· GY01UU13 · 2011-03-02 20:28:15 — Detta betänkande handlar om globalisering. Det är ett betänkande där många av de motioner som har väckts under den allmänna motionstiden behandlas. Vi socialdemokrater har också motionerat i flera delar. Det rör globaliseringen som möjlighet, handelspolitiken men även insatser för att bekämpa fattigdom och annat. Man kan säga att globaliseringen har fört mycket positivt med sig. Det ser jag inte bara som svensk och som en person från ett exportberoende land. Globaliseringen har också i ett globalt perspektiv skapat ett ökat välstånd och bidragit till att fattigdomen har minskat för flera hundra miljoner människor. Med globaliseringen har också kraven på demokrati, mänskliga rättigheter och social trygghet ökat runt om i världen. Det ser vi inte minst nu i när den unga Internetgenerationen kräver samma rättigheter som anses självklara i andra delar av världen. På så sätt har globaliseringen inte bara bidragit till ökad handel och ökat välstånd utan även till demokrati.Samtidigt finns det också en oro för globaliseringen och dess effekter. Det handlar inte minst om omställningen från den gamla till den nya ekonomin och om den konkurrens som finns mellan rika och fattiga länder men också mellan låglöneländer där man spelar ut låglöneländerna mot varandra. Då är det viktigt att inte bara utforma handelspolitiken på ett riktigt och rättvist sätt så att den ökade frihandeln, som är mycket positiv, inte leder till social dumpning och till att man spelar ut länder mot varandra, utan man behöver också se till att företagen tar ett större ansvar för bra och rättvisa arbetsvillkor. Inom ramen för FN, , , och andra organisationer finns det möjligheter att driva fram regler om företags ansvar för arbetsvillkor och en bättre miljö.Det handlar också om det som vi socialdemokrater brukar prata om, nämligen den klassiska välfärdspolitiken på hemmaplan. Det handlar om att bygga broar från det gamla till det nya. Den dagen du är arbetslös ska du veta att det finns en generös a-kassa så att du slipper lämna hus och hem. Det ska finnas insatser så att du kan utbilda dig för det nya och ta den här kursen som krävs för att ta det nya jobbet. Att bygga broar från det gamla till det nya är också en del av att möta globaliseringen. Det är sådant som man kan göra på nationell nivå.På det globala planet finns det möjligheter att jobba med regler inom de här olika internationella organisationerna. De kan också användas för att möta många av de andra svårigheter som vi har sett som en del av globaliseringen . Jag tänker inte minst på den senaste finanskrisen. Det har funnits exempel på excesser, bristande regelverk och girighet som har drivit fram ett extremt risktagande som vi nu betalar notan för inte bara i form av arbetslöshet runt om i världen utan också i form av den så kallade skuldkrisen. Mycket av det som har hänt inom den finansiella sektorn har lyfts över på skattebetalarna. Vi ser att den här skuldkrisen dyker upp i flera olika länder, inte minst här i Europa.Vi tror att det finns mer att göra. Det har gjorts en del i finanskrisens efterdyningar för att reformera de internationella finansiella institutionerna. Vi tror att det kan göras mer. Vi tror att demokrati och mänskliga rättigheter i högre grad bör vara förknippade med organisationernas utlåning. Det är en del i att möta den övergripande utmaningen med globalisering, handel och rättvisa villkor. Vi tror också att en annan del av reformarbetet när det gäller de här institutionerna, nämligen den del där man möter finansiell oro och ytterligare kriser som kan dyka upp , är just att få en ökad koppling mellan IMF, och . Vi tror att FN bör kunna fatta beslut som även de finansiella organisationerna måste rätta sig efter. En idé som vi tycker är värd att lyfta fram för diskussion är att omvandla det ekonomiska och sociala rådet till ett handlingskraftigt råd för mänsklig utveckling.Detta är några av de saker vi för fram i våra reservationer. På det