bet · GY01AU10 · 2011-06-08 00:00:00 — Att partiet står bakom kravet om allas rätt till heltid betyder inte att man vill avveckla allt deltidsarbete. Grundinställningen är att det i mycket högre grad än ska finnas en heltidsanställning i botten. Att det sedan finns många människor som av olika anledningar vill eller behöver arbeta deltid är en helt annan sak. Partiet anser att det ska finnas en rätt till heltid, med möjlighet till deltid. vill i motion A255 införa en stärkt rätt till anställning på heltid genom ändringar i lagstiftningen som gör heltid till norm, medan anställningar på deltid ska kunna avtalas om arbetsmarknadens parter kommer överens om detta i förhandlingar. De som vill förvärvsarbeta på deltid ska naturligtvis ha möjlighet att göra det. Det är däremot inte acceptabelt att så många som vill och kan arbeta heltid inte får möjlighet att göra det. Inom vissa branscher har deltidsanställningar satts i system. I praktiken innebär det att ett stort antal människor förvägras möjligheten till en lön som går att leva på. Deltidsarbete innebär förutom en lägre inkomst även sämre utvecklingsmöjligheter i arbetet och en sämre löneutveckling. Deltidsarbete leder också till lägre ersättning från socialförsäkringssystemen, arbetslöshetsförsäkringen och pensionssystemet och låser fast människor i ekonomiskt beroende antingen av samhället eller av en partner. Deltidsarbetslöshet är därmed ett av de mest grundläggande strukturella problem som upprätthåller orättvisorna mellan kvinnor och män och mellan svenskfödda och utlandsfödda i arbetslivet. Att minska deltidsarbetslösheten måste därför prioriteras i såväl arbetsmarknads- som integrations- och jämställdhetspolitiken. Krav på att heltid ska vara en rättighet och deltid en möjlighet ställs i följande enskilda socialdemokratiska motioner: A305 av , A349 av m.fl. och A393 yrkande 2 av m.fl. I följande enskilda socialdemokratiska motioner anges även att man vid behov måste överväga lagstiftningsåtgärder: A274 av och , A294 av och och av och . I de socialdemokratiska motionerna A340 av i m.fl., A347 av , A365 av och och av m.fl. ställs det uttryckligt krav på lagstiftning om rätt till heltid. Därutöver yrkar i och (båda S) i motion A339 yrkande 4 att regeringen ser över möjligheten att tillsvidareanställning på heltid blir norm på hela arbetsmarknaden. Det är av stor betydelse för varje vuxen arbetsför person att kunna försörja sig själv. Regeringen anser att kvinnor och män ska ha samma möjligheter och förutsättningar till betalt arbete. Detta är också ett viktigt led i regeringens strävan att utöka arbetskraftsutbudet. Kvinnor arbetar deltid i större utsträckning än män, kvinnor är också deltidsarbetslösa i högre grad än män. Så länge som kvinnor förvärvsarbetar i mindre utsträckning än män kommer de att ha lägre lön, sämre karriärmöjligheter och lägre pension. Genom att öka möjligheten för kvinnor och män att förvärvsarbeta främjas jämställdheten. Flertalet motioner i detta avsnitt har det gemensamt att de ställer krav på enskilda arbetsgivare att skapa heltidsanställningar. I ett antal motioner ställs dessutom krav på lagstiftning i frågan. Utskottet anser det vara effektivare att bekämpa deltidsarbetslösheten med förändrade incitament än med ökade krav på arbetsgivarna. Utskottet välkomnar därför regeringens politik som gör det mer attraktivt för arbetsgivare att anställa. Regeringen har genomfört en stor mängd åtgärder för att fler människor ska få arbeta och för att fler av dem som vill jobba heltid också ska få möjlighet att göra det. Jobbskatteavdragen gör det t.ex. mer lönsamt för kvinnor och män att arbeta. Eftersom kvinnor i större utsträckning än män är låg- och medelinkomsttagare, bl.a. beroende på att de ofta arbetar deltid, kan jobbskatteavdragen komma att få större relativ betydelse för kvinnor än för män och bidra till ökade ekonomiska drivkrafter för kvinnor att gå från deltids- till heltidsarbete. De deltidsarbetslösas