bet · GZ01UbU1 · 2011-12-09 00:00:00 — Genom fortlöpande forskning får vi bekräftat att en kompetent lärare är den helt avgörande faktorn för om en elev ska lyckas i skolan. Läraren är alltså skolans viktigaste resurs, och vi ser nu hur en välbehövlig upprustning av läraryrket pågår. Lärarnas kompetens höjs och vi stärker läraryrkets status.Fortbildningssatsningen Lärarlyftet har gett lärare möjlighet att bredda och fördjupa sina ämnesteoretiska och ämnesdidaktiska kunskaper. Alliansregeringen går vidare i samma anda genom det så kallade Lärarlyftet II. Nya regler kommer att gälla för satsningen som inriktas på behörighetsgivande kurser för fritidspedagoger och legitimerade lärare. Totalt kommer regeringens satsning på kompetensutveckling för lärare, förskollärare, fritidspedagoger och rektorer att omfatta ca 2012, ca 2013 och 2014 och ca 2015. Detta är utmärkt och mycket välkommet, men ännu mer behöver göras för att öka yrkets status och för att fler av våra bästa studenter ska välja läraryrket.I dag är det endast 1,2 sökande per plats till lärarutbildningen. Detta kan jämföras med sjuksköterskeutbildningen, där söktrycket är 2,5 per plats. Det är ett yrke som ligger i ungefär samma löneläge. Det är således inte endast lönen som gör att många väljer bort läraryrket, även om lönen är jätteviktig. Menar vi allvar med att kompetenta lärare är skolans viktigaste resurs för en god kvalitet måste vi jobba vidare med att göra läraryrket ännu mer attraktivt.Vi kan börja tillsammans genom att tänka på hur vi talar om den svenska skolan. Debatten har hamnat i ett dike, där allt är elände och ingen elev får den hjälp han eller hon behöver. Det är väl ganska naturligt att våra bästa studenter inte väljer en sådan tillvaro för sin framtid. Var finns alla de goda exemplen? Var finns berättelserna om de lärare som älskar sitt jobb? I svensk skola räddar lärare liv varenda dag genom sitt sätt att vara tillsammans med elever och genom att undervisa på ett bra sätt. Vem talar om detta? Vem talar om att lärare har världens viktigaste jobb för att säkra vårt lands framtida utveckling?Fru talman! Alliansregeringen är tydlig när det gäller skolans två viktigaste uppdrag: kunskapsuppdraget och förmedlandet av grundläggande värden. Det är bara i en trygg skolmiljö som eleverna har möjlighet att ta till sig kunskap för att nå uppsatta mål.Vi har tydligt skärpt stödet för de akuta situationer som kan uppstå i skolmiljön. Men vi kristdemokrater har alltid arbetat för att vi långsiktigt ska arbeta med värderingsfrågorna i skolan. Arbetet mot mobbning måste integreras i och vara en naturlig del av det dagliga pedagogiska arbetet.I utvärderingar och rapporter vet vi att jobbet mot mobbning och utformandet av likabehandlingsplaner är ett komplext arbete. har goda intentioner med ett ambitiöst antimobbningsprogram i slutändan visat sig vara kontraproduktivt. Det har visat sig att arbetet med att förhindra mobbning i vissa fall tvärtom har lett till att mobbning och trakasserier har ökat i omfattning.Nej, värdegrundsfrågorna måste arbetas med utefter lokala förutsättningar och lokala behov. Lärarutbildningarna måste också jobba med värdegrundsfrågor utifrån ett evidensbaserat forskningsperspektiv, och det ska vara en naturlig del av lärarutbildningen. Det är därför mycket bra och positivt att vi nu har gett ett förnyat uppdrag att jobba med värdegrundsfrågorna.Fru talman! Att ha duktiga lärare som stöder och stimulerar eleverna är en grundförutsättning för lärande, men för vissa elever är det inte tillräckligt. Stödet från en kurator, psykolog eller speciallärare är i vissa fall minst lika viktigt för att en elev ska må bra och nå goda resultat.Elevhälsans personal består av skolläkare, skolsköterska, kurator, psykolog samt speciallärare eller specialpedagog - en sammansättning av olika specialiteter som alla arbetar för att stödja elevernas utveckling. Genom ett aktivt samarbete med skolans övriga personal kan de bidra med såväl kunskap som