bet · GY01NU7 · 2011-03-08 00:00:00 — Det här landar i fall på att man talar om främmande makt.När det gäller just de här tre bolagen faller de argument som tar upp.Vi har en fungerande postmarknad där det finns olika lokala, regionala och nationella aktörer. Staten kan handla upp denna så kallade service, det vill säga att post ska delas ut överallt, av vem som helst. Det finns exempel från olika länder att det här fungerar väldigt bra.När det gäller Sonera nämner det så kallade kopparnätet, accessnätet. Där spelar inte ägandet någon roll. Det är fastighetsägarna som äger en stor av detta. I post- och telelagen är det fastställt att man ska släppa igenom trafik helt oberoende av ägarskapet. Utmaningen handlar fastmer om det stora nätet, och där pågår ett arbete. Innan det är färdigställt kommer regeringen inte att gå under det ägande som innebär att vi har full kontroll över bolaget.Jag tycker inte heller att det här stämmer när det gäller . är inte ett företag som hanterar bomarknaden på ett mer ansvarsfullt sätt än privata aktörer. Jag kan lugna med att inte på något sätt har som huvudargument i det här fallen att vi skulle vara rädda för utlänningar. Vi har till exempel stött sammangåendet mellan den svenska och den danska posten. Även i har det fått stöd, vilket tyder på att det inte är just det som varit orsaken.Det finns en viktig samhällsfunktion i en fungerande postservice för hela landet. Det är svårt att i vissa delar av få lönsamhet i det, och vi anser därför att den enklaste lösningen är att staten fortsätter att vara ägare av Posten.Jag kan erkänna att har en poäng vad gäller Sonera. Det gäller framför allt de delar som handlar om att sälja mobilabonnemang, telefonabonnemang och till och med om att ge sig in på den finska marknaden för att sälja liknande saker. Så visst skulle delar av den verksamheten kunna avvecklas.Däremot finns det en begränsning när det gäller tillgången på nätet. Då kan man säga att det finns reglerat i lagen att de ska släppa igenom det. Ja, det finns reglerat i lagen att man inte får missbruka ägandet av elnätet heller, och ändå har vi i exempel på att ägare av elnät beter sig på ett sätt som drabbar både företag och enskilda människor just för att dessa ägare helt enkelt väljer att inte följa den lagstiftning som finns. Det har orsakat stora problem och tagit mycket att över huvud taget kunna driva den processen till ett slut.Det är inte lämpligt att på det sättet sälja ut viktiga delar av infrastrukturen. Vi ser kopparnätet som en viktig samhällelig resurs, och i en krissituation är det av stort värde att den finns i statens ägo. Det är glädjande att vi är delvis överens om grundprincipen. Sedan landar vi ändå i olika slutsatser. När det gäller Posten finns inga förslag om att sälja Posten. Det finns inte på en skala. Vad det handlar om är att det finns ett avtal som innebär att svenska staten har medgivit att danska staten ska få börsintroducera sin del. Vi behöver inte sälja någonting av den svenska Posten. Det tror jag att egentligen är väl införstådd med.Samma sak gäller Sonera.SBAB vill inte kommentera. Tycker verkligen att har agerat mer ansvarsfullt för att undvika bostadsbubblor än vad de privata aktörerna gjort? I den mån inte skulle ha agerat ansvarsfullt får väl det ansvaret i så fall läggas på den regering som styrt bolaget de senaste åren.När det gäller Posten är det underligt att höra regeringspartiernas representanter säga att de inte har för avsikt att sälja någonting och att de inte behöver sälja någonting. Därför ställer jag mig frågande till varför man över huvud taget ska ha ett bemyndigande att sälja någonting. Det är bra, tror jag, om bemyndigandena är utformade så som regeringen önskar och avser att agera. Annars skapar det stor osäkerhet. Då är det väl alldeles utmärkt att vi har möjlighet att i fatta beslut om att bemyndigandet ska återtas. Det borde rimligtvis även regeringspartiernas representanter kunna rösta för.Samma sak gäller Sonera. Flera