bet · GY01JuU8 · 2011-01-19 00:00:00 — 2010/11:JuU8 Straffrättsliga frågor I betänkandet behandlar utskottet drygt 100 motionsyrkanden om straffrättsliga frågor som väckts under den allmänna motionstiden . De behandlade yrkandena rör bl.a. frågor om brott, straffmätning och påföljder. Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden. Utskottet hänvisar härvid bl.a. till pågående utrednings- och beredningsarbete. I betänkandet finns 32 reservationer (S, MP, SD, V). Utskottets förslag till riksdagsbeslut Hets mot folkgrupp m.m. avslår motionerna 2010/11:Ju222 yrkande 1, 2010/11:Ju400 yrkandena 7 och 11, 2010/11:Ju401 yrkande 3 och 2010/11:So493 yrkande 5 i denna del. Reservation 1 (S, MP, V) diskriminering bör omfatta könsidentitet avslår motion 2010/11:Ju401 yrkande 5. Reservation 2 (V) Straffskärpning vid kränkning på grund av könsidentitet m.m. avslår motionerna 2010/11:Ju222 yrkande 2, 2010/11:Ju358, 2010/11:Ju400 yrkande 8, 2010/11:Ju401 yrkande 7, 2010/11:Ju412 yrkande 4 och 2010/11:So493 yrkande 5 i denna del. Reservation 3 (S, MP, V) avslår motionerna 2010/11:Ju222 yrkande 3, 2010/11:Ju270 yrkande 3, 2010/11:Ju400 yrkande 9 och 2010/11:Ju401 yrkande 4. Reservation 4 (MP, V) avslår motionerna 2010/11:Ju312, 2010/11:Ju384 yrkandena 1 och 2, 2010/11:Ju403 yrkande 12, 2010/11:Ju417 och 2010/11:Ju428. Reservation 5 (S, SD, V) Kriminalisera skenäktenskap som ingåtts i vinstsyfte avslår motion 2010/11:Ju355 yrkande 2. Reservation 6 (SD) avslår motion 2010/11:Ju334 yrkande 1. avslår motion 2010/11:Ju344 yrkande 2. avslår motion 2010/11:Ju380. Reservation 7 (SD) Synnerligen grov våldtäkt m.m. avslår motionerna 2010/11:Ju238 yrkande 3, 2010/11:Ju248 och 2010/11:Ju293 yrkande 10. Reservation 8 (S) Reservation 9 (SD) Översyn av rättspraxis beträffande våldtäkt mot barn avslår motion 2010/11:Ju409 yrkande 4. Reservation 10 (V) Grov oaktsam våldtäkt m.m. avslår motionerna 2010/11:Ju262 och 2010/11:Ju418 yrkande 1. Kontakt med barn i sexuellt syfte avslår motion 2010/11:Ju276. avslår motion 2010/11:Ju344 yrkande 3. avslår motion 2010/11:Ju282. avslår motionerna 2010/11:Ju214 yrkande 1, 2010/11:Ju302 och 2010/11:Ju324 yrkande 1. Reservation 11 (SD) avslår motionerna 2010/11:Ju269 och 2010/11:Ju405 yrkande 1. Reservation 12 (S, V) Folkmord och brott mot mänskligheten m.m. avslår motion 2010/11:Ju405 yrkandena 2 och 48. Reservation 13 (V) avslår motionerna 2010/11:Ju219, 2010/11:Ju405 yrkande 3 och 2010/11:Sf238 yrkande 3. Reservation 14 (S, MP, V) avslår motion 2010/11:Ju263 yrkande 1. Reservation 15 (SD) avslår motion 2010/11:Fö214. Reservation 16 (SD) Straffet för rattfylleri m.m. avslår motionerna 2010/11:Ju371 och 2010/11:T442 yrkande 8. avslår motionerna 2010/11:Ju212, 2010/11:Ju230 och 2010/11:Ju264. Reservation 17 (S, SD) Sänkt promillegräns i alla EU-länder avslår motion 2010/11:T442 yrkande 6. Skyldighet för rattfylleridömda att delta i konfrontationer med offer för rattfylleribrott avslår motion 2010/11:T442 yrkande 9. Reservation 18 (SD) avslår motionerna 2010/11:Ju315, 2010/11:Ju316 och 2010/11:Ju374. Reservation 19 (S, SD) avslår motion 2010/11:Ju205. Enhetliga regler på vägarna avslår motion 2010/11:Ju325. Reservation 20 (S) Påföljd för innehav av kat avslår motion 2010/11:Ju395. Reservation 21 (SD) avslår motion 2010/11:Ju226. Skyldighet att bistå den som är nödställd avslår motion 2010/11:Ju360. avslår motion 2010/11:Ju232. avslår