yttr · GX05EUN1y · 2010-01-01 00:00:00 — EU-NäMNDEN 2009/10:EUN1y 2009/10:EUN1y EU-NäMNDEN Verksamheten i Europeiska unionen (skr. 2009/10:150) samt Redogörelse för det svenska ordförandeskapet i Europeiska unionens ministerråd (skr. 2009/10:174) Till utrikesutskottet har beslutat att ge tillfälle att yttra sig över regeringens skrivelse 2009/10:150 Berättelse om verksamheten i Europeiska unionen samt regeringens skrivelse 2009/10:174 Redogörelse för det svenska ordförandeskapet i Europeiska unionens ministerråd . Regeringens skrivelser I skrivelsen om det svenska ordförandeskapet i Europeiska unionens råd redogör regeringen för hur ordförandeskapet förbereddes inom , hur det genomfördes och de viktigaste resultat som uppnåddes. Skrivelsen innehåller även en kostnadsredogörelse. I skrivelsen om verksamheten i Europeiska unionen behandlas Europeiska unionens övergripande utveckling och vissa horisontella frågor (del 1), unionens förbindelser med omvärlden (del 2), ekonomiska och finansiella frågor (del 3) samt rättsliga och inrikes frågor (del 4). Vidare behandlas unionens övriga politikområden (delarna 510). Slutligen redogörs för unionens institutioner m.m. (del 11). I bilagor redogörs också för mål av svenskt intresse vid och tribunalen, för pågående överträdelseärenden mot samt för beslut i ministerrådet som inte stöttat. behandlar inledningsvis regeringens skrivelse angående ordförandeskapet i Europeiska unionens råd och därefter skrivelsen om verksamheten i Europeiska unionen . Det svenska ordförandeskapet i Europeiska unionens råd I skrivelsen redogörs först för hur ordförandeskapet förbereddes, inklusive arbetet med 18-månaders- och 6-månadersprogrammen. Därefter redogörs för de huvudsakliga resultaten av ordförandeskapet, uppdelat efter de främsta prioriteringarna (Lissabonfördraget, klimatet, den ekonomiska krisen, Stockholmsprogrammet, Östersjöstrategin och EU som global aktör). Slutligen redogörs för relationerna med , mötesverksamheten i , kommunikationen under ordförandeskapet och kostnaderna för ordförandeskapet. Det framgår av skrivelsen att förberedelserna inför ordförandeskapet inleddes med ett inventeringsarbete av samtliga sakfrågor. identifierades de huvudsakliga prioriteringarna för det svenska ordförandeskapet inför arbetet med 18-månadersprogrammet som skulle anta tillsammans med , som innehade ordförandeskapet , och som innehade ordförandeskapet . Information om 18-månadersprogrammet gavs främst informellt inom ramen för särskilda beredningsgrupp vari företrädare för samtliga riksdagspartier ingår. Möten i beredningsgruppen med EU-minister om 18-månadersprogrammet ägde rum och . Programmet fastställdes av EU-ministrarna i trioländerna och antogs formellt av rådet . Regeringen samrådde med inför detta beslut. beredningsgrupp hade även möten med EU-ministern för att få information om prioriteringarna för det svenska ordförandeskapet som skulle fastställas i 6-månadersprogrammet. Möten med beredningsgruppen hölls , , och slutligen . Ordförandeskapsprogrammet presenterades därefter av regeringen i kammaren . Beredningsgruppen diskuterade även formerna för samråd och återrapportering under ordförandeskapet med EU-ministern. konstaterar att regeringen även under detta svenska ordförandeskap på ett tillfredsställande sätt samrådde med och informerade nämnden om verksamheten under ordförandeskapet samt att samarbetet mellan regeringen och å ena sidan och å andra sidan fungerade väl. vill särskilt uppmärksamma att underlag inför samråden oftast levererades och att det var hög närvaro av statsråd på möten. En fråga som gav upphov till upprepade diskussioner var hur ståndpunkt som medlemsstat förhöll sig till roll som ordförande i rådet och hur regeringen uttryckte detta i kontakterna med nämnden. Liksom under det tidigare svenska ordförandeskapet 2001 förekom inte sällan i det underlag som regeringen överlämnade inför samråden formuleringar med innebörden att stöder ordförandeskapets förslag. var det oklart om detta skulle tolkas som att ordförandeskapets förslag stämde helt överens med svenska ståndpunkter eller om ordförandeskapets förslag var en kompromisslösning som avvek från den svenska ståndpunkten i syfte att nå resultat. utgick, vid de samråd med regeringen som ägde rum under det svenska ordförandeskapet, från att regeringen även avsåg att i varje fråga driva endast en uppfattning i ministerrådet. En annan sak är att i vissa frågor, i syfte att uppnå resultat, haft anledning att i samband med ordförandeskapet inta en mer flexibel position än annars. anser sig kunna