· GY01MJU17 · 2011-05-04 09:10:55 — Stora mängder avfall är vardag i det moderna samhället. Detta har en stor påverkan på vår miljö. För att minska konsekvenserna måste vi arbeta på flera plan. Det handlar om att minska mängden avfall i sig, exempelvis genom att använda produkter tillverkade av mindre mängd material och förlänga produkternas livslängd, att minska avfallets farlighet, återanvända produkter och ta hand om det avfall som inte går att använda på ett säkert sätt.Producentansvaret innebär att producenterna ansvarar för att samla in och ta hand om uttjänta produkter. Ett exempel är förordningen om producentansvar för förpackningar. Syftet är att stimulera producenterna att utveckla förpackningar så att utsläpp av skadliga ämnen minimeras vid återvinning. avser förordningen att driva på utvecklingen av mindre och lättare förpackningar så att avfallsmängden på detta sätt minskar.De berörda parterna har en överenskommelse som ska ge en ökad återvinning i hela landet. I överenskommelsen ingick 200 nya återvinningsstationer som skulle etableras, och man skulle ha en beredskap för ytterligare 200. Avfallshanteringens parter lovade att löpande utvärdera sin service. Om och när graden av källsortering minskade i ett område skulle informationen till medborgarna genast förbättras.Trots att det finns en överenskommelse mellan de olika parterna har inte detta fungerat . Det har inte varit lönsamt att hämta visst material eller så har man valt att hämta i mindre omfattning, vilket har inneburit att återvinningsstationer i kommunerna har varit överhopade. Kommunerna har själva fått ta hand om det avfall som inte har varit lönsamt att hämta för förpackningsindustrin. Eftersom detta blivit ett sanitärt problem har kommunerna också fått öka städningen runt återvinningsstationerna. Konsekvensen har blivit att kommunerna själva har tagit över eller håller på att ta över hanteringen av förpackningsmaterialet.Nu när hjulen börjar snurra i igen och industrin börjar bli intresserad av sitt återvinningsmaterial finns till exempel inte det papper som industrin behöver. Man får gå ut på marknaden och handla upp återvinningspapper för en dyrare peng än om man hade tagit hand om det såsom överenskommelsen var från början.Producentansvaret måste fungera. Konsumenternas vilja att källsortera sina sopor ska mötas med respekt från kommuner, förpackningsproducenter och avfallsentreprenörer. Det ska vara enkelt att sortera och lätt att göra rätt.Detta är endast en av många frågor när det gäller avfall. På så väl detta som andra avfallsområden återstår mycket att göra. Vi socialdemokrater vill driva på utvecklingen av teknik och system för tillverkning, insamling och återvinning. Vi vill utreda möjligheterna att samla in avfall i materialströmmar och öka fokus på att förebygga uppkomst av förpackningsavfall.Fru talman! Vi anser att det är dags att på allvar tar sig an uppgiften att ta vara på resurserna i avfallet, inte bara som energi utan också ett steg högre upp i avfallshierarkin, på materialnivå. För detta kan det behövas både regeländringar och ekonomiska styrmedel så att man kan komma ifrån deponeringen av de stora mängderna hushållsavfall.Vi anser att man måste utveckla pantsystem för att minska råvarubehovet, materialsvinnet, nedskräpningen, miljöförstöringen, energiförbrukningen och belastningen på ekosystemen. Exempel på nya pantsystem är system för inbyggda batterier i presentartiklar, som tyvärr ofta hamnar i fel avfallsfraktion, och för hushållselektronik, som har blivit en snabbt växande del av våra sopor som lätt hanteras fel.Den ökade tillgängligheten till kontinenten och möjlighet till handel skapar också ett stort problem vad gäller aluminiumburkar. De tomma burkarna hamnar ofta i soporna eller, ännu värre, i vår natur. Burkarna utgör ett stort nedskräpnings- och miljöproblem eftersom aluminium inte bryts ned. Burkarna är också energikrävande att framställa, och de bör därför återanvändas eller återvinnas för att vi