bet · GY01JuU17 · 2011-03-29 00:00:00 — 2010/11:JuU17 Genomförande av FN:s vapenprotokoll Genomförande av FN:s vapenprotokoll Utskottet behandlar regeringens proposition 2010/11:72 Genomförande av FN:s vapenprotokoll. I propositionen föreslår regeringen att godkänner FN:s vapenprotokoll, som är ett tilläggsprotokoll till FN:s konvention om gränsöverskridande organiserad brottslighet. Propositionen innehåller även förslag till vissa ändringar i vapenlagstiftningen som föranleds av vapenprotokollet. Vidare föreslår regeringen vissa lagändringar med anledning av och rådets direktiv /51/EG av om ändring av rådets direktiv /477/EEG om kontroll av förvärv och innehav av vapen (ändringsdirektivet). Den mest ingripande förändringen i regeringens lagförslag gäller krav på märkning av skjutvapen, vapendelar och förpackningar med ammunition. Förslagen innebär i korthet att skjutvapen, vapendelar och förpackningar med ammunition ska märkas vid tillverkningen på ett närmare angivet sätt. Även vapen och vapendelar som förs in i ska förses med märkning. Den som bryter mot dessa bestämmelser ska kunna dömas till ansvar. Detsamma gäller den som förfalskar eller olovligen utplånar, avlägsnar eller ändrar angiven märkning. Det föreslås även att skjutvapen och vapendelar som har varit föremål för sådana brott ska kunna förverkas. Lagförslagen föreslås träda i kraft . I betänkandet behandlas också en motion från den allmänna motionstiden . Utskottet föreslår att antar regeringens lagförslag och avslår motionen. I betänkandet finns en reservation (S, MP, V). Utskottets förslag till riksdagsbeslut Godkännande av FN:s vapenprotokoll godkänner tilläggsprotokollet mot olaglig tillverkning av och handel med skjutvapen, deras delar, komponenter och ammunition till konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet. Därmed bifaller proposition 2010/11:72 punkt 1. antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i lagen (1992:1300) om krigsmateriel, 2. lag om ändring i vapenlagen (1996:67), med den ändringen att kommatecknet i 2 a kap. 7 § första meningen ska utgå, 3. lag om ändring i lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen. Därmed bifaller proposition 2010/11:72 punkt 2. Handlingsplan mot lätta vapen med ett genusperspektiv avslår motion 2010/11:Ju241. Reservation (S, MP, V) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (C), (M), (M), (S), (M), (S), (FP), (S), Arhe Hamednaca (S), (M), (KD), (SD), (V), (M), (S) och (MP). Ärendet och dess beredning antog FN protokollet mot olaglig tillverkning av och handel med skjutvapen, deras delar, komponenter och ammunition, det s.k. vapenprotokollet. Vapenprotokollet är ett tilläggsprotokoll till FN:s konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet. Protokollets huvudsakliga syfte är att främja, underlätta och förstärka samarbetet mellan staterna för att förebygga, bekämpa och eliminera olaglig tillverkning och handel med skjutvapen m.m. Både och EU har undertecknat vapenprotokollet men ännu inte tillträtt det. Inom EU finns bestämmelser om kontroll av vapen i rådets direktiv /477/EEG om kontroll av förvärv och innehav av vapen (vapendirektivet). antogs ett nytt direktiv, och rådets direktiv /51/EG om ändring av rådets direktiv /477/EEG om kontroll av förvärv och innehav av vapen (ändringsdirektivet). Syftet med ändringsdirektivet är dels att anpassa vapendirektivet till bestämmelserna i vapenprotokoll, dels att förbättra vapendirektivet med anledning av bl.a. vissa problem som påtalats i kommissionens rapport till och rådet av om genomförande av vapendirektivet. Ändringsdirektivet skulle ha varit genomfört . Regeringens förslag grundas på departementspromemorian Genomförande av FN:s vapenprotokoll m.m. (Ds 2009:22) och remissbehandlingen av den. Remissyttrandena finns tillgängliga i (dnr Ju2009/5706/L4). Lagförslaget har granskats av Lagrådet. Regeringen har i allt väsentligt följt Lagrådets synpunkter. Regeringens förslag till riksdagsbeslut finns i bilaga 1. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. Vapenprotokollet finns i bilaga 3. Vapendirektivet och ändringsdirektivet finns i bilagorna 4 och 5. I propositionen föreslår regeringen att godkänner FN:s vapenprotokoll. Propositionen innehåller även förslag till vissa ändringar i vapenlagstiftningen som föranleds av vapenprotokollet. Vidare föreslår regeringen vissa lagändringar med anledning av och rådets direktiv /51/EG av om ändring av rådets direktiv /477/EEG om kontroll av förvärv och innehav av vapen (ändringsdirektivet). Den mest ingripande förändringen i regeringens lagförslag gäller krav på märkning av skjutvapen, vapendelar och förpackningar med ammunition. Förslagen innebär i korthet att skjutvapen, vapendelar och förpackningar med ammunition ska märkas vid tillverkningen på ett närmare angivet sätt. Även vapen och vapendelar som förs in i ska förses med märkning. Den som bryter mot dessa bestämmelser ska kunna dömas till ansvar. Detsamma gäller den som förfalskar eller olovligen utplånar, avlägsnar eller ändrar angiven märkning. Det föreslås även att skjutvapen och vapendelar som har varit föremål för sådana brott ska kunna förverkas. Lagförslagen föreslås träda i kraft . Godkännande av FN:s vapenprotokoll Utskottets förslag i korthet godkänner FN:s vapenprotokoll. antog , genom resolution 55/25, konventionen mot gränsöverskridande organiserad brottslighet och två tilläggsprotokoll, ett om människohandel och ett om människosmuggling. antog generalförsamlingen vapenprotokollet som är konventionens tredje tilläggsprotokoll (resolution 55/255). Konventionen och de tre tilläggsprotokollen har trätt i kraft. har undertecknat och tillträtt konventionen mot gränsöverskridande organiserad brottslighet och tilläggsprotokollen om människohandel och människosmuggling. Såväl som EU har undertecknat vapenprotokollet men ännu inte tillträtt det. Vapenprotokollet kompletterar FN:s konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet och ska tolkas tillsammans med konventionen. Protokollets syfte är att främja, underlätta och förstärka samarbetet mellan parterna för att förebygga, bekämpa och eliminera olaglig tillverkning av och handel med vapen. Tillämpningsområdet för protokollet är förebyggande av olaglig tillverkning av och handel med vapen samt utredning och lagföring av brott när de är gränsöverskridande till sin natur och en organiserad brottslig sammanslutning är delaktig. I syfte att underlätta identifiering och spårning av vapen innehåller protokollet bestämmelser om märkning av skjutvapen och ammunition vid tillverkning samt av skjutvapen vid införsel. Staterna ska också se till att det vid överlåtelse av ett skjutvapen från ett statligt lager till varaktig civil användning finns en lämplig unik märkning som gör att alla parter kan identifiera det överlåtande landet. Staterna åtar sig vidare i protokollet bl.a. att kriminalisera vissa uppräknade gärningar, om de begås uppsåtligen. inledde arbetet med konventionen mot gränsöverskridande organiserad brottslighet och de tre tilläggsprotokollen . Enligt regeringen har det blivit allt tydligare att internationellt samarbete är en nödvändig förutsättning för att bekämpa den organiserade brottsligheten. Regeringen framhåller att illegal spridning av vapen i allt större utsträckning har blivit ett inslag i organiserad brottslighet och terrorism. Illegala vapen förvärrar väpnade konflikter och orsakar onödigt mänskligt lidande samt bidrar till allvarliga kränkningar av mänskliga rättigheter och internationell humanitär rätt. Regeringen anför vidare att förekomsten av illegala vapen motverkar en hållbar samhällsutveckling i krisområden, vilket blir tydligt i områden som varit drabbade av väpnade konflikter. De flesta sådana områden är också källor för olaglig vapenhandel. Som exempel nämner regeringen . Regeringen pekar också på att det förekommer vapenförmedling från organiserade brottsliga sammanslutningar till terroristorganisationer. Om inga åtgärder vidtas för att begränsa den illegala vapenhanteringen, kan det enligt regeringen förväntas att den, och den därmed sammanhängande brottsligheten, blir än mer utbredd. För att vända en sådan utveckling krävs ett effektivt internationellt samarbete med förebyggande åtgärder. Enligt regeringen kan vapenprotokollet utgöra en gemensam plattform för ett sådant samarbete mellan länder och få stor betydelse för kampen mot spridningen av illegala vapen. har avstått från att tillträda protokollet i avvaktan på resultatet av förhandlingarna inom EU om vilka ändringar i vapendirektivet som vapenprotokollet föranleder. Eftersom arbetet med ändringarna i vapendirektivet nu är avslutade anser regeringen att det inte längre finns skäl för att vänta med att tillträda protokollet. Regeringen anser därför att ska tillträda FN:s vapenprotokoll. Utskottet instämmer i regeringens bedömning att åtgärder måste vidtas för att bekämpa den illegala vapenhanteringen. Detta förutsätter ett effektivt internationellt samarbete. I likhet med regeringen anser utskottet att vapenprotokollet kan utgöra en gemensam plattform för ett sådant samarbete. Utskottets förhoppning är att protokollet får stor betydelse för kampen mot spridningen av illegala vapen och därmed också för kampen mot den gränsöverskridande organiserade brottsligheten. Sammanfattningsvis välkomnar utskottet regeringens förslag och föreslår att godkänner FN:s vapenprotokoll. Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till lagändringar för genomförandet av FN:s vapenprotokoll och ändringsdirektivet. Lagändringarna innebär bl.a. att det införs krav på märkning av vapen och vapendelar vid tillverkning och införsel. Vidare införs straffbestämmelser som innebär att den som uppsåtligen bryter mot bestämmelserna om märkning döms till böter eller fängelse högst . Som framgår ovan kompletterar vapenprotokollet FN:s konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet och ska tolkas tillsammans med konventionen. Brott som anges i vapenprotokollet ska betraktas som brott enligt konventionen. Vapenprotokollets syfte är att främja, underlätta och förstärka samarbetet mellan parterna för att förebygga, bekämpa och eliminera olaglig tillverkning av och handel med vapen. Tillämpningsområdet för protokollet är förebyggande av olaglig tillverkning av och handel med vapen samt utredning och lagföring av brott när de är gränsöverskridande till sin natur och en organiserad brottslig sammanslutning är delaktig. I syfte att underlätta identifiering och spårning av vapen innehåller protokollet bestämmelser om märkning av skjutvapen och ammunition vid tillverkning samt av skjutvapen vid införsel. Protokollet ålägger staterna att kriminalisera vissa uppräknade gärningar, om de begås uppsåtligen. Protokollet innehåller också bestämmelser om förverkande, beslag och bortskaffande. Vidare innehåller protokollet vissa bestämmelser om registrering av uppgifter om skjutvapen, vapendelar och ammunition som är nödvändiga för spårning och identifiering av skjutvapen samt för att förebygga och upptäcka olaglig tillverkning eller handel. Protokollet innehåller också krav på att staterna upprättar eller behåller ett effektivt system för licensiering eller tillståndsgivning för export, import och transit. Protokollet innehåller även bestämmelser om utbyte av information och annat samarbete samt bestämmelser om vapenmäklare och vapenmäklarverksamhet. Vapenprotokollet i dess helhet finns i bilaga 3. antog /477/EEG om kontroll av förvärv och innehav av vapen, vapendirektivet (EGT L 256, , s. 51, Celex 391L0477). Direktivet, som trädde i kraft , innehåller bestämmelser om en delvis harmonisering av lagstiftningen om skjutvapen och om förutsättningar för förflyttning av vapen inom EU. Vapendirektivet är ett s.k. minimidirektiv och anger de lägsta krav som medlemsstaternas lagstiftning ska uppfylla. Staterna tillåts alltså att ha en högre skyddsnivå. Den speciella procedur med europeiska skjutvapenpass som avser jägare och tävlingsskyttar ska dock alltid kunna tillämpas med begränsningar som är närmare angivna i direktivet. Den svenska vapenlagstiftningen är anpassad till vapendirektivet (prop. 1995/96:52 En ny vapenlag och bet. 1995/96:JuU12). antogs och rådets direktiv /51/EG om ändring av rådets direktiv /477/EEG om kontroll av förvärv och innehav av vapen, ändringsdirektivet (EUT L 179, , s. 5, Celex 308L0051). Ändringsdirektivet skulle ha varit genomfört . Syftet med ändringsdirektivet är att dels anpassa vapendirektivet till bestämmelserna i vapenprotokoll för att möjliggöra gemenskapernas anslutning till protokollet, dels vidta förbättringar av vapendirektivet med anledning av bl.a. vissa problem som påtalades i kommissionens rapport till och rådet av om genomförandet av vapendirektivet. Bestämmelsen om medlemsstaternas sanktionssystem för överträdelser har ändrats genom ändringsdirektivet. Medlemsstaterna ska fastställa ett sanktionssystem för överträdelser av de nationella bestämmelser som antas i enlighet med direktivet och vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att dessa sanktioner tillämpas. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. Vidare innehåller ändringsdirektivet bl.a. nya bestämmelser om kommissionens rapporteringsskyldighet till och rådet med anledning av direktivet. Medlemsstaterna skulle ha satt i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa ändringsdirektivet. Vapendirektivet och ändringsdirektivet i dess helhet finns i bilagorna 4 och 5. Såväl vapenprotokollet som vapendirektivet och ändringsdirektivet anger de lägsta krav som staterna ska uppfylla. Det är alltså tillåtet för staterna att ha en högre skyddsnivå i sin nationella vapenlagstiftning. I propositionen anför regeringen att svensk vapenlagstiftning kan sägas vara restriktiv och hålla en internationellt sett hög skyddsnivå. Regeringens utgångspunkt är att den nivån ska behållas. Regeringen har funnit att svensk vapenlagstiftning till stora delar väl uppfyller protokollets och direktivens krav. Vissa bestämmelser saknar dock motsvarighet i svensk rätt, och regeringen föreslår därför ett antal lagändringar. Märkning av skjutvapen och ammunition I propositionen föreslås bl.a. att mantel till skjutvapen ska jämställas med skjutvapen vid tillämpningen av vapenlagen. Den mest ingripande förändringen i regeringens lagförslag gäller emellertid krav på märkning av skjutvapen och ammunition. För att uppfylla vapenprotokollets och ändringsdirektivets krav i detta hänseende föreslår regeringen att det i svensk rätt införs ett krav på märkning av skjutvapen och vapendelar vid tillverkningen. Märkningen ska vara unik och innehålla tillverkarens namn, landet eller platsen för tillverkningen, serienumret och tillverkningsåret. Den ska placeras på de olika delar av vapnet som är nödvändiga för dess funktion, dvs. på vapnets slutstycke eller trumma, på dess eldrör eller pipa samt på dess stomme, låda och mantel. Vidare föreslår regeringen att den som tillverkar ammunition till ett märkningspliktigt vapen ska åläggas att märka varje förpackning med komplett ammunition med uppgift om ammunitionstyp, kaliber och varupartiets identifikationsnummer samt tillverkarens namn. Kravet på märkning ska dock inte gälla handladdad ammunition för eget bruk för den som enligt vapenlagen är berättigad att inneha jakt- eller sportskyttevapen. När ett märkningspliktigt vapen överlåts från staten till annan för permanent civilt bruk ska den myndighet som överlåter vapnet se till att det har en unik märkning som gör det möjligt att utläsa att överlåtelsen har skett från en svensk myndighet. Vidare föreslår regeringen att den som för in märkningspliktiga skjutvapen, vapendelar eller obrukbara vapen till ska åläggas att inom efter införseln se till att vapnet eller vapendelen har en unik märkning med identifikationsnummer eller annan uppgift som möjliggör identifikation. Någon motsvarande skyldighet vid införsel av ammunition föreslås inte. Som redan framgått kräver vapenprotokollet att vissa gärningar kriminaliseras om de begås med uppsåt. Ändringsdirektivet kräver att staterna fastställer ett sanktionssystem för överträdelser av de nationella bestämmelser som meddelas enligt direktivet. Svensk vapenlagstiftning och krigsmateriellagstiftning innehåller vissa sanktioner och ingripandemöjligheter, såsom återkallelse av tillstånd. För att fullt ut ska leva upp till protokollets krav på kriminalisering och samverkan (bl.a. i form av utlämning för brott) föreslår regeringen vissa nya straffbestämmelser. Enligt förslaget ska det således bli straffbart att uppsåtligen bryta mot bestämmelserna om märkning vid tillverkning eller vid införsel. Påföljden för dessa gärningar föreslås bli böter eller fängelse högst . Som regeringen framhåller är svensk vapenlagstiftning restriktiv och den håller en internationellt sett hög skyddsnivå. Utskottet delar regeringens uppfattning att den nivån ska behållas. Regeringen har funnit att svensk vapenlagstiftning till stora delar uppfyller de krav som uppställs i vapenprotokollet och ändringsdirektivet, men har lämnat förslag till vissa lagändringar som framför allt handlar om märkning av vapen. Regeringens lagförslag har inte lett till några motionsyrkanden eller andra invändningar under utskottsbehandlingen. Enligt utskottet framstår lagförslagen som väl avvägda och utskottet föreslår att , med en smärre redaktionell ändring, antar dessa. Handlingsplan mot lätta vapen med ett genusperspektiv Utskottets förslag i korthet avslår en motion om en nationell handlingsplan mot lätta vapen med ett genusperspektiv. Jämför reservation (S, MP, V). I motion Ju241 (FP) yrkas att ska ta fram en nationell handlingsplan med genusperspektiv för kampen mot små och lätta vapen. Med små och lätta vapen (Small Arms Light Weapon, SALW) avses i princip handeldvapen som bärs och avfyras av en person. Begreppet omfattar också lätta vapen som är avsedda att bäras och användas av upp till tre personer. Exempel på den förra kategorin är pistoler och automatkarbiner, exempel på den