sou · GXB368 · 2010-01-01 00:00:00 — Utredningens förslag: En bestämmelse ska föras in i LBU om att den som berörs av en utredning ska underrättas genast, om inte särskilda skäl talar mot det. I första hand bör förebyggande och rådgivande verksamhet tillgodose det behov som finns av att barn och unga kan kontakta utan att konsekvensen blir att vård- nadshavaren informeras. Om barnet i kontakten med berättar om missförhållanden som gör att en utred- ning övervägs finns möjlighet, inom ramen för förhandsbedöm- ningen, att ha ett antal klargörande samtal. Vid dessa samtal kan diskuteras olika alternativ till lösningar och hur föräldrarna kan kontaktas innan beslut fattas om att en utredning ska inledas. En ytterligare angränsande fråga är om föräldrarna måste under- rättas omgående när väl en utredning har inletts. Utredning av barns och ungas behov inga bestämmelser om inom vilken tid underrättelse om inledd utredning ska göras. Det får dock anses vara ett grundläggande rättssäkerhetskrav att den som berörs, dvs. även vårdnadshavaren, underrättas. finns det vissa undan- tagssituationer där hänsynen till ett enskilt barns säkerhet och önskemål kan anses ha företräde framför vårdnadshavarens rätt till information och insyn. Dagens praxis utgår ifrån JO-uttalanden, som innebär att kan avvakta med underrättelse om inledd utredning vid misstanke om brott mot barn som utreds av polisen och där utredningen befinner sig i ett känsligt läge. JO har även uttalat att ett barns uttryckliga önskan bör ha företräde framför vårdnadshavarens informationsbehov i ett granskat fall, som rörde en 14-årig flicka. Även i detta fall fanns misstanke om brott, dvs. att barnet skulle ha varit utsatt för våld i hemmet, men skälet att avvakta med att informera berodde på flickans önskemål. Frågan om att kunna avvakta med att informera vårdnadshava- ren om en inledd utredning måste bedömas utifrån en avvägning mellan barnets rätt till integritet och föräldrarnas rätt till insyn för att kunna ta sitt vårdnadsansvar. Det är framförallt angeläget att kunna avvakta med underrättelsen när ett barn eller en ung person har lämnat information till och sam- tidigt upplever ett starkt obehag inför att föräldrarna kontaktas. Vanligtvis uppstår frågan när det gäller äldre barn och föräldrabal- kens regler om barns ökade beslutskompetens i takt med stigande ålder och mognad talar för en lyhördhet för barnets önskemål. Det kan bl.a. behövas ett visst rådrum för att tillsammans med det berörda barnet planera kontakten med föräldrarna och överväga det eventuella behov av skydd som kan uppstå i och med att informa- tionen om inledd utredning når föräldrarna. Utredningen anser att den praxis som finns, med stöd av allmänna råd, att avvakta med att underrätta vårdnadshavaren vid en polisanmälan om misstänkt brott mot barn bör få lagstöd. Bestämmelsen bör även kunna tillämpas i andra situationer när hänsynen till barnet gör att det finns skäl att avvakta med underrättelsen. Utredning av barns och ungas behov 10.8.6Samtala med barn oberoende av vårdnadshavarens samtycke Utredningens bedömning: Utredningen om beslutanderätt vid gemensam vårdnad har tidigare föreslagit att ska ha möjlighet att samtala med barn under en utredning, obero- ende av vårdnadshavarens samtycke och utan att vårdnadshava- ren är närvarande. Förslaget bereds i . Den föreslagna bestämmelsen bör föras in i LBU. Utredningens förslag: Vid en utredning som rör barn ska sam- tal med barnet kunna genomföras utan vårdnadshavarens sam- tycke och utan att vårdnadshavaren är närvarande. Motsvarande möjlighet ska finnas vid sådan uppföljning efter avslutad utred- ning respektive placering, som föreslås föras in i LBU. Med dagens bestämmelser krävs vårdnadshavarens medgivande att få tala i enrum med barnet såvida barnet inte kan anses ha tillräcklig ålder och mognad för att själv bestämma. Ett förslag om att social- nämnden ska få genomföra samtala med barn i utredningar om barn är under beredning i . I det aktuella betänkandet föreslås att socialnämnden ges rätt att samtala med barn utan vård- nadshavarens samtycke i utredningar som rör barn. Utgångspunk- ten ska vara att ett sådant samtal bedöms vara förenligt med barnets bästa. Den föreslagna bestämmelsen uppges syfta till att underlätta för barn att berätta om sin utsatthet i en svår familjesituation. Om förslaget blir genomfört ger det möjlighet att samtala med barn och unga även när det finns motstående intressen mellan vårdnadshavarna och barnet. Utredningen anser att detta är ange- läget. Bestämmelsen har därför inarbetats i utredningens förslag till LBU. Utredningen anser att motsvarande möjlighet ska finnas vid uppföljning efter avslutad utredning respektive placering, som föreslås på