bet · GZ01MJU2 · 2011-12-06 00:00:00 — Utskottet ansåg att den småskaliga, lokala och hantverksmässiga livsmedelsproduktionen har goda förutsättningar att utvecklas vidare och att det därför är viktigt att regeringen och berörda myndigheter fortsätter sitt arbete för att underlätta förutsättningarna för de småskaliga livsmedelsföretagen. Utskottet betonade slutligen vikten av att de statliga insatsernas resultat följs upp och utvärderas, att resultatet av dessa uppföljningar och utvärderingar bedöms av regeringen och att regeringen redovisar för i budgetpropositionen vad som har blivit resultatet av de beslut som har fattat när det gäller småskalig livsmedelsproduktion. 3.7 Uppföljnings- och utvärderingsgruppens iakttagelser och bedömning Det är positivt att det pågår ett arbete inom med att utveckla mål- och resultatstyrningen inom utgiftsområde 23. Som en del i detta utvecklingsarbete pågår en dialog mellan utskottet och regeringen som enligt gruppens bedömning är mycket värdefull. Gruppen konstaterar vidare att det är mycket positivt att målen för utgiftsområdet numera beslutas av . Regeringen har i årets budgetproposition lämnat förslag om ett nytt kompletterande mål för utgiftsområde 23. Uppföljnings- och utvärderingsgruppen betonar att de mål som beslutar om är en utgångspunkt för mål- och resultatstyrningen av den statliga verksamheten och att de därför behöver vara tydliga. Gruppen konstaterar att regeringen har slagit fast att de mål som föreslås av regeringen bör vara formulerade på ett sådant sätt att de är möjliga att följa upp. Gruppen har noterat att det inte framgår av budgetpropositionen hur det mål som regeringen har föreslagit ska följas upp och utvärderas eller vilka indikatorer som ska användas för att mäta och redovisa de uppnådda resultaten. Mot den bakgrunden vill gruppen i årets uppföljning särskilt lyfta fram följande synpunkter när det gäller målen. I de fall som målen i sig inte är direkt uppföljningsbara bör tydliga indikatorer formuleras för att underlätta möjligheten för att följa upp i vilken grad som målen nås. Det vore värdefullt om regeringen överväger vilka indikatorer som är relevanta för att kunna redovisa resultat utifrån det nya kompletterande målet. Resultatredovisningens struktur och utformning Regeringens resultatredovisning är ett viktigt underlag för budgetberedning. Mot den bakgrunden pågår en dialog mellan utskottet och regeringen om hur regeringens resultatredovisning kan förbättras, både vad gäller innehåll och form. Gruppen vill betona att det är viktigt att regeringens redovisning och bedömning har en klar och tydlig struktur som knyter samman mål, anslag och uppnådda resultat. Gruppen kan i årets uppföljning konstatera att det är svårt att se vilka resultat som har uppnåtts specifikt genom de insatser som finansieras med de olika anslagen inom utgiftsområde 23. För att öka resultatredovisningens relevans som underlag för budgetbeslut är det viktigt att tydligare knyta redovisningen av resultat till de olika anslagen. Det vore dessutom en fördel om det vore möjligt att tydligare redovisa vad som är en redovisning av faktiskt uppnådda resultat av genomförda statliga åtgärder och vad som är en beskrivning av tillståndet och utvecklingen inom ett område. Gruppen vill framhålla det förtjänstfulla i att regeringens resultatredovisning på ett tydligt sätt utgår från de tre mål för utgiftsområdet som har beslutat om. Denna tydliga koppling till målen är positiv. innebär detta dock att det är svårt att få en överblick över insatsernas resultat för de olika underområdena, bl.a. jordbruk, fiske och livsmedel, som har varit föremål för denna uppföljning. Redovisningsstrukturen innebär att regeringen inte gör någon särskild redovisning och bedömning av resultaten inom t.ex. jordbruksområdet. Regeringen uttalade att regeringen och bör utveckla verksamhetsanpassade former för hur underindelningen av utgiftsområden ska se ut.15[ Prop. 2010/11:40.] Gruppen vill framhålla behovet av