bet · GY01UFöU3 · 2011-04-01 00:00:00 — 2010/11:UFöU3 Svenskt deltagande i den internationella militära insatsen i Sammansatta utrikes- och försvarsutskottets betänkande Svenskt deltagande i den internationella militära insatsen i Det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet behandlar i detta betänkande regeringens proposition 2010/11:111 Svenskt deltagande i den internationella militära insatsen i och en följdmotion. Utskottet konstaterar i betänkandet att () säkerhetsråd antog resolution och resolution om situationen i . I resolution , som antogs under kapitel VII, slog säkerhetsrådet fast att situationen i utgjorde ett hot mot internationell fred och säkerhet. krävde ett eldupphör och att våldet mot civila skulle upphöra. I syfte att skydda civila bemyndigade säkerhetsrådet FN:s medlemsstater att vidta alla nödvändiga åtgärder och att upprätta en flygförbudszon över . Ett vapenembargo som införts genom resolution förstärktes. Alla medlemsstater uppmanades att bistå när det gäller att genomföra dessa åtgärder. I betänkandet ansluter sig utskottet till regeringens uppfattning att ska bidra till den militära insatsen i syfte att verkställa FN:s säkerhetsråds resolution . Huvudsyftet med resolutionen är att skydda civila. Det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet föreslår att bifaller proposition 2010/11:111 Svenskt deltagande i den internationella militära insatsen i , under förutsättning att det fortfarande finns ett mandat för styrkan enligt beslut i . Därmed förordar utskottet att medger att regeringen ställer en svensk väpnad styrka bestående av högst 250 personer till förfogande för att delta i den internationella militära insatsen i för att upprätthålla en flygförbudszon i enlighet med beslut i . Det svenska militära bidraget för att upprätthålla flygförbudszonen kommer att bestå av en väpnad styrka med högst åtta stridsflygplan av typ JAS 39 som aktivt deltar i insatsen, ett transportflygplan av typ Tp84 med lufttankningsförmåga samt spanings- och stödresurser. Utskottet konstaterar att det finns en bred politisk enighet bakom förslaget till riksdagsbeslut. Utskottet föreslår att ärendet avgörs av kammaren efter endast en bordläggning. Motionen avstyrks av utskottet. I ärendet finns en reservation och ett särskilt yttrande. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Svenskt deltagande i den internationella militära insatsen i medger att regeringen ställer en svensk väpnad styrka bestående av högst 250 personer till förfogande för att delta i den internationella militära insatsen i för att upprätthålla en flygförbudszon i enlighet med beslut i . Därmed bifaller proposition 2010/11:111 och avslår motion 2010/11:U7. Reservation (SD) Utskottet föreslår att ärendet avgörs efter endast en bordläggning. På sammansatta utrikes- och försvarsutskottets vägnar Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (M), (S), (M), (S), (M), (S), (FP), (S), (C), (S), (M), (MP), (KD), (SD) och (V). Ärendet och dess beredning Regeringen har i proposition 2010/11:111 Svenskt deltagande i den internationella militära insatsen i föreslagit att regeringen ska ställa en svensk väpnad styrka bestående av högst 250 personer till förfogande för att delta i den internationella militära insatsen i för att upprätthålla en flygförbudszon i enlighet med beslut i . En följdmotion har avlämnats med anledning av propositionen. Propositionen har remitterats till utrikesutskottet. Utrikes- och försvarsutskotten har därefter beslutat med stöd av 4 kap. 8 § riksdagsordningen att bereda propositionen och följdmotionen i ett sammansatt utrikes- och försvarsutskott (UFöU). höll företrädare för och Försvarsmakten en föredragning om propositionen. Regeringen beskriver i propositionen bakgrunden till situationen i , ställningstaganden av , , en rad länder samt m.fl. när det gäller våldet mot civila i och den internationella militära insatsen i . I propositionen slås fast att