hela taget tror vi på globaliseringen och frihandeln, men det måste ske med sjysta villkor. Det måste ske på ett sådant sätt att vi inte spelar ut länder mot varandra och så att vi inte spelar ut löntagare i olika länder mot varandra. Det krävs reformer för att möta ytterligare risker för finansiella kriser. De reformerna kan genomföras på en global nivå där inte minst de internationella finansiella institutionerna är viktiga spelare.Med de orden yrkar jag bifall till reservation nr 2. Jag är precis hemkommen från en resa till en ö mitt i - långt borta men ändå i EU. Det är en ö dit många svenskar har rest för sol och bad. Den var från början en fattig provins i en diktatur, men den har med turismen som bas haft en enorm utveckling på gott och ont. Turisterna spred bland annat information om att en värld med demokrati är möjlig, precis som turisterna, med mera spridit samma information till , med flera. Det är en av de positiva delarna med globaliseringen.Men turister som reser till ön äter inte den mat som produceras där, för den räcker inte till alla. Turister duschar och badar i öbornas färskvatten och har välvattnade planteringar på hotellen. Resultatet är att vattnet sedan inte räcker till deras egna odlingar, utan de behöver bygga energislukande avsaltningsanläggningar. Vi slösar med deras el som i huvudsak kommer från fossila bränslen. Vi överbelastar deras soptipp. Den stora mängden människor innebär att den reducerade och känsliga ytan byggs ut alltmer med bostäder, motorvägar etcetera, allt för att tillfredsställa öns stora industri, turismen.Turismen var ur ekonomisk synvinkel bra för ön när den började. Den lyfte ön från fattigdom genom att ge arbetstillfällen till lokalbefolkningen och var ett lyft för det lokala näringslivet. Ytan räckte till, och resurserna räckte till alla. Samma utveckling ser vi i många utvecklingsländer där turismen börjar slå rot.Men ser vi en annan utveckling på ön. Allt fler gigantiska all-inclusive-hotell, där turisten inte behöver gå ut genom hotellets dörrar för att finna allt som kan behövas och för det mest på det egna språket, har lett till att det lokala näringslivet i stället för att blomstra börjar dö ut, och arbetslösheten är skyhög. Kuststräckan byggs ut i strid med strandskyddet, men ingen bryr sig, för vem vill röra hönan med guldägget.Öns styrande har ändå insett att turismen också kostar. De vill styra över från fattiga brittiska ungdomsturister som inte har så mycket att spendera på nöjen till penningstinna golfspelare, så kallad kvalitetsturism. Det innebär ännu mer vatten, ännu mer bekämpningsmedel men något mindre sopor och något mindre slitage på naturen eftersom det handlar om färre personer.Ön har också behov av att få användning för cementen från cementfabriken som byggdes där en megahamn planerades, men den fick man sedan inte tillstånd att bygga, eller man har inte fått det än så . Därför bygger och bygger man oavsett om någon kommer att behöva det som byggs. Mycket handlar om att göra så stort som möjligt och behaga turisterna, och lite handlar om att lösa öbornas verkliga problem med arbetslöshet, kommunikationer, hälsovård etcetera.Det senaste riktigt galna projektet är planerna på ett höghastighetståg på en sträcka som är under och som ska ha åtta nio stationer som ibland inte ens ligger i närheten av där människor bor. Tanken är att den ska ligga så nära kusten som möjligt där turisterna är i stället för längre upp där samhällena ofta ligger, annars kanske inte turisterna använder den. Att ett eventuellt tåg i huvudsak borde tjäna öbornas intresse att kunna arbetspendla till eller från huvudstaden tänkte politikerna nog inte på.På nätterna kan man använda spåren till att transportera gods från hamnen, som ingen vet om den någonsin blir av. Att de också måste bygga omlastningsstationer och att godset efter bara några få mil ändå måste över på lastbil tänkte politikerna nog inte heller på. Finansieringen är oklar. Förutom en del EU-pengar och nationella