incitament i kombination med att det faktiskt är kostsamt för företag att byta ut personal med jämna mellanrum leder, enligt utskottets bedömning, till att företag i högre grad än tidigare kommer att vilja erbjuda heltidsanställning i stället för att anställa nya personer på deltid. Ofrivillig deltid drabbar alltså huvudsakligen kvinnor och ofta kvinnor som är verksamma i den offentliga sektorn. Utskottet anser därför att det är angeläget att fler arbetsgivare, t.ex. inom vård och omsorg i den offentliga sektorn, erbjuder bra villkor och fler heltidsanställningar. Alla som vill och kan måste få möjlighet att jobba mer. Utskottet vill också betona arbetsmarknadens parters ansvar för denna fråga. Utskottet noterar i detta sammanhang att det i flera av de kollektivavtal som träffades ingår att parterna ska se närmare på deltidsfrågan. Utskottet uppmärksammar att oppositionspartierna inte är överens om hur rätten till heltid ska kunna förverkligas. förespråkar fortfarande lagstiftning i saken. Socialdemokraterna, som i detta avsnitt representeras av ett antal enskilda motioner, tycks ha en splittrad inställning till frågan om lagstiftning eller kollektivavtalslösning. inställning är att heltidsanställning ska vara en norm på den svenska arbetsmarknaden och att det i högre grad än ska finnas heltidsanställningar. Utskottet kan inte stödja kravet på lagstiftning på detta område men kan i stora delar ansluta sig till inställning i frågan. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionerna A255 (V), A274 (S), A294 (S), A297 (S), A305 (S), A339 yrkande 4 (S), A340 (S), A347 (S), A349 (S), A365 (S), A378 (S), A393 yrkande 2 (S) och A402 yrkande 4 (MP), allt i den mån de inte kan anses tillgodosedda genom det anförda. Rätt att arbeta efter Utskottets förslag i korthet Utskottet behandlar i detta avsnitt motionsyrkanden om rätt till att arbeta efter . Utskottet föreslår att avslår motionerna bl.a. med hänvisning till pågående utredningsarbete. En arbetstagare har enligt 32 a § LAS rätt att kvarstå i anställningen till utgången av den månad då han eller hon fyller om inte något annat följer av lagen. En arbetstagare som fyllt har inte rätt till längre uppsägningstid än en månad och har inte heller företrädesrätt enligt bestämmelserna i . Avtal om tidsbegränsad anställning får träffas när arbetstagaren har fyllt (5 § 4 LAS). Innebörden av det förfarande som anges i 33 § LAS är att en sedvanlig uppsägning enligt 7 § LAS med krav på bl.a. saklig grund inte behöver ske. (M) vill i motion A289 få till stånd en snabb förändring av den rörliga pensionsåldern så att det blir möjligt att arbeta längre upp i åldrarna än . Även och (båda M) vill i motion A382 ge arbetstagare rätt att arbeta efter . I motion A210 av (C) framförs att flexibiliteten ska öka ytterligare och stimulera fler personer att arbeta längre. Motionären anser också att regeringen bör överväga att äldre får rätt att, från exempelvis , gå ned i arbetstid. I motion A397 betonar (KD) rätten att jobba till . Äldre i har en internationellt sett hög sysselsättningsgrad. var ca 119 500 personer i åldern sysselsatta enligt SCB:s arbetskraftsundersökning (), vilket antyder att regelsystemet medger en flexibilitet på området. Sysselsättningsgraden i denna åldersgrupp har ökat och var jämfört samma månad 2010. Det beror främst på den relativt höga sysselsättningsgraden bland äldre kvinnor. Sysselsättningsgraden bland äldre minskar dock snabbt med stigande ålder då äldre i viss mån tenderar att lämna arbetskraften med avtalspension eller sjukersättning. De flesta tar ut ålderspension det år de fyller , trots att det inte längre finns någon formell pensionsålder och trots att rätten att kvarstå i anställning har höjts från 65 till . Detta avspeglar sannolikt att normer i stor utsträckning styr beteendet på arbetsmarknaden. I motionerna A210 (C), A289 (M), A382 (M) och A397 (KD) argumenteras för ökad flexibilitet i fråga om arbetstagares rätt att