bet · GY01KrU5 · 2011-02-07 00:00:00 — 2010/11:KrU5 Mediefrågor I betänkandet behandlas ett tjugotal motionsyrkanden från den allmänna motionstiden , de flesta om radio- och tv i allmänhetens tjänst. Samtliga yrkanden avstyrks. Några av yrkandena handlar om den framtida public service-verksamheten och dess finansiering, formerna för ägandet av public service-företagen och villkoren för sponsring av sändningar. Dessa frågor torde komma att belysas i anslutning till att regeringen förbereder nya sändningstillstånd för public service-företagen för tiden . Andra yrkanden handlar om tv-sändningar från stora sportevenemang, flyttning av till , hörbar textremsa, radioskugga i och lokalradion i . Ett yrkande syftar till att alla i ska få tillgång till de nordiska ländernas public service-kanaler, en fråga som slutbehandlades i och avfördes från rådets dagordning. Slutligen syftar ett yrkande till att en databank över kvinnliga experter ska upprättas för att bryta mansdominansen i medierna. I betänkandet finns tre reservationer och tre särskilda yttranden. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Utredning om public service-verksamhetens framtid 2010/11:Kr298 av (C) yrkandena 13. Översyn av för , SVT och UR 2010/11:Kr220 av (M). Reservation 1 (SD) Finansieringen av SR, SVT och UR 2010/11:Kr203 av och (båda M), 2010/11:Kr204 av (M), 2010/11:Kr236 av (M), 2010/11:Kr244 av (M), 2010/11:Kr254 av (M), 2010/11:Kr255 av (M), 2010/11:Kr282 av och (båda KD), 2010/11:Kr298 av (C) yrkande 4, 2010/11:Kr327 av de (M) och 2010/11:Kr329 av och (båda C). Reservation 2 (SD) Upphovsrättsliga kostnader för vidaresändning av SVT:s program 2010/11:Kr304 av (S). Översyn av villkoren för sponsring 2010/11:Kr214 av (M). Tv-sändningar från stora sportevenemang 2010/11:Kr269 av (S). Reservation 3 (S) 2010/11:Kr252 av (FP). 2010/11:Kr215 av (S). 2010/11:Kr213 av (FP). 2010/11:Kr240 av (M). 2010/11:Kr297 av och (båda C). Medier och kvinnliga experter 2010/11:Kr201 av (FP). Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (FP), (S), (M), (S), (M), Per (S), (S), (C), (S), (M), (MP), (KD), (SD), (V), (M) och (M). Radio och tv i allmänhetens tjänst en bakgrund beslutade om radio och tv i allmänhetens tjänst (public service) för tiden t.o.m. (prop. 2008/09:195, bet. 2009/10:KrU3, rskr. 2009/10:61). I enlighet med riksdagsbeslutet har regeringen utfärdat sändningstillstånd för de tre programföretagen (), () och (). Till sändningstillstånden har knutits en rad villkor i enlighet med bestämmelserna i radio- och tv-lagen (2010:696). Verksamheten vid företagen ska präglas av oberoende och stark integritet och bedrivas självständigt i förhållande till såväl staten som olika ekonomiska, politiska och andra intressen och maktsfärer i samhället. Programföretagens sändningsrätt ska utövas opartiskt och sakligt. De ska erbjuda ett mångsidigt programutbud av hög kvalitet. Företagen har ett särskilt ansvar för det svenska språket och dess ställning i samhället. De ska erbjuda ett varierat utbud av hög kvalitet för och med barn och unga och beakta behoven hos personer med funktionsnedsättning. De ska också beakta språkliga och etniska minoriteters intressen. Nyhetsverksamheten vid och ska bedrivas så att en mångfald i nyhetsurval, analyser och kommentarer kommer till uttryck i olika program. Kulturutbudet ska vara mångsidigt och av hög kvalitet. Verksamheten vid , SVT och UR finansieras i huvudsak med radio- och tv-avgiftsmedel som anvisas från rundradiokontot i . beslutar om medelstilldelningen till de tre programföretagen. tilldelas SR 2 , och UR . Till de årliga besluten om medelsanvisning fogar regeringen en rad anslagsvillkor som bl.a. rör programföretagens organisation. Även Myndigheten för radio och tv, som ansvarar för granskning och tillsyn av programföretagen, finansieras delvis med radio- och tv-avgiftsmedel.1[ De två myndigheterna och TV samt Radio- och avvecklades och verksamheterna överfördes till Myndigheten för radio och tv som bildades . Inom den