motion 2010/11:Kr279 yrkande 3. Förbud mot att delta i militära operationer utomlands m.m. avslår motion 2010/11:Ju258 yrkandena 1 och 2. Reservation 22 (SD) avslår motion 2010/11:Ju344 yrkande 1. Livstidsstraff utan möjlighet till benådning avslår motion 2010/11:Ju421. Reservation 23 (SD) avslår motion 2010/11:Ju257. Straffskärpningar för brott mot liv och hälsa avslår motion 2010/11:Ju422 yrkande 1. Reservation 24 (SD) Höjda minimistraff i stället för höjda maximistraff avslår motion 2010/11:Ju236. Anknytning till organiserad brottslighet ska beaktas vid straffmätningen avslår motion 2010/11:Ju313 yrkande 2. Reservation 25 (SD) avslår motionerna 2010/11:Ju240 och 2010/11:Ju424. Reservation 26 (SD) avslår motion 2010/11:Ju217. Reservation 27 (SD) Ersätt böter med ungdomstjänst avslår motion 2010/11:Ju216. Reservation 28 (SD) Skillnaderna i tillämpning vad gäller ungdomstjänst avslår motion 2010/11:Ju227. avslår motion 2010/11:Ju369. Gränsöverskridande åtgärder mot människohandel avslår motion 2010/11:Ju294. Reservation 29 (S, V) Skärpt straff för trafficking avslår motion 2010/11:Ju323 yrkande 1. avslår motionerna 2010/11:Ju261 yrkande 1 och 2010/11:Ju365 yrkande 6. avslår motion 2010/11:Ju338. Reservation 30 (S) Operativa insatser mot människohandel avslår motion 2010/11:Ju365 yrkande 7. Skärpt straff för köp av sexuell tjänst avslår motionerna 2010/11:Ju203 yrkande 2, 2010/11:Ju293 yrkande 11 i denna del, 2010/11:Ju323 yrkande 2, 2010/11:Ju365 yrkande 1, 2010/11:Ju386 yrkande 4 och 2010/11:Ju409 yrkande 5. Reservation 31 (S, V) Jämställ straffet för köp av sexuell tjänst med våldtäkt då det rör sig om en person som fallit offer för människohandel avslår motion 2010/11:Ju365 yrkande 2. avslår motion 2010/11:Ju244. avslår motionerna 2010/11:Ju289 och 2010/11:Ju323 yrkande 3. Avskaffa förbudet mot köp av sexuell tjänst och brottet koppleri avslår motion 2010/11:Ju249 yrkandena 1 och 2. Skadestånd vid köp av sexuell tjänst avslår motion 2010/11:Ju293 yrkande 11 i denna del. Reservation 32 (S, V) Arbetet mot köp av sexuell tjänst inom EU avslår motion 2010/11:Ju365 yrkande 5. Utnyttjande av barn för sexuell posering m.m. avslår motion 2010/11:Ju365 yrkandena 3 och 4. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (M), (S), i (M), (S), (S), (FP), (S), Arhe Hamednaca (S), (M), (MP), (KD), (SD), (V), (M) och (C). I betänkandet behandlas drygt 100 motionsyrkanden om straffrättsliga frågor som väckts under den allmänna motionstiden . Brott mot vissa utsatta grupper Ökad rättstrygghet för homosexuella m.fl. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om ökad rättstrygghet för homo- och bisexuella samt transpersoner. Jämför reservationerna 1 (S, MP, V), 2 (V) och 3 (S, MP, V). I motionerna Ju222 (MP) yrkande 1 och Ju400 (MP) yrkande 7 yrkas att bestämmelsen om hets mot folkgrupp ska omfatta även den som hotar eller uttrycker missaktning för en grupp av personer med anspelning på deras könsidentitet eller könsuttryck. I motion Ju401 (V) yrkande 3 anförs att bestämmelsen om hets mot folkgrupp ska omfatta även den som hotar eller uttrycker missaktning för en grupp av personer med anspelning på deras könsidentitet. I motion Ju400 (MP) yrkande 11 begärs en översyn av hetslagstiftningen. I motion So493 (S) yrkande 5 (delvis) begärs att transpersoner ska omfattas av hetslagstiftningen. I motion Ju401 (V) yrkande 5 begärs att förbudet i 16 kap. 9 § mot olaga diskriminering ska utvidgas till att även omfatta könsidentitet. I motion Ju401 (V) yrkande 7 begärs en ändring av straffskärpningsregeln i 29 kap. 2 § 7 så att det ska ses som en försvårande omständighet om syftet med brottet är att kränka en person på grund av dennas könsidentitet. I motionerna Ju222 (MP) yrkande 2, Ju400 (MP) yrkande 8 och So493 (S) yrkande 5 (delvis) begärs en ändring av straffskärpningsregeln i 29 kap. 2 § 7 så att det ska ses som en försvårande omständighet om syftet med brottet är att kränka en person på grund av dennas könsidentitet och könsuttryck. I motionerna Ju358 (KD) och Ju412 (S) yrkande 4 begärs att straffskärpningsregeln i 29 kap. 2 § 7 även ska omfatta transpersoner. I 16 kap. 8 § stadgas att den som i ett uttalande eller i ett annat meddelande som sprids hotar eller uttrycker missaktning för en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer med anspelning på ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller sexuell läggning, döms för hets mot folkgrupp till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till böter. Är brottet grovt döms till fängelse i lägst och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om meddelandet haft ett särskilt hotfullt eller kränkande innehåll och spritts till ett stort antal personer på ett sätt som varit ägnat att väcka betydande uppmärksamhet. Genom en lagändring, som trädde i kraft , utvidgades bestämmelsen om hets mot folkgrupp till att avse även hets med anspelning på sexuell läggning. I ärendet, som avsåg bl.a. ändringar i tryckfrihetsförordningen, avgav justitieutskottet ett yttrande till i de delar som avsåg hets mot folkgrupp m.m. avgav ett betänkande till kammaren om brottet övergrepp i rättssak m.m. (prop. 2001/02:59, yttr. 2001/02:JuU4y, bet. 2001/02:JuU12, rskr. 2001/02:164, rskr. 2002/03:8, SFS 2002:800). I samband med lagändringen uttalade sig justitieutskottet om huruvida även anspelning på sexuell identitet skulle omfattas av bestämmelsen. Utskottet framhöll att man inte ifrågasatte att enskilda transpersoner ofta drabbas av hot, våld och andra kränkningar och att detta naturligtvis inte var acceptabelt. Enligt utskottet tog bestämmelsen om hets mot folkgrupp dock inte sikte på denna typ av övergrepp mot enskilda. Sådana gärningar är kriminaliserade enligt andra bestämmelser. Utskottet ville understryka att de personer som ingår i beteckningen transpersoner naturligtvis inte är mindre skyddsvärda än andra. Men även om det skulle förekomma hetspropaganda mot transpersoner som grupp saknades det enligt utskottet i varje fall belägg för att detta skulle ha skett på ett sådant sätt att det då skulle kunna motivera någon ytterligare begränsning av yttrandefriheten. Denna grupp borde inte föras in i bestämmelsen om hets mot folkgrupp. Utskottets ställningstagande innebar att regeringens förslag tillstyrktes. I 16 kap. 9 § första stycket föreskrivs att en näringsidkare som i sin verksamhet diskriminerar någon på grund av hans eller hennes ras, hudfärg, nationella eller etniska ursprung eller trosbekännelse genom att inte gå honom eller henne till handa på de villkor som näringsidkaren i sin verksamhet tillämpar i förhållande till andra, ska dömas för olaga diskriminering. Straffet för brottet är böter eller fängelse i högst . Enligt paragrafens andra stycke tillämpas den nämnda bestämmelsen också på den som är anställd i