bet · GY01SfU11 · 2011-06-20 00:00:00 — Kostnaderna för det här förslaget är ju marginella, och förslaget ligger dessutom nära det en del borgerliga partier har föreslagit.Är ni nöjda med att snart 50 000 personer har utförsäkrats och att ytterligare tiotusentals kommer att utförsäkras enligt prognoser? Är det en bra utveckling? Kommer man närmare arbetsmarknaden? Blir arbetslivsintroduktionen vettig om man är orolig för att man inte har råd med hyra, mat eller något annat? Har ni inte tagit något intryck av påskuppropet, läkaruppropet, utspel och uppvaktningar från handikappförbund och fackförbund och kritik från forskare och många andra? Hade det inte varit bättre om ni svarat på våra erbjudanden om gemensamma överläggningar? Är prestigen så viktig för regeringen att ni inte kan lägga den åt sidan och sätta er vid förhandlingsbordet?Under åren framöver har vi en socialförsäkringsutredning. Inser ni inte vikten av att kunna lösa de akuta problemen för att få en rimlig och bra samtalston i den utredningen? Finns det inte en poäng i att vi dessutom konstruktivt lyssnar på varandra, på arbetsmarknadens parter, på forskare och på professionen?Allvarligt talat, det duger inte att enbart hänvisa till Alliansens interna arbetsgrupper i slutna rum och sedan inte vara beredda att ändra ens ett kommatecken när frågan kommer till . Den arrogansen fungerade inte väl när vi hade majoritetsregering, och ska veta att den inte är särskilt framgångsrik när man har minoritetsregering heller.Detta var mitt goda råd. Jag är stolt över att vi nu kan få en förändring till stånd. Jag hade hoppats att vi skulle ha fått stöd även för vårt tredje förslag i initiativet, men den kampen får vi fortsätta. Jag hade hoppats att borgerliga politiker hade varit beredda att diskutera, men det mandatet har man tydligen ännu inte fått från regeringen. Men jag är glad över det stöd vi har fått från fackföreningsrörelsen, påskuppropet, läkare, diakoner, handikappförbunden och många fler, och jag är glad över att vi ser ut att få en majoritet vid omröstningen för att förändra åtminstone några av de uppenbara fel som finns i dagens sjukförsäkring. (Applåder)I detta anförande instämde , , Shadiye Heydari, , , , , och (alla S). har pläderat för mycket i sitt anförande, bland annat har han argumenterat för det socialdemokratiska, vänsterpartistiska och miljöpartistiska förslaget, som ju inte är uppe för behandling nu eftersom de rödgröna partierna drog tillbaka det för att i stället ansluta sig till linje i den här frågan.Tomas säger att han hade önskat en process och att han ville se förhandlingar, diskussion och öppenhet och hitta överenskommelser. Men vilket klimat för den typen av överenskommelser skapar man? När vi i Alliansen begärde att få in underlag från några myndigheter som är högst relevanta i detta sammanhang för att få svar på våra frågor som en viktig del i beredningsprocessen nekade man oss detta! Vi fick inte ställa några få specificerade frågor till sju myndigheter. I stället säger man: Nej, vi skickar det på två dagars remiss till tre remissinstanser.Om vi hade fått genomföra en gedigen beredningsprocess där vi hade fått ta in underlag hade vi kanske kunnat ha något att diskutera utifrån. Det hade också varit en fin gest om nu verkligen uppriktigt vill komma till en överenskommelse att man faktiskt tillgodoser motpartens önskemål om att få ett bra beslutsunderlag.Av det lilla beslutsunderlag som vi har fått in ser vi att det är jättesvårt att avgöra vad de förslag som ligger på bordet kommer att få för konsekvenser. Inte ens Inspektionen för socialförsäkringen eller kan säga om det blir någon skillnad för att man byter ut bedömningen av arbetsförmågan från reguljär arbetsmarknad till "normalt förekommande arbeten". Jag undrar om kan berätta vad detta beslut i den frågan kommer att göra för skillnad i praktiken.I detta anförande instämde Finn (M). uppfattning om vad som är en gedigen beredningsprocess är uppenbarligen selektiv. Den