bet · GZ01FöU1 · 2011-12-07 00:00:00 — Jag konstaterar genom att läsa i regeringens proposition och genom att ha lyssnat på inlägg att det råder oklarhet i beskrivningen av vad som faktiskt ska göras. I propositionen står det att stödverksamheten inom försvaret på flera sätt måste effektiviseras och rationaliseras genom olika former av utkontraktering av verksamhet. Verksamhet när det finns en fungerande marknad bör utföras av privata aktörer och konkurrensutsättas. sade under sitt inlägg tidigare att det handlar om att styra den inre organisationen i myndigheterna. Är det enbart den inre organisationen i myndigheterna det handlar om, , eller handlar det också om privatiseringar för de områden där det händelsevis finns en fungerande marknad? Jag lyssnar noga till den kritik som oppositionen riktar mot konkurrensutsättningar som till exempel har skett inom äldreomsorgen och andra samhällssektorer. Jag kan förstå att det finns kvalitetsaspekter, inte minst i sådana verksamheter som är mycket människonära som är viktiga att vårda.Jag har lite svårare att se när vi talar om logistik och logistiska tjänster, förrådsverksamhet, förnödenhetsförsörjning med mera, vilka politiska risker som skulle vara involverade i detta. Där har det historiskt funnits en stor samsyn över blockgränserna om att här finns möjligheter att pröva den privata vägen och inte minst Socialdemokraterna har pushat på för outsourcing. Till exempel har man accepterat detta när det gäller våra skolflygplan SK 60, som inte längre ägs av staten utan ägs av industrin som i sin tur levererar flygtimmar till flygvapnet.Jag tycker inte att det är rätt när det handlar om det svenska försvarets bestånd och förmåga att det viktigaste förslaget nu blir föremål för förseningar, i ett redan trängt läge som äventyrar insatsorganisationen 2014. Det är inte hedervärt eller ansvarsfullt. Det trängda läget är i så fall en konsekvens av att regeringen inte ser till att bereda frågan på ett lämpligt sätt och lägga fram den för i den tid som hade krävts för att undvika det trängda läget.Jag hörde generaldirektör kommentera : Försvarsmakten har höga krav när det gäller styrning och kontroll över försvarslogistiken. Vi sätter våra soldaters och sjömäns liv på spel när vi skickar ut dem i insatser. Det gör att Försvarsmakten har väsentligt högre krav på styrning och kontroll över materiel- och logistikfunktionen än vad en normal myndighet har. Vi vill ha den fullständiga kontrollen och styrningen över försvarslogistiken.Jag är absolut ingen motståndare till att konkurrensutsätta verksamheter där det finns fungerande marknader och där myndigheterna mycket väl kan lämna ansvaret ifrån sig, men här handlar det om svenska soldaters och sjömäns väl och ve i sin dagliga insats. Jag kan understryka detta eftersom det efterfrågades under debatten tidigare. De genomför och stundligen fantastiska insatser, men de är också beroende av fullt ut fungerande stödfunktioner. som vi här i kammaren har denna diskussion om framtidens försvar pågår Försvarsmaktens verksamhet dygnet runt och året runt. Just i detta nu finns svenska killar och tjejer på plats i för att skydda det afghanska folket. avslutar killar och tjejer sin GMU på I19 i - förvisso två helt olika verkligheter men två sidor av precis samma mynt - ett försvar som kan verka såväl i ett snötäckt som i ett där temperaturen ibland kan gå upp till 40 plusgrader.Hoten mot har på många sätt minskat jämfört med hur det var under dagar men också blivit fler än tidigare och ökat i komplexitet. Världen förändras och vi med den.Sverige är ett litet land. Trots detta faktum har vi på den internationella scenen kunnat spela en viktigare roll än vårt lands storlek kunnat motivera. Skälet till det är att vi har varit öppna mot omvärlden och valt att samarbeta med andra länder.Vi har all anledning att vara stolta över den här traditionen. Det är bra att vi har bestämt oss för att fortsätta på den vägen. Beslutet i går i denna kammare, att ska