aktiva insatser för enskilda elever eller elevgrupper. Därmed kan de också avlasta de lärare som alltför ofta ensamma tvingas stödja elever med behov som sträcker sig långt utanför lärarens kompetensområde.En välfungerande elevhälsa är särskilt viktig i då den psykiska ohälsan bland barn och unga blir alltmer alarmerande. Allt fler ungdomar känner sig nere, har svårt att somna, har ont i magen eller i huvudet. Detta är en negativ utveckling som pågått . Svenska ungdomar mår sämre än sina jämnåriga i andra , och särskilt illa är det för unga flickor.Elevhälsan är ett viktigt skyddsnät för att tidigt observera och fånga upp barn och unga med psykisk ohälsa. Om problemen fångas upp kan det förhindra en långsiktig, negativ utveckling och därmed bidra till ett bättre liv för den enskilde eleven. har detta också betydelse för att minska belastningen inom barn- och ungdomspsykiatrin.Det är därför en god fortsättning på det påbörjade arbetet med elevhälsan att vi nu föreslår att sammanlagt satsas 2012-2015, varav , för att stärka elevhälsan.Fru talman! Jag hade tänkt sluta här, men min partikollega är tyvärr förhindrad att vara här för att framföra kristdemokratiska synpunkter på det område som gäller forskning och högre utbildning. Därför vill jag från henne lyfta fram några ställningstaganden för vår politik inom dessa områden redan här.Kristdemokraterna välkomnar naturligtvis de satsningar som genomförs för att säkra kvaliteten inom högre utbildning. var starkt pådrivande för den största satsning på forskningen som har gjorts och som genomfördes i och med den förra forskningspolitiska propositionen. Vi välkomnar nu arbetet med en ny proposition om forskning och innovationer som ska komma 2012 och som innebär att nuvarande inriktning i allt väsentligt bibehålls. Därmed kommer att ligga starkt på den globala kunskapsmarknaden över tid.Vi följer naturligtvis alla de inspel som kommer från olika aktörer, såväl i utskott som genom brev och muntligt. Vi kommer att överväga, analysera och söka hitta lösningar på eventuella problem som har uppkommit, allt för att finna bästa möjliga villkor för utveckling av forskning och innovationer.För oss kristdemokrater är det viktigt att se skola, utbildning, studiefinansiering och forskning som områden inom samma helhet. Och de berör över lag barn och unga, det vill säga den kommande generationen. Alla områden behöver ha hög kvalitet för att vi som nation ska finnas med på den internationella marknaden och inför framtiden.Med de orden vill jag tacka för mig och önska fru talmannen, kammarkansli, utskottskansli och utskottskamrater en riktigt skön jul. Varför lägger vi miljardbelopp på högre utbildning och forskning? Jag vet varför jag och mitt parti gör det. Vi har höga ambitioner för som en kunskapsbaserad ekonomi som kan konkurrera med välutbildad arbetskraft i stället för med låga löner och dåliga arbetsvillkor i en alltmer konkurrensutsatt och globaliserad värld. Men att reducera högre utbildning till enbart detta menar vi är alltför snävt. Det finns även demokratiska, bildningsmässiga, regionala, hälsorelaterade och frihetliga aspekter på högre utbildning och forskning. En bred, tillgänglig och väl utbyggd högre utbildning i hela landet utgör inte bara en enorm tillväxtmöjlighet utan den stärker också konkurrenskraften, den akademiska utvecklingen och välfärden för såväl invånare som nationen som helhet.Fru talman! Det har hänt mycket och det händer mycket i Högskolesverige just . Förändringarna handlar till exempel om ökad autonomi, större fokus på uppföljning av kvaliteten och tankar kring ett nytt svenskt högskolelandskap. En del aspekter av det här är bra, men en hel del är oroande. Med tanke på att varje student investerar tid och pengar i sin utbildning är det självklart att de har rätt till hög kvalitet vad de än läser. Men då vill det till att vi inte fastnar i att värdera bara det som är lättast att mäta i stället för att mäta det som är mest värdefullt. Ett kvalitetsutvärderingssystem måste ha trovärdighet i sektorn och ska inte utvärdera studenternas förutsättningar utan själva utbildningens kvalitet. Vilken högskola väljer annars att jobba med breddad rekrytering?