bet · GY01TU21 · 2011-04-15 00:00:00 — Utskottet framhöll att det för att åstadkomma detta krävs insatser inom olika områden, såsom infrastrukturåtgärder, planering och uppföljning, regler och vägvisning, organisation och samverkan, kunskapsuppbyggnad samt kommunikation. Cykelns roll bör också kunna hävdas genom medveten stadsplanering. Det handlar således om en kombination av ekonomiska och andra styrmedel och åtgärder, baserade på gedigna och aktuella data om cykeltrafik och cykelinfrastruktur. I detta sammanhang påminde utskottet om de transportpolitiska principer som slog fast (prop. 1997/98:56, bet. 1997/98:TU10) och sedan har bekräftat vid ett flertal tillfällen. Dessa var i sin tur en utveckling av de principer som hade fastställt transportpolitiska beslut. I den sistnämnda propositionen, Transportpolitik för en hållbar utveckling, hade regeringen anfört följande. För att de transportpolitiska målen ska uppnås krävs att de olika aktörerna inom transportsektorn förmås att långsiktigt och konsekvent handla på ett sådant sätt att utvecklingen styrs mot målen. Ett antal principer måste slås fast som ytterligare preciserar målen och som också innebär att målen konkretiseras med utgångspunkt från transportkonsumenternas och transportproducenternas agerande. De transportpolitiska principerna skulle vara följande. Transportkonsumenterna ska ha så stor valfrihet som möjligt att inom ramen för det befintliga transportutbudet själva avgöra hur de skall ordna sina transporter. Samverkan mellan olika transportmedel och trafikslag skall stärkas. Sektorstänkandet måste överges till förmån för samverkan mellan trafikslagen. En effektiv konkurrens mellan olika trafikutövare och transportalternativ skall främjas. Beslut om transportproduktion skall ske i så decentraliserade former som möjligt. Med hänvisning till bl.a. principen om decentraliserat beslutsfattande ansåg utskottet att frågan om mer preciserade mål för cykling bör ligga hos kommuner och regioner, inte minst på grund av de skilda förutsättningar för cykling som råder i olika delar av landet. Utskottet menade också att det finns bättre förutsättningar i detta avseende genom den förstärkta behandlingen av cykelfrågorna som genomförts på dåvarande i form av bl.a. en nationell cykelsamordnare och ett nationellt planeringsråd för cykelfrågor. Sammantaget, framhöll utskottet, ger detta möjligheter till en mer organiserad samverkan mellan lokala beslutsorgan för kunskapsuppbyggnad och erfarenhetsutbyte med best practice och benchmarking som viktiga inslag. Utskottet sade sig ha noterat de många kampanjer och projekt i övrigt som genomförts eller pågår på olika håll i . Enligt utskottets uppfattning fanns det en stor potential för spridning av sådana goda initiativ genom t.ex. den nationella cykelsamordnaren och . Likaså bidrar forskningen om cykling i hög grad till uppbyggnad och spridning av kunskap på området. Sammanfattningsvis konstaterade utskottet att cykelfrågorna hade getts en ökad prioritet i olika avseenden och att många av de initiativ som har funnits i olika politiska och andra dokument är realiserade eller på god väg att bli det. Utskottet underströk dock vikten av en än högre ambitionsnivå och ytterligare initiativ på såväl nationell som regional och lokal nivå för att utvecklingen ska ta fart och målet om en ökad andel cykeltrafik nås i närtid. Med hänsyn till den vikt som utskottet sade sig fästa vid frågan, förutsatte utskottet en fördjupad uppföljning av cykeltrafikens förbättringar och fortsatta utveckling inom ramen för den årliga mål- och resultatuppföljningen på transportområdet. Utskottet förutsatte vidare att om inte cykeltrafikens möjligheter förbättras i tillräcklig grad, bör regeringen överväga ytterligare initiativ i frågan. Mot den angivna bakgrunden var utskottet inte berett att ta något initiativ i ärendet och avstyrkte därmed motionerna. Enligt utskottets mening förutsattes dock flera yrkanden bli tillgodosedda genom det arbete som skulle ta över