bet · GZ01FiU14 · 2011-12-09 00:00:00 — En sådan frysning skulle enligt utskottets uppfattning inte behöva förhindra ökade satsningar inom angelägna tillväxt-, utvecklings- och hållbarhetsfrämjande områden såsom utbildning, forskning, infrastruktur och miljöpolitik, eftersom potentialen för neddragningar och rationaliseringar inom de fortfarande helt dominerande områdena jordbrukspolitik och sammanhållningspolitik torde vara betydande. Utskottet förordar, i likhet med regeringen, konsekvent en restriktiv och ansvarsfull linje beträffande EU:s budget. Många av EU:s medlemsstater befinner sig i djupa statsfinansiella problem och är tvingade till långtgående och smärtsamma åtgärder för att konsolidera sina offentliga finanser. Utskottet anser att det är problematiskt att kombinera en kraftfull åtstramningspolitik i det egna landet med en expansion av EU:s budget på det sätt som kommissionen föreslår. De statsfinansiella problem som präglar understryker i stället vikten av att upprätthålla budgetrestriktivitet. Det finns enligt utskottets mening en risk att såväl enskilda medlemsländers som hela EU:s konsolideringsansträngningar tappar i effekt och trovärdighet om EU låter sin budget expandera. Åtgärder som stärker tillväxtkraften i den europeiska ekonomin är mycket angelägna, men sådana åtgärder måste genomföras i kombination med en stram budgetpolitik. Detta ställer höga krav på prioriteringar och på politikens utformning. Utskottet delar således regeringens uppfattning att den föreslagna budgetramen är för hög och förordar en real frysning av budgetens utgifter. Utskottet är kritiskt till att besparingar på och reformer av den gemensamma jordbrukspolitiken och sammanhållningspolitiken inte är mer omfattande. När det gäller sammanhållningspolitiken vänder sig utskottet särskilt mot förslaget att införa en ny regionkategori, s.k. övergångsregioner. Denna nya stödkategori omfattar alla regioner med en BNP per capita på av genomsnittet i EU-27 och är tänkt att ersätta dagens system av in- och utfasning. Kommissionens förslag är dyrt och stämmer dåligt överens med ambitionen att prioritera de mest behövande regionerna. Det är också enligt utskottets uppfattning problematiskt att ett system med in- och utfasning mellan regionkategorier ersätts av en ny permanent kategori som riskerar att bli mycket kostsam. Utskottet anser att det är riktigt att i huvudsak koncentrera de regionalpolitiska insatserna till de minst utvecklade regionerna inom EU. Det innebär emellertid inte att de regionalpolitiska insatserna bör förändras till att bli ett rent stöd för de fattigaste regionerna. Sammanhållningspolitiken bör även innefatta andra delar av unionen som av olika skäl har speciella geografiska eller demografiska förhållanden. Utskottet vill understryka vikten av att framhålla kriteriet för befolkningstäthet, det s.k. gleshetskriteriet, vilket har stor betydelse för återflöde. Kommissionen föreslår att vissa storskaliga projekt bör placeras utanför budgetramen. I meddelandet skriver kommissionen så här: Erfarenheten har visat att storskaliga projekt av EU-intresse har en tendens att bli oproportionerligt kostsamma för EU:s begränsade budget. På grund av deras särskilda karaktär överskrider de ofta de ursprungliga kostnadsberäkningarna, vilket leder till ett behov av att finna ytterligare finansiering. Detta utlöser i sin tur ett behov av att omfördela medel som redan har öronmärkts för andra prioriterade behov []. Kommissionens föreslår att projekt såsom Iter och GMES ska finansieras utanför den fleråriga budgetramen efter 2013, eftersom deras kostnader och/eller kostnadsöverskridanden är för stora för att kunna täckas enbart av EU:s budget. På så sätt kommer EU att kunna fortsätta att fullt ut uppfylla sina internationella åtaganden. Iter är ett internationellt samarbete kring utveckling av fusionsenergi där EU ingår som en samarbetspart. GMES är ett EU-projekt för kunskapsuppbyggnad kring frågor om klimat och miljö. Utan att