bet · GY01MJU14 · 2011-03-07 00:00:00 — 2010/11:MJU14 Livsmedelskontroll Miljö- och jordbruksutskottets betänkande I betänkandet behandlas 33 motionsyrkanden från allmänna motionstiden om livsmedelskontroll. Motionerna rör översyn av livsmedelslagstiftning m.m., förbud mot transfetter, azofärger och energidrycker samt märkning av livsmedel, ursprungsmärkning m.m. Utskottet föreslår med anledning av 2 motionsyrkanden ett tillkännagivande om att regeringen lägger fram en lagstiftning som förbjuder användning av industriellt framställda transfetter i livsmedel. Utskottet föreslår att övriga motionsyrkanden avstyrks, i huvudsak med hänvisning till gällande regelverk och mot bakgrund av pågående arbeten inom området. I betänkandet finns 11 reservationer (M, FP, C, KD, S, MP, V). Utskottets förslag till riksdagsbeslut avslår motionerna 2010/11:MJ241 och 2010/11:MJ270. avslår motionerna 2010/11:U269 yrkandena 16 och 17, 2010/11:MJ415 yrkandena 1 och 2 samt 2010/11:MJ418. avslår motion 2010/11:MJ408. avslår motionerna 2010/11:MJ396 och 2010/11:MJ417. Reservation 1 (S) avslår motion 2010/11:MJ384. Reservation 2 (S, MP, V) avslår motion 2010/11:MJ255. Offentliga toaletter i livsmedelsaffärer avslår motion 2010/11:MJ300. Förbud mot transfetter i livsmedel tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om ett förbud mot transfetter i livsmedel. Därmed bifaller motionerna 2010/11:MJ232 yrkande 2 och 2010/11:MJ323 i denna del. Reservation 3 (M, FP, C, KD) Reglering av transfetter inom EU avslår motion 2010/11:MJ232 yrkande 1. Reservation 4 (S, MP, V) avslår motion 2010/11:MJ296 yrkande 2. Reservation 5 (S, MP, V) avslår motionerna 2010/11:MJ231 yrkande 1 och 2010/11:MJ242. Reservation 6 (MP, V) avslår motionerna 2010/11:MJ239 yrkandena 1 och 2, 2010/11:MJ274 yrkande 4, 2010/11:MJ302, 2010/11:MJ320 och 2010/11:MJ322. Obligatorisk ursprungsmärkning av kött avslår motionerna 2010/11:MJ295 yrkande 2 och 2010/11:MJ356 yrkande 39 i denna del. Reservation 7 (S, MP, V) Obligatorisk ursprungsmärkning av fisk och mjölkprodukter avslår motion 2010/11:MJ356 yrkande 39 i denna del. Reservation 8 (MP, V) avslår motion 2010/11:MJ232 yrkande 3. Reservation 9 (S, MP, V) avslår motion 2010/11:MJ323 i denna del. Reservation 10 (S) Märkning av matens klimatpåverkan avslår motion 2010/11:MJ272 yrkande 8. Miljömärkning för hotade fiskarter m.m. avslår motionerna 2010/11:MJ252 och 2010/11:MJ274 yrkande 5. avslår motionerna 2010/11:MJ267 yrkande 4 och 2010/11:MJ272 yrkande 5. Reservation 11 (MP, V) På miljö- och jordbruksutskottets vägnar Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (M), (S), (M), i (S), (S), (FP), (S), Per Åsling (C), (S), (M), (KD), (SD), (M), (MP) och (V). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlas 33 motionsyrkanden från allmänna motionstiden om livsmedelskontroll. Motionerna rör översyn av livsmedelslagstiftning m.m., förbud mot transfetter, azofärger och energidrycker samt märkning av livsmedel, ursprungsmärkning m.m. Utskottet föreslår med anledning av 2 motionsyrkanden ett tillkännagivande om att regeringen lägger fram en lagstiftning som förbjuder användning av industriellt framställda transfetter i livsmedel. Utskottet föreslår att övriga motionsyrkanden avstyrks, i huvudsak med hänvisning till gällande regelverk och mot bakgrund av pågående arbeten inom området. Utskottet besökte för att informera sig om aktuella frågor. Översyn av livsmedelslagstiftning m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden (S, M, KD) om flytt av livsmedelsinspektionen från kommunnivå till länsstyrelsenivå, om att lagar och regler i större utsträckning anpassas till mindre livsmedelföretag m.m., om översyn av regelverket för småskalig slakt och hemslakt och om att förenkla reglerna för försäljning av vildsvin och hantering av björnkött. Vidare avslår motionsyrkanden (S, M, FP) angående utredning om vad ett ökande uttag av grundvatten får för konsekvenser särskilt i de kustnära områdena, om översyn av uppdrag