ansvaret för och genom vad utskottet har anfört. betänkande 2010/11:TU1 Även vid behandlingen av budgetpropositionen berördes cykelfrågor. Utskottet framhöll vikten av att förstärka cykelresandet och dess roll som en naturlig del i planeringen av transportsystemet, inte bara ur ett lokalt utan även ett regionalt och nationellt perspektiv. I sammanhanget upprepade utskottet att det för att åstadkomma en ökad och säker cykling krävs insatser inom en rad områden, såsom infrastruktur, planering och utformning av trafikmiljöer, uppföljning, regler och vägvisning, organisation och samverkan, kunskapsuppbyggnad samt kommunikation. I sammanhanget sade sig utskottet välkomna de initiativ som regeringen redovisat i budgetpropositionen. I motionerna tas frågor upp som rör mål och utgångspunkter för cyklingen. Utskottet instämmer med motionärerna om cyklingens många fördelar, främst när det gäller miljö-, hälso- och framkomlighetssynpunkter. Även från ekonomisk utgångspunkt, såväl samhällsekonomisk som privatekonomisk, ger cyklingen ett positivt utfall. Det är således i hög grad angeläget att göra det mer attraktivt att cykla. Inledningsvis vill utskottet återigen understryka att cykelfrågor är föremål för överväganden på i första hand lokal nivå. Liksom tidigare anser utskottet att det är viktigt att stärka cykelns roll som transportmedel och därmed som en naturlig del av planeringen av transportsystemet även regionalt och nationellt. Cykeln ska alltså kunna ses som ett attraktivt alternativ för en del av eller hela resan. Utskottet vidhåller även i övrigt de synpunkter och argument för ökad och säker cykling som framfördes i betänkandet om cykelfrågor . Utskottet konstaterar nu att regeringen i stor utsträckning tagit fasta på vad utskottet uttalade . Således har planering av cykelinfrastruktur ingått i åtgärdsplaneringen, såväl när det gäller den nationella planen som de regionala planerna, och efter detta har specifika åtgärder innefattats i regeringens fastställelsebeslut . Mot den nu angivna bakgrunden välkomnar utskottet regeringens initiativ att tillkalla en särskild utredare, dåvarande regionrådet , med uppgift att se över de regler som påverkar förutsättningarna för att cykla. Översynen ska syfta till att öka cykeltrafiken och göra den säkrare. I utredningsdirektiven (dir. 2010:93) framhålls att insatser krävs inom en rad områden, däribland reglering, infrastruktur, samverkan eller samspel samt kunskapsuppbyggnad och kommunikation. I första hand bör utredaren se över de bestämmelser som reglerar planering och utformning av trafikmiljön samt trafikreglerna för cykeltrafik. Vidare bör han se över de regler och andra förutsättningar som påverkar cykelparkering och möjligheten att ta med cykel på tåg och buss. Uppdraget kan dock om utredaren finner det relevant även omfatta andra regler och förutsättningar som är viktiga i detta sammanhang. Uppdraget ska redovisas . Ytterligare ett initiativ från regeringens sida är det uppdrag som gavs till att i samarbete med Transportstyrelsen och i samråd med Kommuner och Landsting (SKL) m.fl. utarbeta en strategi och en handlingsplan för ökad och säker cykling. En delredovisning överlämnades till regeringen . I promemorian beskrivs insatsområden för arbetet under resterande del av 2011. Varje insatsområde har sin grund i en nulägesbeskrivning och en problembild. Problembilden utgår från vad som är viktigt att åstadkomma för att uppnå de transportpolitiska målen när det gäller tillgänglighet, säker trafik och hälsa. För varje insatsområde presenteras en eller flera preliminära inriktningar. Dessa inriktningar kommer att kompletteras i takt med att strategin växer fram. Arbetet med den nationella strategin kommer inte att omfatta den reglering som omfattas av den tillkallade utredarens uppdrag; i övrigt görs en koordinering så att de båda utredningarna stöder men inte överlappar varandra. Slutredovisningen av strategin avses bli presenterad . I sammanhanget vill utskottet peka på den