fortsätta att finnas på plats i , är ett gott exempel. Till grund för det låg en överenskommelse mellan Alliansen, Socialdemokraterna och Miljöpartiet.I betänkandet återfinns vår framtida medverkan i den nordiska stridsgruppen. Det är tack vare den som så snabbt kunde finnas på plats till stöd för människorna i . Lika noterbart är att två övriga partier, och , på område efter område förenats i en alltmer isolationistisk syn på och på världen: nej till insats i , nej till förlängning i , nej till Nordic Battlegroup, nej till insatsförsvaret och till och med nej till svenskt medlemskap i . I synen på säkerhetspolitiska roll har de mer gemensamt med varandra än med något annat parti i denna riksdag.Herr talman! Jag vill också nämna några ord om objektsramarna som tillhör betänkandet. Som bekant finns det två olika reservationer. Jag kan sympatisera med idén att det är viktigt att har stor inblick i de materielprojekt som ingår i investeringsplanerna och har en samlad bild av investeringarna. I det avseendet håller vi helt med varandra. Här upplever inte jag att det finns någon skillnad i sak.I betänkandet står det att regeringen ska fortsätta att arbeta med att fördjupa den ekonomiska redovisningen till , till exempel avseende större materielinvesteringar. Den fråga vi ska ställa oss är huruvida dessa objektsramar verkligen är rätt väg att uppnå det.Jag noterar att det i en av reservationerna refereras till inköpet av - i samband med budgetpropositionen 2005. Det är kanske en smula märkligt att framhålla just det som ett gott exempel, mot bakgrund av vad vi vet om - i och för sig ett på många sätt bra helikoptersystem men också, som alla vet, ett system kantat av stora förseningar och kostnader. Att använda det som ett argument för objektsramarna tycker i alla fall jag entydigt talar för att det gäller att försöka hitta andra sätt att utveckla rapporteringen till kammaren.Herr talman! Försvarsmakten genomgår stora förändringar. Arbetet med att förverkliga den nya insatsorganisationen pågår för fullt. Övergången från plikt till frivillighet är en bärande del. befinner vi oss i början av en lång resa.Det finns gott om bedömare som vill låta påskina att arbetet är misslyckat, att det inte går att genomföra detta. Det tycker jag är en märklig inställning givet att vi befinner oss i början och att det måste få ta tid innan reformen kan utvärderas och granskas i alla sina delar.Vi vet, som nämnts här i kammaren , att det bland unga finns ett stort intresse för att vara en del av försvarets framtid. Med uppemot tio sökande per plats råder det inget tvivel om den saken. Det i sig är en stor kontrast till alla dem som redan från början sade att soldatyrket skulle bli en sista utväg för människor som inte skulle vilja göra någonting annat.Oppositionen refererar till . Vi har väl en lite rimligare bild av både det som fungerar bra och det som fungerar mindre bra. Det sistnämnda finns också. Det har vi varit helt öppna med. Just nu diskuterar vi hur Försvarsmakten ska kunna rekrytera soldater och sjömän. Men jag tror att den stora utmaningen framöver blir hur vi ska lyckas behålla våra soldater och sjömän. Unga människor är alltmer rörliga på arbetsmarknaden och ser hela världen som sitt arbetsfält. De vill testa olika saker och ge sig ut för att resa, studera och arbeta.Förmågan att behålla soldaterna påverkar naturligtvis också förutsättningarna för att redan från första början kunna rekrytera dem. Det bästa sättet att attrahera nya soldater tror jag är att se till att soldater och sjömän trivs med det arbete som de utför.Det här ställer helt nya krav på Försvarsmakten men också på oss förtroendevalda. Försvarsreformen är en samhällsreform - en reform som är viktig för hela samhället. Men hela samhället behövs för att kunna förverkliga den.Jag kan ta tillfället i akt och peka på flera saker där vi måste göra mer - politiskt genom att till exempel åtgärda den bostadsbrist som tvingar anställda och soldater att leva lumparliv