bet · GZ01CU1 · 2011-12-05 00:00:00 — I detta avsnitt behandlas sju motioner som i mer allmänna ordalag förespråkar överväganden om olika former av statligt ekonomiskt stöd till bostadsbyggande. Det bör i sammanhanget framhållas att det års allmänna motionstid har väckts fler förslag om bostadsbyggnadssubventioner än de som här redovisas. I dessa fall gäller det emellertid motionsförslag som, under förutsättning att bifaller dem, leder till ökad belastning på statsbudgeten . Sådana förslag ska behandlas i särskild ordning. Ett förslag från om att inrätta ett investeringsstöd för nyproduktion av hyresrätter behandlas således ovan under rubriken inom utgiftsområde 18 . Ett förslag från Socialdemokraterna om en skattestimulans för byggande av studentbostäder och hyreslägenheter har behandlats av finansutskottet (bet. 2011/12:FiU1), eftersom en sådan stimulans skulle påverka statsbudgetens inkomstsida. I motion 2011/12:C379 föreslår m.fl. (S) ett tillkännagivande från om behovet att verka för ett särskilt investeringsstöd för hyresrätter och för att alla ska ha tillgång till bostäder. Motionärerna anser att ett subventionssystem måste uppmuntra till en mångfald av upplåtelseformer och lägenhetsstorlekar och eventuellt särskilt uppmuntra produktion av kooperativa hyresrätter. Även i motion 2011/12:C344 av och (båda S) föreslås att genom ett tillkännagivande begär att möjligheterna till ett investeringsstöd för byggande av hyresrätter prövas. m.fl. (S) föreslår i motion 2011/12:C336 att det görs en översyn med inriktning på åtgärder som leder till byggande av fler billiga hyresrätter. Motionären hänvisar till att tidigare investeringsstöd haft en sådan effekt. I motion 2011/12:A367 av m.fl. (S) yrkande 5 föreslås ett tillkännagivande om att det behövs ett riktat investeringsstöd för byggande av studentbostäder. m.fl. (S) föreslår i motion 2011/12:C216 ett tillkännagivande från om att produktionskostnaderna för hyresrätter som byggs inom allmännyttan bör ses över så att det går att tillhandahålla hyresrätter till skäliga hyror. Enligt motion 2011/12:C264 av m.fl. (S) yrkande 1 bör i ett tillkännagivande framhålla behovet av ett bostadsfinansieringsprogram som kan stimulera nybyggnation såväl i städerna som på landsbygden. i (S) framhåller i motion 2011/12:C339 att det är omöjligt för många barnfamiljer att finansiera ett nybyggt egnahem. Mot denna bakgrund föreslår hon ett tillkännagivande om att det förutom en satsning på hyresrätter även behövs en egnahemssatsning som möjliggör för dem som inte har ett tillräckligt kapital att skaffa ett egnahem. De ovan återgivna motionsförslagen är visserligen mycket allmänt hållna men de får ändå förstås som att motionärerna förordar återinförande av någon form av statlig bostadsbyggnadssubvention av det slag som tidigare funnits. Motionerna skiljer sig emellertid när det gäller frågan om subventionerna ska riktas enbart till byggande av hyresrätter eller till byggande av bostäder även med andra upplåtelseformer. Oberoende av denna fråga kvarstår emellertid civilutskottets bedömning av de tidigare bostadsbyggnadssubventionerna och lämpligheten i att införa nya subventioner. Föregående år (bet. 2011/12:CU1) anförde utskottet bl.a. följande. Under en lång rad år var det främsta budskapet från bygg- och bostadssektorns aktörer till landets bostadspolitiker att det behövs långsiktigt hållbara spelregler på bostadsmarknaden och för bostadsproduktionen. Man syftade då inte minst på de problem som skapades av statliga subventioner med olika varaktighet och villkor som lämnades till bostadsbyggandet. Subventionerna försvårade en långsiktig planering som är nödvändig på en marknad där det normalt sett förflyter relativt från de första planerna på ett bostadsbyggnadsprojekt tills det färdiga huset står inflyttningsklart. Vidare innebar de villkor som var förknippade med subventionerna att bostadsproduktionen styrdes i en riktning som långt ifrån alltid motsvarade den verkliga efterfrågan. står fast