bet · GY01MJU13 · 2011-02-04 00:00:00 — Enligt Landsbygdsdepartementet bygger svensk skogspolitik på att markägare har fått frihet under ansvar att själva bedriva ett långsiktigt hållbart skogsbruk. En avgift skulle kunna ses som att ansvaret förs över på staten, vilket inte är önskvärt. Det finns ett övergripande sektorsansvar, vilket innebär att i den mån hänsyn till natur och kulturvärden inte tas på tillbörligt sätt ska det åtgärdas. Att införa en avgift skulle inte heller följa den linje som regeringen valt vad gäller regelförenkling. Mot bakgrund av det anförda avstyrker utskottet motion MJ294 (V) yrkande 9 i denna del. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden (M, V) om ett obligatoriskt krav på skötselplaner för skog i kommuner och statligt ägande av skogsområden. Jämför reservation 6 (V). Enligt motion MJ 294 (V) yrkande 9 delvis måste staten bedriva ett aktivt förvaltarskap över sina skogsområden, och det statliga ägandet av skogsområden bör samlas i ett bolag som inte har avkastning som främsta mål utan hållbar användning av skogens resurser. I motion MJ233 (M) framhålls att det bör vara obligatoriskt att upprätta skötselplaner för kommuner med tätortsnära ädellövskog och övrig skog för att garantera kontinuitet i skötseln av dessa områden. När det gäller statligt ägande av skogsområden vill utskottet inledningsvis erinra om att rapporterade uppdraget Skyddsvärda statliga skogar och urskogsartade skogar. Utredningen var ett regeringsuppdrag att bedöma vilka statliga skogsmarker som bör ges formellt skydd främst i form av naturreservat. Enligt uppgifter från äger statliga skogsföretag en femtedel av den svenska skogen, skogsmark. är störst med skog. har och Försvaret () . Dessutom äger staten genom mark, varav stora delar är fjäll och skog i nationalparker och naturreservat i . Genom inventeringen identifierades 1 078 skogsområden med höga skyddsvärden på statens mark som inte tidigare var skyddad. Efter inventeringen har två överenskommelser slutits med . Den första slöts mellan , och Länsstyrelserna i och om marker i de båda länen. Ytterligare en överenskommelse träffades och den handlade om som ska avsättas som naturreservat och vara kvar i ägo. Utskottet konstaterar vidare att regeringen i propositionen Hållbart skydd av naturområden (prop. 2008/09:214, bet. 2009/10:MJU9) anförde att staten på sin egen mark bör säkerställa ett långsiktigt skydd av områden med höga naturvärden för att bidra till uppfyllelsen av miljökvalitetsmålen. Utskottet noterar även att regeringen i samma proposition nämner att de inventerade skogsområden på Statens fastighetsverks markinnehav som har höga skyddsvärden (ca produktiv skogsmark) och de inventerade skogsområden på marker som har höga skyddsvärden (ca produktiv skogsmark) långsiktigt bör undantas från skogsbruk. Vidare anger regeringen att bör ges i uppdrag att komplettera redovisningen av uppdraget om naturvärdesbedömning av statlig skogsmark med ett fördjupat samråd med . Som utskottet har framhållit (bet. 2009/10:MJU9) bör vikten av att staten har en helhetssyn på den skogsmark man förvaltar och själv försöker bidra till att säkerställa ett långsiktigt skydd av skogsområden med höga naturvärden betonas. Utskottet vill även nämna att och i rapporten i ett internationellt perspektiv har understrukit att statens skyddsvärda skogar bör bevaras långsiktigt (och 5742, Naturskydd i ett internationellt perspektiv Förslag till åtgärder i , 2007). Utskottet har från Landsbygdsdepartementet fått följande information. Av historiska skäl är ägandet uppdelat på flera olika statliga aktörer. Det har inte funnits skäl till att ändra detta förhållande. Dessa aktörer har olika syften med sitt ägande. Att skydda och vårda naturen är exempelvis det främsta syftet för ägande av naturreservat och nationalparker. Även kulturvård ingår som ett