ska kunna spara energi.Därför anser vi att det behövs ett gemensamt pantsystem för aluminiumburkar inom EU och att regeringen på EU-nivå bör driva frågan om ett gemensamt pantsystem för aluminiumburkar i hela Europa.Fru talman! finns det inga regler som hindrar båtar och fartyg från att släppa ut avfallsvatten rakt ut i havet när de befinner sig på internationellt vatten. I stället är det upp till de olika rederiernas eget samvete att välja vad de släpper ut eller inte. Men de frivilliga åtagandena är inte tillräckliga.Parlamentariska beslutade att rekommendera alla Östersjöstaters regeringar och Helcom att initiera åtgärder för att minska avfallsutsläpp från alla båtar i för att minska försurningen i havet. Det är viktigt att som föregångsland driver frågan om minskat utsläpp från båtar och fartyg i förhandlingarna om Helcoms aktionsplan för . En väg att gå kan vara att kräva obligatorisk avfallshantering i hamnarna och att erbjuda gratis tömning av tankar, exempelvis finansierat via hamnavgiften.Exporten av farligt avfall till fattiga länder är ett allvarligt miljö- och rättviseproblem. Att fattiga länder tar hand om de rikas farligaste sopor kan vi aldrig acceptera. Exporten av miljöfarligt avfall till fattiga länder måste upphöra. Vi vill därför skärpa producentansvaret i EU vad gäller miljöfarligt avfall som elektronikavfall eller avfall som innehåller tungmetaller. Sådant miljöfarligt avfall ska tas om hand inom EU och ska inte få exporteras till länder utanför unionen utan särskilt tillstånd. Tillståndet ska förutsätta att avfallet kan tas om hand på ett sätt som inte innebär miljörisker.I återvinner vi av allt vårt totala hushållsavfall. Vi är därmed en av de främsta återvinnarna i världen. Trots det förutspås att vårt sopberg 2050 kommer att vara fem gånger större än . Mellan av all vår mat äter vi inte upp, och den totala mängden onödigt matavfall från svenska hushåll beräknas till per år.Vi anser att matavfall från våra hushåll behöver tas om hand på ett bättre sätt än vad som sker så att vi kan utnyttja den potential som avfallet har. Matrester kan till exempel omvandlas till biogas och biogödsel. Vi förespråkar klimatinvesteringar lokalt till stöd för produktion av biogas från organiskt avfall. Kombinationen av avfallsförbränning med kraftvärme, biogasproduktion och kompostering är en bra mix för att minska utsläpp, vilket människa och miljö är i stort behov av.Fru talman! Vi står naturligtvis bakom samtliga våra reservationer, men jag yrkar bifall till reservation 5. Vi debatterar ett betänkande som rör ett antal motioner om avfall och kretslopp. Jag ska inte lägga ut texten om hela detta politiska område utan göra några nedslag i de motioner som utskottet har behandlat.På radion hörde jag Lundaforskaren som menade att vi har nog med restavfall från hushåll, livsmedelsindustri och avloppsslam för att driva samtliga bussar i hela med biogas.Det låter som en positiv nyhet om det kunde bli verklighet eftersom bussarna i stadstrafik och i landsortstrafik i inte bara bidrar till fossila utsläpp av koldioxid utan också ganska mycket bidrar till hälsofarliga utsläpp i luft. Biogasdriften av tunga fordon är en oerhört effektiv och miljöbra satsning att genomföra. Tyvärr har vi inte de system som gör att vi effektivt utnyttjar det avfall som vi har och som kan göras till biogas så att vi driver alla dessa bussar med biogas. Det är både i distributionsledet och i det led som vi nu diskuterar kring avfallshanteringen, alltså insamlingen av dessa restprodukter, som skulle kunna göra betydligt mer. tycker att man ska samla in biologiskt avfall i alla större städer i från både hushåll och storkök. Då skulle vi få en bra resurs som vi kan använda i kretsloppet betydligt mer effektivt än att bara bränna upp det som görs med huvuddelen av det . En sådan konvertering skulle också kunna underlättas och stödjas av staten och regelverket i stället för att man drar denna fråga ytterligare i långbänk för att hitta lösningar