pengar ska de söka privata finansiärer. Det visar sig att de tänkt sig ett tyskt bolag.Men hur tänker då detta tyska bolag? Har de några tankar på att tåget får förödande konsekvenser för både miljö och människor? Har de några tankar på att kostnaden för tåget är den största i öns historia och att folk på ön hellre vill ha fler sängar i sjukvården så att de slipper att ligga i korridorerna? Har de några tankar på att sträckans lönsamhet ligger i att människor kan använda tåget till ett rimligt pris för att arbetspendla? Om tåget är både dyrare och krångligare och tar än att ta bilen, då blir det bilen. Det är jag säker på.Hur tänker researrangörerna? De vet att placeringen av kunder på all-inclusive-hotellen tar död på det lokala näringslivet och jobb från lokalbefolkningen. De vet att sopbergen växer och växer. De vet att det snart bara finns hårdgjorda ytor så att regnvattnet inte kan filtreras ned i jorden. De vet att byggherrarna på hederlig väg får tillstånd att bygga för vattnets naturliga passager på väg mot havet när de stora regnen kommer och drar allting med sig.Berättar de det för kunderna? Vilket ansvar tar de, mer än att sätta upp en lapp på hotellet att man kan använda handduken fler dagar om man vill? Men städerskan tar den ändå inte, så det kvittar. Och vilket ansvar tar de för att främja de inhemska produkterna i stället för de importerade, för att stötta de lokala näringarna? Det börjar bli bättre när det gäller miljön, men när det handlar om respekten för lokalbefolkningen är det mycket sämre.Herr talman! Det jag ser på är konsekvenserna av en stor industris framfart . Det som började som något positivt har förbytts i ett scenario där man inte kan vända åter. Om turismen försvinner är inkomstmöjligheterna borta. Om turismen förvandlas till ett all-inclusive-paradis är inkomstmöjligheterna för lokalbefolkningen också borta. Den dag det dyker upp turistorter i billigare länder är inkomstmöjligheterna borta. Turismen är som vilken industri som helst. Den flyttar dit där den ger ägarna mest inkomster, oavsett om det skulle vara i en diktatur eller i en demokrati. När eller krisar är det kris i en hel region. Detsamma gäller på ön.Herr talman! När jag talar om företagens ansvar i kammaren brukar jag för det mesta tala om vad svenska och europeiska bolag gör i länder utanför EU. valde jag att tala om hur de faktiskt beter sig i EU. Skillnaderna är inte så stora. Det går inte heller att säga att svenska bolag per automatik tar mer hänsyn till vare sig miljö, mänskliga rättigheter eller lokalbefolknings intressen, vilket vår handelsminister verkar tro. Om det vore så skulle svenska resebolag ta ett större ansvar. Om tyska bolag tog ansvar skulle de tala om för kanarierna att ett höghastighetståg på är utom all rim och reson och föreslå en mindre variant, typ pendeltåg.Herr talman! I dagens betänkande finns också frågan om ansvar i med. Den frågan har jag diskuterat med handelsministern tidigare. ansvar för olyckan i Coto de Doñana i är ett annat exempel på framfart i världen. Det är inte rimligt att bland annat år ska kunna undandra sig ansvar för sina missgärningar genom att utnyttja luckor i de nationella lagstiftningarna och i folkrätten. Det måste skapas möjligheter att ställa företag till svars även för gamla försyndelser.Stater som stöttar exploatering eller investeringar i andra länder har naturligtvis ett ansvar att aldrig ge sig in i tvivelaktiga projekt, som när handelsministern gav sig av till med ett företag som ville sälja övervakningsutrustning till en av världssamfundets galnaste ledare. Däremot vill jag inte gå lika långt som och säga att ska vara med och finansiera de skador åsamkat befolkningen i i . Jag vill dock att ska sätta stark press på att betala. Skattebetalarna ska inte behöva stå för ännu existerande skrupelfria företagsledningars nota för begångna försyndelser. Det skulle kunna bli dyrt när det gäller eftersom de varit på många ställen i världen.Miljöpartiet har lyft upp