konstatera att samrådet de facto rörde hur den avsåg att agera i egenskap av ordförande. har med den utgångspunkten kunnat stödja ståndpunkter som syftat till att uppnå acceptabla kompromisser snarare än specifika lösningar i de utestående frågorna. Sammanfattningsvis konstaterar , trots de principiella oklarheter som antytts ovan, att regeringen sammantaget på ett tillfredsställande sätt informerat och samrått om sitt arbete i under det svenska ordförandeskapet. Det svenska ordförandeskapet innebar för även att vara ordförande i , konferensen mellan parlamentariska organ för EU-frågor. intensifierades arbetet med Cosacförberedelser i och med att var del av den s.k. trojkan fr.o.m. . Under ordförandeskap var värd för två möten som arrangerades i . hölls ett möte på ordförandenivå, med deltagande av utrikesminister , EU-minister och EU-kommissionär . hölls det ordinarie Cosac-mötet i plenum, med deltagande av H.K.H. kronprinsessan , statsminister , justitieminister , migrationsminister , miljöminister och EU-kommissionär . Ämnen som togs upp på mötet var klimatfrågan, Stockholmsprogrammet och öppenhet inom EU:s institutioner, vilka stämde väl överens med det svenska ordförandeskapets prioriteringar. Även Lissabonfördraget diskuterades mot bakgrund av den irländska folkomröstningen dagarna innan Cosacs möte. Verksamheten i Europeiska unionen Synpunkter av övergripande karaktär vill även detta år uttrycka sin uppskattning av skrivelsen som ger en bred översikt över det gångna årets verksamhet i EU. Relationerna mellan regeringen och behandlas övergripande i avsnitt 1.1. kan konstatera att de förändrade arbetsformer för EU-frågor som infördes och som bl.a. innebär nya uppgifter för utskotten i behandlingen av EU-frågor, och därmed en ny arbetsfördelning mellan och utskotten, har funnit sin form samt att samarbetet mellan nämnden och utskotten har utvecklats och fungerar väl. inleddes en utredning inom för att följa upp de nya arbetsformerna med målet att klargöra arbetsfördelningen och rekommendera en modell för hur arbetet ska bedrivas framöver. Utredningen förväntas lägga fram sina förslag . I detta sammanhang vill fästa uppmärksamheten på att reformen av arbete med EU-frågor även medfört utökade uppgifter för nämnden då nämnden numera även samråder om samtliga A-punkter på rådets dagordning. I syfte att öka öppenheten kring de skriftliga samråd som sker med nämndens ledamöter om A-punkterna publiceras numera information om dessa skriftliga samråd på webbplats. Som noteras i avsnitt 1.1 samrådde regeringen med inför samtliga möten i och ministerrådet. Liksom tidigare vill framhålla att kontakterna mellan å ena sidan och å andra sidan regeringen och präglades av god samarbetsanda, skyndsam och effektiv handläggning och beredskap till nödvändig flexibilitet. Detta var särskilt viktigt då 2009 kännetecknades av flera pågående eller uppblossande frågor av brådskande karaktär som orsakade extrainsatta rådsmöten och extramöten i , bl.a. den ekonomiska och finansiella krisen, ratificeringen av Lissabonfördraget och tillsättningen av nya poster med anledning av fördraget, klimatförhandlingarna, den nya influensan och gaskrisen mellan och . Dock kan det noteras att nämndens ledamöter i vissa fall fick väl på sig för att lämna synpunkter på skriftliga samråd. Regeringens återrapportering är en viktig del av helheten i samrådet och utgör en del av kontrollmakt. Genom en tillräckligt tydlig och informativ återrapportering kan nämndens ledamöter följa ärendenas utveckling och få underlag till uppföljande frågor vid nästa samrådstillfälle. Inte minst har nämndens ledamöter efterlyst information om vilka medlemsstater som står bakom de ståndpunkter som redogörs för i återrapporterna. Muntliga kompletteringar vid nämndens möten har därför varit nödvändiga. Nämnden vill i detta sammanhang påminna om behovet av att återrapporteringen uppfyller sådana krav och är så enhetlig som möjligt samt att nämnden har fullgoda rutiner för att hantera sekretessbelagda uppgifter. Inte minst är en god återrapportering från informella ministermöten av betydelse, eftersom dessa rådsmöten kan vara nog så viktiga för utvecklingen av olika EU-frågor. vill även ta upp språkfrågan. För att samråden ska kunna genomföras på ett tillfredsställande sätt är det nödvändigt att relevanta dokument översänds i svensk översättning när sådana finns tillgängliga och att det i andra fall ges kompletterande information på svenska i lämplig form. Nämnden vill också, liksom , betona att det är viktigt att i sin planering försöker undvika krockar