sou · GXB375 · 2010-01-01 00:00:00 — The Commission has failed to establish that the distinction between officials who are registered and those who are not constitutes discrimination on grounds of nationality. Accordingly, the complaint based on article 7 of the treaty must be rejected. I ett annat mål har Förstainstansrätten konstaterat att det inte finns något som hindrar att den mottagande regeringen vidarebefordrar uppgiften om adress till andra myndigheter för registrering efter- som varje land har rätt att hålla sig informerad om de befolknings- rörelser som påverkar landets territorium.10 Frågan berördes inte av EG-domstolen.11 The Court [Förstainstansrätten] observes, secondly, that solely in the interests of the Communities the Protocol grants certain privileges to their officials and that the privileges and immunities which it grants have a purely functional character, inasmuch as they are intended to avoid any interference with the functioning and independence of the Communities . It therefore has neither the purpose nor the effect of depriving the Member States of the opportunity they must have of being in a position to know at all times the population movements affecting their territory. Consequently, the applicant is not justified in maintaining that the information obtained regarding her private address on the basis of the Protocol, by the Belgian authorities, in application of the Agreement, could not be transmitted to other public authorities, in particular the communes in which officials reside, in the conditions laid down in Article 19 of the Protocol and for the sole purposes of enabling the public authorities of the Kingdom of to be in a position to know the population movements affecting their territory. It is for the Member States to determine what authorities are to be responsible for such a task in the public service. Tjänstemännen är vidare enligt artikel 13 första stycket skyldiga att betala skatt till unionen på de löner och arvoden de får av unionen. 10Se Förstainstansrättens dom i mål T-80/91 mot Europeiska gemenskapernas kommission. 11Se dom i mål C-22/93 P mot Europeiska gemenskapernas kommission. Folkbokföring av personer med immunitet och privilegier Enligt andra stycket i samma bestämmelse ska de vara befriade från nationella skatter på de löner och arvoden de får av unionen. Privilegier, immunitet och lättnader ska enligt artikel 18 endast beviljas unionens tjänstemän och övriga anställda om det ligger i unionens intresse. Var och en av unionens institutioner ska upp- häva den immunitet som har beviljats en tjänsteman eller en annan anställd, om institutionen anser att upphävandet av immuniteten inte strider mot unionens intressen. Personer med anknytning till ECDC omfattas enligt artikel 26 ECDC-förordningen av protokollet om immunitet och privilegier. 5.2.7Tjänsteföreskrifter och anställningsvillkor för anställda av EU Rådets förordning (EG, Euratom, EKSG) nr 259/6812 (tjänsteföre- skrifterna och anställningsvillkoren) består av två delar, tjänsteföre- skrifter för tjänstemän och anställningsvillkor för övriga anställda. tillämpas på fast anställda tjänstemän i gemenskaperna. De privilegier och den immunitet som tjänstemän- nen åtnjuter har beviljats enbart i gemenskapernas intresse. Om inte annat följer av protokollet om immunitet och privilegier ska tjänstemännen inte vara undantagna från att uppfylla sina privat- rättsliga skyldigheter eller från att följa gällande lagar och ordnings- föreskrifter. Tjänstemännen kan, om vissa förutsättningar är uppfyllda, utö- ver grundlön ha rätt till olika familjetillägg och utlandstillägg. Härutöver har tjänstemannen rätt till socialförsäkringsförmåner samt pensioner och invaliditetsersättning. Det finns också bestäm- melser om att de ersättningar en tjänsteman får från annat håll ska räknas av den ersättning han eller hon får från EU. Anställnings- villkoren för övriga anställda innehåller bestämmelser om tillfälligt anställda, extraanställda, kontraktsanställda, lokalt anställda och särskilda rådgivare. Bestämmelser som liknar dem som gäller för tjänstemän gäller även för dessa grupper. gäller för personer med anknytning till ECDC, se artikel 29 i ECDC-förordningen. 