bet · GY01FiU23 · 2011-04-05 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inleda förhandlingar i EU om att införa ett svenskt juridiskt undantag från det tredje steget i den ekonomiska monetära unionen, EMU. 2010/11:Fi224 av Finn och (båda M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att åter söka svenska folkets mandat för att gå med i eurosamarbetet och införa euro som svensk valuta. 2010/11:Fi273 av m.fl. (MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att i alla relevanta forum aktivt bör stödja införandet av en skatt på valutatransaktioner. 2010/11:Ju370 av (FP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att avskaffa tusenlapparna. Öppen utfrågning av riksbankschefen Datum: kl. 9.0010.45 (M), ordförande (S), vice ordförande Ordföranden: är . Därmed förklarar jag detta finansutskottssammanträde öppnat. har vi en öppen utfrågning om penningpolitiken. Den inleds av riksbankschefen som kommer att ge oss en översikt som vi ser på bilderna. Därefter kommer, som vanligt, ledamöterna att ges tillfälle till frågor och kommentarer, partierna i storleksordning, och detta fram till . Med detta säger jag välkommen och varsågod till riksbankschefen. Riksbankschef : Tack så mycket! Och tack så mycket för att jag har fått komma hit och berätta om penningpolitiken och hur vi ser på utvecklingen i den svenska ekonomin. ska jag ta min utgångspunkt i var vi kommer ifrån, var vi är och vart vi är på väg. När jag var här talade jag om det här i termer av att vi varit ute på svag is som då hade blivit starkare. Om man jämför det med den ekonomiska utvecklingen skulle man kunna hävda att vi befinner oss långt uppe på land, och det är ju bra. Om vi tittar på det här i ett lite längre tidsperspektiv och ställer oss frågan var vi kommer ifrån, har vi bakom oss, och en bra bit in , i det här fallet beskrivet i termer av tioåriga statsobligationsräntor och den allmänna räntenivån. När räntenivån faller är det allmänt sett goda tider, mycket goda tider, och förhållandevis små svängningar både i världsekonomin och i den svenska ekonomin. Ett sätt att beskriva det, givet vad vi vet , var att det var lugnet före stormen, även om en och annan tänkte sig att det skulle bli så här lugnt och trevligt , vilket det dessvärre inte blev. Det vi har bakom oss är finanskrisen och ett dramatiskt fall i bruttonationalprodukten. Här har jag försökt fånga det genom att visa vad som har skett med världstillväxten, som har varit god och hög , och vad som händer i en liten öppen ekonomi som den svenska, som är mycket beroende av vad som sker i världen i stort. Här ser vi en dramatisk utveckling i svensk ekonomi. Den enda tidpunkt som vi känner igen som liknar detta är 90-talet och de bekymmer vi hade då. Det är också slående när man tittar på graferna att detta slog kraftigt i . fick vi med negativ tillväxt i världsekonomin, men inte alls i så hög grad som man kanske tänker sig, därför att ett antal snabbväxande länder har fortsatt att växa snabbt också . ser vi framför oss ytterligare ett läge där världsekonomin kommer att ligga på en global tillväxt på någonstans mellan . När det här inträffar, och det är ju historia , sänks styrräntorna kraftigt på olika håll i världen, också i . Vi får då en räntenivå som i nominella termer är mycket lägre än de vi har sett på mycket . Vi går sedan gradvis mot en förbättring, och räntorna börjar stiga. När det gäller och vad som är speciellt för vår del är det framför allt det kraftiga fallet i världshandeln och svensk export. Det är i huvudsak en konsekvens av ett efterfrågebortfall i omvärlden. Det är inte så vid det här tillfället att svensk export av inhemska skäl blir alldeles kolossalt dyr eller att något annat händer i svensk ekonomi som drabbar oss, utan det här är frågor som rör efterfrågan, inte så mycket utbudet. Man kan oerhört förenklat göra en jämförelse med 90-talskrisen, vilket naturligtvis var någonting som vi hade med oss och som det var värt att tänka