bet · GZ01CU1 · 2011-12-05 00:00:00 — Jag vill ta chansen att fråga som första företrädare upp i talarstolen för de fem partier som står bakom betänkandet om den fråga där slutade sitt anförande, nämligen att bostadsbristen löses inte genom att vi pratar här utan att det krävs något mer. För mig är det alldeles uppenbart att det krävs en aktiv politik. Då undrar jag varför ni fem partier som ställer er bakom betänkandet har valt att inte göra förändringar. Ni har ändrat målet till att inte vara aktiv politik. Ni har tagit bort en del klimatanpassningar - men dem kan vi lämna därhän. Det blir tydligt att som företrädare för ett av de fem partier som står bakom betänkandet väljer att lyfta fram marknaden som lösning. Den har vi haft . Vi har sett vad den har lett till, nämligen ökad bostadsbrist. Vidare är det andrahandsuthyrningar. Är ni nöjda, , med resultaten? Om vi är nöjda? Jag vet inte riktigt vilka "ni" syftar på. Jag tillhör inte de övriga, och jag har inte varit med och drivit någon bostadspolitik tidigare här.Jag blev lite disträ för jag tappade bort en penna. Du pratar om de bostadspolitiska målen. Förlåt, men visst var det så, ? ((S): Är ni nöjda? )Jag är absolut inte nöjd. Då hade vi inte stått här om vi alla var nöjda, eller hur? Vi måste komma överens, komma till skott, närma oss varandra för att komma fram till en lösning i stället för att vi står på var sin sida och inte kommer någonvart. Det blir tydligt - vilket vi också kan läsa i betänkandet som en majoritet av utskottet har ställt sig bakom - att det är precis vad säger i sitt anförande, nämligen att unga ska bo i sämre lägenheter med lägre standard och ställa lägre krav. På så sätt ska de unga komma in på bostadsmarknaden. Det kan man tycka. Jag tycker inte så. Men det ger också långsiktiga effekter. Då får vi ett sämre bostadsbestånd. Vi ska bygga hus som ska stå . Det är dåligt.Det andra svaret är att unga människor ska bo inneboende hos snälla tanter som inte har råd att flytta från villan. För det första tycker jag inte att det är okej. För det andra är det inte heller någon aktivt framåtsyftande politik. Det skulle vi kunna ha. Ni formar ju en majoritet för att kunna driva en aktiv bostadspolitik, och ni väljer att avstå.Min fråga kvarstår: Är ni nöjda med det resultat som har uppnåtts? Om inte, hur arbetar ni som står bakom majoritetstexten för att få fler unga in på bostadsmarknaden? Svaret är fortfarande nej. Jag är inte nöjd. Då hade jag inte velat satsa mer än vad regeringen gör. Du vet också att jag tyvärr inte kan yrka på de förslagen här och nu.Jag kan inte se att jag i mitt anförande skulle ha sagt att unga skulle bo sämre. Jag säger tvärtom att man måste se över regelverken, göra det mer flexibelt och göra det möjligt för unga att ha någonstans att bo.Sedan kan jag väl hålla med om att inneboende kanske inte är det optimala sättet att bo, men om jag får välja mellan att vara inneboende hos en snäll gammal dam eller att inte ha något boende alls är valet inte särskilt svårt. Vill jag studera och har möjlighet att bo inneboende någonstans gör jag gärna det för att förverkliga min dröm. behöver en ny bostadspolitik med tydliga och starka ambitioner. Alla människor, inte bara de med särskilt goda ekonomiska förutsättningar, ska ha möjlighet att leva i bra och goda bostäder till rimliga kostnader i en trygg boendemiljö.Hyresrätten har därför en särskilt viktig betydelse. Alla billiga hyresrätter behövs. De ska inte dras undan hyresmarknaden genom ombildningar till bostadsrätter.Det är bra att sambanden mellan bostadspolitikens olika frågor och utmaningar har uppmärksammats av regeringen. Men problemet är att det saknas innehåll och ambition i högerregeringens bostadspolitik. Bostadspolitiken måste möta de utmaningar som tar sig uttryck i bland annat bostadsbrist, segregation och otillräckliga insatser för nya bostadsbestånd.Vänsterpartiet, Socialdemokraterna och föreslår därför med utgångspunkt i dessa förslag att avslår regeringens förslag och därmed bifaller våra motionsyrkanden. I det sammanhanget vill jag yrka bifall till reservationerna 1 och 21. Självklart står jag bakom samtliga motionsyrkanden i betänkandet, men av tidsskäl yrkar jag bifall bara till dessa två reservationer som mina kamrater har.Fru talman! råder det bostadsbrist i 120 av landets kommuner och i alla större städer i . 