bet · GY01JuU18 · 2011-03-08 00:00:00 — 2010/11:JuU18 Hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning vid förundersökning i brottmål Hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning vid förundersökning i brottmål Utskottet behandlar regeringens skrivelse 2010/11:66 Hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning vid förundersökning i brottmål . Vidare behandlar utskottet en motion som har väckts med anledning av skrivelsen. Utskottet föreslår att skrivelsen läggs till handlingarna och avstyrker motionen. I betänkandet finns två reservationer (S, MP, V). Utskottets förslag till riksdagsbeslut lägger skrivelse 2010/11:66 till handlingarna. avslår motion 2010/11:Ju8 yrkandena 24. Reservation 1 (S, MP, V) avslår motion 2010/11:Ju8 yrkande 1. Reservation 2 (S, MP, V) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (C), (M), (M), i (M), (S), (M), (S), (FP), (S), Arhe Hamednaca (S), (M), (MP), (KD), (SD), (V) och (S). Utskottets förslag i korthet lägger regeringens skrivelse 2010/11:66 till handlingarna. avslår ett motionsyrkande om att regeringens årliga skrivelse om användningen av hemliga tvångsmedel även ska innehålla en redogörelse för tillstånd som har lämnats enligt lagen (2007:978) om hemlig rumsavlyssning och lagen (2007:979) om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott. avslår också ett motionsyrkande om att skrivelsen även ska innehålla en redovisning av i vilken utsträckning uppgifter har inhämtats med stöd av lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation. Vidare avslår ett motionsyrkande om att skrivelsen även ska innehålla en redogörelse för Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens verksamhet och tillsyn. Den parlamentariska kontrollen av tillämpningen av bestämmelserna om hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning vid förundersökning i brottmål utövas på grundval av redogörelser från regeringen i årliga skrivelser. Den aktuella skrivelsen avser denna tillämpning . I skrivelsen finns bl.a. uppgifter om hur många tillstånd till de olika typerna av hemliga tvångsmedel som lämnades . Skrivelsen omfattar dock inte användningen av hemliga tvångsmedel i förundersökningar som handläggs av Säkerhetspolisen. Regeringens redogörelse bygger på uppgifter som och gemensamt lämnade i en skrivelse till regeringen och en komplettering till skrivelsen (dnr Ju2010/5064/Å). och bedriver i samråd med () ett arbete som syftar till att förbättra myndigheternas uppföljning och statistiska underlag när det gäller användningen av hemliga tvångsmedel. Inom ramen för det arbetet preciserade regeringen sitt uppdrag till och när det gäller dessa myndigheters årliga redovisning till regeringen (Ju2010/855/Å). Av redogörelsen framgår att det lämnades tillstånd till hemlig teleavlyssning i 1 659 fall och till hemlig teleövervakning i 2 134 fall. Tillstånd till hemlig kameraövervakning lämnades i 82 fall. Det totala antalet tillstånd ökade jämfört med . Det var framför allt antalet tillstånd till hemlig teleavlyssning som ökade. Den genomsnittliga avlyssnings- respektive övervakningstiden vid hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning uppgick till . Räknat i antal dagar hade den genomsnittliga avlyssnings- respektive övervakningstiden därmed minskat med 34 respektive jämfört med . Räknat i antalet timmar hade den totala avlyssningstiden ökat . För hemlig kameraövervakning var den genomsnittliga övervakningstiden . Detta innebar en sänkning jämfört med . När det gäller vilka brottstyper som tillstånden till de hemliga tvångsmedlen avsett är redovisningen mer detaljerad . Av redovisningen framgår att av tillstånden till hemlig teleavlyssning avsåg grovt narkotikabrott eller grovt smugglingsbrott. Av tillstånden till hemlig teleavlyssning avsåg vidare våldsbrott (bl.a. mord, våldtäkt och människohandel) och tillgreppsbrott (bl.a. rån och grov stöld). Tillstånden