situationen i är mycket oroande, framför allt när det gäller regimens hänsynslösa angrepp på civila samt bristen på respekt för de mänskliga rättigheterna och internationell humanitär rätt. I sammandrag ges i propositionen följande beskrivning. Sedan överste grep makten i en kupp 1969 har han styrt auktoritärt. Medierna har varit statsstyrda, oppositionen förbjuden och de omfattande oljeinkomsterna har främst tillfallit företrädare för Gaddafis regim och hans närmaste. De folkliga protesterna mot regimerna i och inspirerade det libyska folket att protestera mot korruption och ofrihet samt kräva demokrati och Gaddafis avgång. Protesterna spreds från östra delarna av landet till i väst, och ett övergångsråd bildades av företrädare för oppositionen. Sedan de regimkritiska motståndsstyrkorna vunnit terräng gjorde Gaddafis regim en våldsam motoffensiv och återtog ett antal av de områden som stod under oppositionens kontroll. Regimen hotade med skoningslös vedergällning. Ett stort antal människor uppges ha dött till följd av regimens våld mot civila. Det råder en intern väpnad konflikt i mellan den libyska regimen och de regimkritiska motståndsstyrkorna. säkerhetsråd antog resolution . ansåg att angreppen mot civila i kunde betecknas som brott mot mänskligheten, påminde om de libyska myndigheternas skyldighet att skydda sin befolkning och beslutade att upprätta ett vapenembargo mot . samarbetsråd uppmanade att skydda civila i , också genom en flygförbudszon. begärde att säkerhetsrådet skulle upprätta en flygförbudszon och skapa säkra områden i syfte att skydda det libyska folket. säkerhetsråd antog resolution i enlighet med kapitel VII i . I resolutionen slog säkerhetsrådet fast att situationen i utgjorde ett hot mot internationell fred och säkerhet. krävde ett eldupphör och att våldet mot civila skulle upphöra. I syfte att skydda civila bemyndigade säkerhetsrådet FN:s medlemsstater att vidta alla nödvändiga åtgärder och att upprätta en flygförbudszon över . Varje form av ockupationsstyrka i någon del av är dock utesluten. Vidare förstärktes vapenembargot enligt resolution . Alla medlemsstater uppmanades att bistå när det gäller att genomföra dessa åtgärder. Med stöd av säkerhetsrådets resolution började en internationell koalition ledd av , och att slå ut militära mål för att skydda civila. Detta har minskat regimens förmåga att angripa oppositionen, och det libyska luftförsvaret, inklusive flygvapnet, har i stor utsträckning satts ur spel. Regimens militära angrepp har dock fortsatt. Regeringen konstaterar att det inte kan uteslutas att konflikten blir utdragen, trots internationella militära insatser och diplomatiska ansträngningar för att finna en fredlig lösning. Europeiska unionens råd uttryckte sin beredvillighet att skydda civilbefolkning och bidra till att genomföra resolution . Försvarsdepartementet uppmanade Försvarsmakten att föreslå hur ett svenskt bidrag till den internationella militära insatsen till stöd för resolution skulle kunna utformas. Försvarsmakten lämnade svar . underströk att EU ska bidra till att verkställa resolution . Nato beslutade att ta över hela ansvaret för den internationella militära insatsen till stöd för FN:s säkerhetsråds resolution , inklusive skydd av civila, flygförbudszonen och vapenembargot. Därefter har Nato vänt sig till med en förfrågan om ett svenskt bidrag. I propositionen föreslås att medger att regeringen ställer en svensk väpnad styrka på högst 250 personer till förfogande för att delta i den internationella militära insatsen i för att upprätthålla en flygförbudszon i enlighet med beslut i säkerhetsråd. Det planerade svenska bidraget utgörs av flygstridskrafter och stödresurser om totalt ca 130 personer. Därutöver ska styrkan om behov uppstår kunna förstärkas tillfälligt. I propositionen anges att det är regeringens avsikt att styrkan ska delta med full förmåga. Övrig tid avser förberedelser, transporter samt inledning och avveckling av