248 000 unga vuxna saknar eget boende. vill möta bostadsbristen genom att öka bostadsbyggandet. Genom investeringar i nyproduktion och upprustning av bostäder skapas också samhällsnyttiga jobb.Vårt mål är att det ska byggas 40 000 bostäder , varav en majoritet ska vara hyresrätter. Vi vill därför utforma ett statligt stöd för att stimulera ökat bostadsbyggande med inriktning mot hyresrätter till rimlig kostnad och med miljövänlig teknik.Stödet ska riktas mot tillväxtorter och orter där bristen på ändamålsenliga och efterfrågade bostäder är särskilt stor. Även kooperativa hyresrätter omfattas av stödet. Vi vill satsa på ett sådant investeringsstöd.Vänsterpartiet vill också genomföra en miljardsatsning på miljonprogrammen genom attupprusta befintliga lägenheter. Vidare satsar vi på att införa ett nytt upprustningsprogram för flerfamiljshus.Fru talman! Ungefär 300 000 av beståndet inom allmännyttans miljonprogramsområden är i behov av upprustning . Med vår satsning skulle 60 000 lägenheter kunna totalrenoveras.Vi i menar att upprustningen ska ske i nära samråd med de boende. En demokratiplan ska upprättas och en konsekvensanalys göras angående hur den valda upprustningen påverkar de boendes besittningsskydd och reella möjligheter att bo kvar. Vi vill skapa förutsättningar för att landets hyresgäster ska kunna bo i moderna, funktionella lägenheter med ökad tillgänglighet och med låg energiförbrukning. Hyresfastigheter och bostadsrättsföreningar är undantagna från regeringens ROT-program. I budgetmotion har vi föreslagit att dagens ROT-avdrag, som enbart riktar sig till villaägare och bostadsrättsinnehavare, slopas och ersätts med ett upprustningsstöd för flerfamiljshus. Förslaget innebär emellertid att villaägare som genomför energieffektiviseringsåtgärder även fortsättningsvis ska kunna få göra avdrag för dessa åtgärder.Fru talman! Det är hög tid att hela samhället görs tillgängligt för alla medborgare. Bristande tillgänglighet ska skrivas in i diskrimineringslagstiftningen och resurser satsas på att bygga bort hinder i offentliga miljöer. Vi avsätter därför för att bygga bort hinder i offentliga lokaler och affärslokaler som restauranger och butiker.Vi tycker också att alla kommuner ska vara skyldiga att i egen regi eller genom regional samverkan ordna en bostadsförmedling som är transparent, förmedlar såväl allmännyttiga som privata lägenheter och som fördelar lägenheter enligt turordning och med social och medicinsk förtur. Bostadsförmedlingen ska också kunna förmedla andrahandskontrakt.Den kommunala bostadsförsörjningslagen behöver förtydligas så att en bättre genomlysning sker av hur kommunerna uppfyller sitt ansvar att tillgodose alla kommunens invånares behov av ett bra boende.Fru talman! anser att vi ska ha mål för människors boendevillkor. Det är särskilt viktigt för alla unga att ha ett bra boende för att klara skolan. Vi anser att alla bostads- och verksamhetsområden ska vara öppna för alla. Vi vänder oss mot uppdelningen av människors boende på grund av ekonomiska tillgångar.Tillgång till boende utan krav på stora kapitalinsatser är viktigt för en välfungerande arbetsmarknad och möjlighet till studier. Utomhusmiljöer ska bidra till trygghet för både män och kvinnor. Vi i har många motiv till att det ska finnas en aktiv politik för människors boendevillkor.Allmännyttan ska enligt värna rätten till en bra bostad och boendemiljö utan krav på egen ekonomisk insats. Högerregeringen har försvagat allmännyttan, och denna försvagning som pågår av allmännyttan kommer oundvikligen att leda till en försämring av möjligheterna att föra en social bostadspolitik . Utförsäljning av