bet · GY01AU5 · 2011-03-31 00:00:00 — Den tiondelen består till av män. När arbetslösheten är mycket hög tillhör ensamstående mammor en av de grupper som drabbas hårdast. Var tredje ensamstående mamma är fattig, vilket betyder att över 340 000 barn tvingas växa upp i relativ fattigdom. De knappa förhållandena hänger kvar resten av livet, och lever nästan en fjärdedel av alla ensamstående kvinnliga pensionärer i fattigdom. Fattigdomen har ett starkt samband med kvinnors svaga ställning på arbetsmarknaden. Trots den långa jämställdhetskampen betraktas fortfarande mannen som familjeförsörjare och kvinnan som omsorgsgivare. Typiska kvinnoyrken är ofta deltidsarbeten, och kommunerna anpassar öppettiderna på förskolorna efter detta. Trots detta kräver regeringen inte att kommunerna ska erbjuda barnomsorg på obekväm arbetstid; inga extra statsbidrag delas heller ut för att hjälpa kommunerna med uppgiften. Förslaget om rätten till heltid har regeringen lagt i papperskorgen. Allt detta bidrar till att klyftan mellan mäns och kvinnors inkomster växer och att andelen fattiga kvinnor ökar. Arbetar inte kvinnor heltid blir de fattiga som ensamförsörjare både när de är unga och när de är gamla. Det som vi anfört bör ges regeringen till känna, vilket innebär att vi tillstyrker motionerna A247 (S) och A344 (S). Unga och ett jämställt arbetsliv, punkt 3 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (S), (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:A393 av m.fl. (S) yrkande 3. Unga kvinnor och män vill leva sina liv jämställt och ha såväl rätten som möjligheterna och förutsättningarna att vara ekonomiskt självständiga och självförsörjande genom sina arbeten. Unga kvinnor och män vill också ha förutsättningar som gör att de kan förena arbetsliv och föräldraskap. Tyvärr finns hinder för detta när de går ut i arbetslivet. Som ny och ung på arbetsmarknaden tenderar många att fastna i en befintlig arbetsmarknadsstruktur, som den enskilde inte kan påverka i så stor utsträckning på egen hand. Den strukturen bidrar också till att upprätthålla en annan struktur, den inom familjen. Många kvinnor har fortfarande huvudansvaret för det obetalda hemarbetet och har många olika krav på sig som blir svåra att hantera. Detta gäller både för den deltidsanställda kvinnan som förväntas hinna med allt hushållsarbete hon inte arbetar och som sedan får sämre pension och ekonomisk trygghet och för den heltidsarbetande kvinnan som vill göra karriär men där kraven blir för tuffa när hon ska försöka kombinera arbetslivet och hemmet. Arbetsgivare kalkylerar med att unga kvinnor kommer att vara mer frånvarande från arbetet eftersom de i arbetsgivarens ögon förväntas ta ansvaret för att familjelivet fungerar. Som en konsekvens erbjuds ofta unga kvinnor, oavsett om de planerar för barn eller inte och om de har barn eller inte, deltidsanställning. Vi i Socialdemokraterna, och anser att det är att ytterligare politiska beslut fattas som gör att vi tar nya steg framåt mot jämställda villkor såväl i arbetslivet som utanför. Det är vår uppgift att fatta politiska beslut som gör att alla unga kvinnor och män har rätten, möjligheten och förutsättningarna att forma sitt liv. Det som vi anfört bör ges regeringen till känna, vilket innebär att vi tillstyrker motion A393 yrkande 3 (S). Ändringar i diskrimineringslagen m.m., punkt 4 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (S), (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:A304 av (S), 2010/11:A402 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 2 samt 2010/11:A415 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 2 samt 2010/11:A402 av m.fl. (MP) yrkandena 3 och 5. Den svenska arbetsmarknaden är inte jämställd. Skillnaden mellan mäns och kvinnors löner har visserligen minskat något, men fortfarande tjänar män mer än kvinnor. Enligt regeringen var den genomsnittliga månadslönen för kvinnor av männens 2009. Om man genom s.k. standardvägning korrigerar för olika lönepåverkande faktorer, t.ex. yrke, utbildning och ålder, uppgick kvinnors månadslön till av männens . Generellt har dessutom de mansdominerade yrkena en högre medellön än de kvinnodominerade, och kvinnor har även i allmänhet lägre lön än män inom en och samma yrkesgrupp. Mot denna bakgrund är det därför ytterst olyckligt att den nya sammanhållna diskrimineringslagen, som trädde i kraft , innebär en kraftig försvagning av kraven på förebyggande arbete på jämställdhetsområdet. Den nya diskrimineringslagen har sänkt kraven på arbetsgivarna att upprätta jämställdhetsplaner och göra lönekartläggning och