till hemlig teleövervakning avsåg främst tillgreppsbrott (), våldsbrott () och grovt narkotikabrott eller grovt smugglingsbrott (). Även tillstånden till hemlig kameraövervakning avsåg främst grovt narkotikabrott och grovt smugglingsbrott (), våldsbrott () och tillgreppsbrott (). redovisades betydelsen nyttan av de hemliga tvångsmedlen med utgångspunkt från åtgärdens betydelse för förundersökningen. angavs innebörden av det uttrycket som att åtgärden hade lett till polisingripande (t.ex. att den misstänkte gripits, anhållits eller häktats) eller att åtgärden på andra sätt fört förundersökningen framåt, dvs. utgjort en viktig del i utredningen. I redovisningen användning av hemliga tvångsmedel ändrade myndigheterna nyttodefinitionen i inskränkande riktning. Under 20052008 omfattade uttrycket åtgärden har haft betydelse för förundersökningen endast de fall där åtgärden hade lett till användning av ett annat tvångsmedel mot den misstänkte. I årets redovisning har och redovisat nyttan av de hemliga tvångsmedlen genom att ange antalet förundersökningar där tvångsmedlet har lett utredningen framåt på vissa särskilt angivna sätt. Nyttan har alltså definierats och bedömts på ett nytt sätt i årets redovisning jämfört med tidigare. En jämförelse med föregående års redovisningar av nyttan är därför inte möjlig. Enligt myndigheternas redovisning har hemlig teleavlyssning varit till nytta i 212 förundersökningar, vilket motsvarar av de förundersökningar där tillstånd till avlyssning lämnats. I av de förundersökningar där myndigheterna ansett att avlyssningen varit till nytta har uppgifterna lett till frihetsberövande av den misstänkte. I av förundersökningarna har uppgifterna lett till annat tvångsmedel (t.ex. husrannsakan eller beslag). I av förundersökningarna har uppgifterna använts vid förhör. I av förundersökningarna har uppgifterna lett till frihetsberövande av någon annan i förundersökningen. I av förundersökningarna har uppgifterna lett till att den misstänkte avförts från förundersökningen. I av förundersökningarna har uppgifterna åberopats som bevisning vid huvudförhandling och i har de använts som överskottsinformation enligt 27 kap. 23 a § . Enligt myndigheterna har hemlig teleövervakning varit till nytta i 159 förundersökningar, vilket motsvarar av de förundersökningar där tillstånd till teleövervakning lämnats. I av förundersökningarna där myndigheterna ansett att övervakningen varit till nytta har uppgifterna använts vid förhör. I av förundersökningarna har uppgifterna åberopats som bevisning vid huvudförhandling. I av förundersökningarna har uppgifterna lett till frihetsberövande av den misstänkte eller använts som överskottsinformation enligt 27 kap. 23 a § . Enligt myndigheterna har hemlig kameraövervakning varit till nytta i 6 förundersökningar, vilket motsvarar av de förundersökningar där tillstånd till kameraövervakning lämnats. I av förundersökningarna där myndigheterna ansett att kameraövervakningen varit till nytta har uppgifterna lett till frihetsberövande av den misstänkte. I av förundersökningarna har uppgifterna använts vid förhör. I av förundersökningarna har uppgifterna åberopats som bevisning vid huvudförhandling och i har de lett till frihetsberövande av någon annan misstänkt i förundersökningen. Regeringen gör bedömningen att myndigheternas användning av hemliga tvångsmedel har varit ett ändamålsenligt och nödvändigt instrument i den brottsutredande verksamheten. Som redan framgått ökade det totala antalet tillstånd till hemliga tvångsmedel jämfört med året innan. Det var framför allt antalet tillstånd till hemlig teleavlyssning som ökade. Enligt och är den främsta faktorn bakom det ökade antalet tillstånd till hemlig teleavlyssning den nationella satsningen mot grov organiserad brottslighet. Ökningen beror enligt myndigheterna även på en förändrad telefonkultur hos kriminella (en ökad benägenhet att byta telefon och