på det lokala planet. Som den tidigare talaren nämnde kan man också ge ekonomiskt stöd för lokala lösningar som tidigare på biogasens område har visat sig vara ganska lyckade satsningar. Vi har åtminstone fått i gång en hel del biogasproduktion i med hjälp av de nationella investeringsstöd som har funnits i form av Klimp- och LIP-stöd. I den reservation som har skrivit tillsammans med Socialdemokraterna och om biologiskt avfall pekar vi just på att alla större städer ska få ett tydligt regelverk för att de ska samla in biologiskt avfall från hushållen. Då får man bort lite av den osäkerhet som finns kring hur man ska bygga upp dessa system. Vi ser nämligen att nästan hälften av kommuner har börjat eller redan har byggt ut insamlingssystem för biologiskt avfall. Det gäller i både större städer och i något glesare orter. Men finns hälften av kommunerna kvar. När vi behöver denna resurs för en gemensam energisatsning både till tung trafik och till andra energiområden borde det även ligga i intresse att underlätta för ett sådant regelverk. Den andra frågan som jag vill ta upp gäller de allmänna ansvarsförhållandena i fråga om insamlingen från hushållen av avfall. Vi överöses med mediala inslag om vilka resurser som ändå finns i våra soppåsar hemma i hushållen och som inte tas till vara i materialledet. Vi i är stolta över att vi inte lägger detta avfall på deponi längre utan förbränner det och i alla får energi av det. Men det skulle vara bättre om vi lyckades materialåtervinna betydligt mer än vi gör . Jag vill peka på att den kanske största vinsten är den pedagogiska, nämligen att man gemensamt i bostadsområden och bland befolkningen faktiskt känner att man gör rätt för sig och att man inte blir straffad för att man sorterar sitt avfall genom att man, som i , får gå flera . Det låter inte särskilt långt. Men med tanke på att alternativet är att man bär ut soppåsen till trapphuset straffar vi fortfarande dem som gör det miljöbästa valet, precis tvärtemot regeln om att det ska vara lätt och billigt att vara miljövän. Vi kan definitivt inte nöja oss med ett system där vi inte får till en lösning där den miljöbästa lösningen också är den lösning som var och en känner är den som är lättast att hantera. Jag tror att den samförståndslösning som man har börjat diskutera mellan aktörerna är en bra början. Men jag tycker inte att vi här ska nöja oss med det som majoritetspartierna förespråkar i detta betänkande genom att vi ska vänta på en segdragen beredning i . Den proposition som man hänvisar till i majoritetstexten när det gäller att dessa frågor ska tas upp igen redan har kommit till , men den visar sig inte innehålla någonting om dessa frågor. Jag skulle därför vilja ställa en fråga till majoritetsföreträdarna i denna debatt om hur de ser på hur vi ska komma vidare med ansvarsförhållandena för att bättre kunna materialåtervinna hushållens avfall och få ett bättre insamlingssystem som gör att man inte skiljer på metallhinken och konservburken utan ser metall som metall och som en viktig resurs att materialåteranvända och få in i kretsloppet så att vi slipper överutnyttja de ändliga resurser som finns på jorden. Jag står naturligtvis bakom samtliga våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservation 5 om biologiskt avfall med mera. Jag skulle vilja lyfta fram några viktiga saker i denna debatt om avfall. Jag vill först understryka vikten av att ha ett fungerande pantsystem. Om man jämför med andra europeiska länder kan man se att vi har kommit ganska långt vad gäller pant på till exempel aluminiumburkar och petflaskor. Om man jämför insamlingsgraden av produkter som det finns pant på med insamlingsgraden av andra produkter där det bara finns ett insamlingskrav ser man att det lämnas in väldigt mycket mer produkter när det finns en pant. Pant är ett bra styrmedel och ett incitament för att vi ska samla in detta avfall. Därför tycker jag att reservation 1 från de rödgröna partierna är så viktig. Där skriver