frågan om ett bindande regelverk för att få företag att respektera miljö samt mänskliga och sociala rättigheter. Det är uppenbart att det inte räcker med rekommendationer och frivilliga åtaganden. Vi sköter oss ju inte ens på hemmaplan alla gånger. Jag vill därför yrka bifall till reservation 9.I detta anförande instämde (MP). Vi debatterar nu betänkande UU13 Globalisering och internationellt ekonomiskt samarbete. Få begrepp kan tolkas och uppfattas på så många olika sätt som just begreppet globalisering. Vem vi är och varifrån vi betraktar världen avgör hur vi ser på globaliseringen. Det som för den ene är en ny affärsmöjlighet att exportera en vara är för den andre ett fördjupat ekonomiskt förtryck. Det som för den ene är en möjlighet att med sin ryggsäck resa världen över och twittra är för den andre en skranglig båt på väg över Medelhavet.Vilket perspektiv de borgerliga partierna i sitt betänkande utgått från är inte speciellt svårt att se. Man skriver i betänkandet bland annat att globaliseringen "har skapat nya möjligheter såväl för individer och företag som för idéer och information att fritt röra sig över gränserna". Jag tror inte att och andra välbärgade svenskar har några problem att känna igen sig i den beskrivningen. Men fråga en småbonde i eller en flykting från om de skulle hålla med om att de sett en process som skapat nya möjligheter att röra sig fritt över gränserna. Jag tror knappast att de skulle hålla med om beskrivningen. Det visar vilket perspektiv man utgår från när man diskuterar globaliseringen.Det är inte förvånande att de borgerliga partierna väljer att hylla en utveckling där fria marknadskrafter får ökat spelutrymme, där vinstintressena sätts före allmänintressena och miljöintressena och där makten flyttas från de demokratiskt valda församlingarna in i de slutna styrelserummen hos riskkapitalisterna.Mer förvånande är att vi har en borgerlighet som vägrar att se världen. Man ser inte misslyckandet för den politik man fört, de nyliberala dogmernas politik, när det gäller globaliseringen. Åk till och besök de småbönder som får se sin mark förgiftas av de globala multinationella oljebolagen som dessa plockar ut miljardvinster till sina huvudkontor i . Åk till , ett av de länder som haft absolut högst tillväxt i världen . Vinsterna från denna tillväxt har tillfallit en ytterst liten minoritet i huvudstaden medan vanliga angolaner fortfarande lever i djupaste fattigdom.Vi ser den utvecklingen också i vårt eget land. Vi behöver inte åka till för att se globaliseringens baksida. Åk runt i de svenska bygderna och besök de orter där vi fick se nedläggningar under finanskrisen, där vi fick se hur beslut avgörande för människors vardag och arbetstillfällen fattades högt över deras huvuden och utan möjlighet till insyn eller inflytande.Herr talman! Globalisering är både en verklig process och en ideologisk process. Den är verklig i den bemärkelsen att ekonomin sedan århundraden är global och tenderar att bli alltmer global. Den är verklig också genom att vi sett en fantastisk teknisk utveckling som gjort att den del av världsbefolkningen som har tillgång till dessa tekniska framsteg fått möjlighet att utbyta information och kunskap på ett sätt vi sett på vår jord. Men när vi hyllar twittrandet och "facebookandet" i ska vi komma ihåg alla de människor som lever på denna planet och aldrig har ringt ett telefonsamtal. För alltför många är denna tekniska revolution fortfarande någonting främmande.Det är viktigt att understryka att när det gäller globalisering har det inte skett enligt en naturlag. Det är inga osynliga händer som flyttat makten från demokratiska arenor till de multinationella företagens slutna styrelserum. Det är inga osynliga händer som systematiskt befriat riskkapitalister från demokratisk styrning, reglering och ansvarsutkrävande. Och det är knappast heller någon osynlig ande som sett till att man i land efter land genomfört privatiseringar där sektor efter sektor öppnats upp för de