bet · GY01FiU44 · 2011-04-06 00:00:00 — Det är dock oerhört viktigt att reglerna är tydliga och enkla att följa. Risken är annars att de kommer att försöka kringgås. Små- och medelstora företag Syftet med direktiven om offentlig upphandling är att öppna marknaden för offentlig upphandling för alla ekonomiska aktörer, oavsett storlek. De små och medelstora företagen utgör grunden i EU:s ekonomi, och de har en mycket stor potential att skapa sysselsättning, tillväxt och innovation. Det nuvarande regelverket är dock inte småföretagarvänligt och bör därför förenklas. Enligt utskottets mening finns de största hindren för dessa företags deltagande i offentlig upphandling redan i urvalsfasen. Det stora antal intyg som ofta krävs i urvalsfasen utgör en tung administrativ börda för företagen. Till detta kommer att själva urvalskriterierna sätts så högt att det är nästan omöjligt för små och medelstora företag att uppfylla dem. Det gäller t.ex. kraven på omsättning eller antalet begärda referenskontrakt. Utskottet ser positivt på att fler små och medelstora företag kan delta i offentlig upphandling och välkomnar därför tankar kring en uppdelning av kontrakt. anser utskottet att det måste vara upp till den upphandlande enheten att avgöra om det är möjligt och om man vill göra det. I sitt arbete bör kommissionen vidare då också fundera på hur man undviker att bryta mot gränsvärden. Vad man ska köpa in Miljöfrågor har en hög prioritet både nationellt och på EU-nivå. Kommissionen ställer frågan om man ska införa obligatoriska krav som styr vilka egenskaper varorna eller tjänsterna ska ha eller ställa upp vissa mål, t.ex. att av den offentliga upphandlingen måste vara miljövänlig. Utskottet konstaterar att det finns vissa problem med att införa krav på vad man ska köpa in. Sådana krav riskerar bl.a. att leda till diskriminering eller begränsad konkurrens på upphandlingsmarknaderna. Dessutom skapar sådana krav extra administration för de upphandlande myndigheterna och ekonomiska aktörerna, t.ex. för att kontrollera att företagen uppfyller kraven. Vidare kan det också påverka de upphandlande myndigheternas möjligheter att upphandla varor och tjänster som är exakt anpassade till de enskilda myndigheternas särskilda behov. Utskottet förespråkar därför att man i stället för att införa obligatoriska krav skapar incitament för upphandling av vissa typer av varor eller tjänster. Precis som kommissionen anför i grönboken kan det handla om att ge finansiella fördelar till myndigheter som upphandlar miljövänliga, socialt inkluderande och innovativa varor och tjänster, mekanismer för utbyte av bästa praxis mellan upphandlande myndigheter eller andra stödmekanismer för upphandlande myndigheter som vill eftersträva 2020-målen med hjälp av sin upphandling. Hur man ska köpa in Frågan om lokala hänsyn har fått en särskild uppmärksamhet i . Kommissionen undrar om det kan finnas fall där legitima och objektiva skäl som inte grundar sig på rent ekonomiska överväganden gör det motiverat att begränsa upphandlingen till lokala leverantörer. Enligt utskottets mening finns det sådana fall. Det kan t.ex. gälla en lokal idrottsförening som sköter idrottsanläggningar eller köp från en lokal livsmedelshandlare i glesbygd som behövs av strukturella skäl för bygden. Utskottet anser att det ibland kan vara viktigt att ta lokala hänsyn. Reglerna om offentlig upphandling bör därför utformas så att det framgår att det är möjligt att ta lokala hänsyn i vissa fall. Reglerna om tekniska specifikationer bör vara så flexibla att de ger upphandlande myndigheter möjligheter att utifrån de egna behoven ställa relevanta krav, exempelvis på god djurhållning. Det måste vidare vara den upphandlande myndigheten själv som bestämmer vilket eller vilka tilldelningskriterier som ska användas. Att man använder sig av kriteriet lägsta pris behöver inte betyda att man inte ställer t.ex. miljökrav. Dessa sätts i stället som obligatoriska krav på varan eller tjänsten och sedan tar man det