (prop. 2009/10:3) aviserade regeringen att den skulle överväga om den mycket breda definitionen av begreppet kulturtidskrift som då gällde borde förtydligas. Regeringen framhöll att stödet i första hand borde gå till att främja utgivning av tidskrifter vars huvudsakliga inriktning är kulturell debatt samt analys och presentation inom de skilda konstarternas områden. I en departementspromemoria föreslogs en ny definition av begreppet kulturtidskrifter. Ändringsförslaget gick ut på att fokus vid bidragsgivningen snarare borde ligga på tidskrifter som huvudsakligen innehåller kulturdebatt än på sådana som innehåller t.ex. ekonomisk eller social debatt. Enligt promemorian skulle emellertid inte den föreslagna definitionen utesluta att stöd kan lämnas till kulturtidskrifter som även ger utrymme för samhällsdebatt. Samhällsinformation till allmänheten borde däremot vara ett ansvar för respektive myndighet eller organisation (Ku2009/2215/KV). Regeringen har därefter beslutat om en ny generell förordning (2010:1058) om statsbidrag till litteratur, kulturtidskrifter och läsfrämjande insatser. I den nya förordningen, som trädde i kraft definieras begreppet kulturtidskrift som, en tidskrift som med sitt huvudsakliga innehåll vänder sig till en allmän publik med kulturdebatt i vid mening eller som huvudsakligen ger utrymme för analys och presentation inom kultur och konstarter. Andra förändringar i den nya förordningen är bl.a. att det tidigare förlusttäckningskravet för kulturtidskrifter har försvunnit och att stödet blivit teknikneutralt och även gäller för nätbaserade tidskrifter. Det förändrade regelverket implementerades i bidragsgivning på området. Utskottet erinrar om att syftet med det statliga stödet till kulturtidskrifter är dels att främja mångfald, kvalitet och fördjupning i utgivningen av kulturtidskrifter, dels att främja spridning och läsning av dem. Som redovisats i det föregående framgår det av den promemoria som ligger till grund för de nya föreskrifterna att den nya definitionen inte utesluter att stöd kan lämnas till kulturtidskrifter som även ger utrymme för samhällsdebatt. Det är en uppgift för att som bidragsgivande myndighet tolka den nya definitionen av begreppet kulturtidskrift som gäller. Inom bereder en referensgrupp ärenden som gäller tidskrifternas bidragsansökningar. Referensgruppen bedömer dels kvaliteten i den enskilda tidskriften, dels den enskilda tidskriftens kvalitet i förhållande till övriga bidragssökande tidskrifter. Referensgruppen gör även en samlad bedömning av att de tidskrifter som beviljas bidrag tillsammans representerar ett mångsidigt utbud av åsikter och behandlade ämnen. Vidare bedöms den enskilda tidskriftens kvalitet, relevans, aktualitet och betydelse för den offentliga debatten. Utskottet har inhämtat att referensgruppen kommit fram till att den nya definitionen medger att gruppen kan arbeta efter den grundläggande principen att kultur- och samhällsdebatt inte låter sig skiljas åt utan snarare kan betraktas som varandras förutsättningar. Med hänvisning till denna ståndpunkt har inte någon märkbar skillnad kunnat påvisas då det gäller utfallet av de kulturtidskrifter som fått stöd. Man kan däremot konstatera att övriga förordningsändringar som nämnts i det föregående har större effekt i detta avseende. Det gäller borttagandet av förlusttäckningskravet och införandet av bestämmelsen om att stödet ska vara teknikneutralt. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion Kr337 (MP). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att punktskriften ska få officiell status som läs- och skriftspråk. Staten har tagit ett ansvar för punktskriftens utveckling genom att inrätta punkt- skriftsnämnden inom Talboks- och . Nämnden har till uppgift att främja och utveckla punktskriften som skriftspråk för synskadade. Regeringen föreskriver regler för nämndens verksamhet samt utser dess ordförande, övriga ledamöter och ersättare. Jämför reservation 9 (SD). I motion Kr274 av och (båda S) föreslås att regeringen ska undersöka möjligheten att ge punktskriften officiell status som läs- och skriftspråk för medborgare med synhandikapp. Ett snarlikt förslag framförs i motion Kr265 av (S). Inför tillkomsten av språklagen (2009:600) föreslog flera handikappförbund att även punktskriften skulle regleras. Regeringen hade visserligen förståelse för detta önskemål men ansåg att punktskriften inte kunde sägas vara ett eget språk och därför inte omfattades av syftet med språklagen (prop. 2008/09:153 s. 43). Med anledning av propositionen väcktes en motion med förslag om att regeringen skulle återkomma till med förslag till reglering av punktskriften. Utskottet instämde i regeringens uppfattning att punktskrift inte kan sägas vara ett eget språk och alltså inte borde omfattas av språklagen. Motionen avstyrktes således (bet. 2008/09:KrU9 s. 11, rskr. 2008/09:271).