Ökad autonomi är också bra, men då vill det till att det inte bara handlar om att öka rektorernas makt, och det gäller att se till att lärosätenas autonomi inte blir starkt beskuren på grund av att beroendet av externfinansieringen blir oproportionerligt eller att kraven på strategiska satsningar, excellenssträvanden och profilering ger långtgående låsningar. Det ökar inte friheten.Det är inte heller för alltid givet att dagens lärosäten och deras placeringar är det optimala. Men om högskolan ska förändras ska det ske på basis av underbyggda och väl avvägda beslut. Att högskolor tvingas reduceras till filialer till universitet kommer inte att leda till högre forskningskvalitet.Regeringens politik för högre utbildning må vara en logisk följd av regeringens syn på syftet med högre utbildning och regeringens syn på vad begreppet kunskap egentligen innebär. Men även om vi, som ett tankeexperiment, skulle reducera högskolor och universitet till utbildningsfabriker som så effektivt som möjligt ska rekrytera dem med den gynnsammaste studiebakgrunden för att på så som möjligt spotta ut dem på andra sidan för produktion eller som blivande Nobelpristagare slår regeringens politik för högre utbildning och forskning ändå fel, inte minst på längre sikt.För det första är det knappast effektivt att bara nyttja en del av dem som vill och har behörighet att studera på högskolan. Som det är nu läcker vi studiebegåvningar på varje nivå i utbildningssystemet: med vårdnadsbidraget som gett vissa barn sämre förutsättningar redan när de börjar i förskoleklass, med meritämnessystemet som varje 11-åring måste ha järnkoll på, med en segregerande grundskola och en gymnasieskola med återvändsgränder, med starkt beskurna möjligheter att rätta till felvalen inom vuxenutbildningen, med ett antagningssystem så ogenomträngligt att ingen riktigt kan redogöra för det och med studerandevillkor och en uttalad svälta räv-strategi som ovillkorligen kommer att slå mot studenter som är lite äldre och kommer från mer studieovana miljöer.För det andra är upprepandet och citerandet av etablerade sanningar sällan det som för ett samhälle framåt. Det som betraktas som excellent forskning kan vara ointressant om . Vi har sett delas ut. Hade vi kunnat förutse inom precis vilka områden de här prisen skulle delas ut för 10, 20 eller ? Lägg därtill att faktiskt nästan ingen blir Nobelpristagare, medan en nytänkande och dynamisk forskningspolitik som även lyfter tillämpad, samhällsnyttig och företagsnära forskning i princip gynnar alla individer och regioner i vårt land. Därför måste det alltid råda balans mellan grundforskning och Nobelprisambitionerna.Kanske är det regeringens fokus på den så kallade arbetslinjen som gör att den blir så enögt fokuserad på att syftet med högre utbildning är att snabbt få ut individer i produktion respektive håva in . I så fall är det, precis som resten av regeringens utbildningspolitik, ett nostalgiskt tillbakablickande på svunna tider. En trovärdig arbetslinje är med nödvändighet en utbildningslinje för en kunskapsbaserad ekonomi. Fler välutbildade i vår omvärld "mättar" inte behovet av välutbildade. Det är precis tvärtom. Vi måste hålla minst samma takt, helst ligga i framkant. Det gjorde vi tidigare, men det gör vi inte längre. Tio har fler högutbildade 25-34-åringar, och de har högre ambitioner än vi framöver. Vi är medelmåttor. Och det mål som regeringen har satt för den andel av befolkningen som ska påbörja högre utbildning är ett mål som vi redan uppnår. Snacka om visionslöst!Fru talman! Vi tycker att är värt en mycket bättre placering i OECD-ligan. Vi är värda 8 700 fler högskoleplatser, och vi vill placera dem främst vid de små och medelstora högskolorna, eftersom vi vet vilken betydelse det har för att bredda rekryteringen