teleadress). Regeringen instämmer i myndigheternas analys av orsakerna bakom ökning av användningen av hemliga tvångsmedel. Som indikation på att slutsatserna är riktiga framhåller regeringen att den totala avlyssningstiden endast ökade trots att antalet tillstånd ökade . Regeringen anför i skrivelsen att myndigheternas redovisning av användningen av hemliga tvångsmedel har förbättrats i flera avseenden. saknar dock regeringen vissa uppgifter, bl.a. uppgift om hur nyttan fördelas per avlyssnad person. Regeringen konstaterar att myndigheternas redovisning i vissa delar följer regeringsuppdraget , medan redovisningen i andra delar inte har hunnit anpassas till de nya förhållandevis högt ställda kraven. Regeringen förväntar sig att så sker till nästa års redovisning. Regeringen gör bedömningen att den kommande digitaliseringen av ärendehanteringssystem (där de hemliga tvångsmedlen registreras) kommer att förbättra möjligheterna att ta fram en så rättvisande bild av tvångsmedelsanvändningen som möjligt, och även minska risken för felkällor i materialet. Enligt regeringen bör det påbörjade arbetet med att förbättra underlaget för skrivelsen fortsätta. Enligt motion Ju8 (S, MP, V) yrkande 2 bör regeringens årliga skrivelse om hemliga tvångsmedel även innehålla en redovisning av användningen av hemlig rumsavlyssning (s.k. buggning) och åtgärder för att förhindra särskilt allvarliga brott. I yrkande 3 i samma motion begärs att skrivelsen även ska innehålla en redovisning av i vilken utsträckning övervakningsuppgifter har hämtats ut med stöd av lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation. I yrkande 4 i samma motion begärs att skrivelsen även ska innehålla en redogörelse för Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens tillsyn och verksamhet. Hemlig rumsavlyssning och hemliga tvångsmedel för att förhindra särskilt allvarliga brott infördes hemlig rumsavlyssning (s.k. buggning) som ett nytt hemligt tvångsmedel (prop. 2005/06:178, prop. 2006/07:133, bet. 2007/08:JuU3 och rskr. 2007/08:11). med lagen (2007:978) om hemlig rumsavlyssning infördes lagen (2007:979) om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott (s.k. preventiva tvångsåtgärder). Den lagen ger de brottsbekämpande myndigheterna möjlighet att använda hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning, hemlig kameraövervakning och postkontroll för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott. Både lagen om hemlig rumsavlyssning och lagen om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott är tidsbegränsade, och gäller t.o.m. (prop. 2009/10:119, bet. 2009/10:JuU26 och rskr. 2009/10:263). Utskottet behandlade ett motionsyrkande om att regeringens årliga skrivelse om hemliga tvångsmedel även borde innehålla en redovisning av användningen av hemlig rumsavlyssning och preventiva tvångsåtgärder (bet. 2009/10:JuU18 s. 7). Utskottet uttryckte förståelse för motionsönskemålen och ansåg att det kunde vara värdefullt med en samlad redovisning av all användning av hemliga tvångsmedel. Utskottet var dock inte berett att ta något initiativ i frågan utan avstyrkte yrkandet. som lagen om hemlig rumsavlyssning och lagen om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott infördes, inrättades som en ny myndighet under regeringen. Nämnden utövar tillsyn över de brottsbekämpande myndigheternas användning av hemliga tvångsmedel och kvalificerade skyddsidentiteter. Nämnden utövar också tillsyn över Säkerhetspolisens behandling av personuppgifter. På begäran av en enskild är nämnden skyldig att kontrollera om den enskilde har utsatts för hemliga tvångsmedel eller varit föremål för Säkerhetspolisens personuppgiftsbehandling och om tvångsmedelsanvändningen eller personuppgiftsbehandlingen i så fall har skett enligt gällande bestämmelser. De flesta ledamöterna i utses bland personer som har föreslagits av partigrupper. I justitieutskottets betänkande 2007/08:JuU3 (s. 32) behandlades bl.a. ett motionsyrkande om att regeringens årliga skrivelse om hemliga tvångsmedel även borde innehålla ett yttrande från om nämndens tillsyn när det gäller hemliga tvångsmedel. Utskottet hänvisade till att regeringen avsåg att ålägga nämnden att lämna en årlig redovisning för sin verksamhet till regeringen. Utskottet välkomnade detta och framhöll att regeringen därigenom skulle få ett ännu bättre underlag för sin årliga skrivelse till . Enligt utskottet fick syftet med motionsyrkandet anses tillgodosett. behandlade ett motionsyrkande om att regeringens årliga skrivelse om hemliga tvångsmedel även borde innehålla en redogörelse för Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens verksamhet och tillsyn. Utskottet anförde (bet. 2009/10:JuU18 s. 7) att det är väsentligt att regeringen har ett bra underlag för sin skrivelse till om den hemliga tvångsmedelsanvändningen. Utskottet var dock inte berett att föreslå att regeringsskrivelsen ska kompletteras med en redogörelse från och avstyrkte därför motionsyrkandet. Regeringen har i Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens regleringsbrev gett nämnden i uppdrag att redovisa hur myndigheten har bedrivit tillsynsverksamheten avseende användningen av hemliga tvångsmedel och vilka iakttagelser myndigheten har gjort på detta område. Redovisningen ska innehålla en sammanhållen beskrivning och analys utifrån de iakttagelser som myndigheten har gjort. Uppdraget ska redovisas . Lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation trädde i kraft (prop. 2002/03:110, bet. 2002/03:TU6, rskr. 2002/03:228). Syftet med lagen var bl.a. att genomföra flera EG-direktiv om elektronisk kommunikation. Lagen gäller elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster med tillhörande installationer och tjänster samt annan radioanvändning (1 kap. 4 § första stycket). innehåller bl.a. bestämmelser som ger de brottsutredande myndigheterna vissa möjligheter att utan domstolsprövning få tillgång till uppgifter om elektroniska meddelanden (6 kap. 22 §). Reglerna innebär att operatörerna i vissa fall är skyldiga att på begäran lämna ut uppgifter om abonnemang, dvs. uppgifter som identifierar en abonnent eller ett abonnemang, framför allt namn, titel, adress och abonnentnummer. Vidare innebär reglerna att operatörerna är skyldiga att lämna ut annan uppgift som angår ett särskilt elektroniskt meddelande. Med en sådan uppgift avses t.ex. en uppgift om vilka som har deltagit i utväxlingen av ett elektroniskt meddelande samt när och utväxlingen ägde rum. Även en uppgift om positionen hos en mobiltelefon, när uppgiften angår ett elektroniskt meddelande, är en sådan uppgift som omfattas av begreppet. Bestämmelserna i lagen om elektronisk kommunikation är inte begränsade till att gälla uppgifter som har anknytning till en person som är misstänkt för brott (jfr exempelvis 27 kap. 20 § ). I en lagrådsremiss har regeringen föreslagit vissa ändringar i lagstiftningen om de brottsbekämpande myndigheternas tillgång till uppgifter om elektronisk kommunikation. Regeringen föreslår bl.a. att bestämmelserna i lagen om elektronisk kommunikation om de brottsbekämpande myndigheternas tillgång till uppgifter som angår särskilda elektroniska meddelanden upphävs. Enligt förslaget ersätts dessa bestämmelser delvis av bestämmelser i 27 kap. . Dessutom föreslås en ny lag om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndigheternas underrättelseverksamhet. Syftet med de föreslagna förändringarna är att stärka rättssäkerheten och integritetsskyddet vid inhämtning av övervakningsuppgifter. har tidigare behandlat ett motionsyrkande om att regeringens skrivelse om hemliga tvångsmedel borde kompletteras med en redovisning av hur de brottsbekämpande myndigheterna använt sig av möjligheten att inhämta uppgifter från teleoperatörer (bet. 2007/08:JuU7 s. 810). Med hänvisning till att man borde avvakta det då