senare är tunga kulsprutor, granatgevär och bärbara luftvärnsmissiler. I budgetpropositionen (prop. 2010/11:1 utg.omr. 5 s. 1213) framhåller regeringen, när det gäller små och lätta vapen, för bekämpning av olaglig ansamling och handel med sådana vapen. Regeringen anför vidare att rådet 2008 beslutade att en klausul om små och lätta vapen ska infogas i EU:s avtal med tredjeland framöver. Vidare anför regeringen (s. 21) att ska fortsätta att verka för att FN:s handlingsprogram för att bekämpa illegal handel med lätta vapen genomförs. Det kan vidare nämnas att () har antagit ett dokument om lätta vapen. Dokumentet omfattar såväl normer som konkreta åtgärder. De deltagande staterna har gjort åtaganden som gäller bl.a. kontroll av produktion, försäljning och innehav av lätta vapen samt öppenhet kring handeln med lätta vapen. har tidigare behandlat motioner med önskemål om en nationell handlingsplan för små och lätta vapen. I betänkande 2007/08:UU7 (s. 1721) anförde utrikesutskottet bl.a. att hotet från en okontrollerad spridning av små och lätta vapen måste tas på stort allvar och att insatser för att förhindra spridningen av sådana vapen är av stor vikt i det konfliktförebyggande och fredsbyggande arbetet. välkomnade vidare att regeringen i internationella forum verkar pådrivande för åtgärder mot spridningen av små och lätta vapen. Den då aktuella motionen avstyrktes. vidhöll denna sin uppfattning i betänkande 2008/09:UU11 (s. 5255). Frågor om små och lätta vapen var föremål för behandling även i betänkande 2008/09:UU14 (s. 2629). Då anförde utrikesutskottet bl.a. att verkar för att varje land ska inrätta och genomföra en ansvarsfull exportpolitik med heltäckande lagar och regler. behandlade ett motionsyrkande om att bör inrätta en nationell strategi för hantering av små och lätta vapen (bet. 2008/09:JuU22 s. 4046). Utskottet avstyrkte yrkandet, bl.a. med hänvisning till då pågående utredningar om vapenlagstiftningen. Handeldvapen och lätta vapen är de vapentyper som orsakar flest dödsoffer och mest lidande runt om i världen. Antalet dödsoffer för lätta vapen har av FN uppskattats till 500 000 personer . Kampen mot spridningen av små och lätta vapen är därför en angelägen uppgift. För att denna kamp ska bli framgångsrik krävs framför allt ett effektivt internationellt samarbete. Som framgår ovan verkar på flera sätt för att på internationell nivå bekämpa den illegala vapenhanteringen och den brottslighet som följer med den. Enligt utskottet är FN:s vapenprotokoll, som nu tillträder, ett viktigt instrument i den kampen. Utskottet vill också särskilt lyfta fram regeringens arbete för att genomföra FN:s handlingsprogram mot illegal handel med små och lätta vapen . Däremot ser utskottet inte skäl för att begära en sådan nationell handlingsplan som föreslås i motionen. bör avslå yrkandet. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Handlingsplan mot lätta vapen med ett genusperspektiv, punkt 3 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), Arhe Hamednaca (S), (V), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:Ju241. Med hänsyn till det stora antalet dödsoffer och det stora lidande som de små och lätta vapnen orsakar kan dessa vapen med rätta kallas för massförstörelsevapen. Vapentyperna används bl.a. för att underlätta våldtäkter i konfliktområden, vilket leder till stor osäkerhet för kvinnor. De små och lätta vapnen kommer nästan uteslutande från industriländer. Trots detta är det främst utvecklingsländerna som har tagit problemet på allvar och tagit fram nationella handlingsplaner mot dessa vapen. bör ta fram en nationell handlingsplan för hanteringen av små och lätta vapen. Handlingsplanen bör inkludera ett genusperspektiv så att kvinnors situation uppmärksammas. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2010/11:72 Genomförande av FN:s vapenprotokoll: godkänner tilläggsprotokollet mot olaglig tillverkning av och handel med skjutvapen, deras delar, komponenter och ammunition till konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet. antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i lagen (1992:1300) om krigsmateriel, 2. lag om ändring i vapenlagen (1996:67), 3. lag om ändring i lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen. Motion från allmänna motionstiden 2010/11:Ju241 av (FP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en nationell handlingsplan för kampen mot små och lätta vapen där ett genusperspektiv särskilt inkluderas så att kvinnors situation uppmärksammas.