vid sin uppfattning att statliga bostadsbyggnadssubventioner inte bör återinföras. Det är också utskottets uppfattning att bygg- och bostadsmarknadens aktörer till helt övervägande del motsätter sig återinförda subventioner av det slag som tidigare fanns. Som utskottet framhållit är det i stället andra åtgärder som är angelägna att vidta för att förbättra förutsättningarna för bostadsproduktionen. I avsnittet Nivån på bostadsbyggandet har utskottet kortfattat redogjort för några sådana aktuella åtgärder. När det gäller den särskilda fråga om möjligheten för hushåll med begränsat kapital att skaffa egnahem som tas upp i en av motionerna vill utskottet även hänvisa till ett uppdrag som fick av regeringen i 2011 (S2011/3877/PBB). I uppdraget ingår att göra en bred genomgång av möjliga instrument för att underlätta etableringen på äganderättsmarknaden för enskilda och redovisa vilka eventuella hinder som finns för att de ska kunna tillämpas. Uppdraget ska redovisas . Utskottet avstyrker de aktuella motionerna. Stöd till klimatanpassning av miljonprogrammets bostäder Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag med innebörden att genom ett tillkännagivande ska framhålla behovet av en klimatanpassning av miljonprogrammets lägenhetsbestånd. Utskottet konstaterar att frågan om energieffektivisering och andra åtgärder i bostadsbeståndet som leder till s.k. klimatanpassning redan i hög grad är uppmärksammad såväl inom fastighetssektorn som av berörda myndigheter och regeringen. Jämför reservationerna 11 (MP), 12 (S) och 13 (V). I detta avsnitt behandlas endast en motion. Liksom för den ovan behandlade frågan om stöd till bostadsbyggandet gäller emellertid att fler motioner med den aktuella inriktningen har väckts under den allmänna motionstiden , men att dessa motioner har behandlats i ett annat sammanhang. Förslagen i dessa motioner skulle, vid ett bifall från , påverka statsbudgeten och ska av detta skäl beredas i särskild ordning. Det gäller bl.a. motionsförslag från S respektive SD om ett system med subventionerade kreditgarantiavgifter för lån till ombyggnader i miljonprogramsområden som behandlas ovan under rubriken inom utgiftsområde 18 . Vidare har finansutskottet behandlat (bet. 2011/12:FiU1) motionsförslag från MP respektive V om skattereduktion för bl.a. energieffektivisering av miljonprogrammets bostäder. I den nu aktuella motionen 2011/12:C207 föreslår och (båda S) att i ett tillkännagivande till regeringen ska understryka behovet av en snabb klimatanpassning av miljonprogrammets lägenhetsbestånd. Motionärerna hänvisar till att villaägarna kan vidta sådana åtgärder med stöd av ROT-avdrag och framhåller att även ägare till hyresrätter måste ges möjlighet till en stimulans. anser liksom motionärerna att det är angeläget att möjligheterna till ökad energieffektivitet i bostadsbeståndet tas till vara. I samband med de upprustnings- och ombyggnadsåtgärder som är aktuella i en stor del av de flerbostadshus som uppfördes bör det vara möjligt att vidta ett flertal åtgärder vad gäller både tillförsel och användning av energi. Det finns också ett antal exempel på genomförda upprustningar i det aktuella bostadsbeståndet som lett fram till en avsevärt minskad energianvändning. Vilka åtgärder som är möjliga och lämpliga att vidta i de enskilda fallen varierar emellertid i hög grad. Detta måste fastighetsägarna själva avgöra mot bakgrund av bl.a. de långsiktigt ekonomiska förutsättningarna för olika åtgärder. Utgångspunkten måste då vara att upprustningen ska kunna genomföras utan statliga subventioner. Frågan om energieffektivisering och andra åtgärder i bostadsbeståndet som leder till s.k. klimatanpassning är i hög grad uppmärksammad såväl inom fastighetssektorn som av berörda myndigheter och regeringen. Även i EU-samarbetet är denna fråga mycket aktuell i flera sammanhang. Det kan således inte anses finnas något behov av ett tillkännagivande med det innehåll som föreslås i motionen. Motion 2011/12:C207 