kring när vi gick in i den här krisen. Man kan säga att var omvärlden ganska okej, men var inte okej. Den här gången var omvärlden inte okej, men var okej, och då blir det lite lättare att hantera. Ett tecken på detta det kommer naturligtvis många att forska, vrida och vända på är att den finanskris som vi drogs in i den här gången i allt väsentligt var en likviditetskris. Det ser man väldigt tydligt om man tittar på kreditförlusterna i den svenska ekonomin. Jag har inte tagit med de staplarna här. Kreditförlusterna i den svenska ekonomin är mycket små, också i ett historiskt perspektiv. Det betyder att den här gången hamnade vi i att hantera någonting som i allt väsentligt kom utifrån. Det ser vi också tydligt om vi tittar på fallet i världshandeln, om vi tittar på vad som händer med de svenska exportmarknaderna och om vi tittar på total svensk export. Den blå kurvan visar på en mycket stor följsamhet, hur svensk export och världshandeln har kommit tillbaka och var vi är . Något som också är lite intressant att hålla ett öga på när vi reflekterar kring var vi är och vart vi är på väg och som det är väldigt mycket fokus på är de stora ekonomierna, naturligtvis alltid på euroområdet och den amerikanska ekonomin. Om vi tittar på hur svensk export har utvecklats ser vi att exporten till dessa delar av världen sakta blivit lite mindre och att vi ökar vår export till snabbväxande delar av världen. Exporten ökar också kraftigt till våra grannländer. Men en del av vår export till dem blir nog i sin tur export från deras sida till den snabbväxande delen av världen. Det innebär att här sker en gradvis strukturell förändring. kan vi notera att svensk ekonomi skiljer sig från många andra länder, som vi känner till väl. Vi har en tillväxt som är högre än i de stora ekonomierna och euroområdet. Vi ligger någonstans mittemellan. Vi ser för svenskt vidkommande väldigt höga tillväxttal. De är fortfarande lägre än i de så kallade BRIC-länderna, men de är påtagligt högre än i våra närmaste grannländer, i och i euroområdet. Därigenom särskiljer vi oss ganska kraftigt från många andra gamla industriländer. Om vi tittar på hur det ser ut kan vi konstatera att inflationstrycket i världen stiger. Man ser väldigt tydligt här att priset på jordbruksprodukter stiger kraftigt, likaså på livsmedel. Råoljepriserna är på väg upp. Just nu har vi naturligtvis diskussionen kring , men i och med att världsefterfrågan stiger har oljepriset under alla omständigheter stigit . Det betyder helt enkelt att efterfrågan globalt är sådan att efterfrågan på de här produkterna stiger, och då får vi mer inflation i världsekonomin på ett eller annat sätt. När vi mot den här bakgrunden ser på vart vi är på väg kan vi konstatera att vi har det branta fallet i tillväxt bakom oss. Vi har gjort en remarkabel resa, därför att den svenska ekonomin har haft en mycket kraftig återhämtning. Det mest sannolika, enligt vår bedömning, är att denna återhämtning inte torde bestå hur länge som helst, utan att vi går mot ett läge med någon form av normal tillväxt. I det här fallet menar vi att det ligger någonstans kring . Skillnaden mellan oss och de stora ekonomierna, euroområdet och , är att de å ena sidan också råkar ut för ett stort bortfall i produktionen, inte lika stort som för vår del, men å andra sidan går det lite långsammare att skapa återhämtning i de ekonomierna. är det värt att påpeka att de också är på väg mot någon form av normal tillväxt. när man läser tidningsrubrikerna får man intrycket att det ser värre ut än vad det i själva verket är. Men om man mäter på det här sättet, i tillväxttermer, är vi på väg mot en normalisering. För svenskt vidkommande innebär det enligt vår prognos, eftersom vi har goda tider framför oss, att arbetslösheten kommer att fortsätta sjunka. Arbetslösheten går då mot givet vår uppfattning om vad som sker och det allmänna efterfrågeläget i världen och i svensk ekonomi. Den stora diskussionen, om vi tittar på kurvan som