representanter för regeringspartierna har varit uppe i talarstolen och sagt att de inte har för avsikt att sälja kopparnätet, att det är viktigt att det finns i samhällelig ägo. I så fall vore det väl fullt rimligt att rösta för det majoritetsförslag som innebär att bemyndigandet utformas på det sättet.Jag anser att det egentligen finns stor enighet i den här frågan men att regeringen vill ha större frihet att agera än det man säger att man vill ha. Det tyder på att det finns någon sorts idé om att vilja göra det som dessa bemyndiganden ger regeringen rätt till, nämligen sälja delar av Posten och delar av Sonera samt avhända sig makten när det gäller . Det betyder att man släpper ett verktyg som man kunde behöva ha på bolånemarknaden. Man ska vårda det man äger. Det är en gammal sanning som passar bra även på så stora och lite opersonliga saker som de statliga bolagen. Att vårda statliga bolag är att se till att de sköts på bästa sätt med professionella ledningar, tillräckliga kapitalbaser och kloka ägardirektiv. Det kan också finnas ett särskilt samhällsuppdrag som bara ett statligt företag ska sköta, eller ett naturligt monopol, men det är undantagsfall. Värdeskapande är ett övergripande mål med förvaltningen. Här vill jag säga att regeringens redogörelse har utvecklats över tiden och förbättrats . Staten förvaltar stora värden, och därför är det mycket viktigt.Herr talman! Det finns flera exempel på statliga företag som sköter sig utmärkt, levererar pengar till statskassan, som vi hört tidigare, och utför ett arbete som ingen annan än staten kan eller ska göra. Just nu går det bra för de statliga bolagen, men det finns också gott om exempel på motsatsen - företag som stör den goda konkurrensen på marknaden, företag som genom felaktig eller undermålig ledning förorsakar stora förluster, kräver ägartillskott och mycket annat stöd. Då kostar de oss i stället skattepengar, tid och uppmärksamhet.Var och en inser att det inte är en bra situation. Det är helt enkelt inte bra för marknadens funktionssätt när en av aktörerna är både domare och en av spelarna. Ett statligt bolag är just denna hybrid, en kameleont. Ett statligt företag är alltså alltid en risk. Den risken tvingas skattebetalarna bära. Man ska vårda det man äger, men ibland är den bästa vården att inte äga alls, att släppa fri.Det finns alltså goda skäl för försäljning av statliga bolag. Konkurrensen blir sundare, statens roll blir mer renodlad, företagen får bättre utvecklingsmöjligheter och intäkterna från försäljningarna kan användas till att få ned statsskulden och därmed de stora räntor som tvingas betala för sina lån. Det i sin tur ger möjlighet till reformer och förbättringar som annars inte hade blivit gjorda. Skattepengar ska gå till förbättringar i , inte till stora räntekostnader.De bemyndiganden som tidigare givits av för , Posten och Sonera är en följd av de skäl jag ovan redovisat. verkar, som vi redan hört, på en kommersiell marknad som präglas av fritt inträde och fri konkurrens. Det finns inget skäl för staten att fortsätta ägandet. Däremot finns det all anledning av vara noga med kontrollen av de finansiella marknaderna och tillsynen så att de konkurrensrättsliga aspekterna vidmakthålls.När det gäller har redan under förra mandatperioden givit sitt tillstånd att minska ägandet till som lägst i samband med samgåendet mellan . När det gäller frågan om en framtida börsnotering av såg utskottet samgåendet som ett sätt att bana väg för ett pluralistiskt ägande. En börsnotering skapar likviditet för bolaget och kan underlätta eventuella framtida strukturaffärer. Utskottet och underströk också att det bemyndigande som då gav avsåg en minskning av statens ägande till lägst av rösterna i det sammanslagna bolaget, vilket ger staten fortsatt makt över bolagsordningen och en dominerande ställning.Allt var känt i propositionen, allt beskrevs i både förarbetena och betänkandet, och en del av dem som då var med i utskottet är med även i debatten här . Det