kortsiktiga vinstintressena som fått ersätta allmänintressena. Denna utveckling må i beskrivas som något från ovan givet, men det är ett resultat av medvetna politiska beslut - även i denna kammare.Globaliseringen beskrivs som en ömsesidig process med ett globalt utbyte frikopplat från allt vad maktrelationer kan heta. Om vi tittar ut över världen ser vi dock att globaliseringen i realiteten fungerar tämligen enkelriktat. Bakom den nyliberala retoriken om ökat utbyte har det skett en tydlig förskjutning av makt och resurser från de fattiga till de rika, till ett fåtal länder och ett fåtal händer.I vår reservation skriver vi från sida hur de 350 största företagen står för av den globala handeln som vi ser att kontinenten handel och export minskar som andel av den totala världshandeln. Vi skriver i vår reservation att 87 av de 100 största företagen har sitt säte i , och EU. har en lång rad utvecklingsländer en reell avindustrialisering. Företag utkonkurreras.Världen över ser vi en ökad arbetsdelning och en ökad specialisering mellan och inom länder. Det sker mellan fattiga och rika, men det sker också mellan män och kvinnor. I dagens världsordning ser vi en arbetsdelning där kvinnor ska utföra de tyngsta arbetena till de lägsta lönerna och med den sämsta arbetsmiljön. Den kanske allra smutsigaste baksidan av det som kallas ekonomisk globalisering är de drygt 5 200 exportfrizoner som finns världen över. Där finner vi de vidrigaste arbetsmiljöerna, de lägsta lönerna och de sämsta möjligheterna att organisera sig fackligt och kräva sina rättigheter. Av de 42 miljoner människor som arbetar i exportfrizonerna världen över med att sy våra T-shirts, väskor och jympadojor är kvinnor.Detta är baksidan av den nyliberala frihandel som de borgerliga partierna förespråkar. I deras nya sköna värld ska i realiteten syds fattiga kvinnor med värkande ryggar, förslitna leder och andningsbesvär garantera ständigt nya försäljningsrekord av kläder och skor i den svenska handeln.Herr talman! På samma sätt som vi sett en utveckling som drivits av politiska beslut skulle en annan utveckling kunna vara möjlig. Man skulle kunna öppna upp styrelserummen för insyn. Makten över finansmarknaderna skulle kunna flyttas tillbaka i de folkvaldas händer. De internationella finansinstitutionerna, såsom och , skulle i grunden kunna demokratiseras och reformeras och skatteparadisen stängas ned. Handelns regler skulle kunna göras rättvisa, och de rika länderna och de multinationella företagen skulle kunna tvingas ta sitt ansvar för klimatförändringarna. Det saknas inte möjligheter att göra globaliseringen både demokratisk, rättvis och jämlik. Det som saknas är den politiska viljan att göra det.Centralt i arbetet med att göra globaliseringen rättvis och demokratisk är också vi får en omfördelning av makt, från rika till fattiga, från män till kvinnor, från multinationella företag till nationella, demokratiskt valda parlament. Därför behövs det, som också lyfte fram tidigare, rättsligt bindande och globala regelverk för företag. Det har vi också tagit upp i en gemensam reservation från och . Vi behöver också värna de fackliga rättigheterna. Till och med , en källa jag som vänsterpartist sällan hänvisar till, har i åtskilliga rapporter visat att fungerande fackföreningar och kollektivavtal i ett land bidrar till lägre arbetslöshet och lägre inflation, högre produktivitet och snabbare anpassning vid ekonomiska kriser. Det gäller i och och självklart också i Sverige.Sverige skulle kunna spela en central roll i att vända globaliseringen i en positiv riktning. mål är därför klart. Vi vill se en solidarisk globalisering av rättvisa, jämställdhet och demokrati. Därför vill jag yrka bifall till reservationerna 1 och 9.I detta anförande instämde (MP). Vi debatterar ett motionsbetänkande om globalisering som berör många olika och ganska svårgreppade områden. När man funderar på hur man ska tackla ett sådant tema frågar man sig först: Vad är egentligen globalisering? Det finns