arbeta efter . Utskottet ansluter sig till motionärernas uppfattning att det är önskvärt att människor stimuleras att förlänga sin tid i yrkesarbete, både för sin egen skull och för samhällets. Utskottet noterar att den genomsnittliga åldern för uttag av allmän ålderspension 2010 var och i princip lika för kvinnor och män. Genomsnittsåldern har legat mycket stabilt . Däremot har spridningen ökat påtagligt, dvs. allt fler tar ut pensionen före respektive . Ålder för uttag av ålderspension är dock inte liktydigt med att man lämnar förvärvslivet: dels går det att kombinera arbete och pension, dels är det inte ovanligt med annan försörjning som sjukersättning eller avtalspension fram till dess att ålderspension tas ut vid . Mer relevant i sammanhanget är utträdesåldern ur förvärvslivet, dvs. hur länge människor tillhör den förvärvsarbetande delen av befolkningen. Ett vanligt sätt att definiera utträdesålder är genomsnittsåldern då människor lämnar arbetslivet, förutsatt att de hör till arbetskraften . har utträdesåldern beräknats till . Den förväntade utträdesåldern har stigit tydligt . Jämfört med är dock den genomsnittliga åldern högre; för män är den lägre. Regeringen konstaterade i budgetpropositionen att den demografiska utvecklingen där andelen av befolkningen i arbetsför ålder minskar och andelen äldre ökar kommer att ställa krav på att så många som möjligt kan delta i arbetslivet. Arbetsförhållanden och arbetsvillkor har en stor betydelse för att man ska kunna möta utvecklingen på ett bra sätt, både på kort och på lång sikt. Utformningen av det arbetsrättsliga regelverket har en viktig roll i detta avseende. Regeringen signalerade också att man vill föra en dialog i Pensionsgruppen för att undersöka möjligheterna till höjd ålder för rätten att kvarstå i anställning från 67 till . En sådan förändring skulle syfta till att höja utträdesåldern och därmed förbättra hållbarheten i de offentliga finanserna. Många äldre lämnar frivilligt arbetskraften relativt tidigt genom exempelvis avtalspension. Det är viktigt att motverka ett tidigt utträde från arbetsmarknaden, inte minst för att säkerställa den offentliga sektorns finansiering på lång sikt. Utskottet kan konstatera att regeringen genomfört en rad viktiga reformer för att stimulera att äldre fortsätter arbeta. Den viktigaste åtgärden är det högre jobbskatteavdraget för personer som fyllt . För att äldre personer ska kunna ta sig tillbaka in på arbetsmarknaden är de mer generösa villkoren för nystartsjobb för äldre en viktig faktor: arbetssökande kan få nystartsjobb i maximalt , vilket är dubbelt så som personer i åldern . De sänkta socialavgifterna för äldre bidrar också till ökad arbetskraftsefterfrågan. Som framförs i motionerna är även rätten för äldre att stanna kvar i sin anställning en viktig faktor. Utskottet välkomnar därför att regeringen beslutade (dir. 2011:34) att ge en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av pensionsrelaterade åldersgränser och möjligheter för ett längre arbetsliv. Den särskilda utredaren ska mot bakgrund av en ökande medellivslängd och ett förestående ökande antal äldre i förhållande till antalet förvärvsaktiva analysera de pensionsrelaterade åldersgränserna samt de hinder och möjligheter som finns för ett längre arbetsliv. Därutöver ska utredaren ta fram förslag och alternativa strategier för hur de pensionsrelaterade åldersgränserna ska hanteras. Utredaren ska vidare lämna förslag till åtgärder inom arbetsmiljö eller andra områden som ger förbättrade förutsättningar för att arbeta längre upp i åldrarna. Uppdraget ska delredovisas i fråga om analysen och slutredovisas . Utskottet finner det särskilt välkommet att direktiven har tagits fram i samråd med Pensionsgruppen där företrädare för de fem partierna bakom pensionsöverenskommelsen ingår. Utskottet instämmer i vad socialförsäkringsutskottet uttalade i betänkande 2010/11:SfU1 om att det är av stort värde för de försäkrade att pensionssystemet