egendom i form av hyresrätter, oftast till underpriser, skapar nya trösklar för kommande generationers möjlighet att skaffa en bostad utan stora kapitalinsatser.Allmännyttan är tillsammans med planmonopolet kommunernas viktigaste verktyg för att låta ett rättviseperspektiv genomsyra bostadspolitiken i enlighet med mål.Vi vill stärka människors möjligheter att välja hur de vill bo. Bostadspolitiken är därför också viktig för att aktivt bekämpa segregationen. behöver flera bostadsområden med blandade boenden och upplåtelseformer.Det är angeläget att kommunerna genom en aktiv bostadspolitik bidrar till ett varierat utbud med lokala bostadsmarknader. Vi anser att det är viktigt att kommunerna stärker sina bostadsföretag och utvecklar möjligheterna att tillhandahålla bra bostäder enligt självkostnads- och bruksvärdesprinciper.Av detta skäl anser vi att det i varje kommun ska finnas minst ett allmännyttigt bostadsbolag. I syfte att uppnå detta mål bör de kommuner som saknar ett allmännyttigt bostadsbolag ha ansvar för att ett sådant byggs upp i kommunen.Fru talman! I storstadsregionerna och andra kommuner med inflyttning råder bostadsbrist med stigande bostadspriser, ökande grad av inneboende och andrahandsuthyrning och framväxten av en svart hyresmarknad som följd.Enligt kommunerna själva tillhör grupperna unga, utlandsfödda och äldre de grupper som drabbas värst när bostadsbrist uppstår. Enligt Fastighetsägarna betalar andrahandshyresgäster i snitt mer i hyra än vad förstahandskontraktsinnehavare gör. Det finns till och med exempel där personer har betalat högre hyra än vad som står på hyresavin. rapporterar att den typ av medlemsärenden som har ökat mest i hyresnämnderna rör just återbetalning av för hög andrahandshyra.Fru talman! Vi i vänder oss emot omfattande ombildningar av hyresrätter till bostadsrätter i framför allt , vilket har minskat möjligheterna för unga och utlandsfödda att etablera sig på bostadsmarknaden.Det finns även tusentals barnfamiljer på den så kallade sekundära bostadsmarknaden enligt . Högerregeringen har varit inriktad på att utvidga den sekundära bostadsmarknaden bland annat genom andrahandsuthyrning.Vänsterpartiet anser att otrygga boendeformer liksom otrygga anställningsformer ska stoppas. Människor i utsatta positioner behöver tvärtom ett stöd.Fru talman! bestämda åsikt är att vi i olika sammanhang bör eftersträva öppenhet och genomlysning. Detta skapar ett gott samhällsklimat och ett effektivare resursfördelningssystem. Inlåsningseffekter, ineffektivt utnyttjande av lediga lägenheter, mygel med mera måste motverkas. Därför tycker vi att det behövs obligatoriska bostadsförmedlingar.Fru talman! Avslutningsvis vill jag uppmärksamma er på en annan viktig utmaning. Det är bostadssegregationen. I ökar orättvisorna. En del blir allt rikare och får mer makt medan andra hålls utanför och blir maktlösa. Konsekvenserna av samhällets växande klyftor avspeglas tydligt i boendet. Människors ekonomiska och sociala villkor avslöjas genom vilket område de bor i.Den svenska bostadsmarknaden är segregerad, det vill säga olika befolkningsgrupper bor fysiskt åtskilda från varandra. Men den är också segmenterad, vilket betyder att de olika upplåtelseformerna i hög grad är geografiskt åtskilda. Vi vet till exempel att de med lägst inkomst i dagens ofta bor i hyresrätter. Av hushåll med låga inkomster bor sex av tio i hyresrätter.Vi känner också till att personer med utländsk bakgrund ofta bor i hyresrätt medan de som bor i villa till största delen har svensk bakgrund. Boendesegregationen är inte något nytt.Konsekvensen av den strukturella rasismen har lett till att resurssvara frivilligt eller ofrivilligt har fått stanna medan de rika har kunnat flytta till mer attraktiva områden i centrum. Forskning visar tyvärr att etniska grupper söker sig till varandra.Problemet är att boendesegregationen ofta blir densamma. Man fastnar i förorterna som invandrare eftersom det är svårt att få boende i centrum. Det tar för att kunna