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om tillkännagivanden om landsbygdens och glesbygdens bostadsmarknad. Utskottet hänvisar till att regeringen har för avsikt att genomföra de åtgärder i frågan som föreslagits av . Jämför reservationerna 14 (S, MP) och 15 (V). I motion 2011/12:C349 av m.fl. (S) yrkande 15 föreslås ett tillkännagivande om att det måste gå att bygga bostäder i hela landet. Motionärerna hänvisar bl.a. till svårigheterna att få lån för att köpa eller bygga en bostad i glesbygden. och (båda S) föreslår i motion 2011/12:C231 ett tillkännagivande om behovet av ett statligt initiativ som underlättar byggande av bostäder och lokaler på landsbygden och i glesbygd. Motionärerna framhåller bl.a. möjligheten att utnyttja systemet med bostadskreditgarantier eller utforma en riskkapitalfond för detta ändamål. Enligt partimotion 2011/12:N303 av m.fl. (V) yrkande 9 bör föreslå att regeringen skyndsamt tar fram en samordnad bostadspolitisk strategi för landsbygdskommunerna. Denna politik bör säkerställa ett efterfrågestyrt byggande, en jämn och kostnadskontrollerad produktion med jämn kvalitet samt ge de lokala byggföretagen bättre förutsättningar i konkurrensen med de nationella byggbolagen. Även i motion 2011/12:C403 av Amineh Kakabaveh m.fl. (V) yrkande 12 föreslås att regeringen ska återkomma med ett sammanhållet bostadsprogram för landsbygden. Motionärerna hänvisar bl.a. till förslag med denna inriktning som lagts fram av SmåKom. (SmåKom är ett nationellt nätverk för frivillig samverkan mellan kommuner med ca 11 000 invånare eller mindre och har drygt 100 medlemmar.) () fick i regleringsbrevet regeringens uppdrag att undersöka förutsättningarna för hur ett antal pilotprojekt skulle kunna byggas upp runt om i landet för att stimulera framväxten av regionala kreditgarantiföreningar inom bygg- och bostadssektorn. Resultatet av dessa överväganden rapporterades till regeringen i rapporten och möjligheten att stödja byggande i glesbygd. I rapportens sammanfattning anförs följande. BKN har sökt upp och dokumenterat bostadsbyggnadsprojekt som har svårighet att finna finansiering. Sex av dessa redovisas i rapporten. Av dessa bedöms ett projekt ha förutsättningar att utgöra grunden för en över tiden fungerande garantiförening. Övriga projekt skulle troligen kunna genomföras med stöd av en garantiförening som ingår i en struktur av det slag som tidigare föreslagits av BKN, eller med annat finansiellt stöd. genomför en översyn av förutsättningarna för offentligt stöd till befintliga kreditgarantiföreningar. Med hänvisning till detta föreslår BKN nu inga åtgärder för att initiera en garantiförening till stöd för bostadsbyggande. Som alternativ till en modell med garantiföreningar föreslår BKN, efter förebild från den statliga politiken för företagsutveckling, att myndigheten får i uppdrag att erbjuda mindre och medelstora byggherrar råd om finansiering. Flera av de sex bostadsbyggnadsprojekten är sådana som skulle kunna få ta del av sådan rådgivning, och utgöra pilotprojekt för finansieringslösningar som kan spridas och komma till nytta för andra projekt. För att öka möjligheterna att finansiera ny- och ombyggnad av bostäder i glesbygd, föreslås att begränsningen av BKN:s möjligheter att ställa ut garantier utöver marknadsvärdet, med fullgoda säkerheter, förändras. I stället för dagens koppling till bidragsunderlaget enligt förordningen (1992:986) om statlig byggnadssubvention föreslås en beloppsgräns på per kvadratmeter bruksarea för bostäder. har återkommande behandlat motioner som tar upp de särskilda problem som finns på landsbygdens och glesbygdens bostadsmarknader. Utskottet har i dessa sammanhang understrukit vikten av att målet om en levande landsbygd inte hindras av svårigheter att finna eller finansiera ett lämpligt boende. Bakgrunden till de problem som beskrivs i motionerna står till stor del att finna i att produktionskostnaden och lånebehovet ofta avser högre belopp än vad det färdiga huset sedan värderas