syfte för staten. Det vore dock fel att säga att statliga bolag som bara har hög avkastning som syfte. ska bedriva ett hållbart skogsbruk. Utskottet kan vidare konstatera att det i bolagsordning slås fast att bolaget i sin verksamhet ska beakta naturvårdshänsyn, vilt- och faunavård. Så som framhålls i betänkande 2009/10:NU22 har detta konkretiserats i ett ambitiöst naturvårdsarbete med flera olika instrument, bl.a. Naturhänsyn i produktionsskogar, Ekoparker och Naturvårdsskogar. Utskottet delar regeringens syn på vikten av statens ansvar att bidra till och säkerställa ett långsiktigt skydd av skogsområden med höga naturvärden i de statligt ägda skogarna, som man också har ett uppdrag att bedriva ett hållbart skogsbruk. Utskottet vill också lyfta fram den positiva överenskommelse som gjordes mellan regeringen och under det föregående året och som innebar att skulle kunna användas som utbytesskog vid avsättningar av skyddsvärda skogar. Det är angeläget att denna uppgörelse följs upp. Med det anförda avstyrker utskottet motion MJ294 (V) yrkande 9 i denna del. Vad gäller frågan om skötselplaner för tätortsnära ädellövskog och övrig skog anförde utskottet i sitt betänkande 2009/10:MJU9 att det i likhet med regeringen ansåg att den tätortsnära naturen är av stor betydelse och att det är angeläget att framför allt kommunerna tar ansvar för den långsiktiga tillgången till naturområden i alla tätorter i sin planering. Utskottet delade regeringens uppfattning att det nya föreslagna Lonaprogrammet borde vara ett bra verktyg för att gynna den tätortsnära naturen i olika avseenden, såväl när det gäller utveckling och skötsel som skydd. Utskottet framhöll även att länsstyrelserna i storstadsregionerna tillsammans med kommuner och andra aktörer bör fortsätta genomförandet av de pågående programmen för tätortsnära natur. Även andra kommuner bör ta fram strategier för att bevara tätortsnära natur, särskilt där konkurrensen om mark är hög. Vid sidan av bevarande kan frågor om skötsel och tillgänglighet behandlas i sådana strategier. Utskottet konstaterade vidare att kommunen och staten har ett gemensamt ansvar för det allmännas arbete med naturvård och biologisk mångfald. Kommunens viktiga roll i markanvändningsplaneringen innebär att frågor om naturmiljöer och biologisk mångfald vägs in i kommunens översiktsplanering och i andra kommunala planer. Det är också vanligt att kommuner tar fram kommunala naturvårdsprogram och olika inventeringar för att förbättra kunskapsläget om naturmiljön i kommunen. I likhet med regeringen ansåg utskottet att kommunernas arbete med naturvård ger förutsättningar för att öka den lokala delaktigheten genom att åtgärderna genomförs närmare medborgarna, liksom att det är viktigt att frågorna om biologisk mångfald och friluftsliv kan ges förutsättningar att integreras i kommunens olika verksamhetsområden. Utskottet konstaterade även att många kommuner arbetar aktivt med områdesskydd, främst genom att bilda kommunala naturreservat, och att kommunerna också har möjligheter att i sina detaljplaner tillvarata intressen av att bevara naturen. Utskottet erinrar om att kommunen genom att bilda naturreservat har en möjlighet att använda bestämmelser som ett verktyg i markanvändningsplaneringen vid sidan av exempelvis detaljplaner. Genom att skydda naturområden med stöd av bestämmelser, vanligtvis som naturreservat, kan tätortsnära grönområden långsiktigt bevaras. Enligt miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö, delmål 1, ska fysisk planering och samhällsbyggande grundas på program och strategier för bl.a. hur grön- och vattenområden i tätorter och tätortsnära områden ska bevaras, vårdas och utvecklas för såväl natur- och kulturmiljöändamål som friluftsändamål. Bevarande av tätortsnära naturområden är också en aspekt inom hållbar stadsutveckling. inrättade regeringen