att en sådan dialog inleds. Regeringen har i årets resultatredovisning i flera fall tydligt redovisat valet av indikatorer. Detta är positivt och ökar möjligheten för utskottet att självt analysera och bedöma resultaten. Det kan dock konstateras att indikatorer inte redovisas för alla delar som ingår i resultatredovisningen. Det lämnas inte någon förklaring till varför så är fallet. Gruppen menar att för t.ex. livsmedelsområdet är redovisningen av indikatorer otydlig. Dessutom konstaterar gruppen att regeringen ännu inte har presenterat några indikatorer för att kunna redovisa utvecklingen inom den småskaliga livsmedelsproduktionen. Detta är en fråga som har tagits upp . Gruppen konstaterar att det inte framgår av budgetpropositionen om något arbete pågår med att utveckla sådana. I de flesta fall redovisar regeringen jämförelsesiffror bakåt i tiden, medan det saknas i några fall. Gruppen noterar att jämförelseperioderna är olika för de olika indikatorerna, vilket försvårar möjlighet att bedöma det resultat som regeringen redovisar. Detta är en fråga som har tagits upp i ett flertal uppföljningar från miljö- och jordbruksutskottet och borde kunna vidareutvecklas ytterligare inför kommande års resultatredovisningar. Mot den bakgrunden vill gruppen i årets uppföljning särskilt lyfta fram följande synpunkter när det gäller resultatredovisningen. Det är viktigt att det fortsatta utvecklingsarbetet leder till att utskottets möjligheter förbättras när det gäller att följa kopplingen mellan gjorda insatser, redovisade resultat och regeringens anslagsförslag. Det vore önskvärt om regeringen i dialog med kunde utveckla verksamhetsanpassade former för hur underindelningen av utgiftsområden ska se ut, bl.a. i syfte att kunna göra en samlad redovisning och bedömning av resultaten inom t.ex. jordbruk, fiske och livsmedel. Det är positivt att regeringen i flera fall tydligt redovisar valet av indikatorer, men indikatorer redovisas inte för alla delar som ingår i resultatredovisningen. Det är viktigt att indikatorer som speglar den småskaliga livsmedelsproduktionen tas fram och redovisas till . Det är viktigt att regeringen redovisar till sådan information att utskottet kan följa den långsiktiga utvecklingen av resultatindikatorerna. Det är viktigt att där så är möjligt knyta redovisningen av resultat till de olika anslagen inom utgiftsområde 23. Det är viktigt att skilja på redovisningen av resultat av genomförda statliga åtgärder och mer allmänna beskrivningar av tillståndet och utvecklingen inom ett område. Gruppen konstaterar att en kontinuerlig strukturutveckling mot färre och större produktionsenheter inom jordbruket har fortgått . har det skett en allmän nedgång av jordbrukets omfattning. Resultatredovisningen visar att avräkningspriser och kostnader för insatsvaror uppvisar stora variationer. kan det konstateras att jordbruksföretagens administrativa kostnader har minskat med . Utsläppen av växthusgaser från jordbruket minskade med 2009 jämfört med . Utsläppssiffror kommer att presenteras . Utskottet uppmärksammade i förra årets uppföljning av ekologiskt jordbruk att det är viktigt att får fortlöpande information om den fortsatta utvecklingen och om resultatet av statens insatser. Gruppen noterar att informationen i årets budgetproposition är begränsad. Regeringen uppger bl.a. att försäljningen av ekologiska livsmedel ökade . konstaterar gruppen att regeringen har aviserat att man kommer att presentera en proposition för som rör EU:s förordningar om ekologisk produktion. Gruppen ser fram emot regeringens förslag när det gäller ekologisk produktion och utgår från att regeringen beaktar vad utskottet har anfört med anledning av sin uppföljning om ekologisk produktion och offentlig konsumtion. Mot den bakgrunden vill gruppen i årets uppföljning särskilt lyfta fram följande synpunkter när det gäller jordbruksområdet. Statens insatser inom jordbruksområdet bidrar till att nå de tre målen inom utgiftsområde 23. Det är viktigt