till på marknaden. När det gäller hyresbostäder kan också en osäkerhet om möjligheten till stabila hyresintäkter bidra till finansieringssvårigheter på orter med en svag arbetsmarknad. Detta kan antingen leda till att lån inte beviljas eller till att kreditgivarna begär en kompletterande säkerhet och att det ställs mycket höga krav på kontantinsats. Följden blir svårigheter att genomföra bostadsbyggnadsprojekt och att unga hushåll får svårt att etablera sig på en ort som man har stark anknytning till eller där man har en tryggad försörjning. Olika lösningar på det aktuella problemet har diskuterats . På regeringens uppdrag har BKN tidigare övervägt bl.a. möjligheten att använda det statliga kreditgarantisystemet i detta syfte och även analyserat möjligheten att bilda privatoffentliga garantiorganisationer för finansiering inom bygg- och bostadssektorn. Mot denna bakgrund har myndigheten, som framgått ovan, på regeringens uppdrag ytterligare analyserat och övervägt möjligheterna att genomföra bostadsbyggnadsprojekt i glesbygd. BKN lägger i sin rapport till regeringen fram två förslag som anses kunna underlätta byggandet av bostäder i de aktuella delarna av landet. Det gäller dels ett förslag om finansiell rådgivning, dels ett förslag om utvidgade möjligheter att ställa ut kreditgarantier. I budgetpropositionen framhåller regeringen att dessa förslag ska genomföras. Utskottet kan konstatera att regeringen har för avsikt att genomföra de förslag som BKN lagt fram om åtgärder som kan underlätta bostadsbyggande i glesbygd och på landsbygden. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet de fyra aktuella motionsförslagen. Utskottets förslag i korthet avslår fem motionsförslag om förändringar i lagen (2000:1383) om kommunernas bostadsförsörjningsansvar. Utskottet anser inte att det bör ställas detaljerade krav på hur kommunerna ska utforma sin bostadsförsörjningsplanering. Utskottet hänvisar vidare till två aktuella regeringsuppdrag som gäller kommunernas arbete med bostadsförsörjning. Jämför reservationerna 16 (S) och 17 (V). Kommunernas ansvar för bostadsförsörjningen i olika avseenden följer av flera lagar, bl.a. kommunallagen, socialtjänstlagen och . beslutade (prop. 2000/01:26, bet. 2000/01:BoU2, rskr. 2000/01:91) att också införa en särskild lagreglering av kommunernas bostadsförsörjningsansvar. trädde lagen (2000:1383) om kommunernas bostadsförsörjningsansvar i kraft. I lagen föreskrivs bl.a. att varje kommun ska planera bostadsförsörjningen i syfte att skapa förutsättningar för alla i kommunen att leva i goda bostäder och för att främja att ändamålsenliga åtgärder för bostadsförsörjningen förbereds och genomförs. Vid planeringen av bostadsförsörjningen ska kommunen, om det behövs, samråda med andra kommuner som berörs av planeringen. Riktlinjer för bostadsförsörjningen ska antas av kommunfullmäktige under varje mandatperiod (1 §). Länsstyrelserna ska lämna kommunerna i länet råd, information och underlag för deras planering av bostadsförsörjningen (2 §). En kommun ska lämna regeringen de uppgifter om kommunens bostadsförsörjningsplanering som regeringen begär (5 §). Vidare finns i lagen bestämmelser om bostadsförmedling (3, 4 §§). Utskottet återkommer till denna fråga nedan i ett särskilt avsnitt. Fem motioner tar upp frågor om regleringen av kommunernas bostadsförsörjningsansvar. m.fl. (S) föreslår i motionerna 2011/12:C348 yrkande 4 och 2011/12:C349 yrkande 10 ett tillkännagivande om behovet av en förstärkt bostadsförsörjningslag. Enligt motionärerna behöver kommunernas ansvar förtydligas och lagen ses över så att det säkerställs att kommunerna tar ansvar för att ett varierat utbud av olika boendeformer tillhandahålls och att nya bostäder byggs. Även i motion 2011/12:C230 av (S) föreslås ett tillkännagivande om ett skärpt bostadsförsörjningsansvar för kommunerna. Motionären anser att i de fall en kommun inte lever upp till sitt bostadsförsörjningsansvar bör ansvaret i stället flyttas över till . Det blir då