anbud som uppfyller dessa krav och har lägsta pris. Utskottet anser att det är viktigt att det klargörs på ett tydligt sätt att offentligt-offentligt samarbete rörande utförande av allmännyttiga uppdrag inte omfattas av upphandlingsdirektiven och att ett sådant samarbete ska vara möjligt även . För svensk del, där många obligatoriska uppgifter ligger på små kommuner och landsting och inte som i andra länder hanteras på statlig nivå, är detta ett stort problem som leder till att man tvingas samverka, för att inte den kommunala organisationsfriheten och samverkansrätten ska inskränkas. Det är enligt utskottets mening viktigt att det inte görs någon insnävning av rättspraxis på detta område. Utskottet delar inte kommissionens uppfattning att medverkan av privat kapital i en av de samarbetande enheterna i sig bör förhindra att samarbetet undantas från reglerna om offentlig upphandling. Utskottet anser att det av regelverket för offentlig upphandling bör framgå att reglerna bl.a. syftar till att främja anständigt arbete, som t.ex. rimliga lönevillkor, säkerhet på arbetsplatsen och tillgång till utbildning. I regleras arbetsrättsliga förhållanden i första hand genom kollektivavtal, inte genom lag. Det gör att det finns skillnader mellan olika länder som kan innebära tolkningssvårigheter och tillämpningsproblem. Som utgångspunkt för det fortsatta arbetet föreslår utskottet att kommissionen använder sig av innehållet i konvention 94. Konventionen slår fast att offentliga upphandlingar ska innehålla klausuler som garanterar arbetstagare löner, arbetstider och andra villkor som inte är mindre förmånliga än de som finns i kollektivavtal för arbete av samma slag i den bransch och i det område där arbetet utförs. Med dessa verktyg skulle möjligheterna förbättras att motverka social dumpning eftersom företag som konkurrerar med hjälp av oacceptabla villkor för sin personal då utestängs från offentliga upphandlingar. Fullgörandeklausuler är effektiva när det gäller anställnings- och arbetsvillkor för arbetstagare som deltar i fullgörandet av kontraktet. I vissa fall är det av vikt att man också kan kontrollera även underentreprenörer, och detta bör vara möjligt enligt utskottet. En upphandlande myndighet vill t.ex. kunna utesluta underentreprenörer som inte betalar skatt och sociala avgifter. Det bör således, enligt utskottet, vara möjligt att kunna ställa krav på att underleverantörer inte får anlitas, under förutsättning att proportionalitetsprincipen respekteras. Från svensk sida är det viktigt att systemet med upphandling inte utnyttjas på ett otillbörligt sätt, och därför är uppföljningsmekanismer av avgörande betydelse. Syftet med är att skydda innovativa lösningar, även om de inte omfattas av immateriella rättigheter. Kommissionen anför i grönboken att offentlig upphandling i i alltför liten utsträckning är inriktad på innovation, vilket kan bero på flera saker som t.ex. brist på kunskap och kapacitet, felaktiga incitament som gynnar lågrisklösningar och att offentlig upphandling är frikopplad från politiska mål och saknar strategisk ansats. Utskottet anser att det finns behov av att ytterligare främja och stimulera innovation genom offentlig upphandling. När det gäller frågan om sociala frågor vill utskottet understryka att det redan med nuvarande regelverk är möjligt att ställa krav på att etiska eller sociala hänsyn beaktas, t.ex. att barnarbete inte ska ha förekommit i produktionen av en vara. En förutsättning för detta är att kraven som ställs stämmer överens med de grundläggande principerna och upphandlingsreglerna i övrigt. Att formulera effektiva miljökrav och sociala krav vid offentlig upphandling är komplext och ställer stora krav på upphandlarna. Utskottet ställer sig positivt till att väl formulerade krav ställs och en översyn i hur man kan vägleda och möjliggöra för upphandlare att förena miljökrav med upphandlingsreglerna ser utskottet positivt på och vill uppmuntra. Modernisering av EU:s politik för offentlig