vi att vi vill utveckla pantsystemet och vill att fler produkter ska kunna införlivas i detta system. Jag personligen tycker att man också ska se över panttaxorna och att man kan höja dem på vissa områden. Det har man gjort på aluminiumburkar, vilket var helt rätt steg. Men man kanske kan höja mer än så, i synnerhet på petflaskor och på glasflaskor där panttaxorna ligger lågt. Väldigt mycket skulle vara vunnet om vi kunde ha ett gemensamt europeiskt pantsystem för aluminiumburkar. Det är tråkigt att partier som till exempel inte har tillstyrkt reservationen från Socialdemokraterna och . Detta skulle inte behöva innebära att vi på något vis måste äventyra eller försämra vårt svenska pantsystem, utan det handlar om att vi ska driva på de andra länderna så att de har ett system som liknar det som vi har i . Allt fler aluminiumburkar, inte minst med öl, kommer från andra europeiska länder till . Folk direktimporterar och fyller bilar och släpvagnar med öl från och . Alla dessa burkar kan inte tas om hand i . Då vore det bra om vi hade ett gemensamt pantsystem. Det är också viktigt att vi kommer till rätta med förpackningsansvaret i . är det producenterna som har ansvaret för att samla in förpackningar och returpapper. Jag tror att alla som har varit aktiva i politiken på det lokala planet vet att detta är en stor stridsfråga. Alla vi vet att kommunerna i själva verket tar ett mycket stort ansvar för denna insamling när det faktiskt är producenterna som ska ta detta ansvar. Jag kommer ihåg att Avfall , som kanske har ett visst intresse i denna fråga, i en genomgång konstaterade att så mycket som 60 och av insamlingen av förpackningar och returpapper bekostas av andra än förpackningsindustrierna. Därför vill vi i de rödgröna partierna enligt reservation 3 se över detta. Vi vill skärpa kraven på producenterna så att de faktiskt tar sitt fulla ansvar. Jag yrkar därför bifall till reservation 3. Avslutningsvis måste vi komma till rätta med den stora dumpningen av en stor del av avfallet, men inte minst elavfall - mobiltelefoner, datorer och andra saker - som helt enkelt dumpas i utvecklingsländer. Detta leder till att stora mängder kvicksilver, bly, kadmium och andra farliga kemikalier sprids i dessa länder. är det nästan fritt fram att fylla containrar på båtar och skicka dem till eller andra länder i som det oftast handlar om. Det här är helt i strid med EU:s ramdirektiv som säger att vi självklart ska ta hand om avfallet på hemmaplan. Ändå görs inte det. Därför måste vi här på hemmaplan hitta nya styrmedel för att vi ska konsumera mindre, inte köpa nya mobiltelefoner. Vi borde också hitta system för hur det kan bli lättare att reparera produkter. är det ju så att man går tillbaka till affären med en dator som man haft i ett eller och som behöver repareras. Om garantin inte längre gäller säger de i affären: Köp en ny! Det är för dyrt att reparera. Detta är ohållbart och extremt slösaktigt.Vi måste också se om det går att hitta strängare regler för kontroller och obligatoriska inspektioner i våra hamnar så att vi har kontroll över vilka produkter som skeppas ut från våra länder. Det har vi inte . Då är det en ny lagstiftning, en strängare lagstiftning, som vi talar om.Med detta sagt vill jag lyfta fram alla de rödgröna reservationerna, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 3. Avfall och kretslopp är frågor som alltmer diskuteras och som kommit allt högre upp på agendan. Det är glädjande då vårt avfall är en för vår miljö mycket viktig fråga.I första hand ska vi helt klart ha ambitionen att se till att mängderna avfall som vi producerar blir så små som möjligt. Därefter gäller att avfall som ändå uppstår tas om hand på ett ur miljö- och resurssynpunkt klokt sätt. Avfallshierarkin i ramdirektivet om avfall anger just denna ordning - det avfall som uppstår ska i första hand återanvändas, i andra hand återvinnas eller användas för energiframställning och i sista hand deponeras.I är vi duktiga på att hålla