forskningsöversikt som tagits fram på uppdrag av civilutskottet, trafikutskottet samt miljö- och jordbruksutskottet i , och som handlar om hur hållbara och klimatsmarta städer kan se ut . Rapporten med fokus på transporter, boende och grönområden (2010/11:RFR3) presenterades i anslutning till ett seminarium i ämnet i . Cykeltrafik lyfts fram som allt viktigare för att åstadkomma hållbara städer. Sammanfattningsvis finner utskottet att regeringen genom de nu redovisade initiativen har tagit ett kraftfullt och brett grepp om cykelfrågorna, bl.a. i fråga om mål och utgångspunkter. Utskottet anser därmed att förslagen i de här behandlade motionerna är eller kommer att bli tillgodosedda i väsentliga delar. De avstyrks följaktligen. Åtgärder i trafikens infrastruktur för cykling Utskottets förslag i korthet Det hänvisas till att cykelåtgärder numera ingår i den nationella åtgärdsplanen och till pågående utredningar. Jämför reservationerna 3 (S), 4 (MP) och 5 (V). I motion 2010/11:T504 av m.fl. (MP) anförs att i samband med den påbörjade investeringen av vägar med mitträcken bör se till att alla vägar som tidigare haft, eller som bör ha, goda cykelmöjligheter nu tillförsäkras cykelväg eller motsvarande för att skapa en trygg och säker cykelmiljö (yrkande 30). Motionärerna begär dessutom att regeringen i regleringsbrevet för tydliggör att cykelbanor ska ha hårdgjord yta men inte behöva dimensioneras för att klara (yrkande 19). Fler skulle välja att cykla om samhället satsade på ökad framkomlighet för cyklister, heter det i motion 2010/11:T201 av (KD). Cyklandet ökar i vissa delar av landet, vilket indikerar att fler vill använda cykeln som transportmedel. har ett gyllene tillfälle att etablera sig som ett ledande cykelland, anför motionären vidare. Det är således av stor vikt att regeringen ser över planeringen av infrastrukturen för cykling för att stimulera de positiva effekter som den har på miljö, folkhäla och trafikträngsel. I motion 2010/11:N413 av m.fl. (S): framhåller att investeringar i cykelvägar ger goda förutsättningar att kunna locka många turister från andra länder. I är säsongen lång för cykling, påpekar motionärerna som anser att cykelvägar bör byggas ut för upplevelsens, miljöns och säkerhetens skull (yrkande 5). har genomfört ett olika åtgärder för att förutsättningarna för att välja kollektivtrafik, gång och cykel ska förbättras. har byggt sammanlagt nya gång- och cykelvägar. I har ett flertal cykelvägar byggts för att knyta samman ett antal mindre orter. Därigenom har de oskyddade trafikanterna fått bättre förutsättningar att pendla till den större orten, och skolbarn har fått ökad möjlighet att själva ta sig till skolan. Vidare har ett cykelstråk mellan och Lummelunda och ett projekt som ska knyta samman och inletts. När det särskilt gäller turistleder för cykel kan konstateras att Kattegattsleden ingår i Nationell plan för transportsystemet 20102021, och har avsatts till leden. Färdig kommer Kattegattsleden att vara en bilfri, sträcka mellan och . Etappen VarbergBåstad planeras vara klar . Enligt beräkningar kan den färdiga leden generera i omsättning och 125 arbetstillfällen. För Sydostleden mellan och har en fördjupad förstudie genomförts , i vilken även bl.a. näringslivets behov har inventerats. I samband med utbyggnaden av en ny vägförbindelse mellan och har samarbete med regionförbundet bidragit till att göra området attraktivt för cykelturism. och regionförbundet driver även utvecklingen av en cykelled längs för cykelturism. I propositionen Framtidens resor och transporter infrastruktur för hållbar tillväxt (prop. 2008/09:35) anförde regeringen följande om infrastruktur m.m. för cykeltrafik. Enligt regeringens bedömning är den enskilt viktigaste åtgärden för att öka cykelresandet att åstadkomma förbättrad infrastruktur för cyklister. Såväl utländska som inhemska erfarenheter visar att det finns en stor latent efterfrågan som frigörs när människor får tillgång till bilfria cykelvägar. Erfarenheter från