nya myndigheten är och tv ett särskilt beslutsorgan. Nämnden granskar i efterhand om program som har sänts i radio eller tv eller tillhandahållits i beställ-tv står i överensstämmelse med radio- och tv-lagen och de programrelaterade villkor som kan gälla för tjänsterna.] beslutar om storleken på radio- och tv-avgiften i enlighet med bestämmelser i lagen (1989:41) om finansiering av radio och TV i allmänhetens tjänst. Avgiften uppgår till . har med hänvisning till den tekniska utvecklingen på radio- och tv-området även beslutat att en avstämning i form av en s.k. kontrollstation ska genomföras efter halva tillståndsperioden. Programföretagen har därigenom fått möjlighet att påtala behov av förändringar i villkoren. Den ger också regeringen möjlighet till en fördjupad uppföljning . Avstämningen ska tidsmässigt sammanfalla med företagens inlämnande av budgetunderlag , dvs. Eventuella förändringar kan komma att presenteras av regeringen i samband med budgetpropositionen . Utredning om public service-verksamhetens framtid Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om att en utredning ska tillsättas om public service-verksamhetens framtid. I motion Kr298 av (C) ifrågasätter motionären om public service-verksamheten som den ser ut är nödvändig. Han föreslår att regeringen ska utreda hur en förändring av det svenska public service-systemet ska göras framöver (yrkande 1). Utredningsarbetet ska också syfta till förslag som säkerställer att minoritetsprogram och nyheter på exempelvis samiska och teckenspråk produceras även i fortsättningen. Sådana program skulle kunna sändas även av andra företag än SR, SVT och UR (yrkande 2). Vidare bör regeringen utreda hur en försäljning av SR, SVT och UR kan genomföras (yrkande 3). Utskottet konstaterar att mediesektorn har genomgått och fortlöpande genomgår stora förändringar. Det gör att uppdraget för de tre programföretagen bör omprövas efter hand och anpassas efter en ny medieverklighet. Sändningstillstånden för de tre programföretagen löper ut . Det är därför rimligt att utgå från att regeringen inom en relativt snar framtid påbörjar ett utredningsarbete som går ut på att utifrån gällande villkor och regler analysera vilka förändringar som kan behöva göras av radio och tv i allmänhetens tjänst . Utskottet anser inte att det finns skäl för att göra ett särskilt uttalande med anledning av motionsförslagen. Motion Kr298 (C) yrkandena 13 avstyrks. Översyn av för , SVT och UR Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om att en översyn ska göras av grunderna för den stiftelse som äger SR, SVT och UR. Jämför reservation 1 (SD). I motion Kr220 begär (M) en översyn av grunderna för den stiftelse som äger SR, SVT och UR, för , och . Motionären framhåller betydelsen av de tre programföretagens oberoende ställning och påminner om att det är ägarstiftelsens styrelse som utser ordförandena i de tre programföretagen. Motionären anser att principen om armslängds avstånd till politiken bör råda även då förvaltningsstiftelsens styrelse utses. Personer som dragit sig tillbaka från ett aktivt politiskt liv ska inte automatiskt uteslutas från ett uppdrag i styrelsen. Däremot kan man ifrågasätta om det är möjligt för en styrelseledamot att inneha ett politiskt uppdrag av större betydelse och hävda principen om oberoende. är SR, SVT och UR stiftelseägda. Ändringen av ägandeformen gjordes när delar av den tidigare ägarkretsen folkrörelserna, näringslivet och dagspressen inte ville kvarstå som ägare (prop. 1992/93:236 s. 15, bet. 1992/93:KrU28, rskr. 1992/93:377). Stiftelsen2[ Ursprungligen inrättades tre ägarstiftelser, en till vart och ett av de tre programföretagen, med identiska styrelser och samma övergripande mål. Efter beslut av ändrades denna konstruktion så att företagen ägs av endast en stiftelse.] ska främja självständigheten hos de tre programföretagen. En viktig del i denna uppgift är att utse styrelserna i företagen. utsågs ordförandena av regeringen. ligger denna uppgift på ägarstiftelsen (prop. 2008/09:195 s. 61, bet. 2009/10 KrU3, rskr. 2009/10:61). har tretton ledamöter som utses av regeringen på förslag av partier. Eftersom styrelsen ska arbeta långsiktigt bör dess sammansättning inte påverkas av regeringsskiften. Året efter ett riksdagsval utses ordföranden och sex ledamöter. Ordföranden utses och ledamöterna . I den nuvarande styrelsen finns tre nu aktiva riksdagsledamöter. Merparten av övriga ledamöter är eller har varit aktiva politiker. Enligt utskottets uppfattning är det inte något som hindrar att en analys av formerna för ägandet av SR, SVT och UR ingår i en bredare översyn av förutsättningarna och villkoren för radio och tv i allmänhetens tjänst för tiden efter den nuvarande tillståndsperioden, alltså . Utskottet anser emellertid att förslaget inte bör påkalla någon särskild uppmärksamhet från . Motion Kr220 (M) avstyrks därmed. Finansieringen av SR, SVT och UR Utskottets förslag i korthet avslår en rad motionsyrkanden om ändrad finansiering av public service-verksamheten. Det är viktigt att den rådande modellen för att finansiera radio och tv i allmänhetens tjänst har legitimitet hos allmänheten. Olika finansieringsmodeller torde komma att diskuteras inför en ny tillståndsperiod. Jämför reservation 2 (SD). Jämför särskilda yttrandena 2 (MP) och 3 (V). En rad motioner från den allmänna motionstiden innehåller förslag som rör finansieringen av public service-verksamheten. I motionerna Kr203 av och (M) och Kr236 av (M) anser motionärerna att det finns mycket som talar mot radio- och tv-avgiften, bl.a. det förhållandet att även de som inte vill ta del av public service-företagens program måste betala radio- och tv-avgiften och att den är knuten till en viss apparat. De föreslår därför att systemet med radio- och tv-avgift ska moderniseras. Liknande förslag framförs i motion Kr204 av (M) som bl.a. hänvisar till teknikutvecklingen inom medieområdet. Förslagen i motionerna Kr244 av (M), Kr254 av (M), Kr255 av (M), Kr298 av (C) yrkande 4 och Kr329 av och (C) syftar till att tv-avgiften ska avskaffas och att public service-verksamheten i stället ska finansieras med skattemedel via statsbudgeten. I konsekvens därmed föreslås i motion Kr298 även att Radiotjänst i ska läggas ned. de (M) föreslår i motion Kr327 att radio- och tv-avgiften ska ersättas av ett frivilligt abonnemangssystem med en fast månadsavgift eller med ett pay per view-system. och (KD) tar i motion Kr282 upp olika tänkbara modeller för hur public service-verksamheten ska finansieras . De föreslår att regeringen ska tillsätta en utredning som ska utarbeta förslag till hur dagens radio- och tv-avgift ska reformeras. Enligt lagen (1989:41) om finansiering av radio och TV i allmänhetens tjänst ska den som innehar en tv-mottagare betala radio- och tv-avgift till Radiotjänst i (2 a §). En tv-mottagare är en sådan teknisk utrustning som är avsedd att ta emot utsändning eller vidaresändning av tv- program, även om utrustningen också kan användas för annat ändamål (2 §). Tv-avgiften uppgår till (7 §). fick en särskild utredare i uppdrag att analysera behovet av förändringar i sändningstillstånden för public service-företagen för den tillståndsperiod som skulle inledas (dir. 2007:71). Utredningen som antog namnet Public service-utredningen överlämnade betänkandet Kontinuitet och förändring (SOU 2008:64). Utredningen avvisade finansiering av public service-verksamheten över statsbudgeten. En sådan finansiering skulle nämligen kräva att det genereras intäkter som motsvarar de som avgiften inbringar. Detta skulle innebära antingen att någon befintlig skatt måste höjas, att någon ny skatt måste skapas, att en omfördelning skulle behöva göras av tilldelade medel inom kulturbudgeten eller att medel förs från andra politikområden till kulturbudgeten. Vidare skulle en finansiering över statsbudgeten innebära att programföretagens bundenhet till statsmakterna ökar. Utskottet erinrar om att , dvs. , tog ställning till finansieringen av public