finns inga överraskningar, tillägg eller förändringar som påverkar den svenska biten av affären. Tyvärr, herr talman, tar oppositionen nu på sig ett ganska tungt ansvar. Det kontraktsbrott som den svenska staten kommer att göra sig skyldig till, om oppositionen får sin vilja igenom, kommer att skada som avtalspartner, vilket vi fått höra, och risken är överhängande att det kommer att kosta oss ett antal miljoner i skadestånd till den andra parten, Posten . Hur många miljoner det blir vet vi inte. Detta borde ha kunnat undvikas.Det ska tilläggas att svenska staten i och med detta avtal inte heller är tvingad att sälja en enda aktie. Vi har inga som helst sådana skyldigheter, men nyemission är en möjlig och trolig väg, vilket är kommunicerat sedan tidigare.Regeringens resonemang i budgetproposition kring inkluderade en möjlig breddning av ägandet framöver. Om en sådan inriktning blev aktuell skulle regeringen återkomma till med förslag, och då hade denna diskussion varit relevant. Det är den inte nu.Slutligen, när det gäller Sonera, gav regeringen ett bemyndigande att utan några som helst begränsningar få sälja dåvarande , alltså en hundraprocentig försäljning. Dessutom skedde det på utskottets initiativ, herr talman. Tillgången till accessnätet var en viktig fråga, och genom den funktionella separationen av accessnätet ansåg utskottet och att frågan var löst. PTS fick förstärkta möjligheter att ingripa för att öka konkurrensen på bredbandsmarknaden. Alla aktörer/operatörer får tillgång till kopparaccessnätet på samma villkor. Statens styrning av marknaden sker framför allt genom PTS, , , med flera som sköter tillsynen av hela marknaden och inte genom det egna ägandet.Herr talman! Jag sade i början att det man äger det vårdar man. Jag anser inte att oppositionens agerande i dessa exempel är att vårda de gemensamma tillgångarna, utan detta agerande kan skada som avtalsslutande part och i form av skadestånd för kommande avtalsbrott. Det är minst sagt inte bra.I övrigt ansluter jag mig till mina allianskolleger och deras tidigare inlägg.Jag yrkar bifall till reservation 1 och 4, avslag på övriga reservationer och motioner samt bifall till utskottets förslag i betänkandet i övrigt.I detta anförande instämde (M). Om man lyssnar till får man intrycket att det bästa vore om regeringen hade ett bemyndigande att sälja alla företag, så att man slapp gå till och få en kritisk granskning av sina skäl för att sälja statliga företag. Det är det allmänna intryck man får - staten ska i stort sett inte äga någonting - när man lyssnar mellan raderna till vad säger.Det är också märkligt att inte på något sätt tycker att det är anmärkningsvärt att regeringen inte har informerat näringsutskottet om det aktieägaravtal som föreligger avseende . Man försöker nonchalera den frågan, i stället för att ta kritiken på största allvar.Jag har tidigare inte varit med om att en regering har suttit med ett aktieägaravtal som man inte har informerat utskottet om under beredningen. Normalt sett får man ta del av den typen av hemliga handlingar och kan läsa dem på plats i utskottet. Men i det här fallet har man inte fått den möjligheten. Dessutom har regeringen under vår beredning skrivit ett tilläggsavtal utan att informera utskottet.Det enda säger här i kammaren är att oppositionens förslag riskerar att göra svenska staten skadeståndsskyldig. Det tycker jag är helt fantastiskt! Jag vill säga det en gång till: Det är helt otroligt, när vi har två demokratiska stater som äger gemensamt, att den ena parten skulle driva en skadeståndsprocess mot den andra. Hur ser det ägandet och samarbetet ut då? Jag ser detta bara som ett slag i luften. Jag tycker att ska lyssna lite bättre när jag håller mina anföranden i kammaren. Han kanske koncentrerar sig på vad han ska säga i repliken, men man måste lyssna. Jag sade inte att vi skulle sälja allt - självfallet inte. Jag räknade upp ett antal situationer där bara staten kan lösa de uppgifter som föreligger. Det