att arbetet med att minska företagens administrativa kostnader fortsätter, utan att syftet med regelverket äventyras. Gruppen konstaterar att ett långsiktigt hållbart fiske förutsätter en balans mellan tillgängliga fiskresurser och fiskeflottans kapacitet. Dessutom är lönsamheten inom stora delar av yrkesfisket dålig. Fiskeflottans kapacitet och yrkesfiskets lönsamhet är frågor som behandlas närmare i avsnitt 4. I sin resultatredovisning refererar regeringen till kommissionens bedömning att antalet bestånd som fiskas på maximalt hållbara uttagsnivåer har ökat och att antalet överutnyttjade bestånd har minskat. Det kan dock fortfarande konstateras att ett flertal av EU:s gemensamma fiskbestånd fortfarande bedöms vara överutnyttjade. Det är därför viktigt att fortsätta att arbeta för ett hållbart fiske. Gruppen konstaterar att utkast av fisk är ett utbrett problem. Regeringen har gjort bedömningen att flera av de beslut som fattats sammantaget förväntas påverka utkastproblematiken i positiv riktning. Reformen av den gemensamma fiskeripolitiken kommer förhoppningsvis att leda till ett mer resurseffektivt och miljömässigt hållbart fiske. Gruppen vill också lyfta fram att det är viktigt att vattenbrukets och fisketurismföretagandets utveckling fortsatt följs. Gruppen konstaterar vidare att den minskning av de administrativa kostnaderna som redovisas för utgiftsområde 23 i sin helhet inte omfattar fiskeområdet. Införandet av nya EU-förordningar har inneburit att administrationskostnaderna varit i stort sett oförändrade. Det är önskvärt att arbetet med att minska de administrativa kostnaderna fortsätter även inom fiskeområdet, utan att syftet med regelverket äventyras. Mot den bakgrunden vill gruppen i årets uppföljning särskilt lyfta fram följande synpunkter när det gäller fiskeområdet. Statens insatser inom fiskeområdet bidrar till att nå de tre målen inom utgiftsområde 23. Det är viktigt att fortsätta att arbeta för ett hållbart fiske, bl.a. genom att fortsätta arbetet med att motverka utkast av fisk. Det är viktigt att fortsätta att följa vattenbrukets och fisketurismens utveckling. Det är viktigt att arbetet med att minska företagens administrativa kostnader fortsätter utan att syftet med regelverket äventyras. Enligt regeringen är de livsmedel som konsumeras i i allmänhet säkra. Felaktiga kostvanor med följdsjukdomar är en betydligt större riskfaktor för befolkningen än förekomsten av gifter i maten. Livsmedelskontrollen i är tillfredsställande men det finns vissa brister. Gruppen menar att satsningen det nya matlandet har bidragit till att öka medvetenheten om svensk mat och förutsättningar till ökad turism. Det är därför betydelsefullt att utskottet har framhållit vikten av att regeringen redovisar för i budgetpropositionen vad som har blivit resultatet av de beslut som har fattat när det gäller småskalig livsmedelsproduktion. Gruppen konstaterar att regeringen har aviserat att en effektmätning av de mål som är uppställda för visionen om det nya matlandet kommer att göras . Med hänsyn till miljö- och jordbruksutskottets intresse för dessa frågor ser gruppen med intresse fram emot att regeringen presenterar mer information om vilka resultat och mervärden som satsningen det nya matlandet har gett. I årets budgetproposition redovisar regeringen att det avsattes för att sänka kostnaderna för köttkontroll främst vid mindre slakterier. Medlen har även använts för att ta bort avgiften för godkännandeprövning av nya slakterier. Gruppen konstaterar att insatser för att främja småskalig slakt har genomförts . Enligt regeringen ökade antalet aktiva mindre slakterier , från 113 till 141, . I sin analys bedömer regeringen att antalet småskaliga livsmedelsproducenter och gårdsförsäljningen ökar. Regeringen menar att företagen har gynnats genom ökad efterfrågan på ekologiska produkter och mat med lokal prägel. Det görs ingen samlad resultatredovisning för resultatet av statens insatser inom småskalig livsmedelsproduktion. Gruppen