12 Rådets förordning (EG, Euratom, EKSG) nr 259/68 av om fast- ställande av tjänsteföreskrifter för tjänstemännen i Europeiska gemenskaperna och anställningsvillkor för övriga anställda i dessa gemenskaper. Folkbokföring av personer med immunitet och privilegier 5.2.8Internationella organisationer med säte i Som ovan nämnts finns fyra internationella organisationer med säte i , WMU, , och . Enligt bilagan till lagen om immunitet och privilegier i vissa fall gäller immunitet och pri- vilegier för personer som är anställda eller har uppdrag av dessa organisationer. I avtal och överenskommelser regleras närmare vad immuniteten och privilegierna ska omfatta. Gemensamt för de avtal som gäller dessa organisationer är att de personer som omfattas av avtalet inte ska vara underkastade svenska invandringsbestämmelser eller bestämmelser om utlänningsregistrering. Familjemedlemmar som ingår i tjänstemannens hushåll och som reser tillsammans med honom samt visar upp tillfredsställande legitimation ska behandlas på motsvarande sätt. Immuniteten och privilegierna gäller normalt endast i mycket begränsad utsträckning om personen är svensk medborgare eller bosatt i när anställningen påbörjas. Det- samma gäller en sådan persons familjemedlemmar. Vissa utländska medborgare ska enligt CPR-lagen inte registreras som inflyttade till . Det gäller personer som är registre- rade i protokoll och personer som uppehåller sig i i enlighet med avtal om styrkor och militära huvud- kvarter som har tillträtt. Detsamma gäller dessa perso- ners familjemedlemmar, om de är en del av deras hushåll. Bestäm- melsen omfattar personer som bor och uppehåller sig i på grund av arbete på en ambassad, en internationell organisation eller liknande, och som har fått uppehållstillstånd av . Utländska medborgare som är anställda på en ambassad, en interna- tionell organisation eller liknande, men som har fått uppehålls- tillstånd av utlänningsmyndigheterna och som således inte omfattas av protokoll ska registreras enligt de vanliga reglerna.13 Personer som är anställda vid miljöagentur i registreras inte i CPR. En person som är anställd hos en främmande stats diplomatiska beskickning eller någon annan jämförbar beskickning eller vid ett konsulat som förestås av en utsänd konsul har enligt 4 § lagen om hemkommun inte hemkommun i , om han eller hon inte är 13 Vejledning om folkeregistrering (nr 85 af 23/11/2006) avsnitt 5.4. Folkbokföring av personer med immunitet och privilegier finsk medborgare eller om han eller hon inte har hemkommun i . Hemkommun har inte heller en familje- medlem till en sådan person eller person som är i hans privata tjänst om denne inte är finsk medborgare eller har hem- kommun i . har en , Kemikaliemyn- digheten. Utöver protokollet om immunitet och privilegier gäller särskilda tillämpningsföreskrifter som har avtalats mellan och kommissionen. Enligt överenskommelse om säte mellan Fin- land och ska de som hör till myndighetens personal och deras familjemedlemmar ges ett finländskt person- nummer. Syftet med bestämmelsen är att det för myndighetens personal ska gå lätt och flexibelt att sköta sina praktiska ärenden i . Att ett personnummer ges innebär i praktiken också att personens uppgifter registreras i befolkningsdatabasen. Personer som är anställda vid kemikaliemyndighet i har inte hemkommun.14 Utländsk personal vid främmande staters diplomatiska och lönade konsulära stationer samt vid NATO räknas enligt forskrift- en om folkeregistrering inte som bosatta i om de är utsända av sitt lands utrikesmyndighet. Medlemmar i dessa personers hushåll räknas inte heller som bosatta i med mindre de är norska medborgare. Detsamma gäller utländska privata tjänare som kommer från utlandet för att tillträda en tjänst hos diplomatisk eller konsulär personal. 