vilar på en bred politisk överenskommelse så att spelreglerna inte ändras om det blir regeringsskifte. Utskottet anser att utredningens resultat bör avvaktas och avstyrker därför motionerna A210 (C), A289 (M), A382 (M) och A397 (KD). Utskottets förslag i korthet Utskottet behandlar här ett antal motioner om bl.a. au pair-verksamhet, bärplockare från utlandet, entreprenörsansvar och skriftligt besked vid hel sjukersättning enligt 33 § LAS. Utskottet föreslår att avslår motionsyrkandena. Jämför reservationerna 15 (S), 16 (S, V) och 17 (S, V). Au pair-verksamhet, bärplockare från utlandet, m.m. (S) anser i motion A214 liksom m.fl. (S) i motion A376 att man bör se över bärplockarnas löne- och anställningsvillkor och de befintliga regler som finns för utländska bärplockare med målsättningen att förhindra att dessa utnyttjas. (S) belyser i motion A352 situationen för au pair-anställda i olika avseenden, och framför också misstanken att det förekommer allvarliga missförhållanden med sexuellt utnyttjande och regelrätt slavarbete. Motionären vill att beslutar om tillkännagivanden till regeringen om au pair-verksamheten i och omfattningen av en eventuell svart verksamhet (yrkande 1) och om att det finns oklarheter vad gäller kontrollinstanser som ska garantera att reglerna på au pair-området efterlevs (yrkande 2). (S) vill i motion A412 att en bred översyn görs i syfte att trygga migrantarbetares villkor. I motion A389 yrkande 1 av m.fl. (S) om ett solidariskt entreprenörsansvar yrkas att en utredning tillsätts där arbetsmarknadens parter ingår för att genomföra ett solidariskt entreprenörsansvar. En huvudentreprenör har inget ansvar för de underentreprenörer som anlitas. Huvudentreprenören kan därför utnyttja fördelarna med att pressa ned kostnaderna genom att anlita en mindre seriös underentreprenör utan att behöva ta någon risk när det gäller betalning av t.ex. löner, skatter och sociala avgifter. Skriftligt besked vid hel sjukersättning enligt 33 § LAS och (båda S) anser i motion A221 att 33 § LAS bör ses över när det gäller sjukskrivna eftersom alltför många arbetstagare som har restarbetsförmåga sägs upp efter endast 180 dagars sjukskrivning. Au pair-verksamhet, bärplockare från utlandet, m.m. Utskottet vill slå fast att handel med människor är en komplex företeelse som innefattar ett hänsynslöst och cyniskt utnyttjande av andra människor. Utskottet välkomnar därför regeringens aktiva arbete i frågan om människohandel. En åtgärd som bör nämnas är den förstärkning av det straffrättsliga skyddet mot människohandel som infördes . Ett av syftena med förstärkningen var att effektivisera brottsbekämpningen. Ändringen innebar att det blir lättare att i döma personer som har begått människohandelsbrott utomlands. Utskottet vill understryka att inget enskilt land kan komma till rätta med människohandel enbart med nationella åtgärder. har därför ratificerat konvention om bekämpande av människohandel. Liknande förslag som i motion A352 (S) om au pair-anställda har behandlats vid ett flertal tillfällen av utskottet, senast i betänkande 2008/09:AU7. Utskottet kan konstatera att en au pair som inte är EU/EES-medborgare måste ha arbetstillstånd. För att få ett arbetstillstånd krävs att en rad förhållanden är för handen. En au pair måste vara och ha ett skriftligt erbjudande från värdfamiljen i där villkoren för anställningen framgår. Värdfamiljen ska bl.a. erbjuda högst 25 timmars hushållsarbete , lägst en bruttolön på och fri kost och logi. Om personen ska arbeta som au pair , behövs även ett uppehållstillstånd. Som au pair får man endast tillstånd för den tid som arbetserbjudandet omfattar men högst vistelse i . vistelse som au pair i något annat land före den planerade vistelsen i kan enligt webbplats minska möjligheterna att få tillstånd i . Personer som är medborgare i länder inom EU/EES-området måste ansöka om uppehållstillstånd om vistelsen i ska pågå . Det krävs också att det bifogas ett anställningsbevis