vad gäller kostråd och om översyn av regelverket för kosttillskott samt om införande av krav på toaletter i livsmedelsaffärer. Jämför reservationerna 1 (S) och 2 (S, MP, V). Enligt motion MJ270 (M) bör en flytt av livsmedelsinspektionen från kommunnivå till länsstyrelsenivå övervägas. är ett av många problem för näringsidkare i livsmedelsbranschen att de livsmedelsinspektörer som kommunen har för att inspektera hygien m.m. i deras lokaler antingen inte inspekterar livsmedelslokalerna i den omfattning som kommunen tar betalt för, eller att livsmedelsinspektörerna saknar den kompetens som bör krävas för att en tillräckligt bra inspektion ska kunna genomföras. Om livsmedelsinspektionen läggs under blir det enklare att ha livsmedelsinspektörer med olika kompetensområden i samma organisation. I motion U269 (KD) yrkande 16 begärs att lagar och regler i större utsträckning anpassas till mindre livsmedelsföretag. Vidare framhålls att det för nollskalig livsmedelsförsäljning bör tillämpas samma regler som för konsumtion i det egna hushållet (yrkande 17). Vid sidan av småskalig produktion har begreppet nollskalig produktion fått ökad aktualitet. Det handlar om när den som bedriver viss jordbruksverksamhet för självförsörjning säljer exempelvis kött till grannen eller andra enskilda. En sådan försäljning ska inte betraktas som utbjudande på marknaden i EU-lagstiftningens mening. Enligt motion MJ415 (M) yrkande 1 bör översynen av de regelverk som påverkar småskaliga livsmedelsförädlare påskyndas. Vidare bör man överväga möjligheten att införa någon form av övergångssystem för nystartade livsmedelsverksamheter (yrkande 2). Ett litet företag med fyra fem anställda måste nästintill ha en halvtidstjänst för att ta hand om administration. Förbättrade möjligheter för mindre livsmedelsförädlare, speciellt , måste ges mer prioritet i det pågående arbetet att förbättra det allmänna företagsklimatet i . I motion MJ418 (M) yrkas att en översyn görs av regelverket som styr småskalig slakt och hemslakt. tog fram branschriktlinjer för småskalig slakt och styckning. är regelverket ett stort problem för de allra minsta producenterna. Enligt motion MJ408 (M) bör reglerna för försäljning av vildsvinsprodukter förenklas. Det måste bli enklare att hantera ett skjutet vildsvin och att sälja vildsvinsköttet. För att minska de skador som vildsvin för med sig på skog, jordbruk och i trafiken måste det bli enklare och mer lönsamt för jägarna att sälja vildsvinskött. I motion MJ417 (S) begärs en snabb hantering och en fungerande samordning mellan berörda myndigheter så att björnkött från åter kan komma ut på marknaden. En ökad björnstam och högre avskjutning kräver nya sätt att ta till vara björnen på ett effektivt och säkert sätt. Informationsbrist och tolkningsmissar av lagen och dålig samordning mellan myndigheter leder till förstört björnkött, och kan förvandla björnjakten till en dyr affär för jägaren och livsmedelsproducenterna. Kedjan från skjuten björn till livsmedel har blivit så lång att det inte går hantera med nuvarande stelbenthet från de berörda myndigheterna. Det bör vara möjligt att en myndighet får huvudansvaret och att en första besiktning av björnen får ske på godkänt slakteri i kylrum. Enligt motion MJ396 (M) bör regelverket för slakterier som tar emot björnkött i syfte att förenkla den administrativa regelbördan ses över. Enligt motion MJ384 (S) bör man utreda vad ett ökande uttag av grundvatten, särskilt i de kustnära områdena och skärgårdarna, kan få för konsekvenser. Ett av de svenska miljömålen är att det ska finnas grundvatten av god kvalitet i hela landet. Emellertid finns det problem i delar av landet, och det gäller de kustnära områdena och i olika skärgårdsområden där tillgången kan vara knapp. Genom slarv och okunskap har många fastighetsägare tagit ut mer vatten än vad det lokala grundvattnet tål och fått en saltvatteninträngning och därmed förlorat sin färskvattenkälla för en längre eller . I motion MJ241 (FP) yrkas