för hållbara städer (Miljövårdsberedningen, Jo 1968:A) som har till uppgift att verka för en hållbar utveckling av städer, tätorter och bostadsområden där hög livskvalitet går hand i hand med förbättrad miljö, ekonomisk tillväxt, social sammanhållning och minskad klimatpåverkan. Enligt uppgifter från arbetar man där med att ta fram en nationell strategi för skogsskötsel i naturreservat och nationalparker. Tanken är att strategin ska säkerställa att man genom en god förvaltning av dessa skogar bevarar och utvecklar de värden som skyddas. Strategin kommer att klargöra viktiga principer för förvaltning samt visa vilka prioriteringar som gäller 20092020. Skötselinsatserna ska på ett effektivt sätt bidra till att uppfylla miljökvalitetsmålen Levande skogar, Ett rikt växt- och djurliv och Ett rikt odlingslandskap. Ett syfte med strategin är att aktörer med intresse för skötsel av skyddad natur, t.ex. andra myndigheter, skogsbruket och ideella naturvårdsorganisationer, ska förstå och känna förtroende för de prioriteringar som görs. Ett förslag till strategi har varit ute på remiss . har ett antal fältträffar att genomförts tillsammans med länsstyrelserna. Strategin kommer att bearbetas utifrån inkomna remissvar samt med vägledning från de diskussioner som förts på fältträffarna. Med det anförda avstyrker utskottet motion MJ223 (M). Import av illegalt avverkat timmer Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkande (V) angående import av illegalt avverkad skog. Jämför reservation 7 (S, MP, V). Enligt motion MJ294 (V) yrkande 9 delvis bör en bindande lagstiftning och ett regelverk införas som stoppar importen av illegalt avverkad skog inom och EU, då import av illegalt avverkade skogsprodukter från tredje världen leder till skövlad regnskog, utarmad biologisk mångfald och allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Som miljö- och jordbruksutskottet har anfört (bet. 2009/10:MJU18) genomförs EU:s politik för att främja timmer och trävaror som är hållbart producerade, bl.a. genom handlingsplanen för skogslagstiftningens efterlevnad, styrelseformer och handel (Flegt, and Governance). Utvecklingen av de frivilliga partnerskapsavtalen med timmerproducerande länder är central i den. Syftet med partnerskapsavtalen är att ge en garanti för att exporten från dessa länder omfattas av en licens som visar att timret har avverkats på ett lagligt sätt. Genom avtalen upprättas också en ram för att ta itu med problem som gäller styrelseformer och efterlevnad av lagstiftningen och som ofta ligger bakom avskogning och skogsdegradering. Enligt uppgifter från har systemet med Flegtlicenser skapats för att försöka komma till rätta med det akuta problemet med olaglig skogsavverkning och därmed sammanhängande handel. Enligt licenssystemet ska trävaruprodukter som exporteras från ett partnerland och införs i gemenskapen och är avsedda för övergång till fri omsättning åtföljas av en Flegtlicens. En annan åtgärd inom ramen för handlingsplanen för Flegt är en förordning som inför en skyldighet för EU:s aktörer att minimera risken för att timmer och trävaror som avverkats olagligt kommer in i deras leveranskedja. antogs förordningen (EU) nr 995/2010 om fastställande av skyldigheter för verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på marknaden. Förordningen fokuserar på det första tillfälle när timmer och trävaror görs tillgängliga på EU:s marknad. Definitionen av vad som är att betrakta som olagligt avverkat tar sin utgångspunkt i avverkningslandets lagstiftning. Åtgärderna syftar till att avhålla aktörer från att släppa ut timmer eller trävaror på marknaden utan att så långt det är möjligt ha försäkrat sig om att det är lagligt avverkat. Förordningen tar således fokus på verksamhetsutövarnas agerande snarare än produkterna. Det framgår av förordningen att den inte ska tillämpas om varorna