undertecknat av arbetsgivaren till ansökan. Utskottet vill peka på att det finns skyddsregler även för anställda som arbetar som au pair i . Alla bestämmelser i lagen (1970:943) om arbetstid m.m. i husligt arbete gäller för arbetstagare som har fyllt och som arbetar som au pair i . gäller arbetsmiljölagen (1977:1160) för arbete i arbetsgivarens hushåll. Tillsyn över att arbetsmiljölagen följs utövas av . Inspektionsbesök i fråga om arbete som utförs i hemmet får dock endast ske på begäran av den arbetsgivare eller arbetstagare som berörs, eller om det finns någon annan särskild anledning till det. Ett problem är att reglerna inte alltid följs och att tillsynsmöjligheterna av förklarliga skäl är begränsade. Det innebär naturligtvis också en särskild utsatthet att vara ung och kanske långt hemifrån, inte känna till landet och språket och att arbeta ensam i någon annans hem. Som utskottet har framhållit tidigare ligger det i själva karaktären av arbetet att arbetstagaren själv måste fästa någon utomståendes uppmärksamhet på missförhållanden som råder. I sedvanlig ordning kan sedan brott mot anställningsavtalet påtalas, t.ex. för låg lön eller för lång arbetstid. Även om au pair-anställda har en utsatt situation ter det sig inte praktiskt möjligt att utöva en mer allmän statlig tillsyn över arbetsgivare som har en anställd som arbetar som au pair. Det är alltså inte lätt att hitta fungerande lösningar på de problem som tas upp i motion A352 (S). En förbättring borde dock kunna åstadkommas genom väl utformad information till dem som söker arbets- och uppehållstillstånd för au pair-anställning i . Informationen skulle bl.a. kunna redogöra för deras rättigheter och vart de kan vända sig om problem uppstår. Utskottet noterar med tillfredsställelse att , som ett resultat av nya instruktioner i regleringsbrevet, fattat beslut om att skärpa reglerna för de företag som vill anställa bärplockare som inte är EU/EES-medborgare 2011. Syftet med de nya kraven är att säkerställa lönen för den utländska bärplockaren och att han eller hon fått information om arbetet samt om vissa regler i . Bärplockaren måste erbjudas lön och övriga anställningsvillkor som är i nivå med svenska kollektivavtal. Arbetstillståndet ska vara beviljat innan plockaren reser in i . För att plockaren ska få arbetstillstånd krävs bl.a. att arbetsgivaren erbjuder anställningsvillkor som är i nivå med svenska kollektivavtal eller vad som är brukligt inom yrket eller branschen. Arbetet måste också vara i en sådan omfattning att arbetstagaren tjänar . Dessutom måste arbetsgivaren visa att han eller hon klarar att betala den lön som anges i anställningserbjudandet. En arbetsgivare som tidigare anställt bärplockare ska visa att lönen betalts ut föregående år. Vidare ska arbetsgivaren ge berörda fackliga organisationer tillfälle att yttra sig över anställningsvillkoren i anställningserbjudandet. I de fall där bärplockaren är anställd av ett utländskt företag måste företaget ha en filial registrerad i . Det är filialen som ska garantera vilka anställningsvillkor som gäller. Ett krav vid prövningen av en ansökan om arbetstillstånd är att den berörda fackliga organisationen har fått tillfälle att yttra sig över anställningsvillkoren. Med hänvisning till vad som anförts ovan avstyrker utskottet motionerna A214 (S), A352 yrkandena 1 och 2 (S), A376 (S) och A412 (S) avstyrks. Med anledning av motion A389 yrkande 1 (S) noterar utskottet och rådets direktiv /52/EG om minimistandarder för sanktioner och åtgärder mot arbetsgivare för tredjelandsmedborgare som vistas olagligt. Direktivet innehåller bestämmelser om ansvar för företag som för att genomföra entreprenader anlitar underentreprenörer med anställda som vistas olagligt i landet. I en kedja av underentreprenörer ska ansvaret som utgångspunkt gälla alla uppdragsgivare mellan arbetsgivaren och den beställande parten i det ursprungliga entreprenadavtalet. Dessa uppdragsgivare ska dels betala