bet · GY01TU20 · 2011-05-10 00:00:00 — Liksom regeringen anser dock utskottet att direktivet inte lämnar någon möjlighet att i LEK explicit undanta vissa tekniker såsom cookies från kravet på samtycke. Utskottet noterar i sammanhanget att även Lagrådet vid sin behandling inte haft något att invända mot regeringens förslag i denna del. Som anförs i propositionen utvecklas och tillkommer dessutom tekniker som t.ex. cookies kontinuerligt varför en lagstiftning som i detalj pekar ut vissa tekniker som tillåtna eller undantagna riskerar att snabbt bli obsolet. Det är av detta skäl angeläget att utforma regleringen i LEK så att den omfattar all lagring eller hämtning i terminalutrustningen, oavsett teknik. Regeringen påtalar dessutom att genom att undanta en viss teknik från kravet på samtycke är risken stor att en sådan nationell lagstiftning i alltför stor utsträckning skulle avvika från reglerna i andra länder, såväl inom som utanför EU. För att uppnå en internationellt harmoniserad hantering av s.k. cookies och liknande tekniker anser regeringen att lagstiftningen i stället i största möjliga utsträckning bör vara teknikneutral och så långt möjligt överlåta till marknadsaktörer och användare att utveckla normer för användningen som är anpassade till de praktiska förutsättningarna. Utskottet delar denna uppfattning. Utskottet vill liksom regeringen framhålla att i fråga om bestämmelsens tillämpning vad gäller befogade tekniker, talar praktiska skäl för att ändringen inte bör medföra någon förändring i sak jämfört med dagens situation. Som understryks i propositionen, har syftet med ändringen av artikel 5.3 i direktivet om integritet och elektronisk kommunikation inte varit att försvåra användningen av legitima tekniker, utan skärpningen har varit riktad mot mer integritetskränkande tekniker såsom s.k. spionprogram eller andra tillämpningar där man utan användarens vetskap lagrar eller hämtar information från dennes terminalutrustning. Regeringen menar därför att kravet på uttryckligt samtycke varje gång enbart bör gälla i dessa fall. Utskottet ställer sig bakom denna tolkning. Regeringen framhåller också att det i skäl 66 i ändringsdirektivet (2009/136/EG) explicit har angivits att sättet att lämna information och ge rätt att vägra att lämna information bör vara så användarvänligt som möjligt och att samtycket, om det är tekniskt möjligt, kan uttryckas med hjälp av lämpliga webbläsarinställningar eller liknande. Regeringen konstaterar att en sådan inriktning också vinner stöd av den tolkningsdeklaration (15864/09) som presenterades av ett flertal EU-medlemsstater i samband med att direktivet antogs. Där erkändes att ändringen kan kräva förändring av nationell lagstiftning, men med hänvisning till skäl 66 angavs också att ändringen inte är avsedd att förändra det nuvarande rekvisitet som innebär att samtycket kan utövas som en rätt att vägra användning av cookies eller liknande tekniker med befogade syften. Regeringen anser därför att paragrafen så långt möjligt alltjämt bör tolkas så att användningen av cookies i syften som inte kan sägas vara integritetskränkande inte försvåras. Utskottet ansluter sig till denna bedömning. Utskottet påminner också om att bestämmelserna i ändringsdirektiven ska tillämpas fr.o.m. . Att som förespråkas i motionen avslå regeringens förslag till genomförande av den reviderade lydelsen av artikel 5.3 i direktivet om integritet och elektronisk kommunikation skulle medföra att det svenska genomförandet av direktivet i denna del blir kraftigt försenat, och därigenom riskera att kommissionen inleder ett överträdelseförfarande. Mot bakgrund av det anförda bedömer utskottet att syftet med motion T14 (S) om att inte försämra användarvänligheten för Internetanvändarna kommer att bli tillgodosett genom regeringens lagförslag och tillhörande förarbeten. Motionen avstyrks därför. Regeringen anför i propositionen att en övergångsbestämmelse bör införas om att de tillståndsvillkor för användande