bedöma projekten i sak anser utskottet att det är olämpligt att lägga finansieringen utanför budgetramen. Slutsatsen av kommissionens resonemang ovan borde enligt utskottets uppfattning inte vara att lyfta ut projekten utan i stället att förbättra budgetering och uppföljning. Att prioritera är en central del av budgetprocessen, och utskottet bedömer att det finns stora möjligheter till omprioriteringar inom den givna budgetramen. Att placera kostsamma projekt utanför budgetramen för att slippa göra svåra prioriteringar riskerar enligt utskottet att undergräva budgetdisciplinen. Utskottet motsätter sig därför kommissionens förslag. Kommissionen förslår ett flertal instrument för ökad flexibilitet inom budgeten, däribland en marginal för oförutsedda utgifter på av EU:s BNI, vilket motsvarar ca , som ska ligga utanför budgetens utgiftstak. Den ökade flexibiliteten riskerar att skada budgetdisciplinen, enligt utskottets mening. En ökad flexibilitet i budgeten måste kombineras med en stram budgetpolitik. Utskottet motsätter sig den kombination av en expansiv budget och en ökad flexibilitet som kommissionen nu föreslår. Budgetens inkomster egna medel Kommissionen föreslår omfattande förändringar av systemet för egna medel. Två nya egna medel föreslås en skatt på finansiella transaktioner och en ny form av momsavgift. Dessutom föreslås radikala förändringar av dagens system med rabatter på EU-avgiften. Kommissionen framhåller att det finns en alltför stor inriktning på nettobalanser som begränsar EU:s budget från att kunna tillföra ett mervärde till EU som helhet. Ett av syftena med förslagen till förändringar av egnamedelssystemet är att avlägsna sig från den attityd av att vilja ha sina pengar tillbaka som enligt kommissionen intagits av nettobidragsgivarna. Utskottet vill i detta sammanhang påminna om sitt uttalande om att budgetens inkomster och utgifter måste ses i ett sammanhang och att en eventuell reformering av systemet för EU:s inkomster måste föregås av genomgripande reformer bland budgetens utgifter. EU-budgetens inkomst- och utgiftssida måste enligt utskottets mening ses i ett sammanhang. De olika korrigeringarna har växt fram som en följd av att den samlade budgetbelastningen för olika medlemsstater har blivit orimligt skev eftersom budgetens utgifter är mycket ojämnt fördelade. Att kombinera dagens utgiftsstruktur med ett inkomstsystem som är utformat utifrån kriterierna om effektivitet och enkelhet, t.ex. någon form av BNI-baserat system, skulle enligt utskottet leda till en helt oacceptabel fördelning av bördorna mellan medlemsstaterna. Det är därför en nödvändig förutsättning för att ändra inkomstsidan av budgeten att även utgiftssidan genomgår en kraftig reformering. Resonemang om att utgifter och inkomster bestäms separat och att nettopositionen därmed blir en residual som saknar betydelse eller borde sakna betydelse, är enligt utskottets uppfattning inte realistiska. I praktiken har nettopositionerna stor betydelse för medlemsstaterna. Det är finansutskottets bestämda uppfattning att en reformering av EU-budgetens utgiftssida är angelägen och att en sådan reformering måste föregå en eventuell förändring av inkomstsidan. Utskottet motsätter sig också att införa någon form av EU-skatt. Utskottet bedömer att det finns ett brett politiskt och folkligt motstånd mot att överlämna beskattningsrätt till EU. Beskattningsrätten är och bör även fortsättningsvis vara en nationell angelägenhet. Utskottet kan nu konstatera att kommissionens förslag tyvärr inte ligger i linje med tidigare synpunkter. anser att EU-avgift inte ska öka; kommissionen föreslår ändringar i finansieringsmodellen som kraftigt höjer avgift. motsätter sig att överlämna beskattningsrätt till EU; kommissionen föreslår nya EU-skatter och överförd beslutskompetens. Förändringarna på inkomstsidan som kommissionen föreslår är betydande och innebär kraftiga försämringar för del. Förändringarna på utgiftssidan är vid en jämförelse blygsamma och