upphandling motiveringen (M, FP, C, KD) av (M), (M), (M), (M), (FP), (C), (M) och (KD). Vi anser att avsnittet under rubriken borde ha följande lydelse. Vi anser att det av regelverket för offentlig upphandling bör framgå att reglerna bl.a. syftar till att främja anständigt arbete, t.ex. rimliga lönevillkor, säkerhet på arbetsplatsen och tillgång till utbildning. I regleras arbetsrättsliga förhållanden i första hand genom kollektivavtal, inte genom lag. Det gör att det finns skillnader mellan olika länder, som kan innebära tolkningssvårigheter och tillämpningsproblem. Det är viktigt att företag konkurrerar med acceptabla villkor och acceptabel arbetsmiljö för sin personal. Fullgörandeklausuler är effektiva när det gäller anställnings- och arbetsvillkor för arbetstagare som deltar i fullgörandet av kontraktet. I vissa fall är det av vikt att man kan kontrollera även underentreprenörer, och detta bör enligt vår mening vara möjligt. En upphandlande myndighet vill t.ex. kunna utesluta underentreprenörer som inte betalar skatt och sociala avgifter. Vi anser därför att det bör vara möjligt att kunna ställa krav på att underleverantörer inte får anlitas, under förutsättning att proportionalitetsprincipen respekteras. Från svensk sida är det viktigt att systemet med upphandling inte utnyttjas på ett otillbörligt sätt, och därför är uppföljningsmekanismer av avgörande betydelse. Prioritering av förändringsområden (S, MP) (S), (S), (S), (S), (S), (S) och (MP) anför: Vi delar utskottets bedömning att det är viktigt att öka effektiviteten i de offentliga utgifterna. Avsikten med kommissionens grönbok om moderniseringen av EU:s politik för offentlig upphandling går dock utöver att enbart behandla traditionella ekonomiska effektivitetsaspekter. Vi menar att alla identifierade förändringsområden är angelägna och att man därför inte ska peka ut effektivitetsmålet som mer väsentligt än andra. Vi anser därför att tredje meningen i andra stycket i finansutskottets ställningstagande under rubriken borde tagits bort. Detta utlåtande handlar om en modernisering av EU:s politik för offentlig upphandling och har sitt sikte på 2020-strategin för smart och hållbar tillväxt. del i detta är att vi har möjlighet att yttra oss inför det kommande lagstiftningsförslag som ska finnas på plats och som brett går runt för åsiktsinhämtning.Från kommissionens sida poängteras att offentlig upphandling och de medel som satsas måste vara så effektiva som möjligt och att upphandlingsmarknader i EU måste förbli öppna.Det här är två mycket viktiga punkter som vi ser det. är ett litet land långt upp i norr som har som affärsidé att konkurrera med andra länder för att kunna sälja sina varor och tjänster på andra marknader än enbart den egna. Då gäller det att själv inte bli protektionistisk, för baksidan av det myntet är att vi ska berätta för andra länder varför inte de ska kunna sälja sina varor och tjänster i medan vi ska kunna sälja våra tjänster och produkter i deras länder. Ett sådant ställningstagande vore förödande. Därför är vi glada för att kommissionen trycker på att upphandlingsmarknader i ska förbli öppna.En punkt som vi trycker extra mycket på i svaret är effektiviteten. För oss handlar det om att jobba smart för att minska "krånglet", för företag ska vilja och kunna svara på förfrågningar. Då får man fler företag att vilja delta och det skapar större möjligheter.Det handlar också om att de som upphandlar ska bli duktiga på att precisera vad det är de vill köpa: användning, funktion och kvalitet. biter man sig själv i svansen genom att tänka detaljer och att tänka billigt, vilket kan bli kostsamt, precis som det kan bli fel beställning genom att man ställer fel frågor.Ett exempel på skillnaden mellan att göra en upphandling som man tror är bra, men som kan bli helt fel, och att göra en upphandling som kan bli långt mycket bättre än vad man tänkt handlar om att använda sig av rätt metod. Jag vill ta ett exempel för att visa vad jag menar. Jag tänker