av radiosändare som beviljats före ikraftträdandet, och som inte skulle kunna meddelas efter ikraftträdandet med stöd av de nya bestämmelserna, ska upphöra att gälla . I regeringens förslag till lagtext har datumet i övergångsbestämmelsen felaktigt angivits till . Denna felaktighet bör rättas till. Utskottet välkomnar sammanfattningsvis regeringens föreslagna lagändringar. Enligt utskottets mening bidrar dessa sammantaget till att främja en mer ändamålsenlig reglering av elektroniska kommunikationer, till gagn för såväl marknadsaktörer som slutanvändare. Utskottet föreslår därför att antar regeringens lagförslag med den ändringen att datumet i övergångsbestämmelsen korrigeras enligt ovan. Integritetsskyddet inom elektronisk kommunikation Utskottets förslag i korthet avslår en motion om behovet av en samlad översyn av integritetsskyddsregleringen. Utskottet hänvisar bl.a. till att dataskyddsdirektivet är föremål för en övergripande översyn inom EU. Jämför reservation 3 (MP, V). Den viktigaste nu gällande rättsakten inom EU om skydd av personuppgifter är det s.k. dataskyddsdirektivet, dvs. direktiv /46/EG om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter. Direktivet har en dubbel målsättning, dels skyddet av de grundläggande fri- och rättigheterna och i synnerhet skyddet av personuppgifter, dels inrättandet av den inre marknaden med bl.a. fritt flöde av personuppgifter. Direktivet har genom personuppgiftslagen (1998:204) genomförts i svensk rätt (prop. 1997/98:44, bet. 1997/98:KU18, rskr. 1997/98:180). Dataskyddsdirektivet kompletteras av direktiv /58/EG om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation (direktivet om integritet och elektronisk kommunikation). Direktivets syfte är bl.a. att säkerställa ett likvärdigt skydd av de grundläggande fri- och rättigheterna, i synnerhet rätten till integritet och rätten till konfidentialitet när det gäller behandling av personuppgifter inom sektorn för elektronisk kommunikation. Direktivet förpliktar medlemsstaterna att bl.a. säkerställa konfidentialitet vid kommunikation och därmed förbundna trafikuppgifter genom att bl.a. förbjuda åtgärder som saknar lagligt stöd, t.ex. avlyssning, uppfångande med tekniskt hjälpmedel, lagring eller andra metoder som innebär att kommunikationen och de därmed förbundna trafikuppgifterna kan fångas upp eller övervakas av andra personer än användarna utan de berörda användarnas samtycke. Direktivet om integritet och elektronisk kommunikation är genomfört i svensk lagstiftning i huvudsak genom lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation (prop. 2002/03:110, bet. 2002/03:TU6, rskr. 2002/03:228). Direktivet om integritet och elektronisk kommunikation har reviderats genom direktiv /136/EG som ligger till grund för delar av regeringens lagförslag i propositionen Bättre regler för elektroniska kommunikationer (prop. 2010/11:115). och rådet antog vidare direktiv /24/EG om lagring av uppgifter som genererats eller behandlats i samband med tillhandahållande av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster eller allmänna kommunikationsnät och om ändring av direktiv /58/EG. Direktivet syftar till att harmonisera medlemsstaternas bestämmelser om skyldigheten att lagra vissa uppgifter för att på så sätt säkerställa att dessa finns tillgängliga för utredning, avslöjande och åtal av allvarliga brott. Medlemsstaterna åläggs bl.a. att säkerställa att uppgifterna lagras från det datum som kommunikationen ägde rum, dock inte längre än . beslutade att regeringens förslag om hur ska genomföra datalagringsdirektivet ska vila (prop. 2010/11:46, bet. 2010/11:JuU14, rskr. 2010/11:189). I motion 2010/11:T13 av m.fl. (MP) efterlyses ett helhetsgrepp kring integritetsskyddet inom elektronisk kommunikation. Motionärerna anför att den nuvarande regleringen på området är fragmenterad och svår att överblicka. Då har beslutat att regeringens förslag om hur ska genomföra EU:s datalagringsdirektiv (2006/24/EG) ska vila anser