går ända tillbaks och på svängningarna , blir var den här kurvan kommer att bottna. Den andra sidan av myntet är att bristtalen stiger. kommer vi ju från en väldigt låg nivå när det gäller mätningarna av detta, men kurvorna pekar entydigt uppåt. Det betyder att vi framöver kommer att befinna oss i ett läge som mer liknar konjunkturläget i början eller mitten av . Det betyder att vi ganska påtagligt och tydligt har bytt tillstånd i den svenska ekonomin jämfört med , och det är naturligtvis väldigt glädjande. har kronan förstärkts. I en öppen ekonomi som den svenska med stora kapitalflöden har vi historiskt sett ett mönster där kronan försvagas av stor oro i omvärlden. har den oron till en del försvunnit, och kronan är tillbaka på nivåer som är mer normala och som vi känner igen. Vår bedömning är att det är i detta härad som kronan också fortsättningsvis kommer att befinna sig. Låt vara att det alltid är väldigt svårt att göra prognoser om växelkursen. När det gäller inflationstakten har vi ett stigande efterfrågetryck i den svenska ekonomin. Vi har allmänt sett mätt på en rad olika sätt, också inkluderat mer mjuka data. Det är ett läge som är sådant att vi har goda tider framför oss, och det leder gradvis till att vi får stigande priser. Det betyder att inflationstakten kommer att närma sig vårt mål på . Det kan vara värt att särskilt lyfta fram den gula streckade linjen som visar inflationstakten exklusive ränteförändringar och energi. I närtid har vi mindre svängningar där jämfört med de andra kurvorna, men även där drar sig inflationstakten upp mot . För att vi ska uppnå detta, vidmakthålla en balans i svensk ekonomi och klara vårt inflationsmål ser vi en värld framför oss som bygger på fortsatta räntehöjningar, där räntan anpassar sig till något mer normalt, något som vi är mer vana vid och känner igen. Vi ska komma ihåg att vi fortfarande har en låg räntenivå. Vi ska komma ihåg att i ett historiskt perspektiv har vi en mycket låg räntenivå. Givet det efterfrågeläge som finns och kommer att finnas i svensk ekonomi behöver vi gradvis fortsätta att höja räntan. (S): Tack för en bra föredragning! Det är väldigt intressant att läsa protokollen från direktionens beslut. Det verkar som att det blir en allt starkare diskussion kring signaler om arbetskraftsbrist i vissa sektorer. Riksbankschefen berörde det kort och visade en bild på detta. Det verkar inte vara brist på disputerade i rymdteknologi, utan det är i relativt vanliga yrken som man börjar se vissa bristsituationer. har vi 400 000 arbetslösa, i arbetslöshet. Hur påverkar det beslutsfattande när det gäller räntan? Är det så att ni börjar se tendenser till arbetskraftsbrist i vissa sektorer som också börjar påverka ert tänkande kring räntesättningen framöver? I bakgrunden finns också frågan hur långt tror att man kan pressa ned arbetslösheten. Jag har ställt frågan tidigare, och riksbankschefen brukar svara att det är svårt att bedöma, och det håller jag definitivt med om. Men i den räntebana som ni lägger fast, när ni bedömer hur räntan kommer att utvecklas till 2012 och 2013, måste det i bakgrunden finnas en tanke om var arbetslösheten kan komma att hamna. En av de viktigaste faktorerna för era räntehöjningar är ju att undvika att inflation kommer i form av att arbetsmarknaden blir för överhettad och att det blir bristsituationer. Nairu kallas det av vissa ekonomer, jämviktsarbetslöshet av andra. Man skulle kunna beskriva det som den arbetslöshetsnivå där inflationen tar fart, så att ni är tvungna att höja räntan så mycket att ni dämpar ekonomin. Var bedömer ni att den arbetslöshetsnivån ligger? Ordföranden: Jag vill också ta min utgångspunkt i arbetsmarknaden kopplat till att det som vi sitter här presenteras en ganska bred uppgörelse om migration, där även arbetskraftsinvandring ingår. Mot den bakgrunden skulle jag vilja be riksbankschefen utveckla sambandet mellan migration och lösningen av flaskhalsar på arbetsmarknaden. ser vi tendenser