och bo på luckan. Så är det inte tänkt att systemet ska fungera.Som soldat ska man vara uppskattad av samhället för det man gjort och det man lärt sig och för det man kan utföra både på egen hand och tillsammans med andra. Det ställer krav på oss i denna sal, på näringslivet och också på Försvarsmakten när det gäller att bli en mer attraktiv arbetsgivare.Jag vill att man ska kunna göra karriär genom att vara soldat, oavsett om man i Försvarsmakten väljer att fortsätta inom det militära eller om man väljer att gå vidare till det civila arbetslivet. Precis som man ska kunna bli överbefälhavare ska man kunna bli verkställande direktör, eller varför inte styrelseordförande?Vilka färdigheter ska då en kille eller tjej under en anställningsintervju med en civil arbetsgivare kunna peka på att vederbörande lärt sig i försvaret? Vilket stöd i form av diplom, karriärcoachning och intyg från försvaret kan man räkna med för att kunna gå vidare i karriären?Jag tror att en förutsättning för att killar och tjejer framöver ska kunna söka sig till försvaret är att de känner sig säkra på att deras kompetenser är efterfrågade på arbetsmarknaden efter att de fullgjort sina kontrakt.Nu verkar Försvarsmakten i en helt annan miljö . I takt med att värnpliktskullarna minskar blir det färre människor ute i samhället som har en direkt koppling till Försvarsmakten. Då ökar kraven på att enkelt och begripligt kunna förklara vad man lärt sig i det militära som är relevant också för världen utanför liksom på att fylla varumärket med ett positivt innehåll.Detta kommer inte att gå av sig självt, utan det förutsätter ett långsiktigt och målmedvetet arbete från Försvarsmaktens sida. Att det lyckas är centralt för hela reformen. Här saknas fortfarande många svar, och här måste Försvarsmakten lägga in en högre växel.Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet med undantag av punkterna 7 och 8.I anförandet instämde , och (alla M) samt (FP). är på något sätt mångordig men ändå fåordig när det gäller den koppling vi förut varit inne på, nämligen att vi i tillsammans med är isolationistiska - vad det nu egentligen innebär om internationell solidaritet betecknas bara som detta med Afghanistanaktioner och sådana saker medan man helt och hållet negligerar det som egentligen är internationell solidaritet innebärande att man skapar förutsättningar för människor att själva se till att kunna forma sin framtid. tycker att vi är emot allt, till och med emot EU. Men jag ska säga att vi är oerhört tacksamma för att vi med tanke på den eurokris vi upplever visat på hur EU som projekt är feltänkt. Det finns en anledning till att vi säger nej till vissa saker - så är det - men inte därför att gör det utan därför att det finns en substans i anledningen till att vi säger nej. Det är lite för låg nivå att bara ta upp det här. Man måste också titta på det som finns inuti.Jag har förut varit inne på att i de allra flesta fall - av gångerna - när vi röstar i kammaren håller med regeringen. Jag vet inte hur vi gör det. Det är i alla fall långt mer sällan vi gör det jämfört med hur det är med . Man lyfter inte ens fram frågan om vad det innebär för de borgerliga partierna i denna kammare och för regeringen att är så ivriga, att de nio av tio gånger röstar med regeringen. Är det så att ni har samma politik? Kanske sitter ni mycket tätare ihop jämfört med hur det är med oss.Beträffande de frågor som man här lyfter fram är det självklart så att det händer att vi hamnar på samma position som vissa andra partier, ibland till och med som regeringen. Det händer, men det innebär inte att vi är likadana. Inte heller är vi isolationistiska. Vi i har tvärtom en historia av att vara väldigt internationella och av att på ett helt annat sätt jobba med internationell solidaritet och samverkan än den borgerliga regeringen genom historien gjort. Det kan man titta på. Kanske skulle kunna titta på historien i det avseendet. Detta är uppenbarligen känsliga frågor. Vad jag har gjort