en handlingsplan för att åtgärda osakliga löneskillnader som beror på kön. Detta systematiska förebyggande arbete med planer behöver nu bara genomföras , i stället för som . Arbetsgivare med färre än 25 anställda är dessutom helt undantagna från kravet på jämställdhetsplaner och handlingsplaner för jämställda löner. Det betyder att drygt en miljon anställda, vilket motsvarar en fjärdedel av alla anställda, inte längre omfattas av lagens krav på systematiskt jämställdhetsarbete. Regeringen motiverade försvagningen av lagens krav med att man ville minska den administrativa bördan för företagarna. Det är en minst sagt tvivelaktig motivering. Det lagstadgade förbudet mot diskriminering på grund av kön är ett åtagande i enlighet med internationella konventioner och kan inte relativiseras. Att ge arbetsgivare fribrev att fortsätta att diskriminera kvinnor i arbetslivet för att det innebär mindre krångel för arbetsgivaren är helt enkelt inte en legitim utgångspunkt. Ska vi uppnå målet om ett arbetsliv fritt från könsdiskriminering måste staten ställa krav på arbetsgivare att arbeta aktivt för att undanröja de strukturer och rutiner som orsakar och upprätthåller diskrimineringen. Den administrativa bördan som följer av det måste betraktas som en naturlig del av det ansvar arbetsgivarrollen innebär. Det kan inte heller betraktas som någon större börda för arbetsgivare att följa upp och förnya jämställdhetsplanen och lönekartläggningen. Med tanke på att årliga lönerevisioner genomförs på alla arbetsplatser faller det sig tvärtom naturligt att också uppdatera det systematiska jämställdhetsarbetet . Vi i Socialdemokraterna, och vill återinföra den tidigare jämställdhetslagens krav enligt vilka arbetsgivare med minst tio anställda ska upprätta en jämställdhetsplan och en handlingsplan för jämställda löner . Det som vi anfört bör ges regeringen till känna, vilket innebär att vi tillstyrker motionerna A304 (S), A402 yrkandena 1 och 2 (MP) och A415 yrkandena 1 och 2 (V). Jämställdhetsarbetets organisering, punkt 5 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:A416 av m.fl. (V) och 2010/11:A336 av och (båda S). med borgerlig regering kan vi konstatera att inte kommit närmare en uppfyllelse av de jämställdhetspolitiska målen. Tvärtom har de reformer regeringen genomfört i bl.a. skattesystemet och sjuk- och arbetslöshetsförsäkringarna lett till ökade inkomstskillnader mellan kvinnor och män med i genomsnitt ca . Den s.k. jämställdhetsbonusen har enligt inte haft någon som helst effekt på fördelningen av föräldraledighet mellan kvinnor och män. Vårdnadsbidraget i sin tur har till utnyttjats av kvinnor, vilket totalt sett ökat kvinnors ekonomiska beroende av en försörjare. Löneskillnaderna på arbetsmarknaden är i stort sett oförändrade, liksom skillnaden i sysselsättningsgrad mellan kvinnor och män. Också detta måste betraktas som ett misslyckande för regeringens politik, som ju motiverats med att den skulle leda till både bättre löneutveckling och högre förvärvsgrad för kvinnor. Sammanfattningsvis har regeringens politik lett till bakslag för jämställdheten på helt centrala områden. I bästa fall har effekterna helt uteblivit. Syftet med jämställdhetspolitiken måste vara att varaktigt förändra maktförhållandena och ojämlikheten i livsvillkor mellan kvinnor och män. Vid sidan av det självklara, en politisk vilja att faktiskt förändra, kräver en sådan ambition att jämställdhetsperspektivet genomsyrar alla politiska beslut och prioriteringar och att det finns tydliga och effektiva strukturer som kan genomföra och utvärdera fattade beslut. Vi anser att det finns stora brister i alla dessa delar i dagens jämställdhetspolitik och ger här ett antal förslag för att åtgärda dem. För att jämställdhetsperspektivet verkligen ska genomsyra samtliga politikområden, inklusive det centrala budgetarbetet, anser vi att jämställdhetsministern bör ges en samordnande funktion i Statsrådsberedningen där arbetet i leds och samordnas. En jämställdhetsminister som ingår i Statsrådsberedningen och har ett renodlat ansvar för jämställdhetsfrågor bör kombineras med att samtliga departement har egna tjänstemän med särskilt ansvar för jämställdhetsfrågor. föreslår därför att tjänster med jämställdhetskompetens inrättas på samtliga departement. anser vidare att , i likhet med exempelvis och , bör inrätta en särskild jämställdhetsmyndighet. Myndigheten bör få i uppdrag att bevaka utvecklingen på jämställdhetsområdet både i och internationellt, samordna och stödja andra myndigheter, verksamheter och organisationer och ansvara för metod- och