bet · GY01UU10 · 2011-05-12 00:00:00 — Det handlar dels om de länder varifrån offren kommer, ofta fattiga eller krigshärjade länder, dels om de länder där de smugglade människorna hamnar. Detta är naturligtvis i allmänhet rika länder, eftersom medborgarna rimligen måste ha medel för att köpa produkten dvs. kvinnorna och barnen. , , och är alla exempel på sådana regioner och länder. Handeln med människor från , , till har ökat. Ett stort antal kvinnor och barn från , och säljs också till . De länder som har legaliserad eller reglerad prostitution har enligt Coalition Against Trafficking in Women högst antal insmugglade utländska kvinnor bland sina prostituerade. Den rådande maktordningen mellan könen världen över framställer det som naturligt och självklart för män att utnyttja och exploatera kvinnors kroppar. Budskapet är att kvinnor är en handelsvara för mäns sexualitet, som det står dem fritt att köpa, förbruka och göra sig av med. Prostitution och människohandel för sexuella ändamål är på intet sätt två separata problem utan två sidor av samma mynt. Synen på prostitution blir således avgörande för valet av strategier för att bekämpa sexslavhandeln. Vi menar att människohandel för sexuella ändamål handlar om global prostitution. Genom vår världsunika lagstiftning på området, lagen om förbud mot köp av sexuella tjänster, anger vi att det är köparen som har makten och att det därmed även är köparen som har straffansvaret. Att flera länder nu följer exempel på detta område är positivt, och bör aktivt bidra med att sprida kunskap om och erfarenheter av den svenska lagstiftningen. Europeiska unionen har ett särskilt ansvar för alla de kvinnor och barn som förs in över medlemsländernas gränser för att utnyttjas i prostitution. och samt konstaterade i en gemensam rapport att insatserna för att förhindra människohandel inte är tillräckliga och att det saknas långsiktiga strategier för att förhindra prostitution och människohandel. Åtgärderna handlar i alltför liten grad om att arbeta förebyggande, stärka tänkbara offer och hjälpa dem att skydda sig mot dem som organiserar prostitution och människohandel. Vi anser att ska intensifiera kampen i EU mot människohandel. Kamp mot människohandel, punkt 15 motiveringen (SD) av (SD). I likhet med utskottsmajoriteten anser jag att det är viktigt att förebygga och bekämpa människohandel även genom internationell samverkan. välkomnar däremot inte att detta regleras genom ett överstatligt direktiv utan hade hellre sett att det sker på bilateral basis. Konkurrens med goda arbetsvillkor, punkt 16 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:U8 yrkande 8. Socialdemokratisk politik handlar alltid om att möjliggöra för människor att forma sitt eget liv. När krisen rullar fram, jobben hotas, välfärden försämras och klyftorna mellan människor ökar, drabbar det oss alla. Människor och utveckling hålls tillbaka; jobb och välfärd går förlorade. framtid ligger inte i att konkurrera med låga löner utan med kompetens. Det kräver offentliga investeringar i utbildning, forskning och innovationsfrämjande insatser. Stark konkurrenskraft är för oss socialdemokrater förknippad med ett väl fungerande arbetsrättsligt skydd för arbetstagarna, trygga anställningar och goda arbetsvillkor. Framtidens EU måste vara ett socialt EU. är det viktigt att slå fast att medlemsländerna själva ska behålla ansvaret för sysselsättningspolitiken och välfärdspolitiken. För att klara konkurrensen på den globala marknaden ställs EU inför flera stora utmaningar. En av dem gäller arbetskraftens kompetens och rörlighet. förväntas antalet arbetstillfällen för högutbildade öka med 16 miljoner i EU medan antalet arbetstillfällen för lågutbildade kommer att minska med ca 12 miljoner. Kombinerat med den stora demografiska utmaningen med en snabbt åldrande befolkning, där allt färre i arbetsför ålder ska försörja allt fler äldre och vårdbehövande, skapar