5.4.1Personer som omfattas av immunitet och privilegier Bedömning: Det saknas skäl att ändra bestämmelserna om folkbokföring av personer som omfattas av lagen om immunitet och privilegier. Diplomatiska företrädare och andra personer som omfattas av lagen om immunitet och privilegier ska enligt de internationella avtal och överenskommelser som finns inte anses 14 Se den finska propositionen RP 88/2007 rd s. 13 f. Folkbokföring av personer med immunitet och privilegier bosatta i det mottagande landet. Dessa personer ska inte heller vara underkastade svenska invandringsbestämmelser eller bestämmelser om utlänningsregistrering. finns därför bestämmelser som undantar dessa personer från kravet på folk- bokföring. Något undantag från folkbokföring har dock inte gjorts för lokalanställda som normalt endast i mycket begränsad utsträck- ning har immunitet och privilegier. För att få en registrering av bosatta som överensstämmer med vad som tillämpas internationellt bör personer med immunitet och privilegier inte anses bosatta i landet i folkbokföringslagens mening och därmed inte folkbokföras. Det som dock kan tala för att folk- bokföra personer som omfattas av undantaget från folkbok- föring i 5 § folkbokföringslagen är att folkbokföringen också har stor betydelse för den enskilde och kan underlätta för den enskilde att agera i samhället. kan dock inte ensidigt bestämma att ålägga personer som omfattas av immunitet och privilegier att anmäla sig för registrering i folkbokföringen. Det är inte möjligt ens om den enskilde själv skulle vilja det eftersom det endast är den sändande staten som kan upphäva immuniteten. De allmänna olägenheter som det innebär att inte vara folkbokförd har dessutom inte sin grund i själva folkbokföringen utan i att personen inte är registrerad med en personbeteckning i offentliga register. SPAR får innehålla uppgifter om personer som har samordningsnummer. Det bör underlätta för dessa personer. För att ytterligare underlätta för denna grupp att agera i samhället gäller dessutom att om de uppfyller folkbokföringslagens bosättningskriterium får de tilldelas ett personnummer i stället för ett samordningsnummer. Dessa ändringar innebär att skälen för att folkbokföra dessa personer ytterligare har minskat. Vad som ovan sagts gäller även personer som har ett uppdrag vid en internationell organisation i landet. För personer som redan är folkbokförda när de tillträder tjänsten anser vi emellertid att utgångspunkten bör vara att de i likhet med vad som gäller ska kvarstå i folkbokföringen Folkbokföring av personer med immunitet och privilegier Särskilt om anställda vid EU:s institutioner Av praxis, se avsnitt 5.2.6, följer att det strider mot protokollet om immunitet och privilegier att kräva att en person som är anställd av en EU-institution registrerar sig i ett befolk- ningsregister. Någon möjlighet att ålägga EU-tjänstemännen och deras familjemedlemmar en skyldighet att anmäla inflyttning till folkbokföringen finns därmed inte. Privilegierna, immuniteten och lättnaderna beviljas enligt protokollet om immunitet och privilegier endast om det ligger i unionens intresse och immuniteten kan endast upphävas av institutionen i unionens intresse. Enligt kommissionen följer det av praxis att en tjänsteman inte får avstå från privi- legier.15 anser emellertid att man måste skilja på privilegier och immunitet som avser att skydda tjänstemannen i hans eller hennes tjänsteutövning och privilegier och lättnader som i första hand har beviljats tjänstemannen i syfte att underlätta hans utlänningsstatus.16 Vi menar att det inte skulle vara förenligt med protokollet om immunitet och privilegier att införa ett frivilligt folkbokföringsförfarande för EU-tjänstemän och deras familje- medlemmar. Även om det skulle vara möjligt att införa ett sådant förfarande anser vi att en frivillighet inom folkbokföringen i allt för stor utsträckning skulle strida mot de grundläggande principerna för folkbokföringen. Något frivilligt folkbokföringsförfarande ska därför inte införas för denna grupp. ville initiera en diskus- sion om den rådande ordningen med privilegier och immunitet som sådan är ändamålsenlig. Enligt utskottets mening hade EU och dess institutioner i väsentliga avseenden en annan ställning än traditio- nella internationella organisationer i förhållande till vårt land. Vad gäller EU borde, enligt utskottet, ett mer inrikes perspektiv anläg- gas, vilket fick systemet med privilegier och immunitet att i vissa delar framstå som otidsenligt. Detta kunde, enligt utskottets mening, leda till att EU-tjänstemännens privilegier och immunitet tvärtemot sitt syfte riskerade att rubba förtroendet och den folkliga förankringen för EU och dess institutioner. Enligt utskottets mening borde regeringen ta lämpliga initiativ i syfte att inom EU söka få till stånd en bred översyn av systemet med 15 Se Förstainstansrättens dom i mål T-80/91 mot Europeiska gemenskapernas kommission. 