kunskapsutveckling, bidragsgivning, information samt granskning av andra myndigheter. liksom regeringens förordningar ska innehålla direktiv med ett tydligt jämställdhetsperspektiv. Återrapportering från myndigheterna ska vara obligatorisk och samtliga återrapporteringskrav bör finnas samlade i regleringsbrevet. Jämställdhet är inte förhandlingsbart och ska inte kunna vägas mot andra politiska mål eller väljas bort med hänvisning till t.ex. bristande resurser. föreslår därför att det genomförs regelbundet återkommande jämställdhetsrevisioner av myndigheternas arbete. Regeringen bör utreda hur dessa revisioner ska genomföras och vilken instans som är lämplig för detta uppdrag. Det som jag anfört bör ges regeringen till känna, vilket innebär att jag tillstyrker motion A416 (V). Mansrollen och mäns jämställdhetsarbete, punkt 6 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:A401 av (MP). På det feministiska området har det länge förts en kamp för att synliggöra och uppvärdera kvinnor och kvinnors erfarenheter. Att vidga föreställningarna om vad som menas med att vara kvinna, och att det finns olika sätt att vara kvinna på, har varit ett mål för emancipationsrörelsen. har även en diskussion om vad som menas med att vara man och på vilka sätt man kan vara det vuxit fram. Framväxten av maskulinitetsforskningen är ett exempel på det. anser att det är hög tid att också politiken problematiserar frågor om maskuliniteter och mäns och pojkars situationer utifrån ett helhetsperspektiv. Att män och manlighet är norm, och att manlighet är sammankopplat med makt, medför inte per automatik att den normativa manlighet som råder är gynnsam för män i gemen. Gruppen mäns överrepresentation i maktpositioner och i vissa yrken, våld, missbruk, olyckor, hemlöshet och kriminalitet osv. är aspekter av maskulinitet som måste ifrågasättas och analyseras bättre. Med en utvecklad och mer förändrad förståelse i politiken av maskulinitet kan samhällets förebyggande arbete mot mäns våld mot kvinnor, och också mot mäns våld mot män, vidareutvecklas och göras mer effektivt. menar att inget av det som sagts ovan står i konflikt med en feministisk grundsyn i frågorna. Tvärtom är frågor om maskulinitet en viktig del av en verklighetsförankrad och radikal jämställdhetspolitik. Kunskap om hur makt- och samhällsstrukturer bidrar till att forma manlighet är ett kompletterande verktyg för att påskynda utvecklingen mot ett jämställt samhälle. Det är inte att tappa fokus på kvinnors rättigheter, snarare tvärtom. vill att regeringen tillsätter en statlig utredning om män, maskuliniteter och jämställdhet. Utredningen ska sammanställa fakta och ta fram utvecklingsvägar för hur politiken kan nyttjas som ett verktyg för att skapa förändring av maskuliniteter och bättre förebygga mäns våld. Utredningen ska i sitt arbete integrera perspektiv på ålder, sexuell identitet, klass, etnicitet och funktionshinder. Det som jag anfört bör ges regeringen till känna, vilket innebär att jag tillstyrker motion A401 (MP). Jämställd arbetsmarknad, punkt 1 (S) (S), (S), (S), (S), (S) och (S) anför: har en starkt uppdelad arbetsmarknad där endast 7 av de 30 största yrkena är kvantitativt jämställda, dvs. av varje kön. De vanligaste yrkena för kvinnor är sådana som vård- och omsorgspersonal, fritids- och förskollärare och övrig kontorspersonal. För män är det bygg- och anläggningsarbetare, byggnadshantverkare och maskin- och motorreparatörer. De traditionella kvinnoyrkena innebär också att många kvinnor arbetar deltid ofrivilligt. Det påverkar deras ekonomiska situation hela livet, från lägre föräldrapenning och arbetslöshetsersättning till låg pension, och gör dem beroende av mannen eller samhället för sin försörjning. Det innebär också att rekryteringen till vård och omsorg försvåras när man inte kan försörja sig på sitt arbete. Därför måste alla som vill få rätt att arbeta heltid. Den traditionella arbetsmarknaden innebär vidare att den reella pensionsåldern är något . Därför är det viktigt att vi har ett arbetsliv som gör det möjligt för kvinnor och män att stanna kvar på jobbet ett helt arbetsliv. Det har stor betydelse för samhället liksom naturligtvis för den enskildes hälsa och ekonomi. I likhet med i flera andra delar av landet är den tudelade arbetsmarknaden mer än tydlig i skogslänen. De prognoser som Arbetsförmedlingen gör för arbetsmarknaden pekar på att det finns obalanser på skogslänens arbetsmarknad: Bristen på kvalificerad arbetskraft är stor. Stora pensionsavgångar väntas . Det råder kompetensbrist bland arbetssökande; de arbetssökande