yttr · GX05SoU2y · 2010-04-22 00:00:00 — 2009/10:SoU2y Barn som misstänks för brott Barn som misstänks för brott beslutade att bereda socialutskottet tillfälle att yttra sig över proposition 2009/10:105 Barn som misstänks för brott samt motion Ju9 i de delar som berör socialutskottets område. Propositionen och motionen föranleder följande yttrande från socialutskottet. I propositionen gör regeringen en översyn av de bestämmelser i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare, förkortad LUL, som avser brottsmisstänkta barn som inte fyllt . Ett övergripande syfte med de föreslagna ändringarna är att brott begångna av barn ska utredas i större omfattning och mer effektivt. Polisen ska enligt en s.k. presumtionsregel alltid inleda en utredning när barn misstänks för ett brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse, vilket inkluderar bl.a. mord, dråp, grov misshandel, rån, våldtäkt och mordbrand samt försök, förberedelse och stämpling till dessa brott. Vidare ska polisen kunna utreda brott som inte omfattas av presumtionsregeln, om det är av särskild betydelse med hänsyn till ett allmänt eller enskilt intresse. Det införs alltså en möjlighet att utreda brott som inneburit en allvarlig integritetskränkning för målsäganden, t.ex. misshandel som inte är grov och sexualbrott som inte utgör våldtäkt, eller som inneburit stor skada för målsäganden, t.ex. skadegörelse som förorsakat omfattande skador. Vid misstanke om andra brott ska socialnämnden hos polisen begära att en sådan utredning om brottet ska inledas, om socialnämnden bedömer att den kan antas ha betydelse för att avgöra insatser för barnet. Vid denna bedömning ska särskilt beaktas om det är fråga om ett brott som äventyrar den unges hälsa och utveckling eller om brottet är ett led i en upprepad brottslighet av den unge. Därtill införs en möjlighet att med tvång göra drogtester av barn som misstänks för att olovligen ha brukat narkotika. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Behovet av att införa drogtester som sker med tvång måste vägas mot det intrång i den personliga integriteten som detta innebär för den unge. Drogtest vid misstanke om ringa narkotikabrott ska i och för sig göras för att klarlägga om den unge olovligen har brukat narkotika, men det bakomliggande syftet är, enligt regeringen, att värna om barnets hälsa och utveckling. Den integritetskränkning som ett drogtest innebär måste i detta sammanhang ställas mot risken för ett långvarigt och allvarligt missbruk. Åtgärden bör endast få vidtas för att man ska kunna bedöma behovet av insatser när det gäller den unge. Samhället måste anses ha ett större ansvar för att förhindra narkotikamissbruk hos barn än hos vuxna. Sammantaget anser regeringen att intresset att förhindra narkotikamissbruk hos barn, med de konsekvenser ett sådant bruk har för barnets hälsa och utveckling, uppväger det integritetsintrång som drogtester med tvång innebär. Regeringen anser att det finns skäl att utgå från att de flesta drogtester kommer att behöva tas och , då det kan vara svårt att få kontakt med , och att det, i den mån en sådan kontakt kan upprättas, finns en risk att medverkan medför en tidsfördröjning som inte står i proportion till den begränsade information som socialjourerna kan förväntas tillföra om den unge. Sammantaget gör regeringen därför bedömningen att det inte bör ställas krav på att ska ha lämnat sitt medgivande till att ett drogtest kan tas. Regeringen framhåller dock att det självfallet kan vara av stort värde att kontaktas redan inför ett drogtest för att ges tillfälle att lämna eventuell information om den unge. I samband med drogtestet ska ett förhör hållas med den unge, och till detta ska vårdnadshavaren kallas enligt 33 § LUL, om detta inte är till men för utredningen eller det annars finns särskilda skäl emot det. Det undantaget kommer dock sällan att bli tillämpligt inför ett sådant förhör, och vårdnadshavarna kommer alltså i de allra flesta fall att ges möjlighet att närvara vid drogtestet. Riskerna för att tvångsmedlet inte ska få den restriktiva tillämpning som avsetts torde enligt regeringens bedömning minska om den beslutande myndigheten är en annan än den verkställande myndigheten. Genom att beslut fattas av åklagare i stället för av polis skapas vidare goda förutsättningar för en enhetlig praxis, då en rättstillämpning som styrs av en myndighet med färre antal beslutsfattare har större förutsättningar att bli enhetlig. Regeringen anser att åklagare bör besluta om drogtester som sker med tvång. Vad gäller själva provtagningen och skyldigheten att stanna kvar för att åtgärden ska kunna vidtas, bör enligt regeringen samma regler gälla som