omfattas av en Flegtlicens. Detsamma gäller om varorna omfattas av Citesreglerna. Utskottet kan även konstatera att till framgångarna under klimatförhandlingarna i räknas bl.a. ett ramavtal för att rädda regnskogen och hållbart skogsbruk i utvecklingsländerna genom det s.k. Mot bakgrund av det anförda föreslår utskottet att motion MJ294 (V) yrkande 9 i denna del lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande (V) om en nationell strategi för bioenergi. Jämför reservation 8 (S, MP, V). I motion MJ294 (V) yrkande 9 delvis framhålls att vi behöver en nationell strategi för bioenergi för att klara en ökad produktion av denna energi utan att minska den biologiska mångfalden. Vid uttag av biomassa måste ansvar tas för skogens biologiska mångfald. Inledningsvis kan utskottet konstatera att när det gäller frågan om en nationell bioenergistrategi tog ställning till motionsyrkanden om att utveckla en sådan strategi (bet. 2007/08:NU10). avstyrkte förslaget med hänvisning till att förslag till direktiv om främjande av förnybara energikällor bl.a. innefattar krav på att varje medlemsstat ska ta fram en handlingsplan som bl.a. innehåller mål och åtgärder för att nå dessa mål och att särskilt fokus då ska läggas på att utveckla biobränslen. Utskottet noterar vidare att enligt uppgifter från har handlingsplan lämnats in till . Det är ett detaljerat dokument som behandlar alla typer av förnybar energi. Kommissionen kommer att se över medlemsstaternas handlingsplaner för att se om de uppfyller de kriterier som ställs. framhöll utskottet vidare (bet. 2010/11:MJU2 Utgiftsområde 23 Areella näringar, landsbygd och livsmedel) att regeringen så som anförs i budgetpropositionen arbetar för stabila förutsättningar för att öka en hållbar produktion av biomassa. Ett viktigt led i detta arbete är genomförandet av direktivet för främjande av förnybar energi (2009/28/EG). beslutade lagen (2010:598) om hållbarhetskriterier för biodrivmedel och flytande biobränslen (prop. 2009/10:164, bet. 2009/10:MJU26, rskr. 2009/10:299). Lagen om hållbarhetskriterier för biodrivmedel och flytande biobränslen genomför direktivets bestämmelser om hållbarhetskriterier. Direktivet är ett medel för att uppnå Europeiska unionens mål att av unionens bruttoenergianvändning ska tillgodoses genom energi från förnybara energikällor och att andelen energi från förnybara energikällor när det gäller alla former av transporter ska uppgå till av den slutliga energianvändningen i transporter i varje medlemsstat 2020. Bland de förnybara energikällorna ingår biodrivmedel och flytande biobränslen. För dessa energikällor anges i direktivet vissa kriterier som de måste uppfylla för att användningen av energikällorna ska få beaktas vid uppnåendet av målet. Dessutom anges i direktivet att endast biodrivmedel och flytande biobränslen som uppfyller dessa kriterier får beaktas vid uppfyllandet av kvoter för energi från förnybara energikällor och komma i fråga för finansiellt stöd för användning av dessa energislag. Direktivets krav på att hållbarhetskriterierna ska uppfyllas för att finansiellt stöd ska ges kommer att behandlas i särskild ordning, då ytterligare utredning krävs i den delen. Mot bakgrund av de globala utmaningar som klimatförändringen medför krävs, förutom ökade forskningsinsatser, både en effektivare energianvändning och en ökad produktion och användning av biomassa för energiändamål och som bioråvara till industrin. Utskottet ansåg i likhet med regeringen att det är viktigt att en ökad produktion kan uppnås som miljömålen för biologisk mångfald och minskad övergödning nås. De gröna näringarna är miljö- och resurseffektiva och har en nyckelroll i energiproduktion, och arbetet med hållbarhetskriterier är som anförs i propositionen ett viktigt steg för att tillhandahålla hållbart producerade biobränslen ur jord- och skogsbruket. Utskottet