motionärerna att det finns goda möjligheter till en samlad översyn. De framhåller följaktligen i yrkande 5 behovet av en översyn av integritetsskyddet utifrån ett helhetsperspektiv, med särskilt fokus på regleringar inom ramen för EU. Utskottet understryker vikten av att värna den personliga integriteten liksom att skydda mot missbruk av personuppgifter, inte minst inom elektroniska kommunikationer. I motion T13 (MP) anförs att nuvarande reglering på området är svåröverblickbar. Utskottet vill med anledning av detta understryka att bestämmelserna om integritetsskydd inom elektronisk kommunikation i huvudsak finns samlade i 6 kap. lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation. Utskottet vill också uppmärksamma på att denna reglering huvudsakligen har sin grund i EU-direktiv, vars bestämmelser medlemsstaterna är skyldiga att genomföra i nationell lagstiftning. Utskottet vill vidare peka på att dataskyddsdirektivet är föremål för översyn inom EU. Europeiska kommissionen framhöll i meddelandet Ett samlat grepp på skyddet av personuppgifter i Europeiska unionen (KOM(2010) 609) behovet av att modernisera skyddet för personuppgifter inom alla unionens politikområden, så att principerna om uppgiftsskydd kan tillämpas på ett verkningsfullt sätt. Kommissionen understryker att den befintliga lagstiftningen behöver förbättras genom att bl.a. den anpassas till de nya utmaningar som globaliseringen och de tekniska framstegen för med sig. Kommissionen betonar således vikten av ett samlat och konsekvent grepp i frågan, bl.a. för att se till att enskildas grundläggande rätt till skydd av personuppgifter efterlevs till fullo. Utskottet välkomnar denna ansats. Av Europeiska kommissionens arbetsprogram (KOM(2010) 623) framgår att kommissionen avser att presentera ett förslag till ny övergripande rättslig ram för skydd av personuppgifter i EU. Önskemålet i motionen om en översyn av integritetsskyddet utifrån ett helhetsperspektiv och med särskilt fokus på EU-reglering torde enligt utskottets mening härigenom kunna bli väl tillgodosett. Det kan i sammanhanget också nämnas att arbete pågår inom för att bl.a. utreda om skyddet för enskildas integritet och privatliv i tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen bör stärkas. Mot bakgrund av det anförda avstyrks motion T13 (MP) yrkande 5. Utskottets förslag i korthet Utskottet välkomnar regeringens pågående arbete med att utforma en digital agenda för . Utskottet framhåller också ett antal pågående initiativ för att göra till ett informationssamhälle för alla. Syftet med motionsförslagen om att skapa en bred nationell IT-politisk strategi liksom en strategi för att motverka digitala klyftor blir därmed väl tillgodosett. avslår därför motionsförslagen. Jämför reservation 4 (S, MP, V). Målet för IT-politiken är att ska vara ett hållbart informationssamhälle för alla (prop. 2004/05:175, bet. 2005/06:TU4, rskr. 2005/06:142). Målet preciseras i tre delmål: IT ska bidra till att förbättra livskvalitet och till att förbättra och förenkla vardagen för människor och företag. IT ska användas för att främja hållbar tillväxt. ska ha bredband i världsklass. Alla hushåll och företag bör ha goda möjligheter att använda sig av elektroniska samhällstjänster och service via bredband (prop. 2009/10:193, bet. 2009/10:TU18, rskr. 2009/10:297). I motion 2010/11:T325 av (M) understryks att IT bidrar till att stärka konkurrenskraft inom alla samhällssektorer. IT och ny teknik anges vara en förutsättning för att lösa framtidens utmaningar såsom den demografiska utvecklingen, vårdbehoven, klimathotet och energiförsörjningen. Motionären framhåller behovet av att integrera IT i alla politikområden och anför att möjligheterna för detta bör ses över. (KD) frågar i motion 2010/11:T505 yrkande 1 efter en bred nationell IT-politisk strategi. Motionären understryker att IT genomsyrar vår vardag och att en nationell IT-politisk strategi behövs för att tydliggöra för alla aktörer, alltifrån