och eftersom vi vet att dessa högskolor ofta ligger i framkant när det gäller att interagera med omvärlden och koppla utbildningen till arbetsmarknaden. Ofta fungerar de som regionala tillväxtmotorer. Vi tycker att det är ett rimligt mål att av 30-34-åringarna ska ha genomgått minst en tvåårig högre utbildning - högskola eller yrkeshögskola - . Då är det hög tid att dimensionera för det . Det är inte rimligt att man ska ha mindre chans att komma in på högskolan bara för att man råkar vara född som många andra. Med tanke på den rekordhöga ungdomsarbetslösheten är det vansinne att inte ta till vara det höga söktryck som råder . De studenter som läser tycker vi är värda bättre utbildningskvalitet, med fler lärarledda lektioner, mer tid med sina handledare, bättre arbetslivsanknytning och sjystare studerandevillkor.Vi tycker att vi är värda ett flexibelt system för livslångt lärande där det är lätt att komplettera och söka högre utbildning i livet, utan att straffas för att man inte växte upp med de bästa förutsättningarna. Hade vår budgetmotion gått igenom hade detta varit inte bara en vision utan verklighet, eftersom vi hade valt att använda 5 miljarder till en långsiktig investering i utbildning och kunskap i stället för kortsiktig konsumtion i form av sänkt krogmoms.Apropå syftet med högre utbildning läste jag ett inlägg av universitetskansler i något nummer av , där han utryckte det så här:"Självklart ska utbildning vara nyttig - för individen och för samhället. Yrkesutbildning är högskolans äldsta uppgift och kompetensförsörjningen är en av de största utmaningarna. Men högskolans uppdrag är bredare än så. Den högre utbildningen ska göra studenterna till kloka, bildade och aktiva medborgare som kritiskt kan analysera mänskliga och samhälleliga fenomen. Den kritiska och kreativa högskoleutbildningen utgör basen för framtidens samhälle. Detta är en vital uppgift - inskriven i lag. Att högre utbildning fått så stort förtroende inom alla politikområden får inte medföra att den kritiska färdigheten och det bredare bildningsperspektivet i högre utbildning förminskas. "Jag tycker att det uttalandet sätter fingret på de argument för högre utbildning som vida överstiger den krassa kärnan av ren kompetensförsörjning. En bredare syn på den högre utbildningens roll leder till högre ambitioner och mer vidsynt politik - vår politik.Jag yrkar bifall till våra reservationer. (Applåder)I detta anförande instämde , , , och (alla S). inledde dagens debatt med att prata om utbildningsministerns bilkörande, att framrutan var något liten och att bakrutan var stor. Om vi ska fortsätta att måla i bilder ska jag säga att bilen är väl tankad, vi vet vart vi ska åka och sikten är fri. Men det är också viktigt att ha backspeglar om man ska köra bil, och det är viktigt att sätta saker och ting i sitt historiska perspektiv.Under flera årtionden hade vi fyra lärosäten i . har vi mellan 35 och 40 beroende på hur vi räknar. fanns 10 000-12 000 högskolestuderande. var det 59 000 som tog examen. Det är en fantastisk utbyggnad av högskolan. Det får vi inte glömma bort. Men det har lett till vissa saker, även om vi fullt ut bejakar utvecklingen, nämligen att kvaliteten på våra universitet och högskolor inte är så bra som vi hade hoppats på och önskat. Det finns problem i systemen som är symtom på att vi har haft en utbildningspolitik som saknat ett tydligt målfokus. Därför är det omöjligt att bortse från regeringens politik även för de yngre eleverna när vi diskuterar högskolan. Högskolan blir inte bättre än vad gymnasieskolan är, och ett framgångsrikt gymnasium bygger på att barnen lär sig mycket i grundskolan.Jag kan stå här och tala om siffror hit och dit och utbildningsplatser, men det tänker jag inte göra. Det viktiga är att alliansregeringen har återetablerat kunskapsfokuset i hela utbildningssystemet.Låt mig citera rapport lära av de bästa som gavs ut för sedan: "Målet bör vara att höja kvaliteten på undervisningen. Och varför har tidigare