mellan arbetet i kammaren och arbetet i nämnden. Avslutningsvis noterar att det korta övergripande avsnittet om relationerna mellan regering och riksdag (avsnitt 1.1) kompletteras av referenser till riksdagskontakter (samråd, överläggningar och information) i övriga delar av skrivelsen. välkomnar referenser till när samråd har skett med nämnden i olika sakfrågor, men noterar en viss brist på enhetlighet och att referenser ibland helt saknas. Synpunkter med anledning av de olika sakavsnitten I det följande lyfter fram några utvecklingslinjer och enskilda frågor som är av intresse för att belysa samrådet mellan regeringen och . När det gäller den övergripande utvecklingen av EU-samarbetet (del 1) kan det konstateras att EU:s verksamhet 2009, , i hög utsträckning präglades av ett par stora och horisontella frågor som berörde flera rådskonstellationer. Det gällde framför allt den ekonomiska och finansiella krisen. Även om frågan hade sin huvudsakliga hemvist i , diskuterades den i flertalet rådskonstellationer och möten med . Klimatfrågan som återkommande diskuterades på miljörådet, , energirådet och var också en av de stora horisontella frågorna. Klimatfrågan berördes också i diskussionerna om bistånd och jordbruk. Vidare behandlades energifrågor inte bara inom ramen för rådet för transport, telekommunikation och energi () utan även i , och miljörådet. blev förberedelserna för den nya EU 2020-strategin ännu en fråga som kom att behandlas i flera rådskonstellationer. Nämnden vill i detta sammanhang också framhålla för som ytterligare ett viktigt exempel på en horisontell fråga som behandlats i , allmänna rådet och miljörådet. Nämnden konstaterar att strategin är det första exemplet på en makroregional strategi inom EU och att den berör många olika politikområden som miljö, energi, transporter, jordbruk, fiske, regionalpolitik och konkurrenskraftsfrågor. har en särskilt viktig roll för samrådet mellan regering och riksdag i denna typ av frågor, eftersom är det enda riksdagsorgan som har ett horisontellt ansvar för samtliga EU-frågor. I kan därmed diskussionerna inför ett specifikt rådsmöte sättas i sitt större sammanhang och relateras till liknande diskussioner inom andra rådskonstellationer, vilket för kontinuitet och samstämmighet i behandling av dessa frågor. Kombinerat med fackutskottens överläggningar med regeringen inom sina respektive ansvarsområden ger det en parlamentarisk behandling av EU-frågorna och ett parlamentariskt inflytande gentemot regeringen i dessa frågor som har både bredd och djup. I skrivelsen framhålls vidare att den fortsatta utvidgningsprocessen (del 1 avsnitt 7) är av strategisk betydelse för unionen som helhet. Utvidgningen är en av EU-samarbetets största framgångar och har starkt bidragit till säkerhet, stabilitet och ekonomisk utveckling i . gav ett aktivt och brett stöd i det fortsatta arbetet med utvidgningsprocessen. gjorde t.ex. ett studiebesök till för att få inblick i hur arbetar för att bli medlem. Besöket resulterade bl.a. i ett initiativ att starta en svensk-kroatisk parlamentarikerförening i . Målen med den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (del 2, avsnitt 8) är bl.a. att skydda unionens gemensamma värden och intressen, stärka unionens säkerhet och främja internationellt samarbete. EU:s globala aktörsroll utgår från en tydlig agenda för fred, utveckling, demokrati och mänskliga rättigheter. ägnade stor uppmärksamhet åt dessa frågor. Samråden har präglats av öppna och ingående diskussioner i med ett brett parlamentariskt stöd. En av de frågor som fortlöpande diskuterades var kriget i och fredsprocessen i då bl.a. vikten av EU:s aktiva roll i freds- och försoningsprocessen framhölls. Samråden kring ekonomiska och finansiella frågor (del 3) dominerades av tre frågor som kontinuerligt återkom på agendan. Den första gällde effekterna av den finansiella krisen och och om hur EU-länderna ska avveckla tidigare stödinsatser, både generella finanspolitiska insatser och stöd till finanssektorn, genom s.k. exitstrategier. Den andra gällde framtida regler för övervakning av finanssektorn, bl.a. genom etablerandet av nya EU-myndigheter. Den tredje gällde tillståndet för EU-ländernas offentliga finanser i ljuset av att ovanligt många länder har budgetunderskott som överskrider gränserna i EU:s . I hanteringen av dessa frågor fick regeringen i regel enhälliga stöd. Viktiga principer som ofta lyftes fram i diskussionerna var nödvändigheten att undvika protektionism som svar på den ekonomiska krisen och att upprätthålla regelverket på den inre marknaden. Inom