myndigheter och kommuner till företag och medborgare, vilken insats som kan förväntas av vem och när. Det framhålls att regeringens bredbandsstrategi kan vara en viktig del i denna strategi, men att vissa målsättningar bör uppgraderas. Syftet med strategin bör enligt motionären vara att stödja det framväxande jobbskapande kunskapssamhället liksom ett socialt och miljömässigt hållbart samhälle. (S) framhåller i motion 2010/11:T275 att den digitala utvecklingen skapar stora möjligheter men att det också finns utmaningar för att inte nya klasskillnader ska följa i dess spår. Motionären pekar på att det finns närmare två miljoner medborgare som inte använder Internet. Motionären understryker därför i yrkande 1 behovet av en IT-strategi för att motverka digitala klassklyftor. IT:s betydelse för tillväxt Utskottet vill inledningsvis framhålla den stora betydelse som informationstekniken har för bl.a. tillväxten i vårt samhälle. Genom IT-utvecklingen och den ökade IT-användningen ökar produktiviteten i hela ekonomin tack vare snabbare informationsinhämtning och förnyade produktionssystem. IT bidrar till att nya företag, tjänster och produkter skapas och utvecklas. Detta bekräftas bl.a. i den undersökning som konsultföretaget () har genomfört för att mäta hur Internet påverkar ekonomi. BCG presenterade rapporten online Hur Internet omvandlar den svenska ekonomin. Det bedöms i rapporten att Internet har bidragit till den svenska ekonomin med hela , motsvarande av BNP, och att den svenska Internetekonomin sysselsätter omkring 60 000 anställda. Storleken på Internetekonomi väntas enligt rapporten öka med i snitt . En digital agenda för I motionerna T325 (M) och T505 (KD) yrkande 1 understryks behovet av en bred IT-politisk strategi där IT integreras i alla politikområden. Utskottet vill med anledning av detta framhålla att regeringen i budgetpropositionen (prop. 2010/11:1 utg.omr. 22 Kommunikationer) understrukit ambitionen att ska vara ledande vad gäller att använda IT för att nå politiska mål för tillväxt, social välfärd, demokrati och klimatförbättring. Det konstateras i sammanhanget att regeringen har tagit initiativ inom flera politikområden, bl.a. genom handlingsplanen för elektronisk förvaltning, bredbandsstrategin för och den nationella IT-strategin för vård och omsorg. Vidare meddelar regeringen sin avsikt att i dialog med berörda aktörer och för att ta till vara de möjligheter som digitaliseringen av samhället erbjuder, ta fram en sammanhållen strategi en digital agenda för . Regeringen har framhållit att denna kommer att vara en horisontell och sammanhållen strategi för hela , i syfte att till fullo dra nytta av de fördelar som informationstekniken innebär. Den digitala agendan ska enligt regeringen syfta till att bättre utnyttja statens befintliga resurser och till att samordna åtgärder kring behov som är gemensamma för regeringens initiativ på IT-området, t.ex. säkerhet, infrastruktur, kompetensförsörjning, tillit, tillgänglighet, användbarhet, standarder, entreprenörskap och innovation. Utskottet välkomnar regeringens föresats. Det uppges också att i den digitala agendan ska målsättningar definieras inom samtliga relevanta områden, så att även framgent kan vara den mest framgångsrika digitala ekonomin. Genom tillsättandet av IT- och regionminister , har det övergripande IT-politiska ansvaret inom samlats under ett statsråd. Utskottet är positivt till detta. Vidare bör framhållas att regeringen fattade beslut om att inom tillsätta en statssekreterargrupp med uppgift att stärka samordningen i av frågor som är av strategisk betydelse för utvecklingen av elektronisk förvaltning och för regeringens övriga initiativ på IT-området, undantaget rättsväsendets informationsförsörjning, samt för att samordna arbetet inom med att ta fram underlag för den digitala agendan för (dnr N2010/8006/ITP [delvis]). Regeringen beslutade att också tillsätta en interdepartemental arbetsgrupp med uppgift att bistå statssekreterargruppen