måste väl ändå kunna kvittera att jag faktiskt sade, för så är fallet.Beträffande informationen om avtalen: Hela utskottet har instämt i att informationen från regeringssidan kunde ha varit bättre. Det kan den alltid bli. Den kritiken finns alltid. Jag tycker också att det är på sin plats att säga: Ja, den kunde ha varit bättre.Men, , den här informationen fanns redan under förra mandatperioden när förarbetet och propositionen förelåg och när betänkandet klubbades igenom här i . All information har funnits - förutom en sak. Det gäller det tilläggsavtal som sade tecknades - där ger jag honom rätt. Men det tilläggsavtalet rör enbart danska förhållanden, alltså danska posten i . Det ska erkännas, men det har inget över huvud taget med vårt avtal att göra.Vad gäller att man inte skulle gå till : Jag kanske antecknade fel, så får korrigera mig i så fall. Det är ju det vi gör och har gjort !I fråga om vill man så att säga dra tillbaka det som inte ens finns. Man bara redovisar framtida tankar, men inte ens det ska man få göra - nya tankeförbud! Men regering har ju gjort samma sak fast mycket värre. De har verkligen slutit avtal utan att gå till , vilket man borde, till exempel när investerade 70 miljarder i kolkraft i . Då gick man inte till . Jag sade att jag får intryck av att egentligen skulle ha velat ha ett generellt tillstånd att sälja alla företag. Det är det intryck som jag får när jag lyssnar på dig. Ni skulle helt enkelt vilja ha ett sådant tillstånd, för då skulle ni kunna hantera detta som ni vill.Men är det inte så. Det är väldigt bra att regeringen måste gå till och få ett bemyndigande för att kunna sälja företag. Det är därför som vi åter har en debatt om ett antal företag som ni vill sälja.Jag noterar att det i fråga om var ett aktieägaravtal som slöts efter det att hade behandlat frågan senast, . Det avtalet fick vi inte heller ta del av. Det handlar alltså dels om det avtalet, dels det tilläggsavtal som tecknades . Det är oerhört anmärkningsvärt, framför allt eftersom det handlar om legitimitet, att vi som riksdagsledamöter och majoritet naturligtvis alltid har det sista ordet i sådana här frågor.Därför ska man inte komma och påstå - vilket jag menar att man har gjort, vilket också har varit tydligt i medierna - att ansvariga statsråd har sagt att det kan bli skadstånd om vi fattar ett demokratiskt beslut i riksdag. Det är uppseendeväckande, i synnerhet när regeringen inte har informerat om att det kunde föreligga en sådan risk medan utskottet har behandlat frågan.Det är oerhört anmärkningsvärt. Jag har aldrig varit med om att något sådant har hänt tidigare. Det är möjligt att det har gjort längre tillbaka i tiden. Men något sådant har i varje fall inte inträffat så länge jag har varit med i , sedan 2002.Det tycker jag är oerhört anmärkningsvärt. Jag skulle önska att kunde vara lite tydligare i sin kritik mot regeringen på den här punkten i stället för att vara så undanglidande när vi hade ett utskottssammanträde och diskuterade detta med ansvarig minister. Jag tycker trots allt att och gör som de brukar göra. De målar den lede på väggen och utmålar en situation som faktiskt inte finns. Jag hävdar fortfarande att allt som finns nu fanns med då, i förarbeten, i propositionen, i betänkandet vid beslut, förutom - det medger jag - avtalet , som enbart berör danska förhållanden och inte något på den svenska sidan.Lars ! Oppositionen tar på sig ett tungt ansvar när man driver saken till sin spets, för sådant som jag tycker att vi hade kunnat klara ut i utskottet. Det gäller till exempel om det fanns kritik mot informationslämnandet från regeringens sida. Jag sade det tydligt tidigare men kan säga det igen: Det hade kunnat vara bättre, och det kan alltid vara bättre. När vi var i opposition har vi ofta klagat på dålig information. Men informationen fanns. Det är inget man kan komma ifrån.Man kan inte heller komma ifrån att svenska staten lite grann får stå med svansen mellan benen. Man är lika pålitlig som