få en bostad i centrum i större orter.Det finns många andra viktiga frågor som borde lyftas fram här, men jag har dragit över min talartid. Jag hade tänkt tala om konsumentpolitiken. Mina kamrater har talat om det. Jag vill inte ta mer tid i anspråk. Inom civilutskottets utgiftsområde som avser samhällsplanering, bostadsförsörjning, byggande samt konsumentpolitik står den stora skiljelinjen inom bostadspolitikens område mellan långsiktigt stabila villkor och oppositionspartiernas detaljregleringar och subventionspolitik som har skapat dagens problem. Det finns trots detta ett antal motioner som förespråkar olika inte närmare preciserade produktionsstöd, det vill säga subventioner, och därutöver olika detaljregleringar och ingrepp i den kommunala självstyrelsen.Det finns skäl att tydligt understryka att bostadsbristen på många håll i är ett problem. Den är utvecklingshämmande och utgör ett särskilt problem inte minst för unga som framför allt i storstadsområdena har uppenbara svårigheter att kunna skaffa en egen första bostad, att starta ett eget vuxenliv eller kunna flytta till arbete och studier.Vi vet att det i har producerats ungefär hälften så många bostäder per capita jämfört med våra grannländer . Här har alliansregeringen tagit ett stort ansvar för att förändra situationen. Bostadspolitiken har lagts om i syfte att normalisera bostadssektorn, och ett antal olika reformer har drivits igenom för att förbättra bostadsmarknadens funktionssätt.Konkurrenssnedvridande subventioner har avskaffats. Nya regler för kommunala bostadsaktiebolag och nya hyressättningsregler har införts som tryggheten för hyresgästerna har värnats. Utgångspunkten har varit att det är människors behov och önskemål som ska vara styrande för hur bostadsbeståndet utvecklas.Detta står i skarp konstrast mot den ryckighet och osäkerhet som en lång följd av år med detaljregleringar och statliga subventioner skapade. Det är också dessa detaljregleringar och statliga subventioner som av europeiska analysinstitut har angetts som skäl till det låga bostadsbyggandet i Sverige.Återigen får man uppfattningen att Socialdemokraterna befinner sig någonstans i ett annat århundrade. Det är samma gamla skåpmat som ingen vill ha som om och om igen dukas fram med samma högstämda retorik.Fru talman! I flera av motionerna talas det om behovet av en bostadspolitik som tar sig an olika problem på bostadsmarknaden som bristen på bostäder och ett otillräckligt byggande liksom upprustningsbehovet i delar av bostadsbeståndet. Det talas också om att det bostadspolitiska ansvaret bör delas mellan staten och kommunerna, och att politiken bör inriktas på åtgärder som kan leda till en bostadsmarknad i bättre balans. På det övergripande planet finns det egentligen inte några delade meningar om behoven. Däremot framstår skillnaderna tydligt när man börjar studera förslagen till medel.I flera av motionerna lyfter man fram medel som enligt motionärerna behöver användas för att ändra bostadspolitikens inriktning. Det är här som skillnaderna i synen på bostadspolitiken tydliggörs mycket mer än när man talar om ett bostadspolitiskt mål. Det gäller återigen användningen av olika regelsystem och subventioner. Det gäller också synen på ansvarsfördelningen mellan de olika aktörerna på bostadsmarknaden och frågan om statens reglerande och styrande roll. Om förslagen fortsätter i linje med vad har presenterat blir väl nästa steg ett förslag om statligt ägda bostadsbolag i varje kommun.När det gäller den allmänna inriktningen av bostadspolitiken är och alliansregeringens politik tydlig. Bostadspolitiken ska även i fortsättningen vara inriktad på att skapa en fungerande bostadsmarknad med långsiktigt stabila villkor för byggande, ägande och nyttjande av bostäder med alla typer av upplåtelseformer.Fru talman! Även om det är ett förslag som inte ryms inom ramen, har jag uppfattat det som det väsentligaste hos både Socialdemokraterna och . De båda partierna förenas i en tanke om subventionspolitiken. Det