innebär knappast sådana reformer som ansåg vara nödvändiga. Beträffande förslagen att skapa två nya egna medel delar finansutskottet skatteutskottets uppfattning. Förslagen innebär brott mot den grundläggande principen om medlemsstaternas skattesuveränitet. Beslut om skattesatser som fattas med enhällighet och ratificeras av medlemsstaternas parlament skulle enligt kommissionens förslag fattas av rådet med kvalificerad majoritet efter synpunkter från . Detta skulle enligt finansutskottets mening tveklöst innebära en urholkning av den nationella skattesuveräniteten. Utskottet motsätter sig bestämt dessa förslag. Vid sidan av argumentet att en skatt på finansiella transaktioner skulle bidra till att finansiera EU-budgeten hävdar kommissionen också att skatten skulle bidra till att stärka medlemsstaternas nationella budgetar. Förslaget innebär att en tredjedel av de förväntade skatteintäkterna ska tillfalla de nationella budgetarna. Skatten bedöms dock av kommissionen själv långsiktigt minska BNP . Detta innebär att medlemsstaterna under rimliga beräkningsförutsättningar kan drabbas av att skatteintäkterna sjunker mer till följd av BNP-minskningen än de ökar av intäkter från FTT. Det kan enligt utskottets mening ifrågasättas om införandet av en FTT verkligen skulle bidra till medlemsstaternas budgetkonsolidering. motsätter sig i likhet med skatteutskottet införandet av en skatt på finansiella transaktioner. Sedan Europeiska rådets möte i finns ett system där länder som anses få en orimlig belastning på sina nationella budgetar i relation till sitt relativa välstånd, däribland , kan få sin avgift till EU reducerad. gavs då en särskild rabatt, och ett system byggdes upp för att fördela EU:s inkomstbortfall på övriga medlemsländer. Detta system har därefter ändrats vid ett antal tillfällen. Kommissionen föreslår nu att nuvarande rabattsystem helt avvecklas och ersätts av klumpsummerabatter. föreslås få en rabatt på 20142020, vilket innebär en minskning av värdet på den svenska rabatten med från dagens rabatt på ca . Förslaget innebär således en dramatisk ökning av avgift medan några motverkande möjligheter till ökade återflöden knappast kan anses föreligga. Sammantaget innebär kommissionens förslag en väsentlig försämring av finansiella nettoposition visavi EU. Bakom kommissionens förslag, både beträffande de nya egna medlen och det förändrade rabattsystemet, ligger en tydligt uttalad strävan att medlemsstaterna ska avlägsna sig från resonemang om nettopositioner och i stället betrakta avgifter och återflöden oberoende av varandra. Utskottet anser inte att en sådan strävan är önskvärd eller realistisk. är ända sedan sitt inträde i EU en stor nettobidragsgivare och kommer inom all överskådlig framtid att så förbli. Utskottets motsätter sig dock med kraft att redan betydande nettobidrag ska öka ytterligare, vilket är innebörden av kommissionens förslag. I sitt utlåtande förespråkade utskottet att budgeteringen och styrningen av EU:s budget i högre grad borde vara resultatorienterad och i högre grad sätta effekterna i fokus. Utskottet framhöll att det är nödvändigt att förbättra kontroller för att säkerställa att EU-medel används på ett korrekt och lagligt sätt, men att detta inte är tillräckligt. Revisionsrätten borde också ges ökade möjligheter att genomföra effektivitetsrevisioner för att inte bara kontrollera att medlen används korrekt i lagens mening utan också att utgiftssystemen är utformade så att de verkligen ger de eftersträvade resultaten. Revisionsrättens rapport ger en blandad bild. Räkenskaperna ger enligt revisionsrätten en rättvisande bild av EU:s finansiella ställning, transaktioner och kassaflöden , men visar att totalt av betalningarna innehöll väsentliga fel. Felprocenten har dock minskat trendmässigt då andelen uppgick till . Andelen väsentliga fel är störst inom sammanhållnings-, energi- och transportpolitiken där andelen fel beräknas till , följt av jordbrukspolitiken med en uppskattad felandel på . De viktigaste orsakerna till felaktiga betalningar är enligt revisionsrätten att icke stödberättigade projekt beviljats medel samt brister i tillämpningen av reglerna om offentlig upphandling. Ytterligare ett problem som revisionsrätten lyfter fram i sin rapport är att andelen förskottsbetalningar har ökat betydligt, vilket försvårar redovisningen och kontrollen av utgifterna. Utskottet anser att det är positivt att rapporten nu innehåller ett avsnitt om resultat och effektivitet och att revisionsrätten framhåller att kommissionen och medlemsländerna i ökad utsträckning bör fastställa tydliga och uppföljningsbara mål och identifiera risker vid genomförandet redan när man utformar åtgärdsprogram. Det är mycket viktigt, enligt utskottets uppfattning, att EU:s utgiftsprogram utformas och genomförs på ett effektivt, målinriktat, transparent och korrekt sätt. I detta arbete spelar en revisionsrätten en betydelsefull roll. EU:s långtidsbudget 20142020 (S, MP, V) (S), (S), (S), (S), (S), (S), Per (MP) och (V) anför: Vi delar utskottets syn när det gäller nya egna medel i EU:s budget och förslagen om att beslutskompetens i skattefrågor ska överföras till EU-nivån. Skatter ska även fortsättningsvis vara en nationell angelägenhet. Vi anser att det finns skäl som talar för en utökad beskattning av den finansiella sektorn och är i motsats till utskottet inte beredda att generellt motsätta oss en beskattning av finansiella transaktioner. En väl utformad skatt på finansiella transaktioner med bred internationell uppslutning skulle enligt vår uppfattning kunna minska finansiell spekulation och därmed bidra till att förbättra stabiliteten på finansmarknaderna. EU:s långtidsbudget 20142020 (SD) (SD) anför: delar i huvudsak utskottets bedömning vad gäller inställning till EU:s långtidsbudget för perioden 20142020. Vi anser dock att det inte räcker att, som utskottet gör, motsätta sig kommissionens förslag till minskad budgetrabatt. I stället anser vi att , så länge landet kvarstår som EU-medlem, ska verka för en större rabatt än den nuvarande med målet att ska upphöra att vara nettobidragsgivare till EU. I övrigt står vi fast vid de yrkanden vi framfört via . Förteckning över behandlade förslag KOM(2011) 500 Meddelande en budget för 2020. Kommissionens förslag till EU:s egna medelssystem för perioden har berett skatteutskottet tillfälle att yttra sig över Europeiska kommissionens meddelande En budget för 2020 (KOM(2011) 500). I yttrandet behandlar skatteutskottet kommissionens förslag till EU:s egna medelssystem för perioden och då särskilt förslagen om att en andel av ett schablonberäknat momsunderlag och en andel av en ny skatt på finansiella transaktioner ska knytas till EU:s budget som egna medel. Utskottet anser att det är viktigt att arbetet med EU:s kommande budget präglas av återhållsamhet och motsätter sig mot denna bakgrund att nya egna medel skapas. Kommissionens förslag innebär att nationella skatteinkomster och de regler som gäller för betalning av mervärdesskatt i kommer att kunna förändras genom beslut på EU-nivå som fattas med kvalificerad majoritet. Utskottet kan inte acceptera överstatlighet på skatteområdet och motsätter sig bestämt förslagen om att kompetens på skatteområdet på detta sätt överförs till EU-nivån. Skatten på finansiella transaktioner kommer enligt de beräkningar som kommissionen redovisar att resultera i en minskning av BNP som är i samma storleksordning som intäkterna från skatten. De på detta vis ökade intäkterna beräknas således minska medlemsstaternas välstånd med ett motsvarande belopp. Det finns enligt utskottets mening andra och betydligt bättre sätt att öka skatteintäkterna från den finansiella sektorn. I yttrandet finns en avvikande mening från Socialdemokraterna, och . Ett nytt system för egna medel Kommissionens budgetpaket består av meddelandet En budget för 2020 och ett antal förslag till beslut och förordningar som omfattar dels budgetramen för 20142020, dels budgetens