i dess arbete. I riktlinjerna för gruppernas arbete anges att utgångspunkten ska vara att tillvarata de möjligheter som digitaliseringen av samhället erbjuder och att på bästa sätt utnyttja statens befintliga resurser. I uppdraget ingår att samordna åtgärder kring behov som är gemensamma för regeringens initiativ på IT-området, vilket uppges t.ex. kunna gälla vissa informationssäkerhetsfrågor, infrastruktur, kompetensförsörjning, användarnas tillit till IT och digitala tjänster, tillgänglighet, användbarhet, standarder, entreprenörskap och innovation. Utskottet välkomnar detta. Bland de frågor som ska hanteras och samordnas anges att i dialog med berörda aktörer utarbeta en digital agenda för ökad samverkan med myndigheter, intresseorganisationer, näringsliv, kommuner, landsting och allmänheten i IT-politiska frågor myndigheternas och arbete med e-förvaltning. Utskottet noterar också att det i riktlinjerna till ovannämnda grupper även uppges att det vid utarbetandet av den nya IT-politiska strategin finns anledning att pröva behovet av en översyn av IT-politikens långsiktiga och mer operativa mål, bl.a. med utgångspunkt i målen i den digitala agendan. Statssekreterargruppen och arbetsgruppen ska delredovisa sitt arbete, med slutredovisning . Utskottet vill framhålla att i arbetet med att formulera en digital agenda för , har IT- och regionministern bjudit in relevanta organisationer, myndigheter och företag till sju tematiska rundabordssamtal med följande fokus: IT i skola och undervisning IT inom vård och omsorg e-förvaltning och andra digitala samhällstjänster. I sammanhanget kan även nämnas att det på webbplats finns en möjlighet för allmänheten att lämna förslag och synpunkter om vilka som är de viktigaste utmaningarna i en nationell IT-strategi. Utskottet välkomnar det öppna och breda samråd som ligger till grund för utformningen av den kommande strategin. Genom det omfattande samrådsförfarandet skapas goda förutsättningar för att åstadkomma en väl förankrad och ändamålsenlig strategi. Utskottet vill vidare framhålla att regeringen beslutade att inrätta ett digitaliseringsråd (dnr N2011/2622/ITP). Rådet består av 27 ledamöter och fungerar som rådgivande till IT- och regionministern, bl.a. i frågor som gäller utformningen och förverkligandet av den digitala agendan för . Förutom sin rådgivande funktion ska också fungera som forum för strategisk diskussion mellan regeringen och företrädare för olika samhällsområden, såväl privata som offentliga. Vid rådets första möte underströks att målen för den digitala agendan måste vara såväl konkreta som högt ställda och mätbara. Utskottet delar denna uppfattning och noterar med tillfredsställelse att även demokratiperspektivet lyftes fram som centralt för det fortsatta arbetet. Det kan också påminnas om att utskottet tidigare under har behandlat Europeiska kommissionens meddelande En digital agenda för (KOM(2010) 245). Utskottet välkomnade i utlåtande /11:TU2 att kommissionen tagit initiativ till ett samlat och horisontellt grepp om IT-politiken. Utskottet bedömde att den europeiska digitala agendan skulle bidra till skapandet av en smart, hållbar och inkluderande tillväxt inom unionen. Utskottet anser likaså att en digital agenda för kommer att kunna främja en motsvarande utveckling i landet. Som framgår av redovisningen ovan har regeringen med IT- och regionminister i spetsen inlett ett betydelsefullt och omfattande arbete med att utarbeta en bred och sammanhållen IT-politisk strategi. Syftet med motionerna T325 (M) och T505 (KD) yrkande 1 torde härigenom komma att bli väl tillgodosett. Motionsförslagen avstyrks följaktligen. I motion T275 (S) efterlyses en strategi för att motverka digitala klassklyftor. Utskottet vill med anledning av detta framhålla att tillgängligheten till informationssamhället följs upp av ett flertal aktörer: I rapporten 2010 (PTS-ER-2011:10) redovisar () att bredbandsinfrastrukturen täcker nästan alla områden i landet med bofast befolkning