pågående utredningsarbetet om lagen om elektronisk kommunikation avstyrkte utskottet yrkandet. Regeringens uppdrag till och lämnar och en redovisning till regeringen för användningen av hemliga tvångsmedel. Som redan framgått preciserade regeringen sitt uppdrag till myndigheterna när det gäller denna årliga redovisning (Ju2010/855/Å). Vidare har regeringen, i och regleringsbrev , uppdragit åt myndigheterna att redovisa hur de säkerställer att de uppgifter som lämnas till regeringen är av hög kvalitet. Av redovisningen ska framgå hur myndigheten möjliggör för den operativa verksamheten att fortlöpande rapportera användningen av de hemliga tvångsmedlen. Uppdragen ska redovisas . I regeringens förnyade redovisningsuppdrag till och ställs högre krav än tidigare på myndigheterna när det gäller deras årliga redovisning av användningen av hemliga tvångsmedel. Utskottet välkomnar detta, då det kan förväntas leda till ett bättre underlag för årliga granskning av myndigheternas användning av hemliga tvångsmedel. Även om myndigheternas redovisning till regeringen av naturliga skäl inte har hunnit anpassas fullt ut till de nya kraven, kan utskottet konstatera att redan årets redogörelse i flera avseenden är fylligare och mer detaljerad . Utskottet ser även positivt på regeringens återrapporteringskrav i myndigheternas regleringsbrev. Vidare noterar utskottet med tillfredsställelse att regeringen har för avsikt att fortsätta arbetet med att förbättra underlaget för skrivelsen. Utskottet har sammanfattningsvis inte något att invända mot vad som har framkommit i redovisningen och föreslår att skrivelsen läggs till handlingarna. När det gäller motion JuU8 yrkande 2, vill utskottet åter uttrycka förståelse för önskemålet att även användningen av hemlig rumsavlyssning och preventiva tvångsåtgärder borde redovisas för . Som utskottet tidigare anfört kunde det vara värdefullt med en samlad redovisning av all användning av hemliga tvångsmedel. Utskottet är dock inte heller berett att föreslå ett sådant tillkännagivande som yrkas i motionen. När det gäller motion JuU8 yrkande 3, vill utskottet peka på de kommande ändringarna i bl.a. lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation. När ändringarna har trätt i kraft kommer de brottsbekämpande myndigheternas tillgång till uppgifter som angår ett särskilt elektroniskt meddelande inte längre att regleras i lagen om elektronisk kommunikation utan i bl.a. 27 kap. . Utskottet avstyrker motionsyrkandet. Utskottet ser positivt på att regeringen i regleringsbrev har krävt en återrapportering från när det gäller dess tillsynsverksamhet i fråga om användningen av hemliga tvångsmedel och vilka iakttagelser nämnden har gjort. Utskottet ser emellertid inte nu något behov av att regeringens årliga skrivelse till kompletteras på det sätt som föreslås i motion JuU8 yrkande 4. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att förbättra möjligheterna för de offentliga ombuden att fullgöra sina uppdrag. Jämför reservation 2 (S, MP, V). Enligt motionärerna i motion Ju8 yrkande 1 (S, MP, V) bör möjligheterna för offentliga ombud att fullgöra sina uppdrag förbättras. Systemet med offentliga ombud i ärenden om tillstånd till hemliga tvångsmedel infördes (prop. 2002/03:74, bet. 2003/04:JuU2 och rskr. 2003/04:14). De offentliga ombudens uppgift är att bevaka enskildas integritetsintressen. Ombudet har tillgång till allt material som ligger till grund för domstolens prövning och kan också överklaga domstolens beslut. I proposition 2006/07:133, Ytterligare rättssäkerhetsgarantier vid användandet av hemliga tvångsmedel, m.m. som behandlade förslagen i ett betänkande med samma namn (SOU 2006:98) övervägdes bl.a. om det fanns något behov av förändringar i systemet med offentliga ombud. Regeringen gjorde i propositionen (s. 3335) bedömningen att systemet med offentliga ombud i allt väsentligt fungerar väl och att några lagändringar