sopmängderna nere. Vi är mycket duktiga på att återvinna vårt avfall. Vi tillhör de ledande i . I produceras ungefär avfall per person, vilket är något tiotal kilo mindre än som i genomsnitt gäller för EU-länderna.De senaste tolv åren har vi i vårt land ökat andelen som återvinns och som används till energiutvinning från till . Återvinningen utgör en tredjedel. Till energiutvinning går hälften, . Till biologisk behandling går . Deponeringen har i stort helt upphört; den har minskat från till . I EU är förhållandena helt annorlunda med en avsevärt mindre andel återvinning och en väsentligt större del som går till deponi. Däremot har våra totala avfallsmängder ökat från 1997 till 2009. Dock kunde vi se en viss minskning. är det viktigt att beakta att våra avfallsmängder också står i viss relation till konjunkturen. Lite skämtsamt brukar det påstås att en av de bästa konjunkturmätarna är studiet av en återvinningsstation och aktiviteten där.Fru talman! har vi också kraftigt ökat andelen avfall som blir biologiskt behandlat till exempel för utvinning av biogas. utgör, som nämnts, denna del . Här finns dock en potential att gå vidare och att nå ännu högre siffror. I stort sett överallt i vårt land är man på väg att införa utsortering av biologiskt hushållsavfall för rötning och gasframställning. Mycket här handlar om att finna praktiska lösningar som är ekonomiskt lönsamma och lätta att implementera ute i de enskilda hushållen. Just detta är en viktig faktor för att nå vårt mål om en ännu större andel källsortering. Det måste vara enkelt och det måste kännas motiverat för den enskilde medborgaren att leva miljövänligt i sitt vardagsliv och att sortera och återvinna sitt avfall på ett optimalt sätt.I finns det ett krav på förpacknings- och tidningsindustrin, ett så kallat producentansvar; deras produkter ska återvinnas för materialanvändning. Det gäller därför att finna system som gör det lätt för konsumenten att medverka i denna återvinning så att förpackningar och tidningar inte hamnar bland de vanliga soporna. Internationellt sett är vi väldigt duktiga på detta. återvanns av tidningar och trycksaker och av kartong och wellpapp. För bådadera överträffade vi klart regeringens mål om respektive . Metallförpackningar återvanns till , plast till och glas till . Även här klarade vi i två fall av tre regeringens mål med god marginal.Ett område som diskuteras mycket är aluminiumburkar och petflaskor. På dessa finns en pantavgift som fördubblades. Burkar och petflaskor återvinns också i mycket hög grad, till respektive . Vi återvinner alltså nästan nio av tio av våra burkar och plastflaskor.Batterier är en annan omdiskuterad produkt med vissa rent skadliga och hälsovådliga innehåll. finns här ett producentansvar som innebär ansvar för information till konsumenten om var man kan lämna sina uttjänta batterier och om varför det är så viktigt att samla in dessa. Producenterna ansvarar också för att det finns insamlingssystem över hela samt för sortering och återvinning.Beträffande elektriskt och elektroniskt avfall som datorer, musikanläggningar, tv och vitvaror samlas i vårt land drygt per person in - att jämföra med EU-snittet på 4 kilo.Som jag nämnt är vi duktiga på att sortera vårt avfall, återanvända det material som passar för det och förbränna det som är lämpat för det.Trots att vi nått långt och är ledande i och även internationellt får vi inte slå oss till ro. Tvärtom måste det här sporra oss ytterligare till att ständigt bli bättre och till att nå ännu högre mål. Vi kan vara stolta men får inte vara nöjda.Miljömålsberedningen har därför till regeringen avlämnat ett förslag om nya mål för minskat avfall och ökad biologisk återvinning. Målen är bland annat att matavfallet ska minska med fram . Vidare ska av matavfallet från hushåll, storkök, butiker och restauranger behandlas biologiskt.Fru talman! Här i kammaren har att ta ställning till ett motionsbetänkande där 25 motionsyrkanden inom området avfall och kretslopp