gäller subventioneringen av kreditgarantier. Förslagen tycks utgå från den utredning som presenterade 2008. Det är svårt att avgöra eftersom motionerna är lite summariska. Det intressanta i detta sammanhang är att de centrala företrädarna för de tilltänkta mottagarna av kreditgarantisubventionen, det vill säga och Fastighetsägarna, i sina remissvar gällande utredningen i huvudsak ställde sig avvisande till de förslag som lades fram. Sabos bedömning var att en subventionerad kreditgaranti inte kommer att vara särskilt effektiv. Fastighetsägarna ansåg att det föreslagna stödet var konkurrenssnedvridande och oförenligt med . Inte ens ansåg att förslaget borde genomföras. Men Socialdemokraterna och tycker att det är en bra idé.Jag ska även nämna några andra subventioner. Den enda konkreta subventionen till nyproduktion som föreslås är förslag om ett anslag för subventioner på per nyproducerad lägenhet. har klargjort sin principiella inställning att denna typ av subventioner i flera avseenden är skadlig för bostadsmarknaden. Dessutom borde det vara känt för och de andra partierna som föreslår allehanda subventioner att en helt övervägande del av bygg- och bostadsmarknadens aktörer motsätter sig återinförda subventioner av det slag som vi har sett tidigare. Det är de förslagen vi ser hela tiden.Det finns mycket mer att säga om subventioner. Jag konstaterar bara att den grundläggande uppfattningen att statliga bostadsbyggnadssubventioner inte bör återinföras står fast. Det bygger på den uppfattning som många har. Jag vet inte varifrån partierna får idén till att föreslå detta som ingen vill ha. Vem har efterfrågat detta? Är det partiorganisationerna, eller varifrån kommer det? Vet de bättre hur bostadsmarknaden fungerar och borde fungera än de som är aktörer på marknaden?När det gäller stödet till klimatanpassning av miljonprogrammets bostäder kan jag säga att det är angeläget att möjligheten till ökad energieffektivitet i bostadsbeståndet tas till vara. I samband med de upprustnings- och ombyggnadsåtgärder som är aktuella i en stor del av de flerbostadshus som byggdes under miljonprogrammets dagar bör det vara möjligt att vidta ett antal olika åtgärder när det gäller tillförsel och användning av energi. Det finns också ett antal exempel på genomförda upprustningar i det bostadsbeståndet som har lett till en avsevärt minskad energianvändning. Vilka åtgärder som är möjliga och lämpliga att vidta i de enskilda fallen varierar mellan olika bostadsområden och olika typer av byggnader. Detta måste fastighetsägarna själva avgöra mot bakgrund av de långsiktigt ekonomiska förutsättningarna för olika åtgärder och andra aktuella faktorer. Utgångspunkten måste vara att upprustningen ska kunna genomföras utan statliga subventioner.Jag vill också säga något om de grundläggande ekonomiska förutsättningarna. De verkar aldrig finnas med, inte ens i bakgrunden, när man lyssnar på de partier som föreslår en subventionspolitik och detaljregleringar.Bostadsbyggandets starka beroende av samhällsekonomi i övrigt är ganska tydligt. Inte minst följderna av den internationella ekonomiska utvecklingen visar tydligt på det sambandet. runt 2008 påverkades hela den svenska ekonomin starkt av en internationell finansiell kris och konjunkturnedgång. Därefter stärktes framtidstron successivt inom den svenska ekonomin och den svenska bostadsmarknaden vilket visade sig genom ett påtagligt ökat bostadsbyggande. Det finns nu tecken på att den positiva utvecklingen på nytt riskerar att hämmas sedan de finansiella problemen inom eurozonen tilltagit . Det finns olika prognoser, och ligger under alla förhållanden bra till i Europa.Jag kan också kortfattat nämna att det bostadspolitiska målet som det har talats om här är utformat med utgångspunkt i att frågorna om bostäder och byggande nu är samlade i ett departement. Möjligen återkommer bostadsministern till detta.Slutligen ska jag säga något om målet för konsumentpolitiken. behandlade ett förslag till ett nytt