reformer så ofta misslyckats? En del av problemet ligger i att skolans mål har utopiska drag och att de sinsemellan konkurrerar med varandra. "I stället för att fokusera på konkreta kunskapsmål har tidigare regeringar och skolpolitiker ägnat sina år vid makten till att skriva vackra styrdokument som i slutändan, har det visat sig, ändå inte gör någon skillnad. har kvalitets- och behörighetskrav till högskolan sänkts på grund av Socialdemokraternas heliga mål att hälften av alla människor ska bli akademiker.Vi har gjort mycket för att återupprätta kunskapslinjen i skolan, men det tar tid att komma dit. Och i den här budgeten har regeringen identifierat tre konkreta problem för högskolan som vi nu är mogna att lösa. Det första problemet är lärarutbildningen. Lärare är en av våra största och viktigaste yrkeskårer i , och vid terminsstarten startade vår helt nya lärarutbildning. Det var en uppstart som föregåtts av ett nitiskt kontrollarbete från . I processen har en del lärosäten som inte hållit måttet blivit av med sin examinationsrätt. har kapaciteten ökats på andra lärosäten så att den totala mängden lärarstudenter inte ska minska. I den här budgeten skjuter vi till extra satsningar på lärarutbildningen för att lärarstudenternas verksamhetsförlagda del av utbildningen ska bli bättre.Det andra problemet är att undervisningstimmarna på humsamutbildningarna är för få. Vi minns förra årets rapport från TCO som visade att , alltså sex av tio av våra studenter, har färre än nio timmars lärarledd undervisning , och då pluggar de på heltid! Men vi ska inte bara fokusera på timmarna eftersom det finns också andra brister som vi ska försöka åtgärda, bland annat lärarnas pedagogiska skicklighet i vissa fall. Det finns kurser på universiteten där en helårsstudent har lektioner enbart . Det är naturligtvis inte bra. Det är något vi ska åtgärda. Därför gör vi en kvalitetssatsning på dessa utbildningar. höjer vi anslagen med 200 miljoner, och 2013 blir det 400 miljoner för att öka kvaliteten. Systemet som vi nu har haft är inte bra för vare sig studenterna eller skattebetalarna.Det tredje problemet är att utbildningsplatserna inte svarar mot de behov arbetsmarknaden har. Här vill jag dock först säga att det är vår uppfattning att vi inte ska styra och ställa för mycket. Vi har gett lärosätena större frihet, men vi måste naturligtvis då och då fundera på saker och ting. Om vi återgår till bilen är det viktigt att stanna då och då, veva ned rutan och lyssna och se hur reformen har slagit ut hittills.Detta är utmaningar som vi avser att lösa med hjälp av politiken, men om vi höjer blicken lite märker vi att högskolorna och universiteten står inför en stor gemensam utmaning - de sjunkande ungdomskullarna. Just nu studerar nämligen fler människor än någonsin i , och så kommer det inte att vara i fortsättningen. kommer de stora barnkullarna födda och att lämna lärosätena, och detta kommer att bli mycket påfrestande för de lärosäten som inte har ett tillräckligt högt söktryck till sina utbildningar. Det i kombination med tuffare kvalitetskrav kommer att kräva att många institutioner börjar tänka i nya banor och inte fortsätter med business as usual.Det har ibland låtit i debatten som att vi vill lägga ned enskilda skolor eller tvinga fram samgåenden. Så är det inte. Vi slår vakt om att det är högskolornas problem att hitta konstruktiva lösningar. Vi har också bett att högskolor och universitet ska lämna förslag - inte minst när jag och min kollega har varit ute på besök - på åtgärder som sänker trösklarna och tar bort rena hinder för att samarbeta bättre mellan till exempel stora universitet och små högskolor.Fru talman! Jag vill också nämna de mycket ambitiösa satsningarna på forskning som regeringen fortsätter med i den här budgeten. Hemma i mitt län har till exempel precis fått ett nytt forskningsanslag för att jobba med forskningsprojekt och forskarutbildning inom nanoteknik. Det är ett bra exempel på ett forskningsområde