behandlas.En del i betänkandet handlar om pantsystemet, om detta kan utökas och bli mer internationellt eller åtminstone gemensamt inom EU. Frågan är inte alls ny utan utreddes av kommerskollegiet. Man menade då att det var lämpligt att börja med ett mindre antal länder som redan har ett fungerande pantsystem. Många frågor återstår dock innan ett gemensamt system kan genomföras. inledde en studie om alternativ och möjligheter när det gäller att införa ett EU gemensamt pantsystem. Denna studie beräknas vara klar i slutet av detta år.En globalt sett ökad återvinning av burkar är ur flera synpunkter positivt. Dock är det i ett globalt system viktigt att incitamenten för konsumenten att panta burkar finns kvar. Det gäller att det är enkelt och att återvinningssystemet finns tillgängligt nära konsumenten. som tillhör de länder i världen som är bäst när det gäller att panta burkar borde kunna vara en förebild.Inom har frågan om ett gemensamt nordiskt pantsystem utretts. Stora mängder burkar och även flaskor passerar över gränserna mellan länderna, även från länder utanför - till exempel och . Ett gemensamt pantsystem skulle därför göra det enklare för konsumenten och även gynna miljön. Dock finns det i flera nordiska länder ett motstånd mot ett gemensamt pantsystem då man befarar att det skulle ge extra menar att ett sådant här system bör kunna inrättas och då med fördel även omfatta gränshandeln med tredje land. Vi menar dock att rimligen bör man avvakta arbete beträffande ett EU-gemensamt system innan man tar slutlig ställning.För batterier finns som jag nämnt ett producentansvar . Enligt denna finns krav på information till konsumenterna om batteriers fara för hälsan, påverkan på miljön och var man kan lämna sina uttjänta batterier. Enligt är just information ett viktigt styrmedel för ökad insamling av batterier. Det är viktigt att folk blir medvetna om farorna med batterier. Regeringen följer frågan om hur insamling och återvinning av batterier utvecklas och får vid behov återkomma med ytterligare åtgärder.Fru talman! I betänkandet diskuteras också ansvarsförhållanden för avfallshanteringen. Detta är tydligt lagreglerat, men självklart i praktiken kan det alltid i vissa speciella fall bli gränsdragningsproblem hur väl man än försöker reglera. Inom avfallsområdet pågår nu en implementering av ramdirektiven om avfall. I dessa införs nya definitioner som gör lagstiftningen tydligare, avfallshierarkin lyfts fram och det görs en mängd ändringar och förtydliganden.Kommunerna har ansvaret för insamling och behandling av hushållsavfall. I varje kommun ska det finnas en renhållningsordning som anger föreskrifter för hantering av avfall i kommunen och en avfallsplan som beskriver kommunens åtgärder för att minska avfallets mängd och farlighet.Ytterst anger att den som innehar avfall ska se till att detta hanteras på ett hälso- och miljömässigt godtagbart sätt. För en mängd produkter finns producentansvar, alltså att producenten har ansvar för insamling och omhändertagande av uttjänta produkter. Det gäller papper, däck, förpackningar, batterier, elektriska produkter, belysningsarmaturer, etcetera. Det finns industrier i som för sin produktion är beroende av material från produktåtervinningen. Därför får inte dessa material felaktigt gå till exempelvis energianvändning.Vill vi nå än bättre resultat beträffande sortering av avfall till återvinning måste vi ha enkla, tillgängliga och konsumentanpassade system. Ett steg i denna riktning togs 2009 genom en överenskommelse mellan , , Avfall , Förpacknings- och Tidningsinsamlingen, FTI, och Svensk Glasåtervinning som innebär att det etableras 200 nya återvinningsstationer framför allt i större tätorter, att fler återvinningsstationer ska etableras i områden med hög säsongsbelastning samt att orter med en åretruntöppen livsmedelsbutik alltid ska ha en återvinningsstation.Överenskommelsen som träffats mellan producenter och kommuner är viktig och lyfter fram just betydelsen av information.