svarar inte mot den kompetens som söks från arbetsgivarna. Det finns en hög andel långtidsinskrivna och funktionshindrade i sökandegruppen. Det kommer även i fortsättningen att finnas ett stort beroende av den offentliga sektorn, där arbetsmarknaden bedöms bli kärv. Yrkesvalen är fortfarande traditionsbundna. Ohälsotalen är fortfarande höga trots en nedgång på arbetsmarknaden. förväntas av befolkningen i åldrarna lämna arbetsmarknaden. med detta sjunker elevkullarna i gymnasieåldrarna markant. I många av kommunerna i skogslänen sjunker elevtalen i gymnasieåldrarna med så mycket som . Vi menar att regeringen bör ta initiativ till att arbeta fram en strategi för hur vi ska få en mer jämställd arbetsmarknad: Om skogslänen ska klara rekryteringen och säkra en kompetent arbetskraft måste fler otraditionella yrkesval göras. Om en kompetent arbetskraft ska rekryteras måste rekryteringsbasen bestå av både kvinnor och män. I förskolan och arbetar i övervägande grad kvinnliga pedagoger. Detta gör att framför allt de yngre barnen saknar manliga förebilder i sin vardag. Vi ser också att gruppen flickor har bättre slutbetyg efter årskurs 9 än gruppen pojkar. Förslag om hur denna skillnad ska utjämnas och vilka konkreta åtgärder som ska vidtas bör regeringen presentera . Svensk gymnasieskola är också uppdelad efter kön, och detta gäller i högre grad i våra skogslän. I den förändrade gymnasieskola som regeringen avser att införa finns få tankar om hur fördelningen mellan flickor och pojkar ska bli mer jämställd. Vi ser fram emot att regeringen i samband med införandet av den förändrade gymnasieskolan ger i uppdrag att arbeta fram en strategi för hur könsbrytande studieval uppnås. Ojämställdheten inom högre utbildning är stor. Precis som i fördelningen av arbetskraften ser vi detta i de utbildningar som kvinnor och män väljer på våra högskolor och universitet. utexaminerades nästan dubbelt så många kvinnor som män. Vi menar att det är nödvändigt att regeringen kommer med förslag om hur man minskar dessa skillnader i högre utbildning. Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden 2010/11:A235 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om jämställdhetsstrategier. 2010/11:A239 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kvinnors rätt till jämlikhet, makt och inflytande. 2010/11:A247 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om jämställdhet. 2010/11:A288 av (FP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om inrättande av ett nationellt jämställdhetsindex. 2010/11:A304 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om jämställdhetsplan och att genomföra lönekartläggning . 2010/11:A336 av och (båda S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en ny jämställdhetsmyndighet. 2010/11:A337 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kvinnors arbetsmarknad. 2010/11:A344 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kvinnors fattigdom. 2010/11:A372 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge förutsättningar för ökad jämställdhet i skogslänen. 2010/11:A393 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett mer jämställt arbetsliv. 2010/11:A401 av (MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör tillsätta en statlig utredning om män, maskuliniteter och jämställdhet. 2010/11:A402 av m.fl. (MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att lönekartläggningar ska genomföras . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att planer för jämställda löner och jämställdhetsarbete ska genomföras och följas upp på arbetsplatser med minst tio anställda. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen ska ta ett initiativ till handslag med de fackliga organisationerna och arbetsgivarorganisationerna för att få bort könsrelaterade löneskillnader. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör verka för att jämställda löner ska uppnås i första hand i den politiskt styrda offentliga sektorn men också på arbetsmarknaden i övrigt. 2010/11:A407 av m.fl. (MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillsätta en kommission som ges i uppdrag att ta fram riktlinjer som syftar till att bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden. 2010/11:A415 av m.fl. (V): beslutar vad som anförs i motionen om att arbetsgivare ska upprätta jämställdhetsplan och genomföra lönekartläggningar och handlingsplaner för jämställda löner . beslutar vad som anförs i motionen om undantag från lagens krav. 2010/11:A416 av m.fl. (V): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om jämställdhetsarbetets organisering.