det stora utmaningar för EU:s medlemsländer. Betydande investeringar måste göras i utbildning och kompetensutveckling för att EU:s medlemsländer ska kunna möta utmaningarna på arbetsmarknaden. Fler måste ges möjligheter att arbeta och arbeta längre. Kvinnors möjligheter att arbeta på samma villkor som män måste stärkas. Vi ser med oro på att en stor andel av de nya jobb som skapas för kvinnor handlar om jobb med lägre löner och begränsad arbetstid. Det krävs insatser för högre kvalitet i skolan som förhindrar att ungdomar lämnar skolan med otillräckliga kunskaper för att de ska ha reella möjligheter till ett livslångt lärande för alla. Det krävs också utbyggda utbildningsmöjligheter så att fler kan möta framtidens kompetensbehov på arbetsmarknaden. Det krävs insatser för att förhindra att arbetslösheten leder till social dumpning och konkurrens genom låga löner. Rörlighet över gränserna och öppenhet inför invandring är viktiga drivkrafter för ekonomisk utveckling. Men detta får inte användas som en förevändning för att pressa arbetstagarnas löner och arbetsvillkor nedåt. EU saknar behörighet att direkt eller indirekt reglera löneförhållandena i . Så måste det också förbli. Den svenska kollektivavtalsmodellen bygger på att arbetsmarknadens parter har ansvaret. Välavvägda avtal bidrar till en fungerande ekonomi, internationell konkurrenskraft, höjda reallöner och en rättvis fördelning av lönerna. Parternas höga representativitet i säkerställer en ansvarsfull lönebildning. Alla försök från att intervenera i lönebildningen ska avvisas bestämt. För oss socialdemokrater är det självklart att de som arbetar i ska ha lika lön och lika villkor oavsett varifrån de kommer. Svenska kollektivavtal ska gälla för alla som arbetar på den svenska arbetsmarknaden. Detta är dock ingen självklarhet. ser vi exempel på löne- och villkorsdumpning och på att den fria rörligheten missbrukas av oseriösa företag i syfte att konkurrera genom dåliga villkor. Denna utveckling är oacceptabel. Efter den s.k. Lavaldomen 2007 har regeringen inte försvarat den svenska kollektivavtalsmodellen, trots att man försöker föra i bevis att man står upp för den tvärtom. I lex går regeringen längre än vad krävde. innehåller en rad allvarliga brister som öppnar för konkurrens genom dumpning. Vi menar att regelverket som omger kollektivavtalen nu måste stärkas. Grunden för att de fackliga organisationerna ska kunna teckna kollektivavtal är den grundlagsskyddade konflikträtten. Denna rättighet har regeringen inskränkt genom lex , vilket begränsar möjligheten att vidta stridsåtgärder mot arbetsgivare som utstationerar arbetskraft till . Vi vill riva upp lex så att likvärdiga löne- och anställningsvillkor kan gälla för alla som arbetar i . Vi vill också säkerställa att utländska företag som har verksamhet i registrerar sin närvaro i och att dessa företag har en representant på plats så att det är möjligt för de fackliga organisationerna att teckna kollektivavtal. Men det räcker inte att enbart ändra den svenska lagstiftningen. Det krävs en rad åtgärder inom EU. Genom Lavaldomen har domstolen slagit in på en väg där löne- och anställningsvillkor blir ett konkurrensmedel i . Att EU:s ekonomiska dimension ges företräde framför den sociala dimensionen är en obalans som måste justeras. Denna fråga berör alla löntagare i och kan inte skjutas . framtid ligger inte i att konkurrera med låga löner utan med trygga och goda arbetsvillkor, hög sysselsättning och kunskap. Vi vill att EU antar ett juridiskt bindande socialt protokoll som tydliggör att de fackliga rättigheterna, såsom förhandlings- och konflikträtten samt rätten att teckna kollektivavtal, gäller inom unionen. I det sociala protokollet ska det fastställas att grundläggande sociala rättigheter har företräde framför ekonomiska intressen. Vårt förslag bygger på motsvarande krav som framförts av . När utstationeringsdirektivet