för kroppsbesiktning av barn som misstänks för allvarlig brottslighet. Det innebär att den unge får hållas kvar för provtagning eller, om det finns synnerliga skäl, . Vidare får ett drogtest genom urinprov inte verkställas eller bevittnas av någon annan än en läkare, en legitimerad sjuksköterska eller en person som är av samma kön som den unge. När provet är taget bör socialnämnden underrättas. Om provet tagits utan medverkan bör underrättelsen lämpligen ske med underrättelsen till socialnämnden om brottsmisstanke, som ska göras enligt 34 § LUL. måste självfallet också underrättas om resultatet av drogtestet, och regeringen föreslår en uttrycklig regel om detta. Även vårdnadshavarna bör underrättas om resultatet, men en underrättelseskyldighet bör av hänsyn till barnets bästa förses med ett undantag som motsvarar det vid underrättelse till vårdnadshavarna om misstanke om brott och vid avslutande av utredning. Alltså ska underrättelse till vårdnadshavarna inte ske om det föreligger särskilda skäl emot det. Om socialnämnden inte anser sig ha något behov av resultatet av ett drogtest bör provet förstöras. bör i denna bedömning samråda med barnets vårdnadshavare. För det fall vårdnadshavarna men inte socialnämnden anser sig ha behov av resultatet bör det inte förstöras. Den närmare ordningen för hur detta bör gå till får enligt regeringen lösas vid tillämpningen. I motion Ju9 av m.fl. (s, v, mp) begärs att ska avslå regeringens förslag om att ge polisen möjlighet att ta drogtester tvångsvis på barn . Motionärerna anser att det är viktigt att tidigt upptäcka och kunna göra tidiga insatser för unga som missbrukar. Motionärerna anser dock att regeringen valt att i sitt förslag lägga ett för stort fokus på polisens möjligheter att ta drogtester tvångsvis. Sådana drogtester riskerar att dölja problemen och fördröja nödvändiga insatser. Det finns också en risk att polisen kommer att överutnyttja möjligheterna att ta drogtester när den inte behöver ha kontakt med vårdnadshavarna eller . Utifrån de aspekter socialutskottet har att beakta ställer sig utskottet bakom huvuddragen i propositionen. När det gäller tvångsvisa drogtester delar utskottet regeringens bedömning att intresset att förhindra narkotikamissbruk hos barn, med de konsekvenser ett sådant bruk har för barnets hälsa och utveckling, uppväger det integritetsintrång som sådana drogtester innebär. Förslaget uppfyller de krav som proportionalitetsprincipen ställer. Mot bakgrund av att åtgärder ska kunna vidtas bara om det är nödvändigt för att avgöra behovet av stödjande insatser till barnets bästa, bedöms förslaget inte heller komma i konflikt med . anser att propositionen bör tillstyrkas och motionen avstyrkas. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), Per (), () och (c). Barn som misstänks för brott (s, v, mp) (), (), (), (), (), (), Per () och () anför: Regeringen har föreslagit att polisen ska ges möjlighet att tvångsvis drogtesta barn och ungdomar . Vi anser att bekämpningen av droger är en av de viktigaste åtgärderna för att hindra utslagning och kriminalitet och anser därför att det är viktigt att tidigt upptäcka och kunna göra tidiga insatser för unga som missbrukar. Det är också viktigt att arbeta på ett förtroendeingivande sätt gentemot de unga, och det är av det skälet som exempelvis i arbetar med att ta drogtester på barn under medverkan av vårdnadshavarna och . Det är vidare i sådana sammanhang av stor betydelse att analysera barnens hela situation och att stötta dem inom flera områden. Regeringen väljer att i sitt förslag lägga fokus på polisens möjligheter att ta drogtester tvångsvis. Vi anser att man på det viset riskerar att dölja problemen och förlänga tiden tills nödvändiga insatser kan göras. Flera substanser ger inte utslag i drogtesterna och unga som använder droger har också möjlighet att dölja sitt missbruk. Om drogtestet inte ger något utslag kan både föräldrarna och invaggas i en falsk säkerhet, och det kan få allvarliga konsekvenser för den unge eftersom man riskerar en senare upptäckt och att man inte upptäcker de bakomliggande problemen som exempelvis psykisk ohälsa. Det finns också en risk att polisen kommer att överutnyttja möjligheterna att ta drogtester när den inte behöver ha kontakt med vårdnadshavarna eller . Ett sådant överutnyttjande riskerar i sin tur att minska de ungas förtroende för vuxenvärlden och därmed deras vilja att söka och ta emot hjälp. Vi anser att regeringen inte har framfört tillräckligt starka skäl för förslaget att möjliggöra för polisen att tvångsvis drogtesta barn , och att justitieutskottet därför bör tillstyrka motion Ju9 (s, v, mp) och avstyrka propositionen i motsvarande del.