service-verksamheten. I propositionen om radio och tv i allmänhetens tjänst 20102013 ansåg regeringen att systemet med avgiftsfinansiering skulle kvarstå (prop. 2008/09:195). Med anledning av propositionen väcktes en rad motioner med samma inriktningar som finns i här aktuella yrkanden. Samtliga förslag avslogs av (bet. 2009/10:KrU3 s. 11, rskr. 2009/10:61). Utskottet är medvetet om att förutsättningarna för radio- och tv-företagen förändras i takt med den tekniska utvecklingen. Bland annat ökar möjligheterna för befolkningen att på olika sätt ta emot programutbudet. Enligt utskottets mening är det angeläget att den finansieringsmodell som ska gälla för radio- och tv i allmänhetens tjänst är utformad på ett sätt som gör att programföretagen kan upprätthålla största möjliga självständighet och oberoende gentemot staten och övriga maktsfärer. Den modell som tillämpas ska ha hög legitimitet hos allmänheten. Det är önskvärt att hushållen känner att de får valuta för pengarna, att programutbudet är tillgängligt på flera plattformar och kan tas emot på tidpunkter som passar publiken samt att programmen i alla avseenden håller hög kvalitet. Utskottet anser att det finns anledning att diskutera olika alternativ för att finansiera radio och tv i allmänhetens tjänst, inte minst med anledning av den tekniska utvecklingen. De här aktuella motionsförslagen bör emellertid inte föranleda något tillkännagivande från . Därmed avstyrker utskottet motionerna Kr203 (M), Kr204 (M), Kr236 (M), Kr244 (M), Kr254 (M), Kr255 (M), Kr282 (KD), Kr298 (C) yrkande 4, Kr327 (M) och Kr329 (C). Upphovsrättsliga kostnader för vidaresändning av SVT:s program Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag som innebär att de upphovsrättsliga kostnaderna för SVT:s vidaresändningar till kabel-tv-hushållen ska finansieras med radio- och tv-avgiftsmedel. Frågan om ersättningen till rättighetshavarna bör lösas genom avtal mellan berörda parter. Jämför särskilda yttrandena 1 (S) och 2 (MP). I motion Kr304 av (S) föreslår motionären att radio- och tv-avgiften ska täcka upphovsrättsliga kostnader för SVT:s programkanaler som vidaresänds i enlighet med bestämmelserna om vidaresändningsplikt i kabelnät. Enligt motionären blir det dyrare att se på SVT:s programkanaler för den som bor i lägenhet än för den som bor i villa. Bestämmelser om vidaresändningar i kabelnät och skyldighet att vidaresända program finns i 9 kap. radio- och tv-lagen (2010:696). Bestämmelser om vidaresändning och upphovsrättslig ersättning finns i 3 a kap. lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk (URL). Vidaresändningsplikten innebär att den som äger eller förfogar över ett kabelnät som används för tv-sändningar ska se till att de anslutna hushållen kan ta emot vissa kanaler utan kostnad för mottagningen och på ett tillfredsställande sätt. Skyldigheten gäller endast för tv-sändningar för vilka sändningstillståndet har förenats med krav på opartiskhet och saklighet samt ett villkor om ett mångsidigt programutbud där det ska ingå nyheter (9 kap. 1 § radio- och tv-lagen). Sändningsplikten omfattar inte fler än fyra programtjänster som sänds och vars verksamhet finansieras med radio- och tv-avgiften enligt lagen (1989:41) om finansiering av radio och TV i allmänhetens tjänst (9 kap. 2 § radio- och tv-lagen). I praktiken innebär det att följande programkanaler ska vidaresändas: SVT1, SVT2, SVTB (Barnkanalen) och SVT24/Kunskapskanalen. Dessa kanaler ska kunna tas emot av hushållen utan kostnad för själva mottagningen. Nätinnehavaren har emellertid rätt att ta ut en skälig avgift för tillhandahållandet av nätet (anläggning, ombyggnad, drift och service). Regeringen redovisar i sin proposition om en ny radio- och tv-lag (prop. 2009/10:115) bl.a. att rättighetsskyddet enligt URL innebär att nätoperatören är beroende av tillstånd från berörda rättighetshavare för att kunna vidaresända sådana upphovsrättsligt skyddade verk och andra prestationer som ingår i en televisionsutsändning. Sådana tillstånd