eller fasta arbetsställen. () uppger i sin senaste undersökning om Internetanvändningen, Privatpersoners användning av datorer och Internet 2010, att hade av befolkningen i åldern tillgång till Internet i hemmet, att jämföra året innan. Högst tillgång till Internet i hemmet hade unga, högutbildade, egenföretagare/anställda, personer med barn i hushållet samt personer i hushåll med hög inkomst. Lägst andel med tillgång till Internet återfanns bland de äldre. Antalet hushåll med Internetåtkomst i den sistnämnda gruppen hade dock ökat snabbare jämfört med den övriga befolkningen klyftan kvarstår således, men den krymper. (.SE) uppger i rapporten och Internet 2010 att av svenskarna har tillgång till Internet i hemmet, en ökning innan. Trots den fortsatta spridningen av Internet befann sig dock fortfarande enligt rapporten ca 1 500 000 svenskar utanför Internetvärlden; de flesta av dessa återfinns bland de äldre. I rapporten och svenskar 2010 konstateras att ca 1 300 000 personer inte alls eller endast ytterst sporadiskt använder Internet. Utskottet vill också framhålla att i en studie av World economic forum, The global information technology report 20102011, placerar sig på första plats över världens mest konkurrenskraftiga digitala ekonomier. De faktorer som enligt rapporten gör framgångsrikt är framför allt den höga benägenheten att använda och tillämpa ny teknik, att en mycket hög andel av befolkningen använder Internet samt en bra elektronisk kommunikationsinfrastruktur. Utskottet vill i sammanhanget framhålla betydelsen av en väl utbyggd bredbandsinfrastruktur för att alla ska kunna delta i informationssamhället; vidtagna initiativ för att främja tillgången till bredband redovisas närmare i avsnittet Tillgång till elektroniska kommunikationer nedan. Det betonas i budgetpropositionen (prop. 2010/11:1 utg.omr. 22 Kommunikationer) att regeringen arbetar för att nå målet om att alla hushåll och företag ska ha goda möjligheter att använda sig av elektroniska samhällstjänster och service via bredband. Regeringen anför att detta ställer krav på hög tillgång till bredband i alla delar av landet, men att det också finns behov av en samlad strategi för hur en större andel av befolkningen kan fås att använda digitala tjänster, inte minst bland de grupper som har en mycket låg användningsgrad. Utskottet instämmer i denna bedömning och noterar därför med tillfredsställelse att digitalt innanförskap och digital kompetens utgör några av de utpekade fokusområdena i arbetet med att utforma den digitala agendan för . Det kan i sammanhanget också påminnas om att utskottet tagit initiativ till att genomföra en förstudie för att följa upp det svenska övergripande IT-politiska målet om ett hållbart informationssamhälle för alla (RD 169-768-2010/11). I förstudien konstateras att regeringens återrapportering av målet inte helt tydligt beskrivit i vilken utsträckning målet uppfyllts, även om utvecklingen synes väl ha skett enligt det fastlagda målet. Utskottet beslutade att genomföra en fördjupad granskning av frågan inom ramen för mål- och resultatuppföljningen i samband med budgetberedningen 2011 (prot. 2010/11:3). I förstudien konstateras bl.a. att den fysiska tillgången till IT-infrastrukturen i är väl bevakad och redovisad, liksom information om hur användningen av informationssamhällets tjänster ser ut med avseende på bl.a. kön, ålder, funktionshinder m.m. Informationen om den digitala kompetensen är dock mer begränsad, trots att IT-kompetens och digitala färdigheter är väsentliga förutsättningar för användningen av informationssamhällets tjänster. Utskottet välkomnade mot denna bakgrund i utlåtande /11:TU2 att dessa områden lyftes fram explicit i den europeiska digitala agendan. Utskottet betonade här också att i ett kunskapssamhälle är digital kompetens en grundläggande nyckelkompetens. Utskottet vill även framhålla att tagit initiativ till en hearing om digital delaktighet till vilket ett stort antal intressenter bjöds in.