området för rättsliga och inrikes frågor (del 4) var utarbetandet av det nya arbetsprogrammet, Stockholmsprogrammet, i fokus. Arbetet med det blivande programmet pågick även före det svenska ordförandeskapet, bl.a. i den s.k. framtidsgruppen med deltagande av ministrar från ett flertal länder, däribland , samt i diskussioner inom ramen för informella ministermöten. informerades om arbetet, men utkastet till program behandlades formellt vid samråd inför möte samt därefter vid statsministerns samråd inför Europeiska rådets möte då programmet skulle antas. Det blivande Stockholmsprogrammet var också ett ämne för diskussionerna vid det möte för parlamentens EU-organ, Cosac, som stod värd för . Frågan om människohandel stod på rådets agenda i flera sammanhang och föranledde engagerade diskussioner i . Människohandel är en viktig fråga också i EU:s yttre förbindelser, och i nämnden uppmärksammades även kopplingen mellan frågan om ensamkommande barn och människohandel. När det gäller samråden kring sysselsättning och socialpolitik, hälso- och sjukvård (del 5) kan särskilt nämnas de samråd som hölls inför de extrainsatta rådsmötena och om hanteringen av den nya influensan (svininfluensan). Vid båda dessa samråd fick regeringen nämndens enhälliga stöd för sin ståndpunkt och för det svenska ordförandeskapets hantering av frågan. Vid regeringens samråd med om jordbruk, fiske och livsmedel (del 8) gav nämnden sitt uttryckliga stöd till regeringen i att verka för en ökad marknadsorientering av den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP) efter 2013. Det råder en bred samsyn i nämnden om att omfattande reformer inom GJP är att betrakta som ett nationellt intresse för del. I nämnden uttrycktes det bl.a. kritik mot det sätt på vilket en majoritet av unionens medlemsstater träffades, utan deltagande av det svenska ordförandeskapet, under ett medlemslands ledning inför rådsmötena för att samordna sig i några politiskt avgörande frågor. Diskussionerna rörde särskilt vad som föregick rådsmötena i fråga om mejerimarknaden och i fråga om den gemensamma jordbrukspolitikens framtid vad avser landsbygdsutveckling. Inom området miljö (del 9) återfanns en av de mest tongivande frågorna , regeringens samråd med inför de internationella förhandlingarna i om ett nytt klimatavtal efter Kyotoprotokollet. Frågan behandlades inför framför allt möten i , allmänna rådet, miljörådet och . Nämnden ser positivt på att regeringen prioriterat samråd med inför de olika rådsmöten såsom skett samt förmedlat information om det rådande förhandlingsläget inför klimatkonferensen i . Under konferensens slutförhandling hade regeringen ett extrainsatt telefonmöte för samråd med nämnden om den överenskommelse (Accord) som blev utfallet av och som innehåller de övergripande ambitionerna i det globala klimatarbetet. Nämnden delar regeringens ståndpunkt om vikten av att inte sänka ambitionsnivån och betonar att klimatfrågan måste ha högsta prioritet i det internationella arbetet med EU som en tongivande aktör. När det gäller de institutionella frågorna dominerades verksamhet av utvecklingen kring ratificeringen av Lissabonfördraget och regeringens samråd om nomineringen av ordföranden till kommissionen samt utnämningen av de nya poster som skapats genom det nya fördraget. följde kontinuerligt processen kring Lissabonfördragets ratificering. Information om denna process, bl.a. gällande folkomröstningen på och situationen i och , gavs både informellt inom ramen för beredningsgrupp och i samråd med nämnden. Frågan om nominering av ny kommissionsordförande diskuterades under möte då statsminister samrådde med nämnden inför Europeiska rådets möte . Samråd med nämnden om Europeiska rådets beslut att utse en permanent ordförande för och en hög representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik enligt Lissabonfördraget skedde i två steg. Statsministern hade ett inledande samråd med nämnden inför stats- och regeringschefernas informella möte , då stats- och regeringscheferna skulle nå en politisk överenskommelse om dessa utnämningar. hade statssekreterare även telefonsamråd med nämnden. De formella besluten togs av i samband med Lissabonfördragets ikraftträdande. tillhörde den minoritet av medlemsstater där statsministern hade samråd med parlamentet i dessa frågor. Nämnden vill dock i detta sammanhang framhålla den bristande öppenheten och svårigheterna i att få tillfredsställande insyn i nomineringsprocessen. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), (), (), (fp), (), (), (), (), (), (), (), (), (), ().