som ska ansvara för att det kan byggas hyresrätter i kommuner som saknar ett allmännyttigt bostadsbolag. I motion 2011/12:C387 av Amineh Kakabaveh m.fl. (V) yrkande 1 föreslås att i ett tillkännagivande framhåller behovet av en förstärkning av lagen om kommunernas bostadsförsörjningsansvar och en första-bo-garanti för ungdomar. Förslagen innebär att kommunerna ska undersöka efterfrågan på boende och de bostadssökandes betalningsförmåga. Kommunerna ska också redovisa för vilka insatser man har gjort för att tillgodose efterfrågan i kommunen. Vidare ska kommunerna svara för en första-bo-garanti som innebär att alla unga som har växt upp i kommunen garanteras en bostad om minst ett rum och kök. Villkoren för denna garanti behöver enligt motionen utredas närmare. Vidare föreslår Amineh Kakabaveh m.fl. (V) i motion 2011/12:C403 yrkande 8 att lagstiftningen om kommunernas bostadsförsörjningsansvar ska ändras från att handla om bostadsförsörjning till att ha en inriktning mot obligatorisk boendeplanering. Det föreslås bli obligatoriskt för kommunerna att upprätta heltäckande och övergripande boendeplaneringsprogram som ska redovisas för länsstyrelserna. Programmen ska behandla frågor om nyproduktion och ombyggnad samt förändringar i service, infrastruktur och den omgivande miljön. Regeringen beslutade om två uppdrag (S2011/9424/PBB) med inriktning på arbetet med bostadsförsörjningen i : Det ena uppdraget är riktat till kommunerna i . Kommunerna ska, i enlighet med 5 § lagen (2000:1383) om kommunernas bostadsförsörjningsansvar, redovisa hur de arbetar med bostadsförsörjningen i kommunen. Redovisningen ska innehålla följande information: de kommunala riktlinjer för bostadsförsörjningen som har antagits under denna eller föregående mandatperiod det underlag som ligger till grund för riktlinjerna en beskrivning av hur riktlinjerna ska genomföras en beskrivning av om, och i så fall hur, kommunerna samarbetar med andra kommuner en beskrivning av hur riktlinjerna och översiktsplanen förhåller sig till varandra och en beskrivning av hur riktlinjerna är kopplade till den regionala utvecklingsplanen för (RUFS) samt hur kommunerna avser att nå upp till de nivåer för det årliga bostadstillskottet som redovisas i denna. Redovisningen ska skickas till i som ska göra en sammanställning och redovisa sina slutsatser till . Det andra uppdraget har lämnats till en utredare () som har i uppdrag att biträda med att analysera bostadsförsörjningen i . Utredaren ska kartlägga och analysera kommunernas arbete med bostadsförsörjning i länet samt se om och hur kommunerna samverkar och bedöma förutsättningarna för respektive kommun att nå upp till den målsättning som anges i RUFS 2010. Utredaren ska vidare bedöma om det finns anledning att förstärka det regionala ansvaret för bostadsförsörjning. Om det bedöms föreligga ett sådant behov ska utredaren överväga och redovisa vilka ekonomiska, juridiska eller andra styrmedel som kan vara aktuella för att förbättra bostadsförsörjningsläget i regionen och hur sådana styrmedel kan realiseras. Uppdraget ska redovisas till . Som framgått ovan följer kommunernas ansvar för bostadsförsörjningen av flera lagar utöver lagen (2000:1383) om kommunernas bostadsförsörjningsansvar. Det är emellertid regleringen genom den sistnämnda lagen som tas upp i de aktuella motionerna. I främst V-motionerna förordas att det ska tas in en omfattande statlig detaljreglering i lagen om hur kommunerna ska utöva sitt ansvar och vad detta ska anses omfatta. Vad gäller denna fråga har utskottet vid ett flertal tillfällen redovisat sin uppfattning att de statliga kraven måste lämna utrymme för kommunerna att utöva sitt bostadsförsörjningsansvar på ett sätt som utgår från behovet i olika delar av landet. Det är således klart olämpligt att utvidga regleringen av det kommunala ansvaret på det sätt som föreslås i de aktuella motionerna. När det sedan gäller förslaget i motion 2011/12:C230 (S) vill utskottet slå fast att kommunernas ansvar för den