insatsen. Vidare föreslår regeringen att beslutar att motionstiden förkortas till mot bakgrund av det brådskande behovet. Regeringen redogör i propositionen för utvecklingen i , främst efter att de folkliga protesterna mot landets regim inletts , samt för fördömanden och andra ställningstaganden som därefter gjorts från , ett stort antal länder samt , samarbetsråd och Organisationen för den . I propositionen redovisas huvuddragen i resolutionerna och 1973 som respektive antogs av och som tar sikte på situationen i . Uppgifter lämnas om den internationella militära insats i som inletts i enlighet med resolution samt för förberedelserna för ett svenskt deltagande i insatsen. Regeringen redogör även för insatsens folkrättsliga mandat samt redovisar sina överväganden om det svenska deltagandet. föreslår i partimotion 2010/11:U7 avslag på proposition 2010/11:111. Ett svenskt deltagande med trupp i den internationella militära insatsen i innebär enligt partiet att medverkar som stridande part på ena sidan i landets inbördeskrig som det är oklart vem och vad skyddar. Det råder enligt också oklarheter i fråga om FN-mandatet för insatsen och om hur Natokoalitionen avser att agera för att uppnå intentionerna med FN:s säkerhetsråds resolution . Partiet anser att inte bör delta i militära insatser i och att resurser i stället bör läggas på humanitära insatser på plats. Svenskt deltagande i den internationella militära insatsen i Utskottets förslag i korthet bifaller regeringens förslag om att medge att regeringen ställer en svensk väpnad styrka bestående av högst 250 personer till förfogande för att delta i den internationella militära insatsen i för att upprätthålla en flygförbudszon i enlighet med beslut i . Vidare föreslår utskottet att ärendet avgörs av kammaren efter endast en bordläggning. Jämför reservation (SD) och särskilt yttrande (V). Regeringen har i propositionen beskrivit bakgrunden till situationen i , ställningstaganden från , , en rad länder samt m.fl. när det gäller våldet mot civila i och den internationella militära insatsen i . Av propositionen framgår att Gaddafiregimens våld mot civilbefolkningen har lett till snabba åtgärder av det internationella samfundet, vilket välkomnas av utskottet. Genom FN:s säkerhetsråds resolutioner och 1973, som beslutades respektive , har sanktioner mot införts och förstärkts. Utskottet välkomnar att säkerhetsrådet därigenom har givit uttryck för principen om skyldigheten att skydda, vilken antogs av . () har efter säkerhetsrådets beslut inlett en förundersökning om möjliga folkrättsbrott i . för mänskliga rättigheter () har inrättat en oberoende internationell , och har beslutat utestänga ur . Ett stort antal länder samt , samarbetsråd och Organisationen för den har fördömt de grova kränkningarna av de mänskliga rättigheterna och av den humanitära rätten i . Vid en internationell konferens om i diskuterades situationen i och den övergripande politiska samordningen av det internationella samfundets insatser för att verkställa säkerhetsrådets resolutioner och 1973 om . I konferensen deltog utrikesministrar och ledare från FN, , Afrikanska unionen, Organisationen för den , EU och Nato. Deltagarna bekräftade åter vikten av ett fullständigt och snabbt genomförande av resolutionerna och 1973. Deltagarna, inklusive länder i regionen, välkomnade Natos åtagande att ta över ansvaret för hela den militära insatsen. Vid enades deltagarna om att upprätta en internationell kontaktgrupp för . Europeiska unionen har fördömt våldet och förklarat att Gaddafis regim inte är en legitim företrädare och samtalspart. EU har antagit sanktioner som både genomför och skärper de sanktioner som FN antagit. behandlade , , och situationen i och fördömde våldet mot civila där samt underströk bl.a. att EU ska bidra till att verkställa resolution . slog fast att så snart civilbefolkningen är i säkerhet och under beskydd från hot om angrepp och målen för säkerhetsrådets