gäller bara i vissa frågor där man själv har en annan uppfattning än det som synes vara majoriteten i riksdag. När själv var ansvarig för beredningsprocessen 2009 avslogs vår begäran om remisser. Då gav man remissinstanserna, som man själv valde ut, på sig att inkomma med svar vid en hearing, och fattade man beslut och justerade ärendet, som då gällde direkt lagstiftning. Var det en gedigen beredningsprocess? Vi har ju sett effekterna av den beredningsprocessen under det år som kom.Där fanns bland annat förslaget om oskälighetsprövning, som ni då gjorde ett stort nummer av men där erfarenheterna nu har visat att det är en enda individ som har omfattats av de undantagsreglerna.Jag tror dessutom att det kanske är behövligt med lite riksdagskunskap om hur förslag väcks och hanteras i . Ett utskottsinitiativ är inte som en motion där man har flera olika förslag att välja mellan. Ett utskottsinitiativ finns bara i de fall där en majoritet ställer sig bakom det.De enda förslag som har legat på bord är de rödgröna förslagen. Vi har fått majoritet för två delar i dem. Något annat förslag finns inte. Däremot finns inga förslag från Alliansen eftersom ni har valt att inte komma med några förslag under hela våren.Min motfråga till får därför bli: Om du så sent som tillsammans med övriga kamrater på den borgerliga sidan i socialförsäkringsutskottet utlovade att ni , eller senast under vårvintern skulle komma med förslag - varför har ni inte kommit? Visste ni att det inte skulle komma förslag, eller bara struntade ni i det? Inser ni inte att tusentals människor oroligt väntar på att någon rättar till felen i försäkringen? Det är därför vi har tagit detta initiativ, och det hoppas jag att ni förstår. Jag ska vara väldigt tydlig och gå rakt på min fråga. Vi har här att fatta beslut om att ändra bedömningsgrund för arbetsförmågan från att den ska bedömas mot den reguljära arbetsmarknaden till att den ska bedömas mot "normalt förekommande arbeten". Vare sig eller Inspektionen för socialförsäkringen har kunnat redogöra för vilka konsekvenser denna nya bedömningsgrund kommer att få.Jag undrar: Kan tala om för vad det här beslutet kommer att få för konsekvenser i praktiken? Jag noterar att i repliken inte ville ha någon uppfattning om huruvida det var en gedigen beredningsprocess 2009. Vi ger i stället i vår beredningsprocess både tid att hantera frågorna och framför allt regeringen gott om tid att hantera frågorna inför budgetpropositionen. ska vi sedan behandla de här förslagen med ikraftträdande . Jag tar ansvar för beredningsprocessen och känner mig trygg i att det ska vara bra förslag som sedan tar ställning till, men jag vill att vi binder regeringen att återkomma med förslag och beslut som vi kan fatta i . Vi har nämligen väntat nog.När det sedan gäller sakfrågan kan man konstatera att får bestämma sig. Är han orolig för att det blir för stora konsekvenser eller för små konsekvenser? Är det 2,4 miljarder som han är oroad för, eller är det och marginella konsekvenser som han är orolig för? Jag känner mig trygg i att det vi gör är att vi går tillbaka till det regelverk vi hade före ändringarna. Där finns en praxis. Där finns flera domar. Det finns helt enkelt ett regelverk att falla tillbaka på. Det konstaterar LO-TCO Rättsskydd och IFS. De konsekvenserna är jag alltså knappast orolig för. Däremot skulle jag önska att vi hade en beredning där vi framöver kunde se hur en bättre fungerande arbetsmarknadsprövning skulle se ut. Den dialogen kan vi gärna ta i , som leder, men vi kan inte leva med den nya reglering som innebär att man prövas mot en fiktiv arbetsmarknad. Konsekvensen av det har vi redan sett. Människor tvingas lämna arbeten som de klarar till för att i stället bli heltidsarbetslösa och tvingas säga upp sig. Det kan inte vara en rimlig arbetslinje. Det rimliga är väl att ta vara på den arbetskraft och kapacitet människor har även om de drabbas av sjukdom med jämna mellanrum. står vi då här igen och debatterar