lokala bostadsförsörjningen inte bör flyttas över till eller till någon annan statlig instans. Det kommunala bostadsförsörjningsansvaret ska utövas av kommunerna själva och på ett sätt som tillgodoser kommuninvånarnas behov och önskemål. Däremot kan det uppstå situationer när det för länsstyrelserna, eller för regeringen, kan finnas anledning att erinra om kommunernas ansvar och behovet av samverkan för att lösa bostadsförsörjningen inom en region. Lagen ger också uttryck för ansvar i detta avseende och regeringens möjlighet att begära in uppgifter från kommunerna. Regeringen har , som redovisats ovan, utnyttjat denna möjlighet och riktat uppmärksamheten på de särskilda bostadsförsörjningsproblem som råder i . Vad slutligen gäller det som anförs i motionerna 2011/12:C348 (S) och 2011/12:C349 (S) om att kommunernas ansvar behöver förtydligas vill utskottet återigen erinra om regeringsuppdraget till en utredare att kartlägga och analysera kommunernas arbete med bostadsförsörjning i samt bedöma om det finns anledning att förstärka det regionala ansvaret för bostadsförsörjningen. Utskottet anser att utfallet av de två regeringsuppdragen bör avvaktas. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet samtliga aktuella motioner. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om skärpta krav på bostadsförmedling. Utskottet anser att det bör överlåtas på kommunerna själva att överväga frågor om en eventuell bostadsförmedling. Jämför reservation 18 (S, MP, V). Enligt lagen (2000:1383) om kommunernas bostadsförsörjningsansvar ska en kommun anordna bostadsförmedling om det behövs för att främja bostadsförsörjningen. Om två eller flera kommuner behöver en gemensam bostadsförmedling, ska dessa kommuner anordna en sådan bostadsförmedling. Regeringen får förelägga en kommun att anordna bostadsförmedling (3 §). En bostadsförmedling som förmedlar lägenheter i turordning efter kötid får, utöver sådan förmedlingsersättning som får tas ut vid yrkesmässig bostadsförmedling, ta ut en avgift för rätten att stå i kö (köavgift) av den hyressökande. Kommunen får bestämma avgiften och grunderna för hur den ska tas ut (4 §). m.fl. (S) föreslår i motionerna 2011/12:C348 yrkande 3 och 2011/12:C349 yrkande 11 ett tillkännagivande om behovet att skärpa kravet på kommunerna att ta ansvar för att förmedla bostäder, antingen genom kommunala bostadsförmedlingar eller genom att erbjuda motsvarande service i annan form. Vidare föreslås i motionerna (yrkande 2 respektive 12) ett tillkännagivande till regeringen om att kommuner med bostadsbrist bör uppmanas att starta en förmedling av andrahandskontrakt. Motionärerna hänvisar till att andrahandsuthyrning sker helt utan kontroll av lämpligheten hos uthyrare och förmedlare. I motion 2011/12:C292 av och (båda S) föreslås att lagen ändras så att det blir obligatoriskt för kommunerna att, själva eller i samverkan med andra kommuner, inrätta bostadsförmedling. Vidare ska såväl allmännyttiga som privata hyresvärdar vara skyldiga att anmäla lediga lägenheter till bostadsförmedlingen. Ett motsvarande förslag läggs även fram i motion 2011/12:C206 av (S). Därutöver föreslår motionären att möjligheten att återinföra den tidigare lagstiftningen om bostadsanvisningsrätt bör prövas. Enligt förslaget i motion 2011/12:C403 av Amineh Kakabaveh m.fl. (V) yrkande 3 ska alla kommuner vara skyldiga att i egen regi, eller genom regional samverkan, ordna en bostadsförmedling som är transparent och som förmedlar flertalet allmännyttiga och privata lägenheter enligt turordning samt social och medicinsk förtur. Enligt motionens yrkande 5 bör regeringen även utreda förutsättningarna och villkoren för förmedling av hyreslägenheter med andrahandskontrakt. har behandlat och avstyrkt motionsförslag med krav bl.a. på att alla kommuner ska inrätta bostadsförmedlingar och därvid klargjort sin inställning i denna fråga. Utskottet anser att det bör överlåtas på kommunerna själva att överväga frågor om en eventuell bostadsförmedling.