resolution är uppfyllda ska de militära operationerna upphöra. Det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet konstaterar att det finns en bred internationell och regional uppslutning kring det internationella samfundets militära insats i . och samarbetsråd har begärt att FN ska ingripa. EU anser att civila måste skyddas med alla nödvändiga medel och stöder FN:s beslut. Regeringen slår i propositionen fast att det ytterst är FN som ansvarar för den internationella militära insatsen i . Som framgått tidigare i betänkandet beslutade Nato att ta över hela ansvaret för den internationella militära insatsen till stöd för FN:s säkerhetsråds resolution , inklusive skydd av civila, flygförbudszonen och vapenembargot. Därefter har Nato vänt sig till med en förfrågan om ett svenskt bidrag. Utskottet delar regeringens uppfattning att situationen i är mycket oroande, framför allt när det gäller regimens hänsynslösa angrepp på civila samt bristen på respekt för de mänskliga rättigheterna och internationell humanitär rätt. I propositionen redovisas uppgifter från bl.a. FN-organ om stora flyktingströmmar ut ur och bedömningar av vilket humanitärt stöd som kan komma att behövas. Det konstateras att humanitära aktörer har mycket begränsat tillträde i på grund av det svåra säkerhetsläget. Huvudsyftet med säkerhetsrådets resolution är att skydda civila. Utskottet ansluter sig till regeringens uppfattning att ska bidra till den internationella militära insatsen i i syfte att verkställa resolutionen. Utskottet anser att bör medge att regeringen ställer en svensk väpnad styrka bestående av högst 250 personer till förfogande för att delta i den internationella militära insatsen i för att upprätthålla en flygförbudszon i enlighet med säkerhetsrådets beslut. Enligt 15 kap. 16 § regeringsformen får en svensk väpnad styrka sändas till ett annat land om medger det, om det är medgivet i en lag som anger förutsättningarna för åtgärden eller om skyldigheten följer av en internationell överenskommelse som har godkänt. I detta fall saknas ett bemyndigande för regeringen, och kan inte anses tidigare ha godkänt en internationell överenskommelse som skyldigheten följer av. Därför krävs medgivande för att en svensk väpnad styrka ska kunna delta i den internationella militära insatsen. Utskottet konstaterar att har auktoriserat den internationella militära insatsen i genom beslut i enlighet med kapitel VII, vilket innebär att insatsen får använda alla nödvändiga medel för att fullgöra sina uppgifter, inklusive användning av våld som går utöver självförsvar. Statsministern har i kammare (prot. 2010/11:78) informerat om att den svenska insatsen inte kommer att tillåtas medverka i stridsinsatser mot mål på marken. Av propositionen framgår att avsikten är att den svenska väpnade styrkan ska delta med full förmåga. Övrig tid avser förberedelser, transporter samt inledning och avveckling av insatsen. Det svenska militära bidraget för att upprätthålla flygförbudszonen kommer enligt regeringen att bestå av en väpnad styrka med högst åtta stridsflygplan av typ JAS 39 som aktivt deltar i insatsen, ett transportflygplan av typ Tp84 med lufttankningsförmåga samt spanings- och stödresurser. Rotation av flygplan och personal kan komma att ske under insatsens genomförande. Utöver detta kommer stabsofficerare att placeras vid relevanta staber. Utskottet menar att den i förbandet ingående spaningsförmågan kan bidra till en samlad läges- och underrättelsebild över operationsområdet. Utskottet menar vidare att detta utgör ett viktigt bidrag till insatsen och ger också möjlighet att göra självständiga svenska bedömningar av utvecklingen på marken. Utskottet framhåller betydelsen av att svensk militär personal som deltar i insatsen ges tydliga och klara riktlinjer och insatsregler. Utskottet vill betona att insatsreglerna utformas så att gränserna för militär våldsanvändning blir tydliga för personal som deltar i insatsen. Att