antogs av och ministerrådet rådde en bred enighet om att direktivet skulle utgöra en lägsta nivå för de löne- och anställningsvillkor som kan krävas av ett värdland. Domstolen har dock valt att tolka direktivet som ett tak, dvs. domstolen har angivit en högsta nivå för vilka villkor som kan avkrävas ett gästande företag. Därför krävs nu politiska initiativ och en ny reglering som säkerställer karaktären av minimidirektiv så att likabehandling av löntagare kan garanteras. EU:s arbetstidsdirektiv syftar till att säkerställa en lägsta nivå för skyddet för arbetstagarnas rättigheter när det gäller veckoarbetstider, dygnsvila, nattarbete, veckovila och pauser. Målet är att skydda arbetstagarnas hälsa och förhindra konkurrens mellan länderna som bygger på dåliga arbetsvillkor. Direktivet är därför av avgörande betydelse för alla löntagare. Vi anser att det inte ska vara möjligt att förhandla bort grundläggande skyddsregler när det gäller arbetstiden. Skyddet för löntagare mot ohälsosamma arbetstider måste stärkas. Vi socialdemokrater menar att vi i EU måste driva att den s.k. opt-out-möjligheten avskaffas. Regeringen har kraftigt försämrat anställningsskyddet för visstidsanställda, och får nu kritik av för att vi inte lever upp till de minimikrav för skydd av anställningstryggheten som gäller inom EU. I en formell underrättelse kräver att ändrar sin lagstiftning så att den lever upp till krav. Visstidsanställningar ger sämre löneutveckling, lägre ersättning i sjuk- och arbetslöshetsförsäkringen och lägre pension. En visstidsanställd får mindre kompetensutveckling och har svårare att planera sin ekonomi och sitt privatliv. Vi menar att anställningstryggheten måste stärkas. I enlighet med vad som ovan anförts anser vi att utrikesutskottet bör tillstyrka motion 2010/11:U8 yrkande 8. Konkurrens med goda arbetsvillkor, punkt 16 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller delvis motion 2010/11:U8 yrkande 8. Grunden för välfärd och trygghet är arbete. Av den anledningen tar sikte på att nå ett mål om full sysselsättning och vill motverka såväl den borgerliga regeringens lönedumpningspolitik som vänsterkartellens bidragslinje. Det behövs ett fullständigt politiskt nytänkande för att bryta den långsiktiga utvecklingen med permanent hög arbetslöshet. Varaktigt hög sysselsättning och låg arbetslöshet skapas framför allt genom att den svenska konkurrenskraften stärks i ett globalt perspektiv och i ett EU-perspektiv. En mer ansvarsfull invandringspolitik är en viktig faktor för att klara sysselsättningen. Den närmast oreglerade arbetskraftsinvandringen från länder utanför EU är felaktig. Invandringen måste kraftigt begränsas för att det redan befintliga överutbudet av arbetskraft inte ska fyllas på. Detta överutbud bidrar starkt till att den svenska arbetslösheten inte minst ungdomsarbetslösheten fortfarande ligger på en alldeles för hög nivå. I en eventuell framtida situation med en allmän och långvarig brist på arbetskraft förespråkar vi införandet av ett gästarbetarsystem baserat på tillfälliga arbetstillstånd. Men dagens arbetskraftsinvandring är också ett problem för invandrarna själva. Arbetsmarknaden för arbetskraftsinvandrare fungerar på ett sådant sätt att de som kommer hit känner stark otrygghet. Arbetskraftsinvandrarna är i arbetsgivarens våld och har inga alternativ. Denna situation har uppstått genom det nya regelverk som i praktiken tillåter att arbetsgivaren själv bestämmer vem den ska anställa, varifrån och när. Majoriteten berömmer i sitt yttrande sig själv och för den överenskommelse om nya regler för arbetskraftsinvandring som ingicks 2008. Vi sverigedemokrater anser i stället att regeringens politik på detta område måste betraktas som ett misslyckande. Trots en hög inhemsk arbetslöshet går många arbeten, som kunde ha gått till människor i som redan söker arbete, i stället till arbetskraftsinvandrare, som i vissa fall till