näringsverksamhet eller annars handlar på en näringsidkares vägnar samt på den som är anställd i allmän tjänst eller innehar ett allmänt uppdrag. Vidare gäller, enligt paragrafens tredje stycke, att ansvar för olaga diskriminering också drabbar anordnare av en allmän sammankomst eller offentlig tillställning och medhjälpare till en sådan anordnare, om han eller hon diskriminerar någon på grund av hans eller hennes ras, hudfärg, nationella eller etniska ursprung eller trosbekännelse genom att vägra honom eller henne tillträde till sammankomsten eller tillställningen på de villkor som gäller för andra. Slutligen gäller, enligt paragrafens fjärde stycke, att om någon som avses i paragrafens första till tredje stycken på sätt som där sägs diskriminerar någon annan på grund av hans eller hennes sexuella läggning, inträder likaledes ansvar för olaga diskriminering. hade bl.a. i uppdrag att överväga om straffbestämmelsen om olaga diskriminering i 16 kap. 9 § borde ersättas med någon annan typ av reglering. Kommittén anförde i sitt slutbetänkande En sammanhållen diskrimineringslagstiftning (SOU 2006:22) bl.a. att den straffrättsliga bestämmelsen om olaga diskriminering i 16 kap. 9 § inte borde upphävas. En avkriminalisering var enligt utredningen olämplig både ur allmänpreventiv synvinkel och på grund av kriminaliseringens symbolfunktion. Enligt utredningen borde frågan om en förstärkning av bestämmelsen om olaga diskriminering utredas vidare i särskild ordning. I det sammanhanget borde det övervägas om straffansvar borde införas även för den som diskriminerar en person på grund av kön, könsidentitet, funktionshinder eller ålder. Utredningen föreslog vidare att kön och könsidentitet skulle införas som diskrimineringsgrund, vilket skulle innebära att diskrimineringslagstiftningen kommer att omfatta gruppen transpersoner. Dessutom föreslogs att termen homosexuell läggning skulle ersättas med termen sexuell läggning bl.a. i 5 kap. 5 § första stycket och 16 kap. 9 § fjärde stycket (s. 26 f.). beslutade (prop. 2007/08:95, bet. 2007/08:AU7, rskr. 2007/08:219, SFS 2008:569), i enlighet med förslag, att ersätta det tidigare uttryckssättet homosexuella läggning i de respektive lagrummen med sexuella läggning. Ändringen trädde i kraft . Beträffande övriga föreslagna ändringar av 16 kap. 9 § anför regeringen i proposition 2007/08:95 (s. 90) att den avser att återkomma till frågan om en översyn av bestämmelsen i ett annat sammanhang. I den nya diskrimineringslag som infördes genom lagstiftningsärendet ingår även två nya diskrimineringsgrunder: könsöverskridande identitet eller uttryck respektive ålder. Av 29 kap. 2 § 7 följer att det vid bedömningen av straffvärdet för ett brott ska ses som en försvårande omständighet om ett motiv för brottet varit att kränka en person, en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse, sexuell läggning eller annan liknande omständighet. Genom en lagändring omfattar bestämmelsen uttryckligen kränkning av en person på grund av hans eller hennes sexuella läggning (prop. 2001/02:59, bet. 2001/02:KU23, rskr. 2001/02:234, SFS 2002:332). Även enligt stadgandets tidigare lydelse omfattades en persons sexuella läggning av bestämmelsen genom rekvisitet annan liknande omständighet (prop. 1993/94:101 s. 22). I samband med lagändringen yttrade sig justitieutskottet, i likhet med vad som ovan anförts om utvidgningen av bestämmelsen rörande