att uppdrag vad gäller kostråd ska ses över. De kostråd som ges av har ifrågasatts från många håll. Ett exempel är debatten kring de positiva resultat som fåtts med kolhydratfattig och fettrik kost (LCHF) mot diabetes typ 2 och fetma. Enligt motion MJ255 (M) bör regelverket för kosttillskott ses över. Mörkertalet för dem som drabbas av biverkningar eller annan påverkan vid intag av kosttillskott är troligen stort. För att komma till rätta med preparat ute på marknaden som kan vara skadliga bör regelverket för kosttillskott ses över. I motion MJ300 (S) framförs ett krav på att ägare till livsmedelsaffärer, i likhet med restaurangidkare, ska tillhandahålla toaletter för besökare. Motionären anser att offentliga toaletter som kan användas av alla är ett primärt behov som både hjälper människor med funktionshinder och underlättar vardagen för alla människor. Enligt går () och delvis igenom hur den svenska livsmedelskontrollen uppfyller och följer den fleråriga nationella kontrollplanen. Revisionen omfattar livsmedelskontrollen, foderkontrollen, kontroll av djurhälsa, djurskydd och växtskydd. samordnar granskningen, utom i de fall där är centralt ansvarig myndighet. FVO har meddelat områden och ungefärliga tidpunkter för sin revision. publicerar på sin hemsida ett kort referat från varje revision samt länk till FVO:s officiella revisionsrapport efter varje delrevision där är central samordnande myndighet. pågår ingen översyn av livsmedelslagstiftningen. har emellertid fått i uppdrag att göra en översyn av kontrollansvaret för vissa typer av livsmedelsverksamheter (dnr Jo2010/3600, regeringsbeslut nr 6 ). ska lämna eventuella förslag om förändrat kontrollansvar främst gällande mindre styckningsanläggningar, charkanläggningar och mejerier. I direktiven anges bl.a. följande: tillämpas i EU en målinriktad och riskbaserad livsmedelslagstiftning. Detta har kommit att ställa nya krav på kontrollmyndigheterna och på kontrollpersonalens kompetens. Lagstiftningens utrymme för flexibilitet och individuella lösningar vid olika livsmedelsverksamheter fordrar en både djupare och bredare kunskap hos kontrollpersonalen än tidigare, dvs. en kompetens att utifrån målen med lagstiftningen snarare än statiska tekniska krav bedöma om en verksamhet lever upp till lagens krav. Behovet av djupare kompetens i ljuset av den nya lagstiftningen är av särskild betydelse för mer komplicerade eller riskfyllda verksamheter såsom mejerier, kött- och charkföretag samt andra verksamheter som hanterar lättfördärvliga livsmedel av animaliskt ursprung. För kontrollmyndigheter i små kommuner som kan ha ett begränsat antal livsmedelsföretag med specialverksamheter inom sitt geografiska område kan det vara särskilt svårt att bygga upp en tillräcklig kompetens för att kunna fullgöra kontrolluppdraget på ett godtagbart sätt när det gäller specialistverksamheter. Mot bakgrund av det anförda och då utskottet utgår från att fortlöpande ser över kompetensbehovet i livsmedelskedjan föreslås att motion MJ270 (M) lämnas utan ytterligare åtgärd. Den EU-gemensamma livsmedelslagstiftningen är flexibel och målstyrd. Livsmedelslagstiftningen ger utrymme för livsmedelsföretagen att på olika sätt uppnå kravet att livsmedlen ska vara säkra. Exempelvis kan företagen eliminera risker antingen genom vissa fysiska arrangemang eller genom vissa rutiner. Det är ofta inte nödvändigt att bygga om en lokal om man i stället hanterar livsmedlen på ett genomtänkt sätt. Anpassningen till mindre livsmedelsföretag görs främst i vägledningar och i den kommunala kontrollen. Enligt vad utskottet har inhämtat från Landsbygdsdepartementet har regeringen inom ramen för det nya matlandet på olika sätt stöttat bl.a. småskaliga livsmedelsföretag. avsätts för att fortsatt sänka avgifterna för köttkontroll, främst för mindre slakterier. Dessa medel används även till att göra godkännandet av nya slakterier avgiftsfritt. avsätts för att förbättra rådgivning till företag om hur livsmedelslagen