och med har betalat svarta pengar för ett arbetstillstånd. Beslutet om att förändra reglerna för arbetskraftsinvandring måste enligt vår mening rivas upp, och man bör återgå till de mer funktionella regler som fanns innan. Centralt är i detta sammanhang att besluten om hur den svenska invandringspolitiken ska utformas måste fattas i den svenska . Vi anser att svenska löntagare måste kunna känna sig trygga med att deras intressen står i främsta rummet och att deras rättigheter inte spelas bort i överenskommelser i slutna rum inom EU-systemet. I vårt går jobben till inhemsk arbetskraft i första hand. Vi sverigedemokrater vänder oss därför mot tanken att skapa en allt tätare integration av såväl arbetsmarknads- som invandringspolitiken inom EU. Denna tanke genomsyrar den europeiska sysselsättningsstrategin och 2020-strategin liksom kommissionens arbetsprogram. bör vara öppet för att lära av goda exempel i andra europeiska länder, men det ska ske genom ett frivilligt samarbete mellan suveräna stater, inte genom ett överstatligt beslutsfattande. När det gäller aktuella EU-frågor på agendan vill vi särskilt trycka på behovet av en översyn av regelverket och tillsynen när det gäller utstationeringsdirektivet och arbetstidsdirektivet. Vi sverigedemokrater är för att ska vara en del av EU:s inre marknad. Det innebär inte bara fri rörlighet för varor och tjänster utan även för arbetskraft. Svenska ungdomar kan åka till och och arbeta. En polsk byggjobbare kan mycket väl komma till och arbeta för svenska löner och enligt svenska avtal. Det motsätter vi oss inte. Men med EU:s nuvarande regelverk, i synnerhet med utstationeringsdirektivets utformning, riskerar man en utveckling där svenska löntagare utkonkurreras av utländsk arbetskraft med betydligt sämre löner och andra villkor. Vi anser att fokus i fråga om utstationeringsdirektivet måste vara att få till stånd regler, en tillämpning och en tillsyn som inte missgynnar inhemska företag och inhemska företags anställda i konkurrens med utstationerande företag och deras personal. Nuvarande regelverk missbrukas när det gäller löner och andra ersättningar, arbetsmiljölagstiftning och arbetstidslagstiftning. Ingångna kollektivavtal följs inte. Regeringen är alltför passiv när det gäller att försvara principen att förhållandena på den svenska arbetsmarknaden ska regleras i svensk lagstiftning och genom svenska kollektivavtal. Vi kan därför ställa oss bakom slutsatserna i den socialdemokratiska motionens yrkande 8, även om vi inte i alla delar håller med om argumentationen. När det gäller omarbetningen av arbetstidsdirektivet måste siktet vara inställt på att förhindra att regelverket verkar hämmande på dels tillväxt och sysselsättning, dels människors möjlighet att genom eget arbete få en bättre livssituation. Med detta föreslås att delvis bifaller motion 2010/11:U8 yrkande 8. Konkurrens med goda arbetsvillkor, punkt 16 motiveringen (MP) av (MP). EU ska enligt det nya fördraget verka för en social marknadsekonomi. Väl fungerande marknader, utbildning, en aktiv välfärdspolitik och en progressiv miljöpolitik ska tillsammans bidra till en hållbar ekonomisk utveckling och jobbskapande. En grön omställning är tydligt kopplad till skapandet av nya framtidsjobb det behövs en på EU-nivå. Nya jobb kan skapas i bl.a. miljötekniksektorn genom energieffektiviseringar, satsningar på förnybara energikällor och investeringar i en utbyggnad av utsläppssnål kollektivtrafik. Miljömässigt sunda och produktiva arbeten är grunden för uthålligheten i tillväxten. Den nordiska modellen visar att det är möjligt att skapa samhällen som är både ekonomiskt och socialt framgångsrika som miljömässiga krav hålls på en hög nivå. I det sammanhanget är det också centralt att EU:s medlemsländer bedriver en aktiv politik för att stimulera framväxten av små och medelstora företag. Det är där potentialen att driva fram en utveckling mot