sjukförsäkringen som så under förra mandatperioden. Men har regeringen inte återkommit till med några förslag trots löften från socialförsäkringsminister . Som vi hörde här hette det först "till vårvintern" och sedan "". är det sommar, och regeringen har ännu inte lämnat något förslag till . En departementsskrivelse kom först , men ännu vet vi inte om det blir något konkret förslag till . Även om och pratar om innehållet som om det vore förslag vet vi faktiskt inte vad regeringen kommer att lägga fram för förslag eller ens om den kommer att lägga fram något förslag.Det har blivit allt mer uppenbart att regeringen modell med allt hårdare regler för sjuk- och arbetslöshetsförsäkringarna har resulterat i att allt fler står utanför trygghetssystemen. Många sjuka och arbetslösa måste i stället söka försörjningsstöd från kommunen. Andra står helt utan stöd. Ekot rapporterar att minst 700 personer står helt utan ersättning trots att de har läkarintyg som säger att de inte kan arbeta. Det är ett stort misslyckande för politiken.Miljöpartiet har arbetat hårt för att förhindra de värsta smällarna för de människor vars trygghet dras undan. Vi har tillsammans med Socialdemokraterna och i arbetsmarknadsutskottet och socialförsäkringsutskottet medverkat till flera initiativ för att genom förmå regeringen att stoppa de värsta effekterna av utförsäkringspolitiken.Det utskottsinitiativ som vi rödgröna nu tagit handlar om tre konkreta förslag, nämligen att1.stoppa utförsäkringarna2.förbättra villkoren för de nollklassade3.förändra prövningen av människors arbetsförmåga så att den inte längre prövas mot en fiktiv arbetsmarknad.De som på grund av ändrade regler blivit nollklassade är ca 6 000 svårt sjuka personer som aldrig har kunnat arbeta och som efter utförsäkringen har visat sig inte kunna tillgodogöra sig någon aktivitet hos Arbetsförmedlingen.Regeringen förslår nu i departementsskrivelsen att de nu ska få en ersättning som är väsentligt lägre än tidigare sjukersättning - för många i sänkt ersättning. Det är vare sig värdigt eller acceptabelt. Ingen har valt att bli svårt sjuk.Utförsäkringarna måste upphöra. Det är självklart att den som kan jobba också ska göra det. Men det är lika självklart att det inte går att sätta tidsgränser för hur länge sjukdomar varar. Däremot kan man sätta tidsgränser för när man ska ha rätt till stöd och rehabilitering. Det har vi yrkat på tidigare i denna kammare, men det har blivit avslag av dåvarande regeringspartier.Vi ville därför införa en rätt för sjukskrivna att få tillgång till arbetslivsintroduktion hos Arbetsförmedlingen och behålla sin sjukpenning så länge de inte har någon arbetsförmåga. Arbetsförmedlingen kan då koncentrera sig på dem som faktiskt, efter rehabilitering, har en möjlighet att komma tillbaka till jobb. Det är ett effektivt sätt att arbeta. Tyvärr fanns det inte stöd för detta förslag i utskottet.Vi anser att den prövning av arbetsförmågan som görs efter 180 dagars sjukskrivning av rättssäkerhetsskäl och i avvaktan på en långsiktig lösning behöver ändras. Den prövning som görs görs mot en i det närmaste fiktiv arbetsmarknad, vilket får stora konsekvenser bland annat för människor som klarar ett arbete på deltid. Det har också påverkat turordningsregler och lett till att människor har blivit tvungna att säga upp sig.Riksdagen har att ta ställning till två av dessa tre konkreta punkter. Det konservativa stödpartiet följde linje som gör att människor ska fortsätta utförsäkras och bollas mellan och Arbetsförmedlingen. Därför kommer de hårt kritiserade utförsäkringarna att fortsätta.Den tid i arbetslivsintroduktionen som borde användas för att kartlägga människors arbetsförmåga och vilka åtgärder som krävs för att de ska ha möjlighet att komma tillbaka till arbete får även fortsättningsvis i stor utsträckning användas till att hantera människors oro för sin försämrade ekonomi. Det är inte hälsoekonomiskt smart.Inspektionen för socialförsäkringen, som är tillsynsmyndighet, säger