till att företagen ser en brist på arbetskraft i vissa yrken som kan skapa inflationstryck och risk för hög ränta, vilket ju är olyckligt för många andra spelare i ekonomin, till exempel de som har svårt att komma in på arbetsmarknaden, vanliga människor med bolån, låga inkomster och så vidare. Vid en intern genomgång av det penningpolitiska läget som utskottet hade med några andra ekonomer tidigare diskuterades och framfördes av en av deltagarna att migrationspolitiken har effekt på hur företagen kan möta flaskhalsar i ekonomin, det vill säga att om man kan få tag i bristyrkespersonal på andra sätt, i andra länder och genom att outsourca vissa tjänster kan man möta visst inflationstryck och överhettningstryck i ekonomin i just de här flaskhalsarna. Jag skulle vilja be riksbankschefen att kommentera om det på de grunder ni har finns ett samband mellan migrationspolitiken och inflationstrycket i flaskhalsyrkena. Riksbankschef : När det gäller penningpolitiken och arbetslösheten och hur penningpolitiken kan tänkas utformas för att vi ska klara vårt inflationsmål är det en komponent som inte syns eller finns med här, för det är inte så vi ritar våra diagram. Men vår utgångspunkt är att vi kommer att få en löneutveckling som är normal i den meningen att kommer vi att ha löneökningar och produktivitetsökningar som är sådana att vi kommer att ligga i ett löneökningsintervall någonstans 2,53,. Om vi till det lägger produktivitetsutvecklingen får vi en ökning i enhetsarbetskostnaderna som är sådan att det är förenligt med de räntehöjningar som vi ser framför oss. Om det som sker på arbetsmarknaden skulle bli annorlunda i det ena eller andra avseendet får vi naturligtvis ta ställning till det längre fram. Och det spelar roll, därför att det är den vägen som inflationstakten påverkas. Den här kurvan visar genomsnittsarbetslösheten. låg den någonstans kring och kring . Vår prognos är betydligt mer gynnsam än så, det vill säga att vi ser ganska ljust på vad som kommer att ske när det gäller sysselsättningen. Sedan är det upp till oss att bedöma, precis som många andra som sysslar med sådana här bedömningar, hur långt ned man kommer att gå här , och det styrs av hur arbetsmarknaden fungerar. Det är frågor inom ett ämnesområde som vi egentligen inte arbetar med, utan vi anpassar vår analys och vår penningpolitik till vad som sker på den kanten . Det här är den bästa bedömning som vi gör . Det är svårt att binda sig vid en fast siffra när det gäller just detta med Nairu. Jag tycker att den långa tidsserien belyser det, eftersom det har varierat så kolossalt mycket över tiden. Jag nöjer mig med att säga att det här är den prognos som vi gör. Vi har inte funnit det meningsfullt att finräkna på detta och säga att det finns en viss siffra, vad den nu är, därför att den kommer att variera över tiden. Då är det bättre att göra prognosen på det här sättet och notera att vi kommer att ligga under den genomsnittliga nivån. I övrigt bestäms det av vad som sker på arbetsmarknaden, av arbetsmarknadens parter och de regelverk som man använder för att hantera arbetsmarknaden. När det gäller den andra frågan, om migration och arbetskraftsinvandring, är jag måhända själv ett exempel på det, eftersom jag växte upp i en tidsanda och en värld där det i alla fall i de nordiska länderna skedde en arbetskraftsinvandring i stor skala. Det är också en fråga som ligger litegrann utanför penningpolitiken i närtid, för nu pratar vi om penningpolitik och inflationstakt . På det sättet tror jag inte att det egentligen påverkar penningpolitiken på kort sikt i någon större utsträckning, utan det är väl mer en fråga om hur man ser på arbetskraftsinvandring när det gäller strukturfrågor i största allmänhet och strukturfrågor i svensk ekonomi. Då kommer vi in på sådana frågor som att vi har en åldrande befolkning, att det kommer att krävas fler och fler människor som sysselsätter sig med tjänster på olika sätt och hur vi ska hantera de frågorna. Men