avtalsparter, för nu rycks ju bemyndigandet och avtalet upp, i och med beslutet . Det kan också bli skadeståndskrav. Det fick vi höra på utskottet. Det kan inte alls uteslutas utan är ganska troligt.Herr talman! Som opposition har man ett annat stort ansvar, nämligen att informera sig själv och tänka själv. Jag vet att det är jobbigt med den stora materian med avtal. Jag kommer mycket väl ihåg tidigare stora statliga försäljningar, när vi var i opposition och fick skaffa oss den informationen, som är ganska jobbig att hantera.När vi justerade detta betänkande om statliga bolag var min första tanke: Hur ska det nu gå med det danska avtalet? Jag undrar om det blir skadestånd. Den reflexionen borde väl oppositionen också ha gjort vid det tillfället - om inte tidigare så åtminstone då, tycker jag. Jag tänker fortsätta där slutade.Nu var det så här att jag ställde frågan till jurister, som var på plats i utskottet , just om den del av avtalet mellan den svenska Posten och den danska där det regleras om nyemission. jurister svarade att den delen av avtalet inte fanns 2008. Därför kan inte ha informerats om detta 2008. Det skrevs in som en ny del när man skrev färdigt avtalet 2009.Det är också så att vi har ett betänkande som behandlar den här frågan, från den tid när det behandlades i den senaste gången, där det uttryckligen står att den svenska staten kan välja huruvida man vill delta i en sådan ägarbreddning. visar det sig att det inte är på det sättet. Det visar sig att regeringen har undanhållit den lilla detaljen i aktieägaravtalet, som är just orsaken till att man kritiserar oppositionens förslag till riksdagsbeslut.Det innebär, tycker jag, att det finns all anledning till kritik. Trots detta var det knappt någon ledamot, utom möjligen ordföranden, som yttrade någon kritik mot regeringens hantering när ministern befann sig i utskottet i torsdags.Jag tycker att det är anmärkningsvärt i sig att det bara tycks vara vi i oppositionen som är upprörda över detta. Dessutom har regeringen mage att komma efter att betänkandet är justerat och meddela utskottet den informationen och då tycka att vi ska dra tillbaka vårt yrkande.Visst, man kan kanske tycka att det är småaktigt av oss att inte göra som vi blir tillsagda. Men man kan också konstatera att man har på sig att lägga fram ett nytt förslag om ett nytt bemyndigande. Då får vi lite mer tid att diskutera saken oss emellan. Jag tror att vi kommer att kunna lösa det. Som jag sade i tidigare replikskifte kritiserade jag regeringen. Det gjorde jag alldeles . Jag gjorde det även i utskottet. kanske inte kommer ihåg det, men jag sade att det här informationsutbytet kunde ha varit mycket bättre. Men det ligger också ett tungt ansvar på oppositionen att hålla sig informerad.Nu är detta komplicerade frågor - jag medger det. Jag har varit i motsvarande situation i alltför . Men det är klart att det ligger ett stort ansvar även på en opposition att ställa frågor, att slå en signal, att fråga utskottet, utskottskansliet eller majoritetsföreträdare: det något annat i det här som vi bör tänka på? Det kanske inte alltid är så lätt att göra det, men det finns ett stort ansvar för oppositionen att skaffa sig information.Om jag som inte ens satt i utskottet förra mandatperioden tänkte på detta avtal borde även oppositionen, de som fanns med, ha gjort det. Jag tycker egentligen inte att det finns någonting mer att säga om det.Det framstår lite grann som att det skulle ha varit ett medvetet undanhållande av information. Men vet också att så inte är fallet. Vi fick förklaringen i utskottet till att informationsutbytet inte hade fungerat riktigt som det skulle. Det har vi också kritiserat tillsammans.Jag valde inte att säga ordet småaktig. Det var själv som gjorde det. Jag skulle inte benämna det på det sättet. Jag sade att jag tyckte att vi hade kunnat hitta en lösning på situationen utan att skadas som avtalspartner, vilket vi gör.Jag sade också att vi inte vet hur stort skadeståndet blir. Det