i sitt remissvar till socialförsäkringsutskottet: "ISF konstaterar i sina rapporter 2011:2 och 2011:6 att handläggarna uppfattar att de försäkrade i samband med arbetslivsintroduktionen lägger ner mycket fokus och tid på att försöka utröna sin fortsatta ekonomiska situation och att detta tar kraft ifrån att diskutera och planera hur arbetslivsintroduktionen med Arbetsförmedlingens hjälp ska utformas. Därmed kan antas att det är av vikt att den försäkrades ersättningssituation är tydlig så att den försäkrade tillgodogör sig arbetslivsintroduktionen på bästa sätt. "Detta handlar om människor av kött och blod som vill jobba om de bara kunde. Det är föräldrar till barn som måste säga: Sorry, jag har inte råd att köpa några nya skor till dig . Det är ungdomar likt som jobbar extra parallellt med sina gymnasiestudier för att hjälpa sin mamma som är utförsäkrad.Vi har i inledningen av debatten hört moderaten och representanter för stödpartierna diskutera formfrågor i stället för att erkänna att sjukförsäkringen inte fungerar.Försäkringskassan säger i sina utvärderingar att beslutsstöd och samverkan har minskat sjukskrivningarna. Tänk om det är så att samverkan och beslutstöd till läkarna har gjort de verkliga skillnaderna i stället för minskade ersättningar och hot om utförsäkring.Lägg snacket om vem som hade mest fel åt sidan. Se att det handlar om människor. Det är människor som när de blev sjuka fick en tillfällig sjukersättning. Där fanns det en grundnivå som även den som inte hunnit skaffa sig en inkomst kunde få ta del av.Nu finns inte det längre med de regler regeringen har infört. är de nollklassade om de skulle lyckas komma tillbaka till sjukförsäkringen. De ska söka jobb hos Arbetsförmedlingen i konkurrens med alla andra som arbetat och har färska utbildningar.Till en början får de gå arbetslivsintroduktion även om de mår dåligt. Över hälften av dem som började arbetslivsintroduktionen 2010 har åter blivit sjukskrivna, och många utan rätt till ersättning.Alla de nya som kommer in i sjukförsäkringen som inte hunnit komma in på arbetsmarkanden behöver också ett grundskydd. Det kommer att driva i den pågående Socialförsäkringsutredningen.Det förslag vi lägger fram handlar om dem som fanns i försäkringen och hade en ersättning men där benen drogs undan. När de fördes över till var det många som fick lägre ersättning. Det talar regeringspartierna tyst om.Den moderata arbetsmarknadsministern sade : Majoriteten av dem som lämnar sjukförsäkringen och går över till introduktionen på Arbetsförmedlingen kommer faktiskt att få lite mer i plånboken än de hade som sjukskrivna.Ser man till de tre första kvartalen 2010 var det som fick en ökning med mer än . Det är inte en majoritet.När människor blev av med sjukersättningen förlorade de också rätten till bostadsbidrag. Ett exempel är en person som var studerande men blev sjuk. Han var en av alla dem som fått en tidsbegränsad sjukersättning på garantinivån plus bostadstillägg för personer med sjukersättning på . Han miste båda dessa ersättningar.Han fick i stället lägsta ersättningen på efter skatt. Det är en minskning för honom med . Det är för att han inte hunnit jobba så mycket bredvid sina studier så att han kan uppfylla något arbetsvillkor och få rätt till a-kasseersättning. Det är mycket tuffa villkor för en person som redan har det ekonomiskt kärvt.Han fick sluta sin praktikplats för att gå över i den nya introduktionsåtgärden på Arbetsförmedlingen, men någon förbättring av hans sjukdom eller den ekonomiska tryggheten blev det inte.Nu tänker sig regeringen - i förslag redovisade på , men som inte är framlagda till - att det ska finnas en ny ersättningsform men på lägsta möjliga nivå, nästan som det så kallade socialbidraget, och så ska de kunna få bostadsstöd som också tar hänsyn till försörjningsbörda.Det var ungefär som de hade det förut. Man kan se det som att regeringen backar lite grann. Men det kanske ni inte vill erkänna. Det regeringen skissar är magert och sätter egentligen plåster på ett i grunden sjukt system.