det ligger ganska långt utanför det vardagliga när det gäller penningpolitiken. (MP): Tack för den inledande föredragningen! I protokollet från ert senaste möte förs det en ganska stor diskussion om vad som är en väl avvägd penningpolitik. Man återger en syn att en effektiv penningpolitik innebär att man inte kan öka måluppfyllelsen för inflationen utan att minska måluppfyllelsen för arbetslösheten, och det resoneras litegrann om det. Det skulle vara intressant om ni kunde utveckla resonemangen kring den bilden och hur ni landade där ni landade, för enligt protokollet finns det ledamöter i styrelsen som har en annan uppfattning. (FP): När jag hör riksbankschefen kommer jag att tänka på den framlidne som också hade en internationell bakgrund. Hans sista bok heter Ingen människa är en ö, ett citat av den grekiske filosofen . Inte heller den svenska ekonomin är en ö. Det framgick väldigt tydligt här. Min första fråga till riksbankschefen är: Bortsett från det som händer politiskt i , vilka är de största hoten mot den svenska ekonomin som inrikespolitiskt går väldigt bra? Den andra frågan hänger samman med den mycket starka svenska kronan. Vid en annan sammankomst som vi hade i förstakammarsalen framträdde finansmarknadsminister . En av de saker som han visade på var att de svenska bankerna när det gäller bostadsfinansiering är väldigt högt finansierade från utlandet. Vi har dragit nytta av den svenska kronan här. Ser någon fara i att det skulle kunna bli en väldig bostadsbubbla eller väldigt kostsamt för de svenska bostadskonsumenterna ? (C): Min fråga tangerar lite det som inledningsvis pratade om. Ert penningpolitiska protokoll från tyder på att reporäntehöjningarna framöver kan komma att ske något snabbare eller i några större steg än vad som har indikerats. Mot bakgrund av detta men också mot bakgrund av den väldigt starka BNP-siffra som redovisades i förrgår stärktes kronan kraftigt både mot dollarn och mot euron, något som inte minst har märkts i de kontakter som jag har haft med svenska exportföretag. En viss ytterligare förstärkning ligger förvisso redan i er prognos, men ser vi ganska markanta tillväxtskillnader. Vi ser också att styrränteskillnaderna gentemot omvärlden är stora. Hur ser riksbankschefen på kronans utveckling och riskbilden kring denna framöver? Riksbankschef : När det gäller den första frågan, vad som är en väl avvägd penningpolitik, har man naturligtvis alltid att välja. Majoritetens uppfattning är att inflationstakten gradvis kommer att röra sig mot vårt mål på . Får man välja med vilken hastighet man ska höja räntan har man också att fundera kring vad som händer om man hamnar fel i den meningen att räntan höjs för långsamt. Skulle det vara så att vi får ett läge där det slår över åt det andra hållet, att inflationen blir för hög, får man ta i väldigt mycket kraftigare längre fram. Det är naturligtvis ett värdeomdöme hur man ska hantera en sådan situation. Men majoritetens uppfattning är att det är lagom att göra på detta sätt, därför att då blir riskerna mindre jämfört med om vi skulle lägga oss i ett vänteläge. Skulle vi då ha fel kommer räntorna att höjas mycket snabbare längre fram, med de påfrestningar som det innebär. Vilka är då de största hoten när det gäller svensk ekonomi? Då är vi återigen ganska långt utanför gängse penningpolitik, som ju rör sig framåt. I närtid är det väldigt viktigt, och det är alltid viktigt, att göra vad vi kan på olika håll. Då har penningpolitiken sin del i att bevara balans i den svenska ekonomin, därför att det ger en stabil och stadig utveckling. Det som är därutöver har väldigt mycket att göra med frågor kring utbildning, infrastruktur och kapitalbildning i den svenska ekonomin sådana åtgärder som innebär att vi på lång sikt förblir konkurrenskraftiga i en värld där alla på alla andra håll också gnor på så gott det går för att de ska klara sig. Många av de frågorna rör sig ganska långsamt och uppmärksammas kanske inte så mycket på