vill betona att småskalig, lokal och hantverksmässig livsmedelsproduktion har goda förutsättningar att utvecklas vidare. Det är därför positivt att regeringen i årets resultatredovisning berör resultaten av statens insatser för småskalig livsmedelsproduktion. Gruppen efterlyser dock en mer samlad redovisning från regeringen om vad som har blivit resultatet av de beslut som har fattat när det gäller småskalig livsmedelsproduktion. Mot den bakgrunden vill gruppen i årets uppföljning särskilt lyfta fram följande synpunkter när det gäller livsmedelsområdet. Det är viktigt att regeringen gör en samlad resultatredovisning för resultatet av statens insatser inom småskalig livsmedelsproduktion. Det är viktigt att regeringen och berörda myndigheter fortsätter sitt arbete för att underlätta förutsättningarna för de småskaliga livsmedelsföretagen. Det är viktigt att regeringen uppmärksammar de frågor som har lyfts fram i utskottets tidigare uppföljningar inom småskalig livsmedelsproduktion och att regeringen i budgetpropositionen redovisar vilka åtgärder som har vidtagits med anledning av utskottets uppföljningar. 4 Skrotning av fiskefartyg 4.1 Läget inom yrkesfisket Minskande kapacitet i svenska fiskeflottan har EU arbetat med att minska fiskeflottan genom olika åtgärder. har fiskefartygens effektivitet ökat på grund av den tekniska utvecklingen. I bl.a. kommissionens grönbok om reformen av den gemensamma fiskeripolitiken pekas flottans överkapacitet ut som ett av den gemensamma fiskeripolitikens grundläggande problem. Överkapaciteten i förhållande till tillgängliga fiskresurser uppges ligga till grund för problem som dålig ekonomisk lönsamhet, bristande regelefterlevnad och överutnyttjade resurser. har den svenska fiskeflottan minskat, både vad gäller antalet fartyg, bruttotonnage och motorstyrka. Flottan utgörs till stor del av regionalt anpassade flottor bestående av mindre fartyg som främst opererar i sitt närområde och som landar sina fångster i eller i närheten av sin hemmahamn. Dessutom finns mer rörliga och större fartyg, vilka huvudsakligen har sin hemmahamn på och som riktar sitt fiske mot flera arter och bestånd. av flottan utgörs av fartyg under 12 meter.16[ Skr. 2009/10:187. Europeiska gemenskapernas kommission, 2009. , 2008.] För att få bedriva yrkesmässigt fiske i havet med ett fartyg vars största längd är eller mer krävs fartygstillstånd.17[ Rådets förordning (EG) nr 2371/2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken, kommissionens förordning (EG) nr 26/2004 om registret över gemenskapens fiskeflotta samt föreskrift FIFS 2004:25 om resurstillträde och kontroll på fiskets område.] Som villkor för fartygstillstånd gäller bl.a. att fartyget ska vara registrerat som fiskefartyg i sjöfartsregistret och ha en reell ekonomisk anknytning till samt att tillståndshavaren ska ha yrkesfiskelicens. Fartygstillstånd kan även beviljas den som fiskar med stöd av enskild rätt i havet och som säljer sin fångst i näringsverksamhet, och då behövs inte någon yrkesfiskelicens. Ett fartygstillstånd kan beviljas med särskilda inskränkningar beträffande fångstområden, fångstsätt, redskap och fiskarter. , , och ingår i områden som omfattas av återhämtningsplaner för torskbestånden. I planerna finns begränsningar av fiskeansträngningar (effortbegränsningar) för redskap som fångar torsk genom särskilda tillstånd, begränsade fiskedagar, krav på anmälningar och rapporter samt loggboksföring. I ska fartyg som för loggbok i pappersform göra effortrapportering. finns det inte längre någon skyldighet att lämna rapport om fiskeansträngningen vid fiske i . krävs det för bl.a. fartyg särskilt tillstånd för torskfångande redskap i . Fartygstillstånd kan innefatta villkor om att fartygskapacitet ska föras ut ur den svenska fiskeflottan. Krav på utförsel av kapacitet ur fiskeflottan gäller vid beviljande av fartygstillstånd som avser införsel av fartygskapacitet i flottan (se avsnitt 4.2). inkom sammanlagt 617 ansökningar om