får vi återkomma till, men hela den här situationen hade kunnat undvikas, och det står jag fast vid. Det är helt uppenbart att det inte kan bli ett avtalsbrott förrän tidigast . Därför har regeringen på sig att komma och prata med oppositionen. Jag hoppas att de inte tänker vänta tills efter att det här avtalsbrottet kan ha trätt i kraft utan att de kanske kan komma lite tidigare med de diskussionerna, om det är så att de önskar ett nytt bemyndigande.Det bemyndigande som regeringen har är väldigt brett när det gäller Posten. Det är inte alls nödvändigt att det ska vara så brett för att man ska slippa bli anklagad för avtalsbrott. Därför är det fullt rimligt att återtar det bemyndigandet. Och är det så att regeringen önskar ett annat bemyndigande är man fullt fri att komma till och föreslå det och i det sammanhanget också föra samtal. Då kan man försöka skaffa sig en majoritet bakom ett sådant förslag.Jag tror att det kommer att kunna lösas som det här handlar om. Jag är inte särskilt orolig på den punkten. Men jag är bekymrad över det faktum att regeringen inte informerar om en väsentlig del av avtalet. Vi fick tydlig information på utskottsmötet från egna jurister om att just den del av avtalet som det här handlar om inte var känd 2008, och därför hade inte informerats om det 2008. Den skrevs in 2009, och då meddelade man inte att den ändringen hade gjorts.Jag tycker att det är lite anmärkningsvärt att då säger på ungefär samma sätt som ministern, att det här är oppositionens ansvar. Skulle vi med någon form av telepati från departementet ha tagit reda på att de skulle ha skickat den informationen till oss, så att vi skulle ha förstått att vi skulle ringa dem? Då skulle vi alltså fråga: Har ni skrivit in någonting viktigt i det här avtalet som ni inte har informerat om?Man brukar göra det i den omvända ordningen. När regeringen vet att man skriver in någonting nytt går man till och informerar om det. Det är en skyldighet som regeringen har. Jag tror inte att det här är den sista diskussionen vi kommer att ha i om det här ärendet.I detta anförande instämde och (båda S). Vi kommer väl inte så mycket längre i det här. Jag har faktiskt inte skällt på oppositionen för att detta har uppstått. Jag sade att vi hade kunnat lösa detta. Jag har också sagt att informationen kunde ha varit bättre i olika detaljer. Så långt är vi överens.Att ett avtalsbrott kommer att uppstå, när det än blir, är vi också överens om. Om man funderar lite mer tror jag att man kan instämma i, kanske inte här i kammaren men för sig själv, att blir en mindre pålitlig avtalspartner i och med det kontraktsbrott som kommer att uppstå. Vi kommer inte runt det. Vi kan återkomma till frågor om hur mycket, när, varför och vem som bär skulden. Men detta är faktum.Herr talman! Jag återkommer dessutom till att börsintroduktion, nyemission och allting stod i förarbete, proposition och betänkande som vi tog upp här i . Vi kommer inte runt det heller. Jag får börja med att yrka bifall till reservation 1 och 4 och i övrigt avslag på motionerna.Herr talman! Den här debatten tenderar att bli ganska bred. Men det handlar trots allt om statligt ägande, och det är ett område som vi ska ha stor respekt för. Det handlar om 57 statligt ägda företag. Staten är största företagsägare. Företag finns representerade runt om i världen. Det handlar om ca 600 miljarder i omslutning. Det är stora arbetsgivare och många medarbetare runt om i och i andra delar av världen. Och det ägs gemensamt av svenska folket.Det finns höga förväntningar om hur de ska uppträda. Statligt ägda företag ska vara föredömen i alla avseenden, vad det än må gälla. Det handlar om ersättningar till ledande befattningshavare, jämställdhet samt miljömässigt och socialt ansvarstagande. Det är viktigt att det finns med, och det gör det också.Det är ett stort och viktigt ansvar att förvalta alla dessa företag, och det är inte självklart att staten ska fortsätta att äga alla. Det finns ingen självklarhet i det.