nya, gröna jobb är störst. Det bör därför bli enklare att starta och driva företag, även över nationsgränserna. Klimat- och jobbpolitik går hand i hand. Politik ska handla om att möjliggöra för människor att forma sitt eget liv. I detta ligger självfallet även en stark strävan efter att ge människor möjlighet att röra sig fritt på en öppen arbetsmarknad i EU-området. Men målet om en integrerad arbetsmarknad i EU får inte användas som en förevändning för att pressa arbetstagarnas villkor nedåt. Behov av ständig omvandling ska balanseras mot grundläggande rättviseprinciper. Det är inte acceptabelt att löntagare diskrimineras och får lön beroende på varifrån de kommer. Lika lön för lika arbete enligt lagar och avtal är en princip som ska gälla i hela EU. Fall som och visar att hänsynen till den inre marknaden på ett olyckligt sätt har fått företräde framför fackens möjlighet att hävda rimliga arbetsvillkor för sina medlemmar. Här riskerar den passivitet att ytterligare försvaga löntagares rättigheter i och andra EU-länder. Värnandet av EU:s gemensamma arbetsmarknad får heller inte tas till intäkt för att stänga gränser för människor utanför unionen som vill komma hit och arbeta. Arbetskraftsinvandring berikar både in- och utvandringsländer genom ett utbyte av idéer, kunskaper och resurser mellan olika delar av världen. Därför vill vi i göra det lättare för personer från andra länder att arbeta i och öppna för arbetskraftsinvandring från länder utanför EU på samma villkor som från EU-länderna. Tack vare det nya regelverk utan onödig protektionism och onödiga hinder som vi genomdrivit tillsammans med regeringen har nu en modell för arbetskraftsinvandring som det vore välkommet att även andra EU-länder anammade. Denna öppenhet för arbetskraftsinvandring bör emellertid också kompletteras med en politik för lika rättigheter. Jag kan när det gäller arbetskraftsinvandring ställa mig bakom de synpunkter som utskottsmajoriteten framför. Jag vill även i likhet med majoriteten understryka att medlemsländerna själva måste behålla ansvaret för merparten av sysselsättningspolitiken och välfärdspolitiken. Den öppna samordningsmetoden på arbetsmarknadspolitikens område får inte utvecklas i riktning mot ökad styrning och kontroll från EU-institutionerna. Den bör även fortsättningsvis ha karaktären av ett utbyte av goda erfarenheter, med tanke på att arbetsmarknadspolitiken ser så olika ut i de 27 länderna. Dessa olikheter är något vi ska respektera och dra fördel av i stället för att se som ett problem. Konkurrens med goda arbetsvillkor, punkt 16 motiveringen (V) av (V). I många medlemsstater har arbetslösheten länge varit hög, även i goda konjunkturer. Den genomsnittliga arbetslöshetsnivån är nu . Det är oacceptabelt. Arbetslöshetsnivån måste ned, och sysselsättningsgraden måste öka kraftigt. Särskilt fokus bör läggas på att öka kvinnors möjligheter att förvärvsarbeta och på att undanröja diskriminerande strukturer som stänger människor ute från arbetslivet. Målet om full sysselsättning måste prioriteras. Inriktningen på den nya 2020-strategin påstås vara att den ska leda till en tillväxt som ska vara smart och hållbar och gynna alla. vill poängtera att det förutsätter en arbetsmarknad med goda anställnings- och arbetsvillkor där fackliga rättigheter respekteras. Till skillnad från utskottsmajoriteten är jag bekymrad över agerande i samband med budgetsaneringen. har ingripit direkt på arbetsmarknaden i de medlemsstater som beviljats stödlån från EU och IMF, utan hänsyn till tidigare försäkringar om självständighet för arbetsmarknadens parter och den sociala dialogens vikt och om att EU inte ska lägga sig i lönebildningen. har kört över arbetsmarknadens parter med sina påbud till euroländer i kris att bl.a. genomföra lönesänkningar i strid med gällande kollektivavtal. Det är ett oacceptabelt angrepp på självbestämmandet för arbetsmarknadens parter och de