är att peka på ett par exempel där och har precis samma uppfattning på just säkerhetspolitiska områden, vilket flera har gett uttryck för från talarstolen . Det gäller Nordic Battlegroup, , , insatsförsvaret etcetera.Det som tål att diskuteras här är kanske egentligen inte att SD och V har landat i samma uppfattning. Det är förvisso en smula märkligt givet det tonläge man har mot varandra, men det primära att diskutera är snarare vad man är överens om. Jag menar att det är en strängt isolationistisk politik på område efter område. Det är en politik som står i bjärt kontrast till hur har hävdat sig genom historien. Vi har varit ett öppet land. Vi har samarbetat med andra, och vi har gjort det med bravur. Det har heller inte varit direkt blockskiljande, utan vi har gjort det . Det har också gynnat oss, för det har gjort att vi har kunnat spela en större roll ute i världen än vad som annars hade varit fallet. och delar inte detta, utan på område efter område vill ni backa det. Jag är orolig kanske inte främst för vad det skulle innebära för möjlighet att påverka ute i världen utan snarare för de människor som våra aktioner faktiskt syftar till att hjälpa - på plats i , på plats i och på plats i andra oroshärdar runt om i världen, om de skulle komma. Det är en utveckling som vore väldigt dålig både för och för många människor runt om i världen. Där kan jag bara konstatera att och står förenade i denna kammare kring detta, i kontrast till övriga partier. Jag vill komma tillbaka till den tidningsartikel fick in i . Där står det faktiskt "ohelig allians". Jag vill påstå att av det som beslutas i denna kammare i så fall är en ohelig allians mellan regeringen och . Vi kan dock lämna det. Den andra frågan jag skulle vilja få svar på handlar om personalförsörjningen. Även var inne på det sovjetiska i att stå och skönmåla saker. Jag tycker att det är en bra beskrivning. Jag har alltid varit emot , även innan det föll, och jag tycker alltså att man måste ha något slags ödmjuk inställning till att detta är ett problem. Det är stora problem att få detta att fungera. Jag tror att det kommer att bli ännu mer problem.En sak försvarsministern inte svarade på var detta med hur man rekryterar. Jag lyfte fram exemplet om kritik som har kommit mot hur man hanterar saker på gymnasieskolan, till exempel - ungdomar som på något sätt ska lockas in i att bli soldater utan att ha klart för sig vad det egentligen innebär. Det är en sådan sak jag tycker skulle kommenteras. Är det så att man använder reklam och marknadsföring på ett sådant sätt att man inte är tydlig med vad det innebär att vara soldat och ? Det är nämligen inte ett vanligt yrke i den bemärkelsen, utan det är yrken som har väldigt stora krav på sig. Det är också därför vi alltid lyfter fram värnplikten, för där har ungdomar en möjlighet att faktiskt forma kunskap om hur det ser ut innan man över huvud taget pressar dem att göra något annat. Det utgår från att de på något sätt ska lära sig vad det innebär att vara soldat och och försvara sitt eget land.När det gäller internationella insatser finns det naturligtvis väldigt mycket mer att säga om dessa bitar. Vi kommer säkert att komma tillbaka till just , där jag menar att allting som har lyfts upp och där man från den borgerliga regeringens sida också berömmer sina insatser har kommit på skam. Vi har inte på de tio vi har varit där nere lyckats genomföra en demokratisering, demokratiska val utan fusk och sådana saker och en bättre situation. Det är i stället om inte status quo så nästan sämre än det har varit förut. nämnde att stöder regeringen i nio voteringar av tio. Det är en siffra som inte riktigt stämmer om man börjar granska den lite mer. Under det första riksdagsåret fattade vi 2 100 beslut i denna kammare. Jag kan konstatera att Socialdemokraterna var överens med Alliansen vid av dessa tillfällen. MP var också överens med Alliansen av gångerna. Det kanske kan sätta det hela lite mer i relation. Sedan är det också så här