förstärker också hypotesen att cykelinfrastruktur är avgörande för efterfrågeförändringen, framhölls det. Cyklister utanför tätorter men även inom dem löper en högre risk att råka ut för en trafikskada än bilister. Förbättrad säkerhet för dem som redan cyklar är således ett skäl att investera i cykelvägar som det kommer att innebära fler cyklister, anfördes det. Säkerheten kan behöva förbättras både på vägsträckor och i korsningar. Denna problematik gäller även för gående utanför tätort. Nya cykelvägar i detta sammanhang innebär därför även en förbättrad tillgänglighet och säkerhet för gående, då dessa vägar naturligt kan delas. Regeringen påpekade att separata cykelvägar också innebär att motortrafiken får bättre säkerhet och standard. När det gäller planering och uppföljning framhölls vikten av ett enhetligt och väl underbyggt sätt att ta fram samhällsekonomiska kalkyler för investeringar i cykelinfrastruktur. För att få ut störst effekt av investeringar i en mer systematisk utbyggnad av cykelinfrastrukturen föreslogs att medel till en början skulle prioriteras till sträckor mellan närliggande tätorter med många invånare. Detta är ett viktigt skäl till behovet av en viss styrning av medel till statlig cykelinfrastruktur, betonade regeringen. Utbyggnaden av cykelinfrastruktur längs det nationella och regionala vägnätet bör systematiseras och intensifieras i syfte att göra cykeln till ett attraktivt alternativ även utanför tätorter. En förutsättning angavs dock vara att åtgärden är samhällsekonomiskt motiverad. Slutligen ansåg regeringen att medel för cykelinfrastruktur bör redovisas särskilt och följas upp i såväl de nationella som de regionala planerna. Betänkande 2009/11:TU14 behandlade motsvarande motionsförslag om cykelåtgärder för infrastruktur. Utskottet avstyrkte samtliga motionsförslag, några av dem med hänvisning till att de skulle kunna komma bli tillgodosedda genom vad utskottet anfört. När det gällde åtgärder i trafikens infrastruktur för cykel påminde utskottet om att det framhållit förbättrad infrastruktur för cykling som den enskilt viktigaste åtgärden för att nå målet om ökad cykelandel av resandet. Det är också angeläget att kopplingar mellan vägar, järnvägar, sjövägar, luftvägar, cykel- och gångvägar, parkeringsplatser och stationer samt terminaler blir tydliga, framhölls det. Enligt utskottets mening var ett trafikslagsövergripande synsätt av stort värde för planeringen av sådana kopplingar mellan olika slags transportinfrastrukturer. Utskottet instämde i vad motionärerna anförde om att ny cykelinfrastruktur måste beaktas tidigt i planeringsprocessen. För den befintliga infrastrukturen för cykling är det angeläget att s.k. felande länkar åtgärdas. När det särskilt gällde frågan om vägar med mitträcken (två-plus-ett-vägar) och behovet av kompensation för de möjligheter till cykeltrafik som försvunnit genom de omfattande ombyggnaderna till sådana vägar hänvisade utskottet till statsrådet svar på en interpellation i ämnet och till dåvarande påbörjade inventering av vägar med mitträcken. Utskottet förutsatte vidare att ökad uppmärksamhet skulle riktas mot åtgärder i trafikens infrastruktur inom ramen för de fortsatta resultatuppföljningarna för att främja ett ökat cyklande i samhället. Utskottet påminde också om pågående arbete med cykelleder och slog fast att cykeln har fått en roll i omställningen mot ett långsiktigt hållbart transportsystem, som markerads i olika trafikpolitiska beslut. Därför är det viktigt att cykelinfrastrukturen följer med i denna utveckling, särskilt från säkerhetssynpunkt. Utöver detta framhöll utskottet dåvarande arbete med att utveckla en metod för säkerhetsklassning av cykelleder och annan cykelinfrastruktur, vilken går under benämningen Bike RAP (motsvarande Euro RAP). Säkerhetsklassningen är tänkt att ge väghållare, producenter av cykelturistleder, finansiärer och cyklister ett underlag för att bedöma säkerheten hos cykelinfrastrukturen. Verksamheten finansieras genom