många olika definitioner och också många olika känslor inför såväl ordet som fenomenet. Ett visst stöd får vi om man ger sig till att googla på ordet. Av ungefär en miljon träffar hittar vi exempelvis följande definitioner.I står det: Globalisering innebär att länder, företag och människor i världen blir alltmer beroende av varandra. Och , som man i och för sig inte ska luta sig emot, skriver mer i detalj: Globalisering kan ses som en samlingsbenämning som syftar på den internationella utvecklingen inom politik, ekonomi och kultur som sker till en följd av en utökad och inte lika lokalt förankrad världsbild. Politiskt sett innebär förskjutning av makten från nationell nivå till över- och mellanstatliga organ, men generellt syftar globalisering oftast till hur de nationella ekonomierna kontinuerligt tvinnas samman.Redan i dessa två definitioner kan man utläsa den spänning som råder mellan dem som i likhet med mig finner att globalisering är något mycket positivt till dem som tycks anse att det är bättre om vi utvecklas isolerat från omvärlden. Går vi in i en livsmedelsbutik ser vi att hyllan med tacos är betydligt större än utrymmet för rotmos - ett exempel på globalisering.Viktigare är nog ändå de förändringar som globaliseringen medför för oss enskilda människor. När amerikanska Facebook och Twitter används för att sprida idéer till frihetshungrande i , med flera länder är det en annan sida av globaliseringen. Det är en sida, som vi alla uppskattar, en ny sida som många inte riktigt kan umgås med.För mig handlar konceptet globalisering om att sprida information till alla så att alla kan handla gemensamt. Det handlar om frihandel, så att vi på bästa sätt kan använda de samlade resurserna, och det handlar om öppenhet och rörlighet så att vi som människor kan möta varandra och berikas. Viljan till samexistens mellan människor är universell. har vi också verktygen i form av kommunikationer att göra verklighet av den, inte bara över , vår bygd eller över vårt land utan faktiskt över hela vår värld.Hindren för denna globalisering består fortfarande av olika former av politiska ställningstaganden, och naturligtvis av traditionella och kulturella beteenden. Därför är denna debatt så viktig för att lyfta fram de förändringar och medskick vi kan ha i processen i riktning mot ökad globalisering.Herr talman! Dagens betänkande beskriver inte ideologin bakom globalisering. Det beskriver i hög grad just den typ av medskick som jag ovan beskrev. I många fall är medskicken en del av en utveckling som redan pågår. Exempelvis diskuteras ekologisk omställning inom ett stort antal organ och i många sammanhang. Jämställdhet mellan könen lyfts i många organisationer fram som en drivkraft för och möjlighet till tillväxt. Behovet av god sjukvård är universellt. Bistånd och handel är våra bästa verktyg för att påverka många människors möjligheter i en positiv riktning. Betänkandet sammanfattar vår ställning i många frågor som är knutna till globaliseringen. vill jag uttrycka min belåtenhet över att vi genom detta betänkande uttrycker vår tro på globaliseringens möjligheter.Låt mig sluta med en levnadsregel som lär ha uttalat i en radiointervju . Han sade att han vägleds av följande fyra principer:1.Respekt för det historiskt givna.2.Respekt för allas rätt att välja.3.Respekt för allas lika möjligheter.4.Internationaliseringen.Jag tror att han skulle ha uppfattat dagens betänkande som mycket positivt.Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna. Jag är fullt medveten om att timmen är sen, och jag misstänker att många längtar till andra rum än just kammare just . Men någonstans är detta ändå en för viktig diskussion för att vi ska lägga band på oss. Därför valde jag att begära replik på mitt anförande sade jag att globaliseringen är beroende av varifrån i världen vi betraktar den. Det tycker jag att bekräftar i sitt anförande. När hon definierar globaliseringen utgår hon från vad hon hittar på Google, och hyllorna i sin matbutik.