inte behövdes. Motionsyrkanden om att de offentliga ombuden bör få bättre förutsättningar att fullgöra sitt uppdrag har behandlats av justitieutskottet , (bet. 2009/10:JuU18 s. 8). Utskottet anförde då bl.a. att utskottet inte hade ändrat uppfattning i förhållande till sina tidigare uttalanden om att systemet med offentliga ombud i allt väsentligt fungerar väl och bidrar till en ökad rättssäkerhet (se bl.a. bet. 2007/08:JuU3 s. 3031). Utskottet avstyrkte yrkandet. Utskottet vidhåller sin tidigare redovisade bedömning att systemet med offentliga ombud i allt väsentligt fungerar väl och bidrar till en ökad rättssäkerhet. Motion JuU8 yrkande 1 bör avslås. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Skrivelsens omfattning, punkt 2 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), Arhe Hamednaca (S), (MP), (V) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ju8 yrkandena 24. har nya typer av hemliga tvångsmedel tillkommit, nämligen s.k. buggning och preventiva tvångsåtgärder. Vi anser att även användandet av dessa tvångsmedel bör ingå i regeringens årliga redogörelse. Skrivelsen bör även innehålla en redovisning av i vilken utsträckning övervakningsuppgifter har inhämtats med stöd av lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation. Vidare bör skrivelsen innehålla en redogörelse för Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens verksamhet och tillsyn. Offentliga ombud, punkt 3 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), Arhe Hamednaca (S), (MP), (V) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ju8 yrkande 1. För ett rättssamhälle är det mycket viktigt att den enskildes rätt och integritetsintressen tas till vara. Offentliga ombud fyller därför en viktig funktion. Deras uppgift är särskilt angelägen eftersom polis och åklagare har fått flera olika typer av hemliga tvångsmedel till sitt förfogande. De offentliga ombuden har emellertid ytterst begränsade möjligheter att hjälpa enskilda att ta till vara sina medborgerliga fri- och rättigheter. Vi anser att de offentliga ombudens roll måste effektiviseras och förbättras. Hur detta ska ske bör utredas av regeringen. Förteckning över behandlade förslag Regeringens skrivelse 2010/11:66 Hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning vid förundersökning i brottmål . 2010/11:Ju8 av m.fl. (S, MP, V): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att förbättra möjligheterna för offentliga ombud att fullgöra sina uppdrag. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att den årliga skrivelsen som redovisar användandet av hemliga tvångsmedel ska innehålla en redogörelse även för användandet av hemlig rumsavlyssning och av åtgärder för att förhindra särskilt allvarliga brott. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det bör ske en redovisning för i vilken utsträckning övervakningsuppgifter har hämtats ut genom lagen om elektronisk kommunikation. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utveckla den årliga skrivelsen om hemliga tvångsmedel på så sätt att en redogörelse från Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens verksamhet och tillsyn läggs till skrivelsen innan den skickas till . Det som vi har att behandla nu är regeringens skrivelse om hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning vid förundersökning i brottmål under år 2009.Vi har i våra reservationer lyft fram hur den här viktiga skrivelsen kan utvecklas. Det är på det här sättet som vi får vetskap om i vilken mån hemliga tvångsmedel används. Eftersom det tillkommit hemlig rumsavlyssning och åtgärder för att förhindra särskilt allvarliga brott borde de självklart också ingå.Vi anser också att det borde framkomma i vilken utsträckning uppgifter hämtats genom lagen om elektronisk kommunikation. Skälet är naturligtvis det uppenbara, att vi och alla andra intresserade ska få en tydlig och sammanhållen bild av hur tvångsmedel används.