kort sikt. Men många av de beslut som man fattar som rör långsiktiga frågor visar sig senare vara oerhört viktiga, även om de kanske i stunden när besluten fattas inte tilldrar sig särskilt mycket uppmärksamhet. När det sedan gäller frågan om växelkursen och kronan och vad det innebär att kronan nu har stärkts visar den här bilden kronutvecklingen under en mycket . Den blå kurvan visar den reala växelkursen som inkluderar dels skillnaden i inflationstakt mellan och omvärlden, dels de nominella förändringarna i växelkursen. I det här tidsperspektivet kan man inte hävda att det är något märkligt med den kronkurs som vi har. Det är att notera att i den analys som vi gör i den penningpolitiska rapporten räknar vi , givet vår prognos för växelkursen, med fortsatta betydande bytesbalansöverskott. Det innebär enligt vår bedömning att de här nivåerna på kronkursen inte är något hot mot balans gentemot omvärlden. Om man tittar på företagssektorn och vinstandelen i företagssektorn är det fortsättningsvis så, såvitt vi kan se, att de här nivåerna på kronan inte utgör något större bekymmer för de svenska företagen. Låt vara att det är en och annan som har synpunkter på dessa, men de är inte något bekymmer för svensk ekonomi i sin helhet. (SD): I den penningpolitiska rapporten skriver ni att en gradvis stigande reporänta minskar risken för att obalanser byggs upp i ekonomin. Men ni skriver också att en stigande reporänta kan bidra till att minska hushållens upplåning. Jag skulle vilja veta i vilken grad ni har tagit hänsyn till hushållens upplåning när ni har satt reporäntebanan. (V): Jag tackar riksbankschefen. Den utvärdering som har gjorts av uppfyllelse av inflationsmålet visar att har legat för långt under inflationsmålet och därmed bidragit till att både samhället och individer drabbats av högre arbetslöshet. Forskningen är mycket tydlig med att en låg inflation ger en högre arbetslöshet. har vi sett en utveckling där vi fått en starkare växelkurs än vad de flesta trott. Det tillsammans med er räntehöjning påverkar exportindustrin. Inflationen består till stor del av egna räntehöjningar. Den underliggande inflationen ligger under målet. säger att produktivitetsutvecklingen ligger i nivå med löneutvecklingen. vet vi att löneutvecklingen på kort sikt inte har någon inflationspåverkan. Det verkar lite som att tar större hänsyn till problemen med hushållens skuldsättning än problemet med den höga arbetslösheten. Jag skulle vilja fråga hur ni har vägt de här frågorna mot varandra. Det pågår en debatt i , och bland annat och tycker verkligen att man borde försöka pressa ned arbetslösheten i större utsträckning än man gör i detta läge. Vi vet att hög arbetslöshet är väldigt kostsamt. Jag skulle vilja veta hur ni har vägt dessa två mot varandra. (KD): Tack för en bra föredragning, får jag också säga. Jag har två frågor. Den ena gäller hur ni resonerar kring den skillnad som har ökat mellan reporäntan och följsamheten på marknaden, det man får betala ute hos företag och kunder. Det har hänt någonting där. Det är inte samma gap som tidigare, utan det har ökat mellan reporäntan och vad man betalar ute hos företagen och hushållen. Hur tar ni hänsyn till det? Det är det som styr utvecklingen. Den andra fråga jag funderar på är att prognoser ibland har en förmåga att vara självuppfyllande. Men efter att ha suttit och prognostiserat kan man titta tillbaka och se hur rätt man haft och hur fel man haft. Ni har säkert gjort sådana uppföljningar. När ni gör prognoser, hur rätt prickar ni in det? Hur stor skillnad mellan era prognoser och verkligheten har det varit? Riksbankschef : Ursäkta, jag missade att svara på en tidigare fråga, så låt mig återkomma till den innan jag går igenom de andra. Den gällde risken med utlandsupplåning. Har man stor utlandsupplåning kräver det balans i samhällsekonomin. Då kräver det att man sköter ekonomin på ett sådant sätt att ingen någonsin blir orolig kring frågeställningen hur man har det.