kan förenas med krav på ersättning. Föreningen Copyswede som företräder rättighetshavare bl.a. när det gäller avtal om vidaresändning i kabelnät, tog inledningsvis inte ut någon sådan avgift av kabel-tv-operatörerna. fram till fanns ett avtal mellan SVT och Copyswede enligt vilket SVT betalade upphovsrättsersättningar för sådana vidaresändningar av SVT:s program som kabel-tv-operatörerna utförde. Förhandlingar mellan nätoperatörerna och rättighetshavarna om ersättning fr.o.m. inleddes . strandade förhandlingarna och kabeloperatörerna begärde att regeringen skulle utse en medlare, vilket gjordes (prop. s. 199 f.). enades Copyswede och kabel-tv-operatörerna om ersättningsnivåer för vidaresändning av SVT:s kanaler. Det nya avtalet gäller retroaktivt fr.o.m. framåt. Ersättningen motsvarar per hushåll och månad. Det framgår också av propositionen om en ny radio- och tv-lag att Radio- och TV-verket3[ När Radio- och avvecklades överfördes dess verksamhet till den nybildade Myndigheten för radio och tv.] har bedömt att frågor om ersättningens storlek, fördelning av kostnadsansvar m.m. beträffande ersättning till rättighetshavare bör lösas genom avtal mellan berörda parter. Regeringen instämde i den bedömningen (prop. 2009/10:115 s. 200). gjorde inte någon annan bedömning än regeringen (bet. 2009/10:KU25 s. 38 f.) SVT har i en skrivelse till utskottet kommenterat innehållet i motion Kr304 (dnr 140-1560-10/11). Programföretaget framhåller bl.a. att det enligt upphovsrättslagen är klart att den som vidaresänder måste komma överens med upphovsmännen och de s.k. närstående rättighetshavarna om ersättning för den vidaresändningen. SVT, som är en av dessa rättighetshavare, har självt valt att avstå från sin lagliga rätt att ta betalt av operatörerna för detta. Därmed blir frågan en avtalsmässig fråga mellan de övriga rättighetshavarna och operatörerna. Nivån för detta har parterna nu kommit överens om. Operatörerna har därefter rätt och möjlighet att övervältra denna kostnad på hushållen. Radio- och har framhållit att frågan om övervältring av kostnaderna inte har prövats av verket i något enskilt ärende. I motionen hävdas att det kan bli dyrare för den som bor i lägenhet att ta emot SVT:s sändningar än för den som bor i villa. Motionären synes utgå från att det finns risk att kabeloperatörerna eller nätinnehavarna4[ Nätinnehavare med flest anslutna hushåll i är , och .] övervältrar de upphovsrättsliga kostnaderna på kabel-tv-hushållen. Den kostnad som det skulle kunna röra sig om uppgår till och hushåll. Det har såvitt känt är inte visat sig att kostnaderna har övervältrats på kabel-tv-hushållen. Utskottet är för sin del inte berett att förorda att som motionären föreslår radio- och tv-avgiftsmedel ska användas för att täcka dessa kostnader. Regeringen bedömde att frågan om ersättningen till rättighetshavarna borde lösas genom avtal mellan berörda parter, något som inte motsatte sig (prop. 2009/10:115, bet. 2009/10:KU25). har inte någon annan uppfattning i denna fråga. Motion Kr304 (S) avstyrks. Översyn av villkoren för sponsring Utskottets förslag i korthet avslår en motion med begäran om att översyn ska göras av såväl direkt som indirekt sponsring inom public service. Jämför särskilda yttrandena 2 (MP) och 3 (V). I motion Kr214 föreslår (M) att en översyn ska göras av såväl direkt som indirekt sponsring inom public service inför det sändningstillstånd som ska gälla . Motionären anser att framför allt indirekt sponsring av tv-produktioner är problematisk och att det finns en gråzon för hur reglerna tillämpas, vilket har lett till fällningar i och TV. Det kan t.ex. handla om att SVT delfinansierat sina egna produktioner genom att upplåta programtid för att exponera vissa varumärken, s.k. otillbörligt gynnande. I radio- och tv-lagen (2010:696) finns följande definition av begreppet sponsring (3 kap. 1 § 14): sponsring: bidrag som någon som inte tillhandahåller eller producerar ljudradio, tv-sändning, beställ-tv eller sökbar text-tv ger