konstaterade vidare att som ett led i regeringens arbete med att ska bli oberoende av fossila bränslen har ett förslag till biogasstrategi tagits fram (ER 2010:23). Förslaget till biogasstrategi har utarbetats av i samråd med och . Enligt förslaget prioriteras i första hand de substrat som innebär att kretsloppet kan slutas, dvs. Utskottet noterade vidare att biogasstrategin enligt uppgift kommer att remissbehandlas innan fortsatt beredning sker inom . Utskottet vill även påminna om att så som påpekades i utskottets betänkande 2009/10:MJU17 pågår ett viktigt forskningsprojekt på området benämnt Future under Uncertainty and Risk. Mistra () har beviljat finansiering av projektet , med en möjlig förlängning . Som bl.a. anförs utvecklar Future ny kunskap inom flera viktiga områden där nödvändig information för en hållbar utveckling i skogen och skogsbruket saknas eller är ofullständig, och ett huvudmål för forskningen inom Future är att förstå hur skogssystemet uthålligt kan leverera varor och ekosystemtjänster. Med det anförda avstyrker utskottet motion MJ294 (V) yrkande 9 i berörd del. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Skogspolitikens mål m.m., punkt 1 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:MJ444 yrkande 4 och avslår motion 2010/11:MJ247. Enligt skogsvårdslagen ska skogspolitiken ha två jämställda mål. I praktiken har det inte varit så. Produktionsmålet har varit överordnat. Vi inser att hela vårt samhälle och vår existens i grunden är beroende av ekosystemen och deras tjänster. Därför bör bibehållna ekosystem, i händelse av målkonflikt, normalt vara överordnat andra mål. Ökat virkesuttag bör inte ske, som i regeringens politik, på bekostnad av målet om biologisk mångfald. Skogen är mycket mer än virkesproduktion. Den tillhandahåller livsmiljöer för en mängd olika arter, av vilka många är hotade, och livsnödvändiga ekosystemtjänster och är en viktig källa för mänsklig rekreation. Vi anser vidare att miljöhänsynen i skogsvårdslagens 1 § är reducerad till biologisk mångfald. Det är olyckligt. Skogen har betydelse för en rad olika miljömål. Skogsvårdslagen bör utgå ifrån en ekosystemansats och uttrycka insikten att andra miljömål berörs av skogen och dess skötsel. Vi anser därför att skogsvårdslagen bör ändras så att den bygger på en ekosystemansats där produktionsmålet underordnas en långsiktigt ekologiskt hållbar utveckling. Detta bör ges regeringen till känna. Hyggesfritt skogsbruk, punkt 2 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2010/11:MJ294 yrkande 9 i denna del och 2010/11:MJ444 yrkande 2. avverkas värdefull skog i . avverkades oskyddade värdekärnor, vilket motsvarade en femtedel av de värdekärnor som fått skydd . Det är mycket angeläget att göra en genomgång av läget för den biologiska mångfalden utanför skyddade områden. Både skogsbruket och förvaltningen av områden med formellt skydd behöver ta större miljöhänsyn. konstaterar i sina utvärderingar av skogspolitiken (t.ex. SKS Meddelande 2002:1) att det är en mindre del av skogsmarken, utanför formellt skyddad skog, som utgör flaskhalsen för att klara väsentliga delar av landskapets biologiska mångfald och att särskilt värdefulla kontinuitetsskogar borde brukas med hyggesfria metoder. Vi anser att det strider mot andan i skogsvårdslagens två jämställda mål, miljö och produktion, att lagen utgår ifrån trakthyggesbruk som . Skogsägare ska inte behöva välja ett alternativ som är sämre ur miljösynpunkt eller andra synpunkter som skogsägaren värderar som landskapsbild, rekreation eller betydelsen för andra näringar bara för att det är mindre krångligt. Skogsvårdslagen bör därför ses över i syfte att underlätta för hyggesfria metoder. Vi anser vidare att hyggesfria metoder inte bara bör tillåtas, utan också främjas. Vi anser att bör ges ett löpande uppdrag att i sin rådgivning till