en finansiell sanktion, dels ansvara för lön till de aktuella anställda. Regeringen uppdrog åt en särskild utredare att föreslå hur direktivet ska genomföras i svensk rätt. överlämnades utredningen om sanktioner mot arbetsgivare (2010:63). I utredningen konstateras att det i svensk rätt inte finns regler som motsvarar direktivets bestämmelser om entreprenörer enligt ovan. Utredningen föreslår därför att de aktuella företagen dels ska betala en särskild avgift, dels vara solidariskt ansvariga med arbetsgivaren för tredjelandsmedborgarnas lön för arbete inom underentreprenaden. Utredningen har remissbehandlats och direktivet bereds inom . Mot denna bakgrund avstyrks motion A389 yrkande 1 (S). Skriftligt besked vid hel sjukersättning enligt 33 § LAS Enligt 33 § andra stycket LAS ska en arbetsgivare som vill att en arbetstagare ska lämna sin anställning i samband med att arbetstagaren enligt socialförsäkringsbalken får rätt till hel sjukersättning, skriftligen ge arbetstagaren besked om detta så snart arbetsgivaren har fått kännedom om beslutet om sjukersättning. Sjukersättning kan den få som är . Arbetsförmågan ska vara stadigvarande nedsatt med minst en fjärdedel på grund av sjukdom eller annan nedsättning av den fysiska eller psykiska prestationsförmågan. Nedsättningen av arbetsförmågan ska gälla alla förvärvsarbeten på hela arbetsmarknaden. Beroende på graden av nedsättning av arbetsförmågan och den enskildes möjligheter att försörja sig genom arbete kan sjukersättning beviljas med hel, tre fjärdedels, halv eller en fjärdedels sjukersättning. gör en ny utredning av arbetsförmågan så länge sjukersättningen betalas ut. Utskottet kan konstatera att en arbetsgivare endast har rätt att avsluta en anställning enligt 33 § andra stycket LAS om arbetstagaren får rätt till hel sjukersättning, dvs. att en bedömning har gjorts att arbetsförmågan är stadigvarande och helt nedsatt. Utskottet finner det rimligt att arbetsgivare i dessa fall kan vidta ett förenklat förfarande för att avsluta en anställning. I övriga sjukfall där arbetsgivaren överväger att avsluta anställningen måste en sedvanlig uppsägning enligt 7 § LAS ske med de krav på bl.a. saklig grund som den tvingande bestämmelsen föreskriver. Med hänvisning till vad som anförts avstyrker utskottet motion A221 (S). Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Utredning om lex , punkt 2 (M, FP, C, KD) av (M), (M), (M), (M), (FP), (C), (M) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: 2010/11:A333 av och i (båda S), 2010/11:A385 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 3, 2010/11:A403 av m.fl. (S) yrkande 1, 2010/11:A406 av m.fl. (MP) yrkande 1 och 2010/11:A411 av m.fl. (S) yrkandena 36. Socialdemokraterna, har med utgångspunkt i kommittémotioner och ett antal enskilda motioner enats om ett tillkännagivande om att regeringen ska tillsätta en utredning om lex . Vi konstaterar inledningsvis att något förslag om en utredning av just detta slag inte återfinns i motionerna som i stället har yrkanden om att lex ska rivas upp. Redan detta ger anledning att ställa frågan var oppositionen egentligen står i detta politiskt mycket angelägna ämne. Bakgrunden till lex är fackliga stridsåtgärder i form av en blockad som vidtogs av och en av dess avdelningar på en byggarbetsplats i . Organisationerna hade krävt kollektivavtal med det lettiska företaget un (), som hade utstationerat byggnadsarbetare till . Då något kollektivavtal inte kom till stånd utvidgades stridsåtgärderna genom sympatiåtgärder från (Elektrikerna). väckte talan i Arbetsdomstolen (AD) mot , Byggettan och Elektrikerna. AD avslog ett interimistiskt yrkande från om att stridsåtgärderna skulle förklaras olovliga. beslutade domstolen att begära in ett förhandsavgörande från (numera ). Domstolen fann i sin dom med förhandsavgörande att stridsåtgärderna stod i strid med EG-fördraget eftersom de innebar en inte motiverad inskränkning i friheten att tillhandahålla tjänster.