konsumentpolitiskt mål . I samband med behandlingen av förslaget framhölls att det krävs ett grundläggande konsumentskydd och tillgång till lättillgänglig och tillförlitlig information om exempelvis produkters pris och egenskaper, produktionsmetoder, säkerhetsaspekter och vilken påverkan konsumtionen har på människor och miljö för att konsumenterna ska ha makt och möjlighet att göra aktiva val.I budgetbetänkandet stod utskottet fast vid sin uppfattning att det då gällande målet för konsumentpolitiken, och därmed även det likalydande föreslagna målet för området konsumentpolitik, framstod som väl genomtänkt och välmotiverat. Liksom tidigare påpekades att det uppsatta målet inte innebar någon försvagning av hållbarhetsaspekten. Det finns inget skäl att ersätta det nu gällande konsumentpolitiska målet med något nytt.Om man lyssnade på , vilket jag gjorde, har man noterat att hon sade att man kan rösta på Socialdemokraternas förslag i kammaren om man vill stoppa bluffakturor. Jag undrar vilket förslag man ska rösta på. Det framgår inte riktigt klart.Det handlar om bluffakturor. Man har sagt att man ska införa en ångerrätt, precis som konsumenter har. Då uppstår frågan: Varför ska man ångra ett avtal som man inte har ingått? Om man skulle få ångra ett avtal som man inte har ingått, vem ska man ångra det till? Ska man göra det till blufföretaget som säger: Nej, det är ingen som har ångrat det här. Hur har det förbättrat småföretagarnas situation? Det framstår närmast som en intellektuell härdsmälta.Jag yrkar bifall till utskottets förslag. Det innebär att samtliga reservationer ska avslås. (Applåder)I detta anförande instämde och (båda M). Jag håller med om det som nämner angående subventioner, att de kan snedvrida konkurrensen och att de kanske inte är en långsiktig lösning. Jag säger också i mitt anförande att det i grunden är fastighetsägarna och kommunerna som bör ta ett gemensamt ansvar, men jag menar dessutom att samhället har skapat de problem som finns i miljonprogramsområdena. Då bör det också vara en del av samhällets ansvar att försöka reda ut dem. Samhällsvinsterna är så pass stora av att komma till rätta med dessa strukturella problem att jag vill se detta som en nödlösning och tillfällig lösning.Jag skulle vilja fråga hur han mer konkret vill att vi ska komma till rätta med problemen i miljonprogramsområdena. Om man tittar på hur allmännyttan i har utvecklats får man en del förklaringar till varför det är som det är. Hela idén med allmännyttan var ju att producera ett mycket stort antal bostäder. Det är i och för sig inte fel, men trots den ambitionen blev det fel i någon mening därför att förutsättningarna inte stämde riktigt med omvärldens förutsättningar.I mitten av 90-talet förändrades allmännyttans skattevillkor. Man jämställdes med andra företag inom bostadssektorn. Det visade sig att de ofta var underkapitaliserade. Det ledde till att ägarna ofta tog ansvar och såg till att man fick en bättre ekonomi i de företagen. Det skapade också möjligheter att sköta underhållet av fastigheterna. Det finns väldigt många kommunala bostadsaktiebolag i det här landet som har skött sitt fastighetsbestånd och tagit ansvar, kanske genom att höja hyrorna. Det är hyresgästerna som har betalat för att få bo i anständiga bostäder.Sedan finns det säkert andra företag som inte har tagit sitt ansvar. Jag kan inte tycka att det är rimligt att skattebetalarna ska gå in och betala för dem som inte har tagit sitt ansvar. Jag tycker att de kommunalpolitiker som sitter i de bolagens styrelser eller kommunpolitikerna i övrigt ska ställas till ansvar av sina väljare i allmänna val. Jag tycker att det är lika fel att tillskjuta skattepengar till den här typen av företag som jag tycker att det hade varit att tillskjuta skattepengar till , vilket fler kanske kan vara överens om . är det trots allt så, , att det inte bara handlar om renoveringar. Det handlar om hela strukturen i de här områdena. Det handlar om utemiljön och befolkningen som bor där.