Även om regeringen slår sig för bröstet om sin stora sjukförsäkringsreform och tycker att den i grunden är bra visar fakta en annan bild. Statistiken visar att sjukskrivningarna började minska . Det är inte okej att offra människor på vägen till en bättre sjukförsäkring.Det är uppenbart för de allra flesta att människor inte känner tilltro till sjukförsäkringen. Dessutom visade en avhandling från att rehabkedjan inte i sig leder till färre sjukdagar.Både LO och TCO har uppmanat regeringen att ta den utsträckta handen och välkomnat förslagen i utskottsinitiativet som en temporär lösning i väntan på resultatet av den parlamentariska Socialförsäkringsutredningen.Många organisationer och enskilda personer har kritiserat sjukförsäkringsreformen, men regeringen ville inte lyssna. , och sade efter valet att de nu skulle bli tuffare och ta strid för bättre sjukförsäkring. Men det var tydligen bara tomma ord.Handikappförbunden har uppmanat oss i socialförsäkringsutskottet att ta initiativ för att bromsa de mest akuta problemen med försäkringen.Det är synd att och kompani inte tog chansen. Ni har inte majoritet i . Hur ska ni kunna lägga fram förslag om ni inte har majoritet? Räknar ni som vanligt med passiva stöd?Vi vill inte vänta med att ge regeringen uppdrag att göra ändringar. Därför har vi lagt fram ett utskottsinitiativ som kammaren får ta ställning till.Lägg ned prestigen och inse att detta är en nödbroms som vi nu uppdrar åt regeringen att dra i som ett litet första steg!Sjukförsäkringen behöver reformeras i grunden. En sjukförsäkring som man kan lita på och som både ger rehabilitering tillbaka till arbete och ekonomisk trygghet är inte bara bra för den enskilda individen. Den är också bra för samhällsutvecklingen.Vi måste våga tänka nytt. Det går inte att lappa och laga i ett i grunden sjukt system. ser att det är många människor som far illa i sjukförsäkringssystemet och som bollas mellan sjukförsäkring och a-kassa och mellan och Arbetsförmedlingen.Miljöpartiets har tagit fram ett förslag om moderniseringen av hela försäkringen. Vi kallar det arbetslivstrygghet. Vi vill ha ett samordnat system där arbetslöshetsförsäkringen, sjukförsäkringen och försörjningsstödet sköts av samma myndighet. Det innebär samma nivå på ersättning oavsett om man blir sjuk eller arbetslös, och fler omfattas.Det ska vara en dörr in och många vägar ut. Vi vill att arbete ska löna sig, men den som inte har möjlighet eller förmåga att arbeta ska aldrig någonsin få degraderas till en andra klassens medborgare.Ett av de allvarligaste felen med dagens trygghetssystem är att det inte är begripligt och inte heller rättssäkert. Det är inte begripligt ens för många politiker och tjänstemän. Först när en person hamnar i utsatta situationer får man klarhet i vad som gäller. Regelverket måste moderniseras, förenklas och göras mer överskådligt.Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet med uppdrag till regeringen.Detta är en nödbroms för att vi ska kunna gå vidare och våga bygga ett nytt system som omfattar alla. Jag vet att precis som vi kristdemokrater har genomfört ett internt arbete när det gäller sjukförsäkringsfrågan. Bland annat tror jag att hade ett seminarium här i tidigare där frågorna belystes.Det jag undrar är om skulle kunna svara på frågan: Varför har det dröjt så här länge innan oppositionen kunde enas om några förslag?Det Alliansen gemensamt har kommit överens om är ute på remiss, som vi har hört tidigare. Det är en omfattande remiss med ett femtiotal remissinstanser som har gedigen tid på sig att sätta sig in i frågorna. Tänk om oppositionen hade kunnat presentera sina förslag lite tidigare! Våra förslag har varit kända ett tag. Eftersom jag vet att ni har genomfört ett internt arbete tror jag att ni - åtminstone i - ganska tidigt hade tankar och idéer om hur ni vill att vi ska lösa bristerna i det nuvarande systemet.Varför kunde ni inte enas