skogsägare stödja utvecklingen av hyggesfria skogsbruksmetoder. Vi anser också att regeringen bör utreda ett särskilt ekonomiskt ersättningsstöd för skogsägarna för att täcka vissa fördyrande kostnader i samband med övergång till hyggesfria metoder. Det behövs också en satsning, bl.a. inom SLU och Skogforsk, på att forska vidare om hyggesfria metoder. Detta bör ges regeringen till känna. Miljö- och kulturhänsyn m.m., punkt 3 (S, MP, V) av (S), i (S), (S), (S), (S), (MP), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2010/11:MJ294 yrkande 9 i denna del och 2010/11:MJ444 yrkande 1. Det är mycket angeläget att göra en genomgång av läget för den biologiska mångfalden utanför skyddade områden. Både skogsbruket och förvaltningen av områden med formellt skydd behöver ta större miljöhänsyn. Ytterligare ett problem är efterlevnaden av skogsvårdslagen. Staten har satt en miniminivå för miljöhänsyn i 30 § skogsvårdslagen som egentligen är för låg för att klara det produktiva skogsbrukets andel av ansvaret för den biologiska mångfalden. konstaterar i sin senaste årsredovisning både att andelen avverkade arealer som inte klarar lagens minimikrav har ökat, och är av den avverkade arealen, och att målet om att till 2010 halvera den areal där miljöhänsynen inte uppfyller skogsvårdslagens krav inte kommer att nås. Till detta kommer att målet om att av den avverkade arealen ska ha en miljöhänsyn som är betydligt bättre än kraven i skogsvårdslagen inte nås utan att den andelen i stället har minskat till . Varken den lågt satta miniminivån för miljöhänsyn eller löften om att på frivillig väg ta ett större ansvar fungerar alltså . Den stora andelen avverkningar som inte ens lever upp till lagens minimikrav har också medfört krav på att sanktionsavgifter ska införas för brott mot 30 § skogsvårdslagen. I SOU 2006:81 föreslogs att sanktionsavgifter för flera olika brott mot skogsvårdslagen skulle utredas, men regeringen har valt att inte göra det. Myndigheterna behöver ingripa med större krav mot brott mot reglerna till skydd för miljövärden i skogen. Vi anser därför att regeringen bör återkomma till med förslag på sanktionsavgifter och andra åtgärder som behövs för att kraven i 30 § skogsvårdslagen ska uppfyllas. Detta bör ges regeringen till känna. Skydd av skog, punkt 4 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2010/11:MJ294 yrkande 9 i denna del och 2010/11:MJ444 yrkande 3. Tyvärr bedöms inte miljökvalitetsmålet Levande skogar kunna nås till 2020. menade därför i den senaste utvärderingen (2009) att det brådskar med att vidta nödvändiga åtgärder om målet ska vara möjligt att nå på . Mängden död ved, gammal skog och äldre lövrik skog har ökat, men fortsätter biologiskt och kulturellt värdefulla miljöer att utarmas. avverkas värdefull skog i . avverkades oskyddade värdekärnor, vilket motsvarade en femtedel av de värdekärnor som fått skydd . Beslut har fattats som innebär att delmålet för formellt skydd av skog till 2010 (ytterligare ) ser ut att nås inom något eller . Men detta arealmål var just ett etappmål. föreslog 2008 ett nytt etappmål efter 2010, men regeringen har inte lagt fram något sådant. Mer skog behöver skyddas. Inga skogar med höga naturvärden ska avverkas. Vi anser vidare att arealmålet inte bara är ett kvantitetsmål, utan också ett kvalitetsmål. Därför är det viktigt att rätt typ av skog skyddas. Avsättningarna ska vara lokaliserade så att värdekärnor skyddas, att buffertområden och spridningskorridorer finns och att olika livsmiljöer finns representerade. och har tagit fram en nationell strategi för att nå målet, som ger en regionalfördelning som i sin tur bygger på en avsikt att få ett representativt skydd för olika typer av skogar och livsmiljöer. En jämförelse visar att regeringens sätt att nå hektarmålet ger en överrepresentation av den typ av skog som finns i inland.