inkomstsida, dvs. systemet med egna medel. Egna medel är den sammanfattande beteckningen på medlemsländernas finansiella bidrag till EU-budgeten och regleras i EUF-fördragets artikel 311. Bestämmelserna om egna medel fastställs i rådets beslut om systemet för gemenskapens egna medel. Beslutet fattas med enhällighet efter att getts möjlighet att yttra sig och ska ratificeras av varje medlemsstat i enlighet med dess konstitutionella bestämmelser. Kommissionens förslag till rådsbeslut om nytt system för egna medel efter 2013 innebär bl.a. följande förändringar. Det nu gällande systemet med egna medel från mervärdesskatt avskaffas. En skatt på finansiella transaktioner införs och utgör ett eget medel upp till sin miniminivå. Ett nytt mervärdesskattebaserat eget medel införs. Det uppgår till av ett schablonberäknat normalbeskattat mervärdesskatteunderlag. Dagens rabatter för , m.fl. avskaffas och det införs i stället rabatter i form av klumpsummor. Rabatten för insamling av egna medel sätts ned till . Taket för uttag av egna medel kvarstår vid av EU:s samlade BNI. Det föreslagna rådsbeslutet om egna medel kompletteras med ett förslag till genomförandeförordning som innehåller en reglering av de uttagsnivåer som ska gälla för de nya egna medlen. Den andel av skatten på finansiella transaktioner som ska levereras till unionen som eget medel bestäms till två tredjedelar av miniminivån. Den andel av det schabloniserade normalbeskattade mervärdesskatteunderlaget som ska levereras till unionen som eget medel bestäms till . Genomförandeförordningen ska antas av rådet med kvalificerad majoritet och efter godkännande. En väsentlig förändring jämfört med nuvarande ordning är att rådets beslut om egna medel enbart anger de högsta tillåtna uttagsnivåerna för de nya egna medlen, medan de andelar som ska levereras till unionen regleras i genomförandeförordningen. Konsekvensen är att de andelar som ska levereras till EU:s budget som egna medel inte längre underställs enhällighet i rådet och ratificering av alla länder utan blir föremål för beslut med kvalificerad majoritet och godkännande. Som komplement till beslutet om egna medel och genomförandeförordningen presenterade kommissionen en tillämpningsförordning som reglerar hur de nya egna medlen ska tillhandahållas kommissionen. I tillämpningsförordningen för tillhandahållande av egna medel som baseras på mervärdesskatten anges hur de egna medlen fastställs och betalas. Kommissionen ska beräkna andelen normalbeskattade transaktioner inom hela EU. Schablonen appliceras sedan på varje lands rensade mervärdesskatteintäkter i syfte att bakvägen räkna fram en tänkt normalbeskattad omsättning. Denna läggs sedan till grund för uttaget av momsbaserat eget medel. Det är en uttalad målsättning att det nya systemet ska ge ny kraft åt integrationen på den inre marknaden genom stärkande av harmoniseringen av de nationella systemen. Den nya EU-momsen ska som huvudregel beräknas på månadsbasis på grundval av faktiska momsintäkter, i stället för som på årsbasis. Medlemsstaterna är enligt förslaget skyldiga att anpassa sin lagstiftning för att följa reglerna. Tillämpningsförordningen antas av rådet med kvalificerad majoritet efter hörande av . Enligt kommissionens beräkningar ska den finansiella transaktionsskatten 2020 svara för av de egna medlen () och de nya momsbaserade medlen för (29,). För skulle förslaget också innebära nästan en halvering av värdet av nuvarande rabatter (uppgående till under innevarande budgetram). För en närmare redovisning av förslagen och regeringens preliminära ståndpunkt hänvisar utskottet till regeringens faktapromemoria 2010/11:FPM143 och kompletterande promemoria (dnr 079-679-2011/12). Förslaget om en skatt på finansiella transaktioner Förslaget till ett gemensamt system för en skatt på finansiella transaktioner (FTT) och om en ändring av direktiv /7/EG (KOM(2011) 594 slutlig) syftar enligt kommissionen till en harmonisering av medlemsstaternas skatter på finansiella