att den enda gången kan spela en aktiv roll och påverka utgången av voteringar är de gånger man går ihop med just S, V och MP. Det skedde vid av voteringarna. Man kan således säga att agerande i nio fall av tio inte spelade någon roll för Alliansen. Det tycker jag är viktigt att ha med sig.När det gäller frågan om information i skolorna tror jag faktiskt att måhända underskattar eleverna och deras förmåga att tänka kritiskt och fatta egna beslut. Det är inte så att man rycker elever från bänken, utan jag tror att de är fullt kapabla att diskutera dessa frågor, stöta olika argument mot varandra och bilda sig en egen uppfattning. Vilka beslut de sedan fattar efter att de har gått klart gymnasiet tycker jag att vi ska respektera, oavsett om de vill vara en del av verksamheten eller inte vill vara det. Att stänga ute Försvarsmakten från skolorna tror jag dock skulle sända helt fel signaler, precis som jag tycker att det är fel att man stänger ute politiska partier eller vad det nu kan vara. Jag tror att vi tvärtom behöver mer dialog och mer information. Elever är duktiga. De kan ta ansvar för sig själva och sina liv och bilda sig en egen uppfattning. Jag reagerade på något sade. Jag vet inte om du menade det, men du var lite glad över att vi har bifallit i . Jag hoppas dock att är med på noterna att vi har börjat uttåget ur . minskar vi från 500 till 400, och 2013 har vi 300. har vi inte en enda stridande person där utan bara i utbildningssyfte.Dessa tio år i kan vi inte se tillbaka på med någon glädje, precis. Det har ju inte gått speciellt bra. Syftet var att man skulle jaga ut och fånga . Problemet var att försvann från , tror jag, eller 2004. De försvann upp till . Då bytte man fot från att jaga till att jaga talibaner. Det var det målet man hade. Detta är historia, men jag hoppas bara att är med på det uttåg som är på väg och hoppas att han ser på det med glädje. ställer en direkt fråga till mig, och jag kan ge ett direkt svar: Jag är med på det. Jag har till och med röstat ja till det i denna kammare. Det råder alltså inga tvivel om det.Sedan är Afghanistansituationen en mycket komplex fråga. Jag kan till vissa delar dela den uppfattning du här beskriver, att detta har varit långt ifrån problemfritt - naturligtvis. Situationen i är givetvis både komplex och till stora delar svår. tycker jag att det finns anledning att nämna de förbättringar som har skett i . Det är så oerhört vanligt förekommande, inte minst i denna kammare, att man fokuserar på det som har gått fel eller sådant där vi inte är ända framme. Det finns dock oerhörda framsteg, inte minst det faktum att barn i - framför allt flickor - kan gå i skolan. Det är en verklighet som inte hade rått om vi inte hade varit på plats där. Jag befarar att det är någonting som skulle kunna förändras till det negativa om man gör ett för snart uttåg.Sedan är det också så som det står i överenskommelsen, att detta egentligen är ett sätt att växla insats från det militära in i andra bitar - in i civilt arbete. Jag ser framför mig att vi ska finnas till stöd för människor i , på olika sätt, och bygga upp landet från grunden så att det kan bli precis så fritt och demokratiskt som jag tror att vi alla i denna kammare vill att det ska bli. Jag kan delvis hålla med om att det har funnits framsteg, men man får också titta på det pris som har betalats. Denna massiva amerikanska militära insats har inte varit speciellt lyckad - problemen har flyttat från område till område. Det är klart att det om man sätter in 30 000 man i blir ett visst lugn , men problemet är att gerillan eller talibanerna flyttar någon annanstans. Alla vet ju om att det inte har blivit mindre våld, utan våldet har bara förflyttats till andra delar i Afghanistan.Jag ville bara få det förtydligandet, eftersom du inte nämnde i din inledning att uttåget var det primära. Du sade att vi ska vara där till, och då tycker jag att man skickar lite fel signal. Det är inte det som är själva huvudbudskapet när det