Skyltfonden. Utskottet har vid ett antal tidigare tillfällen framhållit förbättrad infrastruktur för cykling som den enskilt viktigaste åtgärden för att nå målet om en ökad cykelandel av resandet. Det är mot den bakgrunden som utskottet med tillfredsställelse noterar att ett ökat fokus har riktats mot cykling och cykelåtgärder i den åtgärdsplanering som har genomförts. Det gäller såväl i den trafikslagsövergripande nationella planen för utveckling av tranportsystemet som i länsplanerna för regional transportinfrastruktur. Bland de åtgärder som planeras återfinns nya cykelvägar längs statliga vägar, statsbidrag till kommunala cykelvägar, skyltningsåtgärder och cykelparkeringar. för cykelåtgärder avses finansiera förslagen enligt den nationella åtgärdsplanen. I en av motionerna begär man att cykelvägar byggs ut för upplevelsens, miljöns och säkerhetens skull och särskilt nämns i sammanhanget. Utskottet delar uppfattningen om turismens betydelse och noterar att finns avsatta i åtgärdsplanen för medfinansiering av Kattegattsleden. En annan motion tar upp frågan om vägar med mitträcken, s.k. två-plus-ett- och två-plus-två-vägar och de därmed inskränkta möjligheterna till cykling. Utskottet konstaterar att sådana vägar har inventerats av , som redovisade rapporten för säker cykling längs två-plus-ett-vägar och två-plus-två- vägar. En bedömning av hur nuvarande cykelinfrastruktur på eller vid sidan om sådana vägar uppfyller vardagscyklisternas behov och cyklingsmöjlighet är bland de aspekter som redovisas i rapporten. Inventeringen anses kunna ge grund för att prioritera och åtgärda sådana uppenbara missförhållanden som relativt enkelt kan åtgärdas. Några slutsatser i rapporten är att kraven på och hänsynstagandet till cyklisters behov successivt har blivit mer påtagliga och påträngande. Vidare bör större fokus läggas på att få en bättre cykelvägvisning i samspel med kommunerna. Frågan om två-plus-ett-vägar avses bli genomlyst inom ramen för regeringsuppdrag att i samarbete med Transportstyrelsen och i samråd med SKL ta fram en strategi och handlingsplan för ökad och säker cykling. Slutrapporten avses bli presenterad . Som har nämnts har regeringen tillkallat en särskild utredare för att se över de regler som påverkar förutsättningarna för att cykla. Som framgår av direktiven till utredningen kommer infrastrukturfrågor för cykling indirekt att beröras genom att även de bestämmelser som gäller övergripande planering, detaljplanering och utformning av trafikmiljön ses över; också underhåll av cykelinfrastruktur ska ingå i översynen. Bland de perspektiv som anses viktiga i sammanhanget är att cykeln får en förstärkt roll som en naturlig del i planeringen av transportsystemet även från ett regionalt och nationellt perspektiv. Ett annat perspektiv gäller cykling för rekreation och turism fler attraktiva och bilfria cykelleder kan bl.a. ge betydelsefulla bidrag till lokal utveckling på landsbygden, heter det i direktiven. Utskottet utgår från att de nu nämnda utredningarna kommer att resultera i åtgärder som innebär en väsentligt förbättrad infrastruktur för cykling. Med hänvisning till vad utskottet har anfört saknas skäl till uttalande från sida, varför här behandlade motionsförslag avstyrks. Barns och ungdomars cykling Utskottets förslag i korthet Utskottet understryker särskilt vikten av att säkerheten vid skolor och barns och ungdomars skolväg förbättras. Jämför reservationerna 6 (S) och 7 (MP). m.fl. (MP) anför i motion 2010/11:So543 att för kommunernas detaljplanering bör utfärda rekommendationer om bilfria zoner kring alla skolor med självklart undantag för funktionshindrade och nödvändiga transporter (yrkande 14). I motion 2010/11:T502 av m.fl. (MP) begär man att regeringen ger i uppdrag att se till att alla grundskolor har fungerande och trygga gång- och cykelvägar till och från skolan (yrkande 8). bör också ges i uppdrag att ta fram riktlinjer för och samfinansiera viktiga infrastruktursatsningar så att kommunerna kan leva upp till