hets mot folkgrupp, om huruvida även anspelning på sexuell identitet skulle omfattas av bestämmelsen i 29 kap. 2 § 7 . Utskottet konstaterade att transpersoner, liksom homosexuella, utgör en utsatt grupp i samhället. Det förhållandet att transpersoner som grupp enligt förslaget inte skulle komma att omfattas av regleringen av hets mot folkgrupp i 16 kap. 8 § fick inte innebära att enskilda transpersoner skulle komma att åtnjuta ett sämre skydd mot hot och trakasserier än personer i andra utsatta grupper. Det var därför enligt utskottet positivt att det pågick ett omfattande arbete inom rättsväsendet för att på ett effektivare sätt kunna bemöta brottslighet med homofobiska inslag m.m. Utskottet konstaterade att situationen för transpersoner emellertid inte enbart var en fråga som berörde straffrätten utan sträckte sig över en rad olika områden (yttr. 2001/02:JuU4y s. 3 f.). uttalade bl.a. att straffskärpningsbestämmelsen i 29 kap. 2 § 7 även omfattar kränkningar av individer eller grupper på grund av omständigheter, hänförliga till individen eller gruppen, som liknar de omständigheter som specifikt räknas upp i bestämmelsen. Detta framgår av bestämmelsens mer sammanfattande grund annan liknande omständighet. Bestämmelsen kan därför tillämpas t.ex. om ett motiv för brottet har varit att kränka en person eller en grupp av personer på grund av transvestism eller transsexualism eller någon annan sådan omständighet som kan hänföras till personen eller personerna i gruppen (bet. 2001/02:KU23 s. 46). När justitieutskottet behandlade motsvarande motionsyrkanden i betänkande 2009/10:JuU7 (s. 14) uttryckte utskottet förståelse för synpunkterna rörande anspelning på sexuell identitet (könsidentitet) men såg inte någon anledning att föra in en anspelning härpå i bestämmelsen om hets mot folkgrupp. Vidare noterade utskottet i detta sammanhang att regeringen i det lagstiftningsärende som föregick den nya diskrimineringslagen anfört att den avser att återkomma till frågan om en översyn av bestämmelserna om olaga diskriminering i ett annat sammanhang. Detta arbete borde enligt utskottet inte föregripas, varför aktuella motioner borde avslås. Avslutningsvis anförde utskottet att straffskärpningsbestämmelsen i 29 kap. 2 § 7 torde vara tillämplig på situationer där en person eller en grupp av personer kränks på grund av t.ex. transsexualism. Aktuella motioner ansågs därför vara tillgodosedda och borde avslås. Utskottet har förståelse för synpunkterna rörande anspelning på sexuell identitet (könsidentitet) och könsuttryck men ser inte anledning att föra in anspelningar härpå i bestämmelsen om hets mot folkgrupp. Utskottet anser inte heller att en översyn av hets- eller hatbrottslagstiftningen är nödvändig . Motionerna Ju222 yrkande 1, Ju400 yrkandena 7 och 11, Ju401 yrkande 3 och So493 yrkande 5 i denna del bör därför avslås. Utskottet noterar att regeringen i lagstiftningsärendet om den nya diskrimineringslagen i ett uttalande, som enligt uppgift från alltjämt äger giltighet, anfört att den avser att återkomma till frågan om en översyn av bestämmelserna om olaga diskriminering i ett annat sammanhang. Detta arbete bör inte föregripas, varför även motion Ju401 yrkande 5 bör avslås. Straffskärpningsbestämmelsen i 29 kap. 2 § 7 torde, som anförts ovan, vara tillämplig på situationer där en person eller en grupp av personer kränks på grund av t.ex. transvestism eller