gäller . Huvudbudskapet är att vi ska dra oss ur, att det civila arbetet ska börja och att det börjar . Vi minskar det militära till förmån för det civila; det är det som är det centrala i uppgörelsen mellan de sex partierna. och jag kanske lägger fokus på olika delar i överenskommelsen, även om vi båda står bakom den.För mig har det varit centralt att uttåget inte sker för snart utan att man ska vara på plats ett tag till, av den mycket enkla anledningen att jag är rädd för att de framsteg som har gjorts annars skulle kunna riskeras. Det tror jag vore väldigt olyckligt av många skäl, inte minst därför att det skulle riskera allt det arbete som vi har lagt ned i under många år.Sedan kommer insatserna att ändra form och övergå från det militära till det stödjande på ett helt annat sätt. Det tror jag är väldigt bra. Jag noterar först den intressanta skillnaden mellan försvarsministern och hans mer högsta Sovjetmässiga framträdande och skönmålning av personalförsörjningen, som jag tyckte ägde rum, och som här pekade på en hel del utmaningar och problem.Natorapporten, som ofta diskuteras när det gäller personalförsörjning och andra förmågor, pekade på det nya personalförsörjningssystemet som en oerhört stor utmaning. Där hade man ett mer prövande förhållningssätt till hur vi skulle lyckas med det. Så fortsätt lite på linjen att inte vara så tvärsäker!Vi kommer förmodligen, hoppas jag, att få möjlighet att i försvarsutskottet göra en mer organiserad uppföljning av personalförsörjningssystemet. Då kanske vi också får möjlighet att mer sakligt värdera varje komponent i personalförsörjningssystemet. Då finns det utrymme för den typ av reflexioner som jag uppfattade att gjorde inledningsvis.När det gäller objektsramar för materielhanteringen i försvaret vill jag bara peka på förhållandet att det var något som avskaffades en gång. Men det som har blivit har inte samma tydlighet som det vi hade.I har man ett sådant här system. Jag har ett utdrag ur deras statsbudget där det tydligt framgår kostnader för projekt, hur mycket man har betalat ut, hur mycket man planerar att betala ut, leveranstidpunkter, beslutstidpunkter. Det ger en väldigt fullödig bild som är betydligt tydligare och mer transparent än vår.Man har också i ett system som är tydligt. Man går igenom vartenda materielprojekt med ekonomi och alltihop.Det finns andra som har gjort det här, och det kan vi också göra. Det var ett misstag att ta bort objektsramarna. Jag kan instämma i formulering att det är viktigt att inte vara för tvärsäker när det gäller personalförsörjningen. Det är fler härinne som borde ta till sig av det. Jag tycker att det finns en betydande tvärsäkerhet här från olika personer, inte minst när det gäller just att beskriva det här som misslyckat bara efter det att det har införts.Är det någon som egentligen är förvånad över att alla bitar inte är på plats så efter att det har införts? Jag är det i alla fall inte. Jag tycker att vi har varit konsekventa under resans gång. Det här är den största förändringen av svenskt försvar på kanske . Det kommer att ta tid. Och det handlar inte bara om att stifta lagar i denna kammare. Att förändra hela den planering som har gällt för försvaret , som just har byggt på plikten, är ett arbete som måste ske lokalt, politiskt med näringslivet och med civila organisationer. Vi kommer säkert att få anledning att återkomma till detta, och jag lyfte ett par saker här som jag tror att vi måste jobba mer med framöver.När det gäller objektsramarna var det en S-regering som valde att avskaffa dem för inte så länge sedan, och det fanns ju skäl till det. Som jag nämnde i mitt inlägg tidigare blir det en smula märkligt när man använder sig av för att säga att objektsramarna är ett bra exempel. Det är väl snarare ett bra exempel på att vi inte ska ha objektsramar, att de inte ger den styrning som jag tror att vi alla i grund och botten kan vara överens om att vi vill se mer av.Redovisningen i budgetpropositionen har förändrats.