mig att man ska anlägga en väg. I stället för att ta in anbud på en väg som ska uppfylla en viss funktion, till exempel hållbarhet och vägens användningsområde, förekommer det upphandlingar där man i detalj börjar beskriva vilket material som vägen ska bestå av, hur många arbetstimmar det får ta och hur de olika bär1agren ska utformas. Det man då gör är att man utestänger nya möjligheter.När man blir för detaljerad utgår man från det man vet och låser sig vid det. I stället vore det smartare att arbeta utifrån perspektivet att det kan finnas okända lösningar som inte prövats. Därför välkomnar vi såväl innovationer som funktioner. Man missar helt nya arbetsmetoder och nya material genom att begränsa sig. Det kan leda till fördyrade upphandlingar och sämre lösningar i stället för nya lösningar med nytt material, längre hållbarhet och i slutändan lägre pris.Att ställa rätt krav, fru talman, handlar om att inte låsa fast sig. Därför har vi valt att själva också svara väldigt brett då vi tror att detaljrikedom är begränsande. Det är också därför vi i detta betänkande har valt att lämna en motivreservation med syftet att utgångspunkten för denna översyn ska utgöras av innehållet i 94.Vi menar att det är alltför detaljerat för att skriva i ett svar på en grönbok och att det skulle begränsa snarare än ge svar på rätt sätt. Samhället förändras, 94 är . Vi tror att det är en begränsning att lägga in ett paket som är klart i ett öppet tänkande. En del i våra skrivningar handlar också om att små och medelstora företag ska kunna konkurrera och möta de stora drakarna för att bredda antalet företag som deltar i offentlig upphandling. Vi tycker att det är viktigt att kommissionen funderar på hur man ska hitta lösningar för ett brett deltagande såväl som att skapa möjligheter för att ställa krav på kvalitet, miljö och sociala hänseenden, det vill säga när de syftar rätt. Vi ser fram emot att följa arbetet i kommissionen och att hitta nya möjligheter för framtiden. köper stat, kommuner och landsting varor och tjänster för runt . Regelverket för offentlig upphandling är en fråga som ständigt diskuteras, inte minst bland politiska företrädare på , landstingskommunal och statlig nivå, men också bland de företag som vill vara med och lägga anbud.Ofta möter jag en frustration över de begränsningar som finns eller de brister på möjligheter att ställa vettiga krav som ger den måluppfyllelse som vi faktiskt vill ha enligt vår lagstiftning. Det kommer krav på förändring och förbättring. , om vi pratar arbetsmiljö, handlar det om att EU:s lagstiftning inte lämnar något utrymme för att ställa högre krav, till exempel vad gäller kollektivavtal.Nu är det så att forskare har tittat närmare på just den här frågan. Bland annat forskare på för europapolitiska studier menar att vi inte nyttjar det utrymmet som finns i EU:s direktiv, att i princip är sämst i klassen på att ställa sociala krav vid upphandling. Till exempel i kräver myndigheterna att leverantörer betalar lön enligt kollektivavtal och i föreskriver upphandlingslagen direkt att entreprenören ska följa "åtminstone de minimivillkor för ett anställningsförhållande som enligt lag och bestämmelser i kollektivavtal skall iakttas i ett likartat arbete".I har vi en regering som väljer att inte ens titta på möjligheterna. Det är bara att beklaga att man väljer att inte använda det utrymme som finns och att den borgerliga regeringen inte ser behovet av att ställa just de här kraven, som inte är mer komplicerade än att det handlar om vettiga arbetsvillkor, löner och arbetstider, att man väljer att inte se problemet med social dumpning och att faktiskt inte se konsekvenserna av att företag konkurrerar på olika villkor. Det finns osjysta företag som tar chansen att inte använda rätt spelregler.Nu ska vi lämna ett yttrande till kommissionen om en modernisering av EU:s politik för offentlig upphandling. Det är det regelverk som sätter villkoren för vår nationella lagstiftning. Då är det uppenbart att vi