transsexualism eller någon annan sådan omständighet som kan hänföras till personen eller personerna i gruppen. Motionerna Ju222 yrkande 2, Ju358, Ju400 yrkande 8, Ju401 yrkande 7, Ju412 yrkande 4 och So493 yrkande 5 i denna del får därför anses vara tillgodosedda och bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om brottet förolämpning. Jämför reservation 4 (MP, V). I motionerna Ju222 (MP) yrkande 3, Ju400 (MP) yrkande 9 och Ju401 (V) yrkande 4, yrkas att brottet förolämpning ska falla under allmänt åtal även när gärningen tar sikte på någons könsidentitet och i de två förstnämnda motionerna också på könsuttryck. I motion Ju270 (FP) yrkande 3 begärs en översyn av tillämpningen av åtalsbestämmelsen i 5 kap. 5 § . I samband därmed bör paragrafen breddas till att omfatta även sexuell läggning samt könsidentitet och könsidentitetsuttryck. Alla brott som inte uttryckligen är undantagna faller enligt 20 kap. 3 § under allmänt åtal. Att ett brott faller under allmänt åtal innebär att målsäganden inte behöver ange brottet till åtal för att åklagaren ska väcka åtal. I är ärekränkningsbrotten i 5 kap. undantagna från allmänt åtal. Det innebär bl.a. att förolämpning inte får åtalas av någon annan än målsäganden. Detta gäller dock inte undantagslöst. Om brottet riktar sig mot någon som är eller om målsäganden anger brottet till åtal och åtal av särskilda skäl anses påkallat från allmän synpunkt, får åklagare enligt 5 kap. 5 § 3 åtala bl.a. för förolämpning mot någon med anspelning på hans eller hennes ras, hudfärg, nationella eller etniska ursprung eller trosbekännelse samt, som stadgas i samma bestämmelse punkt 4, för förolämpning med anspelning på hans eller hennes sexuella läggning. Det tidigare uttryckssättet homosexuella läggning i punkt 4 ersattes genom en lagändring som trädde i kraft med sexuella läggning (prop. 2007/08:95, bet. 2007/08:AU7, rskr. 2007/08:219, SFS 2008:569). Utskottet har vid ett flertal tidigare tillfällen behandlat motionsyrkanden om en utvidgning av undantagssituationerna i 5 kap. 5 § till att även omfatta könsidentitet eller sexuell läggning, senast (bet. 2009/10:JuU7 s. 15). Utskottet konstaterade då att sexuell läggning utgör en av de undantagssituationer som omfattas av 5 kap. 5 § och ansåg inte då att borde ta något initiativ för att utvidga antalet undantagssituationer som omfattas av lagrummet. Utskottet avstyrkte motionsyrkandena. Utskottet, som konstaterar att sexuell läggning utgör en av de undantagssituationer som omfattas av 5 kap. 5 § , vidhåller att inte bör ta något initiativ för att utvidga antalet undantagssituationer som omfattas av lagrummet. Motionerna Ju222 yrkande 3, Ju270 yrkande 3, Ju400 yrkande 9 och Ju401 yrkande 4 bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om barnäktenskap och tvångsäktenskap. avslår även ett motionsyrkande om kriminalisering av skenäktenskap i vinstsyfte. Jämför reservationerna 5 (S, SD, V) och 6 (SD). I motionerna Ju312 (S), Ju403 (V) yrkande 12, Ju417 (C) och Ju428 (V) efterfrågas en särskild brottsrubricering som gör det straffbart att arrangera barnäktenskap. I motion Ju384 (M) yrkande 1 begärs en skärpning av lagstiftningen om barn- och tvångsäktenskap. I motionen (yrkande 2) begärs även en översyn av gällande lag för att hjälpa dem som befinner sig i barn- eller tvångsäktenskap. I motion Ju355 (KD) yrkande 2 begärs att skenäktenskap som ingåtts i vinstsyfte ska