transaktioner för att få en väl fungerande inre marknad. I linje med kommissionens förslag till rådets beslut om systemet för Europeiska unionens egna medel av syftar förslaget också till att skapa en ny inkomstkälla, med målet att gradvis ersätta de nationella bidragen till EU:s budget och därigenom minska trycket på de nationella budgetarna. Skatten kommer huvudsakligen att betalas av finansinstitut som utför finansiella transaktioner, dvs. banker, värdepappersföretag, andra finansiella institut som försäkringsföretag, börsmäklare, pensionsfonder, företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper, alternativa investeringsfonder som hedgefonder osv. Skatten tas ut på alla transaktioner med finansiella instrument mellan finansinstitut, om minst ett av finansinstituten anses vara etablerat i EU. De finansiella instrumenten är t.ex. aktier, obligationer, derivat och strukturerade finansiella produkter. Transaktioner kommer att beskattas oavsett om de genomförs på organiserade marknader eller OTC-marknaden. Kommissionens förslag omfattar enbart transaktioner med finansiella instrument. Skatten omfattar således inga transaktioner som rör hushållen eller små och medelstora företag. Avistatransaktioner på valutamarknaden och kapitalanskaffning av företag eller offentliga organ, däribland offentliga utvecklingsbanker, genom emission av obligationer och aktier på primärmarknaden ska inte beskattas. Skatten ska ha en bred bas för att minska riskerna för skatteflykt och omlokalisering av marknaden. Skattebasen ska fastställas på grundval av den handel som finansinstituten bedriver. Det är transaktionernas bruttovärde som ska beskattas, före en eventuell kvittning. Tidpunkten för skattskyldigheten anges som den tidpunkt då den finansiella transaktionen äger rum. För att minska risken för störningar på marknaden har kommissionen föreslagit en mycket låg skattesats för transaktioner en lägsta skattesats för handeln med obligationer och aktier på och för derivat. Det står medlemsstaterna fritt att tillämpa högre skattesatser. Kommissionen föreslår dessa minimiskattesatser dels för att minska risken för omlokalisering, dels för att garantera intäkter för EU och medlemsstaterna. Om EU-länderna tillämpar en nationell skatt på finansiella transaktioner måste den skatten vara förenlig med EU-bestämmelserna. Kommissionens preliminära bedömning är att inkomsterna från FTT, beroende på hur marknaden reagerar, skulle kunna uppgå till för hela EU. I konsekvensanalysen anges att FTT på lång sikt kan förväntas reducera BNP-nivån med åtminstone . Kommissionen anser att en FTT ska införas i medlemsländerna även om skatten inte kommer att utgöra ett eget medel. För en närmare redovisning av direktivets innehåll och regeringens preliminära ståndpunkt hänvisar utskottet till regeringens faktapromemoria 2011/12:FPM20. Subsidiaritetskontroll av förslaget om en gemensam skatt på finansiella transaktioner har prövat om kommissionens förslag till direktiv om ett gemensamt system för en skatt på finansiella transaktioner strider mot subsidiaritetsprincipen. Utskottet fann att förslaget inte är förenligt med subsidiaritetsprincipen och föreslog därför att ska överlämna ett motiverat yttrande till , rådets och kommissionens ordförande med denna innebörd. I utlåtandet finns två reservationer. har bifallit utskottets förslag till riksdagsbeslut (utl. 2011/12:SkU12, rskr. 2011/12:53). Överläggning med regeringen om EU:s egna medelssystem för perioden och finansutskottet genomförde en överläggning enligt 10 kap. 4 § riksdagsordningen med statssekreterare och statssekreterare om kommissionens förslag till beslut och förordningar om EU:s egna medelssystem för perioden (skatteutskottets protokoll 2011/12:7). Inför överläggningen redovisade regeringen följande som svensk ståndpunkt. Den svenska avgiften uppgår till och bestäms av den totala utgiftsnivån på EU-budgeten, utformningen av egna medelssystemet och storleken på de svenska rabattarrangemangen.