fackliga rättigheterna som går långt utöver kommissionens befogenheter. konstaterar också att det i de flaggskeppsinitiativ på sysselsättningsområdet som kommissionen presenterat finns förslag till insatser som inkräktar på medlemsstaternas och parternas suveränitet i fråga om arbetsrätt och lönebildning. Det är mer angeläget än någonsin att ett juridiskt bindande socialt protokoll för EU antas, som slår fast att grundläggande fackliga rättigheter såsom förhandlings- och konflikträtt och rätten att fritt teckna kollektivavtal gäller inom unionen. I det sociala protokollet ska det också fastställas att grundläggande mänskliga rättigheter, så som de definieras i och , har företräde framför ekonomiska intressen. Jag vill också markera ståndpunkt när det gäller ett par specifika EU-frågor på dagordningen. När EU:s utstationeringsdirektiv antogs av och ministerrådet fanns det en bred enighet om att direktivet skulle utgöra en miniminivå, ett golv, för de löne- och anställningsvillkor som kan krävas av ett värdland. har i ett antal domar, bl.a. Laval- och Rüffertdomarna, i stället tolkat direktivet som ett tak domstolen har angivit en maximinivå för vilka villkor som kan krävas av ett gästande företag. Denna tolkning innebär att utstationerad arbetskraft riskerar att utsättas för diskriminering och att arbetsmarknaden utsätts för en press nedåt mot lägre löner och sämre anställningsvillkor. lovade innan han omvaldes för en andra period till ordförande att inte bara se över tillämpningen och genomförandet av utstationeringsdirektivet utan också tolkningen. Av arbetsprogram framgår att översynen inte kommer att omfatta själva tolkningen, utan endast tillämpningen. Om så blir fallet kommer tolkning att direktivet i praktiken utgör ett tak att fortsätta gälla. Laval- och Rüffertdomarna skapar stor osäkerhet på arbetsmarknaden inom hela EU. anser att översynen av utstationeringsdirektivet måste leda till att de inskränkningar av de grundläggande fackliga rättigheterna som dessa domar innebär elimineras. Den bör därför verka för att revideringen av utstationeringsdirektivet leder till att karaktären av minimidirektiv säkerställs så att likabehandling av löntagare kan garanteras. EU:s arbetstidsdirektiv syftar till att säkerställa arbetstagarnas skydd när det gäller en lägsta nivå för dygnsvila, veckovila och pauser samt rätt till begränsning av veckoarbetstiden och nattarbete. Målet är att skydda arbetstagarnas hälsa och förhindra konkurrens mellan länderna som bygger på dåliga arbetsvillkor. Direktivet är därför av betydelse för alla arbetstagare i EU:s medlemsstater. När det nuvarande direktivet beslutades gavs det en möjlighet att förhandla bort grundregeln om högst 48 timmars arbetsvecka genom individuella undantag, s.k. opt-out. var den enda medlemsstat som utnyttjade denna möjlighet. utgör det individuella undantaget ett stort och växande problem. Hela 16 länder tillämpar nu undantaget. förespråkar en begränsad översyn av arbetstidsdirektivet med avsikt att avskaffa opt-out-möjligheten. Det ska inte vara möjligt att förhandla bort grundläggande skyddsregler. Skyddet mot ohälsosamma arbetstider måste stärkas för arbetstagarna i medlemsstaterna. Patientrörlighetsdirektivet, punkt 17 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 17 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:U8 yrkande 9. Vi är positiva till patientrörlighetsdirektivet. Direktivet är i sin helhet balanserat och innebär en förbättring för patienter som söker gränsöverskridande vård. Hur bra det blir för den enskilda patienten avgörs dock av regeringen. Vi anser att vård inte får bli en plånboksfråga och att regeringen ska satsa på högkvalitativ och tillgänglig vård i i stället för ogenomtänkta skattesänkningar. vill vi att regeringen ska ta till vara den möjlighet som patientrörlighetsdirektivet innebär och införa ett system med förhandsbesked med betalningsgaranti.