fartygstillstånd, varav 367 ansökningar gällde förnyelse av tidigare beviljade tillstånd vars giltighetsperiod löpt ut. Av övriga fartygstillstånd som beviljades rörde tio nybyggen där det minsta fartygets längd var och det största hade en längd av . Sju fartyg importerades från utlandet, varav de flesta kom från . Tio av dessa sammanlagt 17 fartyg är hemmahörande i . fördes sju fartyg ut ur flottan på grund av skrotning och 14 fartyg såldes utomlands. Utvecklingen visar på en relativt nedgång i antalet fartyg. Den minskning av fartygskapaciteten som skedde fortsatte . En anledning till minskningen var enligt den skrotningskampanj som genomfördes . En annan anledning var att ett antal pelagiska trålare förts ut ur flottan antingen genom försäljning utomlands eller som fritidsskepp efter det att de pelagiska kvoterna överlåtits till andra pelagiska fartyg. Av de fartyg som är registrerade i fiskeflottan var det ca 1 100 fartyg som bedrev ett aktivt fiske under 2010.18[ Webbplatsen , , samt , 2010a och 2011.] Tabell 5 Fartygskapacitet i svenska fiskeflottan Antal fartyg i fiskeflottan Flottans sammanlagda maskinstyrka (kW) Källa: , 2011. Antalet yrkesfiskare i minskar Även antalet yrkesfiskare har minskat. minskade antalet yrkesfiskare med . För att bedriva yrkesmässigt fiske på allmänt vatten krävs en personlig yrkesfiskelicens.19[ 30 § fiskelagen (1993:787).] Ett krav för att yrkesfiskelicens ska beviljas är att det fiske som bedrivs ska vara den huvudsakliga försörjningen och att fisket har anknytning till svensk fiskenäring. Vid prövning av ansökan om ny licens ska särskild vikt läggas vid vilket fiske den sökande avser att bedriva och tillgången på fisk. Särskild vikt ska också läggas vid det angelägna i en fortlöpande föryngring av fiskarkåren. Hänsyn ska även tas till regionalpolitiska aspekter liksom jämställdheten mellan könen inom fiskarkåren. Tabell 6 Antal licensierade yrkesfiskare i 20002010 Källa: Rapport från 2007/08:RFR3 och , 2011. inkom 67 licensansökningar om nyetablering, och av dessa beviljades 43, medan 24 avslogs. Den största andelen av beviljade nyetableringar skedde på . Vanligen förekommande orsaker till avslag var att den sökande hade heltidsinkomst från annan verksamhet än fiske eller sökte licens för en art där det av biologiska skäl inte bedöms att det finns utrymme för ytterligare fiskare.20[ , 2011 och webbplatsen , .] Lönsamheten inom yrkesfisket är generellt låg Fångsterna i saltsjöfisket uppgick till ca , vilket var en ökning med jämfört med . Värdet av landningarna uppgick till ca , vilket innebar en ökning jämfört med . Enligt berodde förändringen främst på att värdet av foderfisk ökade. Fångsterna i det yrkesmässiga sötvattensfisket uppgick till totalt och ett värde i första handelsledet av . Motsvarande uppgifter var respektive 70,7 miljoner kronor.21[ officiella statistik, 2011a och 2011b.] Det har länge uppmärksammats att lönsamheten i fisket generellt är låg. Bland annat har konstaterat att förädlingsvärdet22[ Förädlingsvärdet = Totala intäkter Kostnader för reparation och underhåll, bränslekostnader och övriga rörliga kostnader. Förädlingsvärdet är ett mått på det överskott som kvarstår efter att alla rörliga kostnader har dragits av från intäkterna. Förädlingsvärdet ska täcka kapitalkostnader, andra fasta kostnader och arbetskraftskostnader.] ger en mycket dålig ersättning för nedlagt arbete och inte ger utrymme för vare sig företagsekonomisk vinst eller återinvesteringar.23[ , 2008.] Av årsredovisning framgår dock att lönsamheten delvis förbättrades . Bland demersala24[ Demersala är stationära bottennära levande arter, såsom torsk.] trålare, som består av olika fartygsgrupper som fiskar siklöja, havskräfta, räka och torsk, har utvecklingen generellt varit positiv. Totalt var förädlingsvärdet för de stora demersala trålarna dock fortsatt lågt i förhållande till kapitalkostnaderna, vilket enligt kan få och har fått effekter på återinvesteringar och besättningsstorlekar. I de pelagiska25[ Pelagiska är emigrerande arter, såsom sill.] grupperna domineras fångsterna av sill, skarpsill och makrill. Lönsamheten inom segmentet visade 2009 en positiv utveckling. För fartygsgruppen som fiskar med passiva redskap var lönsamheten fortsatt svag. Låga förädlingsvärden innebär låga löner och litet eller inget utrymme för investeringar. är det i högre grad än bland trålsegmenten vanligt att fisket inte är den huvudsakliga sysselsättningen.26[ , 2011.] Tabell 7 Förädlingsvärdet per anställd/besättningsman () i löpande priser Källa: , 2011. Avser endast fartyg med en infiskning som överstiger två basbelopp (). A=Demersala trålare mindre än . D=Pelagiska trålare och ringnotsfartyg . E=Pelagiska trålare och ringnotsfartyg större än . F=Garn/krok/bur, fartyg mindre än . G=Garn/krok/bur, fartyg . Regeringen har till redovisat att den generellt låga lönsamheten inom svensk fiskeflotta visar att det existerar en överkapacitet inom svenskt fiske i den meningen att kapaciteten att ta upp fångst är större än de fångstmöjligheter som existerar. Den låga lönsamheten innebär bl.a. att det är svårt att komma in i fisket, att få lån till investeringar och att det blir mindre attraktivt att arbeta som fiskare.27[ Skr. 2009/10:187.] 4.2 Den gemensamma fiskeripolitiken och fiskeprogrammet Fiskeripolitiken är gemensam inom EU Fiskeripolitiken är ett gemensamt politikområde inom EU, vilket innebär att alla medlemsstater omfattas av samma bestämmelser. Det övergripande målet för den gemensamma fiskeripolitiken är att säkerställa att levande akvatiska resurser nyttjas på ett hållbart sätt i ekonomiskt, miljömässigt och socialt hänseende.28[ Webbplatsen , .] En av de viktigaste målsättningarna för den gemensamma fiskeripolitiken är att nå balans mellan flottans kapacitet och tillgången på fisk för att kunna säkerställa ett långsiktigt hållbart resursutnyttjande. De nationella fiskeflottorna begränsas genom bestämmelser om flottans sammanlagda kapacitet. har medlemsstaterna ett kapacitetstak samt referensnivåer mätt i bruttotonnage (bruttoton, BT) och motorstyrka (kilowatt, kW). Dessa referensnivåer får inte överskridas. Systemet med regler för hur kapacitet får föras in och ut ur flottan kallas för entryexit-regimen och innebär följande: Om kapacitet dras tillbaka från flottan med offentligt stöd får den inte ersättas och referensnivån för medlemsstaten sänks automatiskt i förhållande till den mängd kapacitet som har dragits tillbaka med allmänna medel. Om ny kapacitet tillförs måste detta kompenseras med att minst motsvarande kapacitet dras tillbaka utan ekonomiskt bidrag.29[ Skr. 2009/10:187.] ska uppfylla EU:s krav på förvaltning av inträden och utträden ur flottan samt den referensnivå för fiskeflottans kapacitet som fastställts. I vissa delar av flottan (segment) och på vissa kuststräckor finns krav på att den utförda kapaciteten ska motsvara av införd fartygskapacitet. Detta krav har införts för att motverka effekten av den rationalisering som sker i flottan när äldre fartyg ersätts med modernare tonnage och den tekniska utrustningen byts ut mot annan som är effektivare. Operativt program för fiskenäringen 20072013 En del i den gemensamma fiskeripolitiken handlar om strukturstöd. EU:s fiskeripolitik inriktas på att hitta den rätta avvägningen mellan en konkurrenskraftig fiskenäring, livskraftiga fiskbestånd och ett hållbart marint ekosystem. disponerar Europeiska fiskerifonden (EFF) totalt för stöd. Medlemsländerna beslutar själva hur medlen ska fördelas mellan de olika prioriterade områdena.30[ Webbplatsen , .] Det nuvarande operativa programmet för fiskenäringen i 20072013 ska främja ett ekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbart fiske. Det svenska programmet, som godkändes av kommissionen , syftar till att främja ett hållbart fiske genom att skapa en balans mellan fiskeresurser och flottkapacitet främja sysselsättning i landsbygdsområden i anslutning till fiskerisektorn minska fiskets negativa miljöeffekter