med stor potential för vetenskapen i sig, men också för innovation och näringsliv. Det visar också att det finns en bredd i Forskningssverige som vi värnar om. Det är inte bara på de stora traditionella universiteten som man kan bedriva forskning i spjutspetsform. Forskningsanslagen delas inte ut enligt en hierarki eller statusordning utan ska ges där kompetens och engagemang frodas. Vi fortsätter också att bygga ut vårt innovationssystem. Det finns åtta innovationskontor runt om i landet. Man skulle så här i juletider kunna säga att det jäser, men snarare sjuder det av liv ute i Forskarsverige i Science Parks och på olika innovationskontor. Detta är vår linje i utbildningspolitiken, en kunskapslinje som sträcker sig genom hela system där kvalitet och kunskap är det centrala. I oppositionspartiernas budgetar tävlar de i stället om vem som kan anslå medel till flest platser. Kvaliteten - om det över huvud taget finns en idé om detta - har tyvärr varit sekundär.Under nästa år ska det nu författas och presenteras en ny forsknings- och innovationsproposition. Det vore naturligtvis glädjande om även oppositionen kommer med inspel till denna proposition. Jag tycker att det i viktiga och stora långsiktiga frågor är bra med en så god samsyn man någonsin kan ha och med kompromisser.Fru talman! Så här i jultider vill jag avsluta med att tillönska fru talmannen och mina kolleger en god jul och ett gott nytt år. Jag är glad att gillar bilden med framrutan och backspegeln, så jag tänkte också spinna lite på den.Det jag är intresserad av är hur ser på framtidens arbetsmarknad. Tror att framtidens arbetsmarknad kommer att kräva färre i arbetskraften som har genomgått yrkeshögskola eller högskola, eller tror att det kommer att krävas fler?Om du tror att det kommer att krävas fler förstår jag inte varför ni har så låga ambitioner att ni redan lever upp till dem och alla andra länder är på väg att gå om oss. Jag tror att det kommer att krävas fler i utbildning . Vi kommer att behöva ha fler med högre utbildning. Jag tror inte att vi kan konkurrera med , och om vissa jobb. Det är därför jag tror att vi gör helt rätt satsningar.Jag tror också att en del av detta kommer att lösa sig på ett betydligt bättre sätt än ni kanske tror. Genom att vi nu reformerar grundskola och gymnasieskola mycket kommer det också att visa sig att det blir fler som söker vidare till högskolan. Det kommer att ta till. Om det blir fler som söker vidare men platserna inte ökar kommer det ju att bli ännu mer orättvist för dem som råkar vara födda det år när väldigt många söker vidare och man har ännu mindre chans att ta sig in.Ni brukar säga så här: Alla ska inte bli akademiker. Men ni vill inte satsa på yrkeshögskoleplatserna heller. Alla ska inte bli akademiker, men alla ska väl inte jobba på restaurang heller? Många fler vill och kan bli akademiker och kan läsa på . Vi kan lätt fylla de 8 700 platserna på högskolan, varav 6 500 platser på , med tanke både på konjunkturen och på söktrycket.Om vi ska klara arbetskraftsförsörjningen och framtidens arbetsmarknad, som du håller med om kommer att kräva mer välutbildad arbetskraft, måste vi också börja bredda rekryteringen.Vi hade en rad strategier för det. Ni har inga sådana strategier. Ni har till och med strukit det som ett direktiv till lärosätena i regleringsbrevet till högskolorna. Hur kan det någonsin bli en arbetslinje när man har mindre resurser till utbildning? Vi gör stora kvalitetssatsningar . Ni anslår ungefär samma medel fast ni har betydligt fler platser. I detta läge går det inte ihop, för då blir det lägre kvalitet på dem som går igenom högskolan just nu.Men som jag sade, om vi återgår till bilden med bilen, kommer vi att stanna då och då och se hur reformerna går. Jag är ganska trygg i min förvissning att det kommer att bli fler som söker till högskolan och att de som kommer ut ur högskolan når bättre mål. Bara det att det finns grundkurser drar egentligen ett löjets skimmer över Högskolesverige.