behöver en bättre gemensam politik som tydligare ställer krav på en god arbetsmiljö. Vi är medvetna om att det finns skillnader mellan olika länder som kan innebära tolkningssvårigheter och även tillämpningsproblem på grund av att modellen på arbetsmarknaden ser olika ut i olika länder. Det är också därför vi föreslår att kommissionen använder sig av innehållet i konvention 94.Konventionen slår fast att offentliga upphandlingar ska innehålla klausuler som garanterar arbetstagare löner, arbetstider och andra villkor som inte är mindre förmånliga än de som finns i kollektivavtal för arbete av samma slag i den bransch och i det område där arbetet utförs.Fru talman! Det finns de som vill hävda att en konvention skulle vara inaktuell och inte relevant på dagens arbetsmarknad. De kunde inte ha mer fel. gjorde 2008 en grundlig analys av konvention 94 och konstaterade att den fortfarande fyller en viktig funktion. Offentlig upphandling är fortfarande en viktig del av världens bnp. Den står för av världens totala bnp. I är siffran , och i vissa utvecklingsländer är den upp mot . Den risk som fanns 1949 finns fortfarande, nämligen att lägsta anbud vid anbudskonkurrens kanske kan ge sådana arbetsgivare som betalar de lägsta lönerna, inte tillhandahåller olycksfallsförsäkring eller säkerhetsutrustning för sina anställda, har den största andelen grå arbetskraft för vilka inga sociala avgifter eller skatt betalas in och i praktiken står utan skydd.ILO:s expertkommitté konstaterar också att de observationer som gjordes är än mer relevanta . Det finns inte heller enligt dem någon konflikt mellan kraven enligt konvention 94 och de regler som ingår i EU:s två upphandlingsdirektiv. har vi konstaterat att de upphandlingsdirektiv som finns inte vill följa eller närma sig konvention, och därför ställer vi det kravet och ger kommissionen tipset att använda konvention. Det är ett internationellt redskap som faktiskt fungerar.Det är därför det är så viktigt att vi i vårt yttrande lyfter fram konvention 94 och att den borde ligga till grund för de omarbetningar som kommissionen kommer att göra. Det är beklagligt att utskottet inte var enigt i denna fråga, och jag har inte fått någon riktigt bra förklaring till det. Det är positivt att vi fick med oss hela utskottet i frågan om god djurhållning, som vi alla i utskottet tyckte var viktigt. Men jag kan tyvärr konstatera att de borgerliga partierna inte var beredda att ställa samma krav för arbetarna. Jag vill ställa en fråga till angående den historia som återkommer om ett antal fall med rättsprövning på området där det framgår att det här inte är aktuellt. Det var väl därför som i tidigare debatter valde att inte ställa sig bakom frågan.Nu står vi i och för sig i ett annat läge, och då kan vi prova det. Jag tycker fortfarande att det är synd att ett paket tvunget ska se ut på ett visst sätt utan att öppna för att säga de saker som vi påstås inte stå bakom, det vill säga sunda företag och ingen korruption - vilket framgår av texten. Det är lite beklagligt. Jag vill höra säga lite mer om det.Marie hänvisar till länder som har ratificerat konventionen. Det visar sig att ett land, , har ratificerat konventionen efter det att gick med i Efta, och landet har problem på området just . Fyra av sex länder ratificerade konventionen 1952, och inrättades 1951. Uttalandet om att konventionen testats sedan vi blev EU-medlemmar tål att få ett svar eftersom ingen har gjort det. Det är egentligen rätt ointressant vilka rättsprövningar som har gjorts enligt den lagstiftning vi har . Det vi diskuterar är hur vi ska ändra lagstiftningen. Vi tycker att det är viktigt att slå fast att det inte är lägsta priset som ska råda vid en upphandling. Det finns andra viktiga krav som kan ställas, till exempel god arbetsmiljö, bra djurhållning och att leva upp till de krav vi tycker är viktiga.Det är olyckligt att vi inte kan se att det finns en möjlighet. Det handlar inte om att låsa fast sig utan det handlar om att skapa