annan plats i betänkandet. Längre fram i utredningen behandlas frågan om information till barnet samt dokumentation av barnets berättelse, en fråga som krä- ver en noggrann avvägning. Som har framgått i bakgrunden kan uppgifter som barnet har lämnat i vissa fall sekretessbeläggas för vårdnadshavaren om det skulle vara till betydande men för barnet att de lämnades ut. Utredning av barns och ungas behov 10.8.7Uppföljning efter avslutad utredning oberoende av samtycke Utredningens bedömning: har ett långtgående ansvar för att barn och unga får det stöd och skydd de behöver. har nämnden inte några befogenheter att påtvinga familjer insatser eller ta några uppföljande kontakter sedan en utredning rörande barnets hemförhållande eller situation i övrigt väl har avslutats. När utredning har visat att det finns ett särskilt behov av insatser och det finns en oro för att barnet kan fara illa bör socialnämnden ges möjlighet att följa ett barns situation ytterligare , oberoende av vårdnadshavarens samtycke. Utredningens förslag: När en slutförd utredning har visat att barnet är i särskilt behov av stöd eller skydd, men samtycke till insatser saknas, ska nämnden kunna besluta om uppföljning efter avslutad utredning. Det ska även gälla barn som på grund av sitt eget beteende eller sociala situation i övrigt bedöms ha särskilda behov av insatser. Uppföljningen ska kunna pågå . ska nämnden ha befogenheter att ta de kontakter som behövs och kunna samtala med barnet utan vårdnadshavarens samtycke och utan att vård- nadshavaren är närvarande. ska underrätta berörda om beslutet att inleda respektive avsluta uppföljningen. En utredning syftar till att, i samarbete med föräldrar och barn, klargöra barnets situation och behov och, när det är befogat, föreslå stödinsatser. utbud av resurser och förmåga att motivera för insatser är i många fall avgörande för om föräldrar ska samtycka till insatser. I vissa fall avslutas en utredning med att konstate- rar att det finns behov av insatser men att vårdnadshavaren eller barnet, om han eller hon fyllt , avvisar de erbjudanden som föreslagits. Det är självfallet något som i de allra flesta fall måste respektera. Om utredningen har kunnat genom- föras i en god dialog händer det inte sällan att familjen visar sig positivt inställd till de insatser som erbjuds eller återkommer på eget initiativ och efterfrågar hjälp. I vissa undantagsfall är situationen emellertid sådan att behovet av insatser bedöms särskilt angeläget på grund av hemsituationen eller barnets eget beteende. Det kan ha övervägts att ansöka om tvångsomhän- Utredning av barns och ungas behov dertagande men förhållanden har inte bedömts så allvarliga att det rör sig om påtaglig risk för att barnet ska skadas i sin hälsa eller utveckling. Likväl finns det en stor oro för barnets situation och det anses viktigt att under ytterligare kunna ta kontakter, exempelvis med förskola och skola och kunna ha uppföljande samtal med föräldrar och barn. Utredningen anser att , i de fall man har en berät- tigad misstanke om att barnet kan fara illa, ska kunna informera sig om ett barns eller en ung persons situation ytterligare efter avslutad utredning, oberoende av samtycke från föräldrarnas eller barnet, om han eller hon fyllt . En så ingripande åtgärd måste dock omgärdas med stor tydlighet och inte tillämpas slentrianmäs- sigt. Därför föreslås uppföljning efter avslutad utredning beslutas och kunna gälla en period av högst . Den som berörs ska underrättas såväl om beslutet att inleda som beslu- tet att avsluta uppföljningen. Utredningen föreslår att samma möj- lighet till uppföljning ska finnas i de fall en domstol avslagit social- nämndens ansökan om tvångsvård. ska med viss regelbun- denhet, beroende på barnets ålder och behov, ha kontakt med för- äldrar och barn och ha möjlighet att kunna ta de kontakter som behövs. ska också kunna samtala med barnet obero- ende av vårdnadshavarens samtycke. Möjligheten till uppföljning ska tillämpas restriktivt och får självfallet inte vara ett sätt att för- länga den ordinarie utredningstiden. Uppföljningen måste genom- föras på ett genomtänkt och respektfull sätt med hänsyn till både föräldrar och barn. Förutom syftet att ha fortsatt uppsikt över bar- nets förhållanden bör uppföljningen också kunna innebära ett fort- satt motivationsarbete för att möjliggöra de insatser till barnet som nämnden anser behövs. ska informera föräldrar och barn både om beslu- tet att följa upp och att avsluta uppföljningen. De kontakter som tas och den information som inhämtas ska dokumenteras enligt motsvarande regler för dokumentation som gäller för utredning och beslutade insatser. Längre fram i betänkandet föreslås en motsvarande möjlighet finnas efter avslutad placering.