tidigare? När ni såg våra förslag och inte var nöjda med dem kunde ni ha presenterat ett förslag ett par . Då hade vi haft de veckorna på oss för att också era förslag skulle kunna gå ut till de åtminstone sex sju närmast berörda remissinstanserna om inte alla 50. Då hade de haft åtminstone på sig - kanske . Det är som finns kvar till dess att de ska komma med synpunkter på den stora skrivning som vi har skickat ut.Varför dröjde det så länge? Och varför, , var förslaget när ni väl presenterade det så skissartat och summariskt beskrivet att det har varit svårt för dem som har fått titta på det att säga något om det? De säger att det är alldeles för lite för att det egentligen ska gå att bedöma. Ja, det stämmer att har haft ett gediget internt arbete i partiet. Vi började med en arbetsgrupp som tog fram ett underlag med ett rådslagsmaterial som skickades ut till samtliga medlemmar. Vi kallade till möten runt om i landet för att diskutera hur vi vill att framtidens trygghetssystem ska se ut.Där diskuterades två alternativ till medborgarlön. Där diskuterades att gå vidare med sjukförsäkringen såsom den ser ut . Där diskuterades en modell som kallades arbetslivstrygghet.Utifrån hela detta arbete genomfördes en medlemsomröstning i partiet. Det förslag som då kallades för arbetslivstrygghet fick flest röster. Det skrev vi också en motion om som vi lade fram i efter det att vår kongress hade fattat beslut om förslaget. Vi har verkligen gjort ett gediget underlagsarbete.Jag har lyft fram detta förslag. Dels har vi haft en partimotion i ärendet, vilket borde vara bekant för , dels har vi lyft fram det i kommittémotioner, i interpellationer och i debattartiklar.När det gäller detta utskottsinitiativ var det först som regeringen presenterade sina förslag i departementsskrivelsen. var det i en artikel på som regeringen presenterade sina förslag. Vi lade då fram förslag på första möjliga utskottsmöte efter . Innehållet i våra förslag var känt . Det var åtminstone känt i den grad att det gick att debattera det. Ni hade kunnat konstatera att det inte var vad ni vill ha och inte vad ni anser behövs.Jag vet att har kommit med förslag. Men min fråga till är: Varför kunde ni inte tidigare presentera gemensamma oppositionsförslag?Det har förts fram synpunkter tidigare i utskottet på att vi skulle ha ett utskottsinitiativ. Men då har det handlat om att man vill att regeringen ska göra något och att man vill att regeringen ska bereda ärendet. Det är något som vi i allianspartierna kände ett ganska begränsat behov av eftersom vi visste att ett omfattande arbete redan pågick - ett arbete som vi var djupt involverade i.Men när det väl kommer till någonting som ska föreställa ett konkret förslag är det någonting som får plats på betydligt mindre än två A4-sidor. Det är något som är så otroligt skissartat att de ytterst få som har fått titta på det konstaterar att detta är någonting som egentligen är alldeles för kortfattat och summariskt för att de över huvud taget ska kunna säga någonting om vad det kommer att innebära. De tvivlar på att förslaget kommer att innebära förbättringar och säger att det kanske till och med kommer att innebär försämringar för dem som berörs. Det kan bli lägre ersättningar, kanske , som det står i ett av de remissvar vi har fått.Jag upprepar mina frågor till : Varför dröjde det så länge? Och varför kunde ni inte presentera något mer konkret? Då hade ni gett de myndigheter som är närmast berörda möjligheten att i åtminstone kunna titta på förslagen, ta med dem och jämföra dem med de förslag som vi har. Våra förslag berör till stora delar samma brister, men de är betydligt mer omfattande och kommer att beröra fler personer. Jag vet inte om jag kan kalla det för mer omfattande att man ska få rätt till en ersättning som ligger i nivå med socialbidrag i stället för att man som vi föreslår ska få rätt att behålla den ersättning man tidigare hade när man hade sjukersättningen.Det är stor skillnad på förslagen.