villkor för både arbetstagare och företagare att bedriva en sjyst verksamhet med goda arbetsvillkor och god djurhållning. Jag förstår inte på vilket sätt man låser fast sig.Jag sade inte i mitt anförande att inte vare sig eller har ratificerat konvention 94. Vad jag sade var att de ställer andra krav i offentlig upphandling än vad gör eftersom de ser att möjligheten finns enligt det regelverk som finns i EU. Därför har de nyttjat det utrymmet medan väljer att inte göra det. Jag har inte sagt att de har ratificerat utan jag har sagt att de är bättre i klassen när det gäller att ställa sociala villkor och att de ser ett större värde än den sittande regeringen.Vi vill inte låsa fast oss vid taskiga villkor utan vi vill se till att det blir bra arbetsvillkor, en god djurhållning och att riktiga miljökrav ställs som ger bra miljöeffekter. Det är det viktiga här. Vi tycker att det behövs en tydligare skrivning och ett bättre utrymme för att sätta arbetsvillkoren högre på agendan även för kommissionen. Redan nu går det att ställa en hel del krav som inte sker i vårt land, vilket beror på att fel frågor ställs. Det var något jag tog upp i mitt anförande. Det går att göra saker och ting på ett riktigt sätt så att rätt syfte nås. Det går inte att ställa krav på miljö som till exempel innebär att en kommun beställer miljövänliga bildäck som ger en minimal vinst men blir dyrare att köra eftersom de slits snabbare. Då har syftet missats. Det är dessa saker man måste tänka på.Marie nämnde frågan om djurhållning. Men titta på frågan, se vad den innebär och vilka möjligheter som finns. När man pratar om konvention 94 är det fortfarande fråga om ett färdigt paket som måste tas med precis som det ser ut. Det är vad vi vänder oss mot.Det är värderande att tala om en annan sida som vill ha taskiga villkor. Var står detta i texten? Det är att dra det långt att säga att regeringen inte vill. Vi har ett annat sätt att se på saken. Man kan tycka att det är ett dåligt sätt, men det går inte att säga att det är fråga om taskiga villkor. Det blir helt fel.Marie tog också upp frågan om lägsta pris. Det var också något jag nämnde i mitt anförande. Jag sade att det inte alltid handlar om lägsta pris utan det gäller att ställa sådana frågor att man får de smarta lösningarna.Marie svarade inte heller på frågan om problem. Vi säger inte att det är ett färdigt paket som ska läggas in i kommissionens förslag till ett nytt regelverk för upphandling. Vi säger att de ska titta på innehållet i konvention 94 och se vad som kan användas där för att få bra villkor på arbetsmarknaden, så att vi kan ställa krav på lika villkor. Oavsett vilket land det är fråga om eller var upphandlingen sker ska det vara samma möjligheter.Jag sade inte heller att det utan detta regelverk är genomgående taskiga villkor på arbetsmarknaden. Jag sade att det finns risk för att det inte blir bra villkor i upphandlingarna, att det finns risk för osjysta konkurrensvillkor. Det finns företagare som är beredda att nyttja luckor - som inte är goda företagare. De flesta är goda företagare, men det finns de som inte är det. Jag möter företagare som tycker att det är ett problem när det inte är fråga om samma regler.Kollektivavtal, goda arbetsvillkor och bra löner är inte ett problem för oss, utan det är en möjlighet. Vi tycker att det är viktigt att man ser till att vi i har goda upphandlingsvillkor så att vi får de resultat som vi vill ha just när det gäller miljö och god djurhållning. Och där är vi överens, förutom att vi tycker att det ska vara skarpare skrivningar. När det står "bör" är risken att lagstiftningen inte ger några effekter på miljön. Upphandlarna här i har konstaterat att det borde stå "ska" i stället för "bör".I övrigt är vi inte oense i utlåtandet, utan vi är oense om en fråga. Vi vill ge kommissionen direktiv att titta just på möjligheten att använda konvention 94 och med det kunna skapa ett större utrymme att ställa goda krav för arbetarna vid ett upphandlingstillfälle.