tillämpas. satsas på ett kompetenslyft för livsmedelsinspektörerna för att de genom bättre kunskap ska kunna tillhandahålla en mer likvärdig kontroll i hela landet samt en kontroll där lagstiftningens flexibilitet kan användas. , i de allra flesta fall kommunerna, ska ta ut en avgift för livsmedelskontrollen. Denna avgift ska täcka kostnaderna för kontrollen. Dock har kontrollmyndigheten möjlighet att sätta ned kontrollavgiften, exempelvis för små eller nystartade livsmedelsföretag. Regeringens arbete med regelförenkling fortskrider med ökad intensitet. Inom livsmedelsområdet har de administrativa kostnaderna, enligt mätningar, minskat med . Arbetet med att åstadkomma en märkbar positiv förändring i företagens vardag har, enligt regeringen, fortsatt hög prioritet. Med det anförda föreslår utskottet att motionerna U269 (KD) yrkandena , MJ415 (M) yrkandena 12 och MJ418 (M) lämnas utan ytterligare åtgärd. Utskottet har behandlat frågan om försäljning av vildsvinsprodukter tidigare och då anfört bl.a. följande (se bet. 2009/10:MJU10 s. 910): har redovisat ett regeringsuppdrag och föreslagit att jägare ska kunna få sälja små mängder vildsvinskött direkt till konsumenter, lokala restauranger och butiker utan att köttet har besiktigats vid en vilthanteringsanläggning. Förslaget innebär att vildsvinskött som ska säljas även måste provtas för trikiner. För små mängder av vildsvinskött ska det räcka med att en utbildad provtagare tar trikinprover som visar att köttet är trikinfritt. Regeringen har gett i uppdrag att göra en fördjupad analys av möjligheterna för jägare att försälja mindre mängder vildsvinsprodukter utan krav på besiktning i vilthanteringsanläggning. Möjligheterna för trikinprovtagning utförd av en utbildad person (utanför vilthanteringsanläggning) ska analyseras djupare, särskilt med avsikt på hur livsmedelssäkerhet och spårbarhet kan bibehållas. Enligt vad utskottet har inhämtat från Landsbygdsdepartementet är bakgrunden för uppdraget att vildsvin är mottagliga för trikiner som är parasitära maskar som kan smitta från djur till människa. Dagens regler innebär att nedlagda vildsvin måste levereras till vilthanteringsanläggningar för offentlig trikinprovtagning innan de får konsumeras. Godkända slaktkroppar kontrollstämplas på vilthanteringsanläggningen efter negativ trikinprovtagning. Uppdraget med fördjupade analyser ska redovisas till regeringen . Med hänsyn till pågående arbete föreslår utskottet att motion MJ408 (M) lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller hanteringen av björnkött har utskottet tidigare bl.a. redovisat följande (se bet. 2009/10:MJU10 s. 10): Många djur och växter hotas av utrotning, därför finns det regler om handeln med dessa arter. På global nivå regleras handeln av konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vild fauna och flora, Convention on International Trade in Endangered Species of Wild Fauna and , Cites. Syftet med Citeskonventionen är att reglera handeln med hotade arter för att undvika deras utrotning och säkerställa ett hållbart uttag från naturen. Enligt vad utskottet har inhämtat från innebär Citesreglerna med nödvändighet en viss ökning av administration för alla som hanterar exemplar av Citeslistade arter. Det gäller alltifrån privatpersoner som äger listade sällskapsdjur, djuraffärer, plantskolor, osv. , i den utsträckning det berör skyddsjakten på björn och åtföljande försäljning av kött, har inte ändrats . EU-bestämmelserna finns i rådets förordning (EG) nr 338/97 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem och kommissionens förordning (EG) nr 865/2006 om den närmare tillämpningen. Förordningarna är direkt tillämpliga i EU:s medlemsstater. Brunbjörn är listad på bilaga A i rådsförordningen och därigenom är alla kommersiella aktiviteter med exemplar av björn, däribland kött, förbjuden. Undantag från detta förbud medges genom Citeskonventionen. För att underlätta försäljning har infört en speciell hantering endast för björn, som