kriminaliseras. Motionären anser att den som arrangerat ett äktenskap som ingås för skens skull i vinstsyfte bör kunna straffas för det. Utredningen om människohandel m.m., som bl.a. hade i uppdrag att analysera om gällande strafflagstiftning ger ett tillfredsställande skydd mot barn- och tvångsäktenskap, föreslog i sitt betänkande Människohandel och barnäktenskap ett förstärkt straffrättsligt skydd (SOU 2008:41) att en ny straffbestämmelse om barnäktenskap skulle införas. Förslaget innebar att en vårdnadshavare som tillåter ett barn som är att ingå äktenskap som blir gällande i vigsellandet kan dömas för tillåtande av barnäktenskap. En förutsättning är att barnet är svensk medborgare eller har hemvist i . Utredningen föreslog att brottet skulle kunna bestraffas med fängelse i högst . Vad beträffar tvångsäktenskap pekade utredningen på att det finns bestämmelser om bl.a. olaga tvång, olaga hot och människohandel som är tillämpliga. Straffskalorna för dessa brott sträcker sig från böter upp till fängelse. Utredningen ansåg att de gällande reglerna var tillräckliga och föreslog ingen ny straffbestämmelse i denna del. I regeringens proposition 2009/10:152 Förstärkt straffrättsligt skydd mot människohandel behandlades inte utredningens förslag om barn- och tvångsäktenskap. Enligt regeringen (s. 8) behövde dessa frågor belysas ytterligare. Regeringen anförde att den avsåg att låta en utredare analysera både civilrättslig och straffrättslig lagstiftning av relevans för att förebygga och förhindra barn- och tvångsäktenskap. Därefter avsåg regeringen att återkomma med förslag om hur skyddet mot barn- och tvångsäktenskap ytterligare kan förstärkas. En särskild utredare fick i enlighet med det ovan anförda (dir. 2010:54) i uppdrag att ytterligare utreda frågan. Av direktiven framgår bl.a. följande. Den svenska rättsordningen godtar inte tvångsäktenskap och inte heller barnäktenskap. Detta kommer till uttryck på olika sätt genom lagbestämmelser såväl på det civilrättsliga och internationellt privaträttsliga området som på det straffrättsliga området. Ändå förekommer det att unga människor som lever i tvingas att ingå äktenskap. Det finns också de som ingår äktenskap . ingås dessa äktenskap i utlandet. En särskild utredare ska ges i uppdrag att inhämta ytterligare kunskap om tvångsäktenskap och barnäktenskap. Utredaren ska bland annat uppmärksamma vilka det är som drabbas och bakgrunden till att sådana äktenskap förekommer. Även omfattningen av tvångsäktenskap och barnäktenskap ska utredas. Med utgångspunkt i det kunskapsunderlag som inhämtas ska utredaren föreslå åtgärder för att motverka tvångsäktenskap och barnäktenskap. Utredaren ska göra en samlad översyn av relevant straffrättslig, civilrättslig och internationellt privaträttslig lagstiftning. Utredaren ska lägga fram de förslag till författningsändringar som behövs för att ytterligare stärka skyddet mot tvångsäktenskap och barnäktenskap. Uppdraget ska redovisas . Av de ovan nämnda direktiven framgår vidare bl.a. att utredaren ska överväga om det finns anledning att införa en särskild straffbestämmelse som gäller tvångsäktenskap och att det, oavsett utredarens ställningstagande, ska redovisas hur en sådan bestämmelse skulle kunna utformas. Av direktiven framgår dessutom att utredaren ska göra en fördjupad analys av förutsättningarna att införa en straffrättslig reglering som träffar barnäktenskap.