ger regeringen bemyndigande att sända en svensk väpnad trupp på uppdrag i annat land är ett beslut som innebär ett betydande ansvar. tragiska erfarenheter har visat att förluster i människoliv i samband med fredsfrämjande uppdrag och krishanteringsinsatser inte kan uteslutas. Utskottet konstaterar att det är Försvarsmaktens uppgift att göra en hot- och riskbedömning för de insatser som utförs och vidta nödvändiga åtgärder med ledning av dessa bedömningar. Betydelsen av att styrkan har tillgång till kvalificerade sjukvårdsresurser understryks av utskottet. Utskottet delar regeringens uppfattning att det under försämrade säkerhetsförhållanden är viktigt att regeringen har möjlighet att snabbt och tillfälligt förstärka de militära insatser som genomför. Förstärkningen skulle i detta fall omfatta tillförsel av personal och materiel för undsättning och evakuering. En evakuerings- och förstärkningsinsats är till sin natur tillfällig, skyndsam och sker inom ramen för en redan pågående insats. En insats av detta slag måste även vara anpassad till den unika situationen. Detta gör att det i förväg är svårt att uppskatta omfattningen och kostnaderna för en sådan insats. Utskottet konstaterar att ett behov av snabba förstärkningar inte kan uteslutas. Av det skälet är det viktigt att det på förhand finns en av beslutad marginal att ta i anspråk för förstärknings- eller evakueringsinsatser. Denna marginal ska dock inte vara större än nödvändigt i varje enskilt fall. Utskottet noterar att det aktuella väpnade bidraget beräknas uppgå till ca 130 personer, medan den begärda personalramen är högst 250 personer. Utskottet förutsätter att , genom berörda utskott eller kammaren, får information om en förstärknings- eller evakueringsinsats behöver göras. Utskottet understryker att i den internationella militära insatsen i aktivt ska verka för genomförandet av FN:s säkerhetsråds resolutioner (2000) om kvinnor, fred och säkerhet, 1612 (2005) om barn i väpnade konflikter, 1820 (2008) om sexuellt våld i väpnade konflikter samt 1888 (2008) om kvinnor, fred och säkerhet. Regeringen beräknar att kostnaden för det svenska bidraget kommer att uppgå till högst . Kostnaderna ska belasta anslaget 1:2 Fredsfrämjande förbandsinsatser under utgiftsområde 6 Försvar och samhällets krisberedskap. har anvisat 2 under anslaget (prop. 2010/11:1 utg.omr. 6, bet. 2010/11:FöU1, rskr. 2010/11:103). Regeringen bedömer att kostnaderna för den nu aktuella insatsen ryms inom ramen för befintligt anslag. Genom att flygkomponenten tas ur den nordiska stridsgruppen bedömer regeringen att kostnaderna för en eventuell insats med resterande delar av stridsgruppen minskar. Om det senare visar sig att anvisade medel bedöms otillräckliga , avser regeringen att återkomma till med förslag på omfördelning mellan anslagen inom utgiftsområdet. Regeringen bedömer även att eventuella merkostnader för en förstärkning eller evakuering ryms inom ramen för befintligt anslag. Utskottet betonar att det internationella samfundets engagemang måste innefatta tydliga insatser för att nå en långsiktig politisk lösning på konflikten i . Efter konflikten måste långsiktigt stöd lämnas för att främja demokrati, mänskliga rättigheter, social och ekonomisk utveckling, god samhällsstyrning samt rättsstatsprincipen. Det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet föreslår mot ovanstående bakgrund att bifaller proposition 2010/11:111 Svenskt deltagande i den internationella militära insatsen i , under förutsättning att det fortfarande finns ett mandat för styrkan enligt beslut i . Därmed förordar utskottet att medger att regeringen ställer en svensk väpnad styrka bestående av högst 250 personer till förfogande för att delta i den internationella militära insatsen i för att upprätthålla en flygförbudszon i enlighet med beslut i . Utskottet konstaterar att det finns en bred politisk enighet bakom förslaget till riksdagsbeslut. Utskottet föreslår att ärendet avgörs av kammaren efter endast en bordläggning. Med det som anförts ovan anser utskottet att motion 2010/11:U7 kan avstyrkas. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservation. Svenskt deltagande i den internationella militära insatsen i (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:U7 och avslår proposition 2010/11:111. är inte principiellt avvisande till att delta i militära operationer utomlands. Vår inställning bygger på att ett svenskt deltagande förutsätter ett tydligt uttalat syfte med operationen samt ett klargörande av hur operationen kan förväntas pågå och hur omfattande den ska vara. Regeringens proposition gör flera goda ansatser på det området men bortser från flera problem med Libyeninsatsen. Det som pågår i kan rimligen inte kallas för något annat än ett inbördeskrig. Om sänder trupp så innebär det alltså i realiteten att vi deltar som stridande part på ena sidan i detta inbördeskrig. Detta betyder att vi måste ta ett ansvar för de konsekvenser som denna militära intervention kan få som helhet, oavsett om just de plan vi skickar avfyrar ett enda skott eller ej. Ett av de största problemen med insatsen är att det är oklart vem och vad det egentligen är som vi skyddar. Det finns starka indikationer på att rebellsidan inte nödvändigtvis utgör ett bättre alternativ för utveckling än vad Gaddafi gör. Det finns rapporter från bl.a. Human Rights Watch om att rebellsidan har gripit eller misshandlat tusentals personer som på lösa grunder anklagas för att vara Gaddafianhängare, om att företrädare för rebellsidan har anklagat för att vara judar och homosexuella samt om att aktiva på rebellsidan medgivit att de har slagits mot amerikanerna i och . Vi betvivlar inte att det finns ett rättmätigt missnöje med Gaddafidiktaturen bland dem som deltar i upproret, men olyckligtvis finns det inte särskilt mycket som talar för att rebellsidan kan komma att bli basen för en friare och mer demokratisk utveckling i . Det råder oklarhet om FN-mandatet för insatsen och om hur Natokoalitionen avser att agera för att uppnå intentionerna med säkerhetsrådets resolution . Även om uppger att syftet med det svenska deltagandet endast är att upprätthålla flygförbudszonen så står det klart att främst britter och fransmän har valt en mer långtgående strategi som inkluderar anfall mot markmål. Det finns en risk att våra trupper kan dras in i en mer omfattande insats än vad som är aktuellt just . Risken för s.k. mission creep, dvs. att en initialt begränsad insats successivt blir alltmer omfattande, måste anses som påtaglig. inställning är att , under rådande omständigheter, inte bör delta i militära operationer i och att resurser i stället bör läggas på humanitära insatser på plats, för att hjälpa de omkring 300 000 personer som flytt sedan oroligheterna utbröt. Svenskt deltagande i den internationella militära insatsen i (V) (V) anför: välkomnar säkerhetsrådsresolution , vars syfte är att få till stånd ett eldupphör i och skydda civilbefolkningen. Vi anser att det är viktigt att världssamfundet reagerar och agerar när grova brott mot de mänskliga rättigheterna begås. Vi ställer oss därför också bakom ett svensk deltagande i den internationella insatsen med uppgiften att upprätthålla flygförbudszonen. Besluten är starkt förankrade i folkrätten och bygger på en tydlig begäran från den libyska oppositionen. Vi står bakom innehållet i regeringspropositionen då den endast bemyndigar Försvarsmakten att upprätthålla den flygförbudszon som FN beslutat om. Svenskt flygvapen kommer, som beskrivits av regeringsföreträdare, inte att delta i några attacker mot mål på marken. Men vi vill också uttrycka vår oro över att enskilda länder nu vill vidga tolkningen av FN-resolutionen eller t.o.m. helt frångå resolutionen. För oss är det viktigt att understryka att FN-resolutionens utgångspunkt är att världssamfundet ska skydda civilbefolkning, inte bedriva något krig mot regimen eller störta Gaddafi.