innebär att skytten får ett s.k. förifyllt Citesintyg av besiktningsmannen när denne, i enlighet med skyddsjaktsbeslutet, undersöker en fälld björn. Det förifyllda intyget medger en kommersiell transaktion med exemplaret (skalle, kött, skinn etc.). När slakteriet i sin tur vill sälja köttet vidare måste ett nytt Citesintyg sökas. har dock infört ytterligare en förenkling som endast gäller björnkött och inga andra produkter av A-listade djur: Citesintyg krävs inte för färdigstyckade köttdetaljer. Enligt har man här valt att endast förlita sig på att märkningen enligt livsmedelslagen säkerställer att köttdetaljerna kan spåras till en lagligt fälld björn. och länsstyrelserna är ansvariga myndigheter för björnjakten. Enligt vad utskottet har inhämtat från ska en av förordnad besiktningsman besiktiga samtliga fällda djur. Besiktningsmannen fyller tillsammans med skytten i de blanketter för licensjakt efter björn som tillhandahåller, märker skinnet och lämnar över mikrochip för märkning av kraniet. Besiktningsmannen överlämnar även de förifyllda s.k. Citesintygen. För att ska kunna utfärda Citesintyg måste som adminsitrativ myndighet vara övertygat om att björnen har tagits ur sin naturliga miljö i enlighet med gällande lagstiftning. Besiktningsmannen intygar det genom ifyllandet av registreringsblanketterna. ansvarar för alla frågor som gäller köttbesiktning och hantering av kött vid viltslakteriet. Björnköttet får inte säljas innan Citesintyget utfärdas till berörd person (jägare, jaktledare m.m.). Det är inte möjligt att utfärda intygen i efterhand. Att sälja delar från ett A-listat djur utan tillstånd är inte tillåtet. Alla kommersiella aktiviteter med brunbjörn har förbjudits. Undantag från detta förbud medges, som ovan nämnts, genom att utfärdar ett Citesintyg. Utskottet föreslår mot bakgrund av det anförda att motionerna MJ417 (S) och MJ396 (M) lämnas utan vidare åtgärd. Enligt ansvarar myndigheten för samordningen av dricksvattenfrågorna i . Det centrala myndighetsansvaret för dricksvatten delas mellan , geologiska undersökning (SGU), vattenmyndigheterna, , och . initierade man ett nationellt nätverk för dricksvatten. Nätverkets medlemmar består av sektorsansvariga myndigheter och berörda branschorganisationer. Genom samarbete och samordning av insatser hoppas nätverkets medlemmar att uppnå synergieffekter på dricksvattenområdet. För grundvatten och ytvattentäkter ansvarar SGU och den kommande Havs- och vattenmyndigheten. Enligt vad utskottet har inhämtat från SGU har man på uppdrag av tagit fram en instruktion för övervakning av grundvatten i kustnära områden, en s.k. undersökningstyp (inom miljöövervakningen) som håller på att revideras. Målet är att hitta en enkel metodik som kan användas i länsstyrelsernas arbete att undersöka förekomsten av eller problemen med salt grundvatten. Revideringen görs av SGU och stäms av med ett antal länsstyrelser på östkusten och ska vara klar . Det finns inte något samlat program eller uppdrag till SGU att genomföra en systematisk kartläggning av grundvattnet i kustnära riskområden. Det fortsatta miljömålsarbetet främjar dock den fortsatta utvecklingen på detta område. Enligt arbetar SGU inom sitt miljömålsarbete bl.a. med frågan om saltvatteninträngning i brunnar, och myndigheten har i tidigare budgetunderlag begärt ytterligare medel för arbetet med enskild vattenförsörjning. Detta önskemål kan åter komma att tas upp i kommande budgetunderlag och får då beredas i sedvanlig ordning. Något särskilt regeringsuppdrag till SGU förbereds inte . Utskottet noterar vidare att vattenmyndigheterna arbetar med det fortlöpande åtgärdsarbetet för vattenmiljön. Myndigheter och kommuner ska rapportera till vattenmyndigheterna vilka åtgärder som har genomförts föregående år. Det första rapporteringstillfället ska ses som ett första steg att upprätta ett system och en modell för ett samordnat åtgärdsarbete. Utskottet noterar även att den kommande Havs- och vattenmyndighetens behov av en sammanhållen