för att finansiera dessa medietjänster eller program i syfte att främja bidragsgivarens namn, varumärke, anseende, verksamhet, produkt eller intresse. Med uttrycket indirekt sponsrat program menas ett program som inte är en annons och som helt eller delvis har bekostats av någon annan än den som bedriver sändningsverksamheten eller som framställer audiovisuella verk, men där sponsorbidraget inte har tillfallit programföretagen direkt (prop. 2008/09:195 s. 60). I 5 kap. 5 § radio- och tv-lagen finns en generell bestämmelse om otillbörligt kommersiellt gynnande i tv-sändningar. Enligt denna får program som inte är reklam inte otillbörligt gynna kommersiella intressen. I 6 kap. radio- och tv-lagen finns bestämmelser om produktplacering. Produktplacering är tillåten i filmer, tv-serier, sportprogram och program med lätt underhållning, förutsatt att programmet inte huvudsakligen vänder sig till barn . Det finns dock begränsningar då det gäller vilka slags produkter som får placeras. Produktplaceringen får inte medföra att kommersiella intressen gynnas på ett otillbörligt sätt. Information om att det förekommer produktplacering ska lämnas i början och slutet av programmet och efter avbrott för annonser. Informationen ska endast bestå av en neutral upplysning om förekomsten av produktplacering (6 kap. 14 §§). SR, SVT och UR får enligt sina sändningstillstånd inte sända reklam. Som huvudregel gäller att de inte heller får sända sådana sponsrade program där sponsorbidraget har tillfallit företagen direkt. Det finns dock undantag från denna bestämmelse. Direkt sponsring får förekomma i SVT:s sändningar i samband med sportevenemang. Det får också förekomma i program i SVT och SR som innebär utsändning av en allmän sammankomst eller offentlig tillställning där företaget är arrangör. Förutsättningen i det sistnämnda fallet är att det är ett arrangemang inom ramen för ett åtagande gentemot Europeiska radiounionen (EBU) eller ett arrangemang av liknande betydelse samt att programmet direktsänds till flera länder. Detta gäller inte för program som huvudsakligen vänder sig till barn . Det har ansetts viktigt att SVT kan sända sport och har kvar möjligheten till sponsring av sportsändningar. Inför nuvarande tillståndsperiod beslutade på förslag av regeringen att antalet sponsrade sportevenemang och eventuella EBU-evenemang eller arrangemang av liknande betydelse inte får överstiga 20 evenemang . Enligt sändningstillstånden får SR, SVT och UR sända sådana indirekt sponsrade program som framställs eller har framställts i samarbete med någon annan som fått bidrag från utomstående för sin andel av produktionen där företagen köpt en sändnings- eller visningsrätt till ett färdigproducerat eller icke färdigproducerat program som fått bidrag, eller som senare får bidrag från utomstående som framställs eller har framställts av programföretag i ett annat land inom ramen för ett åtagande gentemot EBU där bidrag till produktionen lämnats från utomstående. Sträng restriktivitet ska råda när det gäller indirekt sponsrade program som vänder sig till barn . och tv, som är en avdelning inom den nya Myndigheten för radio och tv, granskar om program som sänds i radio och tv står i överensstämmelse med gällande regelverk, bl.a. bestämmelserna i radio- och tv-lagen. Nämnden fattar beslut vid sammanträden en till . Besluten kan vara friande, fällande eller friande med kritik. Genom sammanträdesbesluten bildas en praxis för hur reglerna ska tolkas. Enligt nämndens praxis kan ett kommersiellt gynnande accepteras om det är motiverat av ett informations- eller underhållningsintresse.5[ Uppgiften har hämtats från Granskat och klart tema om reklam, sponsring och otillbörligt gynnande, utgiven av och TV 2010, s. Enligt nämnden behöver otillåtet gynnande inte nödvändigtvis innebära att ett programföretag har fått betalt för att exponera en vara. Utskottet påminner om att syftet med förbudet mot sponsring är att utomstående inte ska kunna påverka innehållet i sändningarna.