kraven på fungerande och trygga gång- och cykelvägar till och från skolan (yrkande 9). Även i motion 2010/11:T504 av m.fl. (MP) framförs krav på att ges i uppdrag att ta fram en plan för att grundskolor ska ha fungerande och trygga gång- och cykelbanor till och från skolan senast till 2015 (yrkande 22). Såsom utskottet framhöll då samma eller närbesläktade motionsförslag behandlades (bet. 2009/10:TU14) innebär det förhållandet att man kan förflytta sig med cykel på ett säkert och tryggt sätt att barns och ungdomars rörelsefrihet ökar. Utskottet konstaterade då att många barn saknar en säker och trygg skolväg för gång och cykling och att föräldrar därför ofta väljer att skjutsa barnen med bil, både till och från skolan och i övrigt. Följden har blivit en negativ spiral med en ständigt försämrad trafiksituation med ökade utsläpp av bl.a. koldioxid, partiklar samt buller. Framför allt begränsas barns rörelsefrihet och möjlighet att vara fysiskt aktiva i sin vardagsmiljö, vilket leder till försämrad hälsa. Att kunna förflytta sig med cykel på ett säkert och tryggt sätt innebär också att barns och ungdomars rörelsefrihet ökar, och de får ökad träning i att vara fysiskt aktiva i sin vardagsmiljö. Utskottet underströk särskilt vikten av att säkerheten vid skolor och barns och ungdomars skolväg förbättras. Denna sin uppfattning bekräftade utskottet i sitt betänkande Trafiksäkerhet (bet. 2010/11:TU18). För det transportpolitiska funktionsmål som fattat beslut om tillgänglighet har en precisering gjorts när det gäller barn. Preciseringen är formulerad så att barns möjlighet att själva på ett säkert sätt använda transportsystemet, och vistas i trafikmiljöer, ökar. Utskottet har tagit del av Trafikanalys rapport om uppföljning av de transportpolitiska målen (Rapport 2010:1), där myndigheten gör bedömningen att preciseringen inte är uppfylld i tillfredsställande grad, även om trafikverken kunnat redovisa flera viktiga insatser som bidrar till att utvecklingen kan gå i preciseringens riktning. När det specifikt gäller vägtrafiken refererar Trafikanalys till dåvarande . För att mäta hur vägtransportsystemet utvecklas med avseende på barnens egen användning, har verket genomfört en nationell enkät där föräldrar får ange om de bedömer att deras barn har en säker skolväg. ökade andelen föräldrar som anser att skolvägen är säker från till . De flesta av insatserna för att öka barns möjligheter att själva resa i vägtransportsystemet handlar om barns skolvägar och om gång- och cykelbanor. Vid ett flertal tillfällen i det föregående har utskottet haft anledning att åberopa den pågående översynen av regler för cykling, som inleddes . I direktiven framhålls att cykeln är viktig, inte minst för barns rörlighet, och det är vidare väsentligt att analysera barns förutsättningar att förstå och tillämpa regler för att man ska främja målet att barn själva ska kunna använda sig av transportsystemet. I detta sammanhang finns det därför även ett behov av att utreda hur utbildning, fortbildning och spridning av befintliga och nya regler för cykeltrafiken kan utvecklas. Utskottet ser positivt på att frågan om barns cykling tas upp i utredningen. Med hänvisning till vad utskottet nu refererat utgår utskottet från att pågående arbete inom främst och utredningen kommer att resultera i åtgärder som tillgodoser syftet i här behandlade motionsförslag. Utskottet har förtroende för att det konkreta arbetet med barns trafiksäkerhet på ett offensivt sätt bedrivs av de myndigheter som har ansvar för området och överblick över den aktuella situationen. I sammanhanget bör det dock påpekas att konkreta infrastruktursatsningar på gång- och cykelvägar vid skolor primärt är en lokal fråga. Utskottet utgår från att berörda myndigheter och andra organ arbetar offensivt för att göra det mer säkert och attraktivt för barn och ungdomar att gå eller cykla till skolan. Något särskilt uttalande från sida är därmed inte motiverat, varför utskottet avstyrker motionerna i berörda delar.