kunskapsförsörjning för en effektiv havsplanering utreds, se tilläggsdirektiv till (dir. 2011:3). Havs- och vattenmyndigheten ska få ett samlat ansvar för havs- och vattenmiljöfrågor. Myndighetens ansvar ställer stora krav på en väl fungerande kunskapsförsörjning. Utifrån framtagna underlag ska en adekvat bedömning kunna göras av miljötillståndet både i havs- och sötvattenmiljön. Enligt tilläggsdirektivet får i uppdrag att analysera och tydliggöra brister i befintliga kunskapsunderlag och processer för insamling av data, att analysera behov av att utveckla befintlig kunskap för att passa havsplaneringen och att föreslå inriktning för framtida kunskapsförsörjning vad gäller havsplanering. Uppdraget ska redovisas . Med hänsyn till det anförda föreslår utskottet att motion MJ384 (S) lämnas utan ytterligare åtgärd. beslutade att läkare får ordinera en patient s.k. lågkolhydratkost (LCHF) som behandling mot övervikt och typ 2-diabetes, förutsatt att patienten följs upp fortlöpande och på lång sikt. konstaterade att det saknas studier på långtidsbehandling med denna kost. Enligt vad utskottet har inhämtat från Landsbygdsdepartementet riktar sig de kostråd som ger till en bred allmänhet och syftar till sunda, hälsosamma matvanor under hela livet. Det förekommer nya studier som motsäger delar av kostråd, men det kommer också kontinuerligt studier som ligger i linje med kostråden, och dessa studier är i majoritet. När de nordiska näringsrekommendationerna (NNR), som ligger till grund för kostråden, revideras kommer alla studier att vägas in, även de som motsäger dagens aktuella rekommendationer. har utsett en arbetsgrupp som ska se över och vid behov uppdatera den fjärde upplagan av de nordiska näringsrekommendationerna som utfärdades . Utskottet som har behandlat en liknande motion om kostråd (se bet. 2009/10:MJU10 s. 12) utgår från att löpande ser över grunderna för sina kostråd och håller dem uppdaterade. Med det anförda föreslår utskottet att motion MJ241 (FP) lämnas utan åtgärd. Utskottet har behandlat frågan om kosttillskott senast i betänkande 2009/10:MJU10 s. 8, då följande anfördes: Utskottet har tidigare konstaterat att föreskrifter om kosttillskott innehåller särskilda regler endast beträffande vitaminer och mineralämnen som används som ingredienser i kosttillskott. Vidare har utskottet framhållit att särskilda gemenskapsbestämmelser om andra näringsämnen, eller andra ämnen med näringsmässig eller fysiologisk verkan, som används som ingredienser i kosttillskott skulle fastställas av EU i ett senare skede när tillräcklig vetenskaplig kunskap om dessa ämnen skulle komma att finnas. I avvaktan på att sådana gemenskapsbestämmelser antas kan nationella regler tillämpas, men utskottet noterade att saknade sådana regler. Utskottet utgick från att regeringen vid behov skulle undersöka om det finns skäl att utveckla särskilda nationella regler för ingredienser i kosttillskott (se bet. 2007/08:MJU12 Säkra livsmedel s. 1316). Enligt en rapport från kommissionen, KOM(2008) 824 av , ansåg kommissionen inte att det var lämpligt att införa särskilda regler för andra ämnen än vitaminer och mineraler som används i kosttillskott. Kommissionen uteslöt emellertid inte möjligheten att göra ytterligare en analys. Enligt vad utskottet har inhämtat driver ett hälsokostprojekt som omfattar kosttillskott (däremot inte i det första skedet kosttillskott som endast innehåller vitaminer eller mineraler). Enligt projektplanen kommer en kartläggning att ske och projektet planeras att avslutas . Enligt vad utskottet har inhämtat från Landsbygdsdepartementet har man inom EU inte arbetat med frågan om kosttillskott . Kommissionen har dock för avsikt att ta upp arbetet igen . Nationellt avvaktar departementet resultatet av kartläggning som ska slutföras . Utskottet utgår, i enlighet med tidigare överväganden, från att regeringen vid behov undersöker om det finns skäl att utveckla särskilda nationella regler för ingredienser i kosttillskott.