16 Se Ds 1998:55 Immunitet och privilegier för tjänstemän och övriga anställda i EG En inventering s. 57. Folkbokföring av personer med immunitet och privilegier immunitet och privilegier inom unionen.17 Vi anser att det finns anledning att på nytt ta upp frågan om privilegier och immunitet inom EU och, mot bakgrund av att registreringen i ett befolknings- register kan ha betydelse för den enskilde, även diskutera frågan om undantaget från registrering. Bedömning: Det saknas skäl att införa undantag från folkbok- föringen för andra statligt anställda och deras familjemedlemmar än personer med anknytning till beskickningar och konsulat. När socialförsäkringslagen kom infördes också nya bestämmelser om personer som är utsända av en utländsk stat för arbete i , men som inte har någon anknytning till någon beskickning eller något konsulat. Bestämmelserna innebär att dessa personer inte omfattas av svensk socialförsäkring. De avtal om dubbelbeskatt- ning mellan stater som finns anger normalt att lön och annan liknande ersättning som betalas av en avtalsslutande stat beskattas endast i den sändande staten. Mycket talar därför för att de inte bör folkbokföras under sitt arbete i . Motsvarande skulle då även gälla deras familjemedlemmar. Vi bedömer dock, bland annat mot bakgrund av att det är en liten grupp personer, att det saknas skäl att ändra bestämmelserna. 17 Se bet. 1997/98:JuU2 Europol s. 13. 6Folkbokföring av barn vid födelse och adoption Bestämmelser om vem som är förälder till ett barn i rättslig mening finns i . Är modern gift med en man vid barnets födelse ska enligt 1 kap. 1 § denne anses som barnets far, den så kallade faderskapspresumtionen. I de fall då faderskapspresum- tionen inte gäller ska faderskapet enligt 1 kap. 3 § fastställas genom bekräftelse eller dom. Det finns särskilda bestämmelser om faderskap efter insemination av modern och befruktning utanför hennes kropp i 1 kap. 6 och 8 §§. kan ett barn i rättslig mening ha två kvinn- liga föräldrar. Har insemination utförts på modern enligt 6 kap. lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. eller har befruktning av moderns ägg utförts enligt 7 kap. samma lag med samtycke av en kvinna som var moderns maka, registrerade partner eller sambo och är det med hänsyn till samtliga omständigheter sannolikt att barnet har avlats genom den assisterade befruktningen ska enligt 1 kap. 9 § den som har lämnat samtycket anses som barnets förälder. Ett sådant föräldraskap fastställs enligt samma bestämmelse genom bekräftelse eller dom. I 1 kap. 4 § finns formkrav för en bekräftelse av faderskap eller föräldraskap enligt 1 kap. 9 §, bland annat ska bekräftelsen god- kännas av socialnämnden. Bekräftelse kan ske även före barnets födelse. Om socialnämndens föräldraskapsbekräftelse upprättas före barnets födelse, bör enligt 4 kap. SOSFS 2007:41 nämnden inte godkänna den förrän barnet är fött. 1 föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2007:4) om socialnämndens utredning och fastställande faderskap. Folkbokföring av barn vid födelse och adoption Bestämmelser om vem som är mor till ett barn finns i 1 kap. 7 § för det fall en kvinna föder ett barn som tillkommit genom att ett ägg från en annan kvinna efter befruktning utanför kroppen har förts in i hennes kropp. Även bestämmelser om vem som är vårdnadshavare för ett barn finns i . Ett barn står enligt 6 kap. 3 § från födelsen under vårdnad av båda föräldrarna om dessa är gifta med varandra, och i annat fall av modern ensam. I bland annat 6 kap. 4 och 6 §§ finns bestämmelser om hur vårdnaden kan bli gemensam för ogifta föräldrar och föräldrar som ingått partnerskap. Bestämmelser om adoption finns i 4 kap. . Ett barn kan under ett antal förutsättningar adopteras av en eller två personer efter beslut av tingsrätten. Även utländska adoptionsbeslut kan gälla i . Adoptioner enligt lagen (1997:191) med anledning av tillträde till om skydd av barn och samarbete vid internatio- nella adoptioner ska under vissa förutsättningar erkännas omedel- bart på grund av lag i de fördragsslutande staterna. I förordningen (1931:429) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap, adoption och förmynderskap (NÄF) finns bestämmel- ser som innebär att en adoption som beslutats i , , eller kan gälla i . Denna lag tillämpas då i stället för . I lagen (1971:796) om internatio- nella rättsförhållanden rörande adoption () och förordningen (1976:834) om prövning av utländskt beslut om adoption finns bestämmelser om adoption som tillämpas om varken Haagkonven- tionen eller NÄF är tillämplig. Beslut om adoption som meddelats i främmande stat gäller i sådant fall här i landet om adoptionen godkänts av Myndigheten för internationella adoptionsfrågor () eller om vissa andra förutsättningar är uppfyllda. En adoption registreras som gällande för domstolens beslut, dock först när det har vunnit laga kraft. Om adoptionen har skett i utlandet registreras på motsvarande sätt dagen för den utländska myndighetens beslut. Det gäller även när har godkänt adoptionen.2 2 Se , avsnitt 11.3 s. 5. Folkbokföring av barn vid födelse och adoption Barn som föds i landet Ett barn som föds levande här i landet ska, enligt 2 § folkbokfö- ringslagen, folkbokföras om modern är folkbokförd eller om modern inte är folkbokförd, men fadern är folkbokförd och vårdnadshavare för barnet. Det är förhållandena vid barnets födelse som är avgörande. I det fall faderskapet och vårdnaden fastställs efter barnets födelse ska ett nyfött barn således inte folkbokföras om inte modern är folk- bokförd. Barn som föds utom landet Även ett barn som föds utom landet av en kvinna som är folkbok- förd ska enligt 2 § folkbokföringslagen folkbokföras. folkbokföringskommitté föreslog att barn som föddes utom landet inte längre skulle folkbokföras med ett undantag. Undantaget bestod i att folkbokföring skulle ske av ett barn som föddes av en kvinna som var folkbokförd enligt de särskilda bestämmelserna om folkbokföring av personer som var utsända i statens tjänst. folkbokföringslag innebar enligt kommittén att alla barn som föddes utomlands av en kvinna som var kyrko- bokförd i kyrkobokfördes även om barnet inte flyttat in i landet. I de flesta länder registrerades ett sådant barn i födelse- landet. Den nuvarande ordningen innebar att om modern var felaktigt kyrkobokförd i registrerades ett barn som kanske aldrig skulle komma att vistas här. Kommitténs förslag innebar att barnet folkbokfördes först vid en eventuell inflyttning förutom i de fall då barnets mor eller hennes make eller sambo var utsänd i statens tjänst.3 Regeringen ansåg att folkbokföring skulle ske av barn som föddes utom landet av en kvinna som var folkbokförd här. folkbokföringslag hade enligt regeringen medfört att många barn vars mödrar i verkligheten flyttat från hade kyrkobokförts. Kommitténs förslag skulle dock medföra administrativa svårigheter. Det av kommittén åsyftade målet att undvika att barn vars mödrar flyttat från tas upp i folkbokföringen kunde i 3 Se SOU 1990:50 Ny folkbokföringslag s. 112 f. Folkbokföring av barn vid födelse och adoption SOU 2009:75 huvudsak uppnås genom de regler för avregistrering som regeringen föreslog.4 Barn som vistats i landet sedan födelsen Enligt 3 § andra stycket folkbokföringslagen ska folkbokföring ske av ett barn som har vistats i landet sedan födelsen utan att vara folkbokfört, om det har sådan anknytning till landet som sägs i 3 § första stycket folkbokföringslagen, det vill säga de krav som gäller vid inflyttning. Barnet ska också uppfylla kravet på uppehålls- tillstånd i 4 § första stycket. I 4 § andra stycket och 5 § folkbok- föringslagen finns undantag som innebär att vissa barn inte ska folkbokföras även om de uppfyller dessa krav. Det gäller barn som har uppehållstillstånd som massflyktingar, se avsnitt 4.1.2, och vissa barn som omfattas av lagen om immunitet och privilegier, se avsnitt 5.1.2. Bestämmelsen hänger samman med en ändring av bestäm- melserna om folkbokföring av nyfödda barn som innebar att färre barn än tidigare skulle folkbokföras. Om barnet fick fastare band till landet efter födelsen borde det enligt regeringen folkbokföras. Folkbokföring kunde då bli aktuell exempelvis även om inte någon av barnets föräldrar var folkbokförd. Det kunde inträffa att ett barn som föddes här i landet utan att bli folkbokfört togs om hand av personer som var bosatta här. Allmänt borde, enligt regeringen, gälla att barnets folkbokföring prövades utifrån en samlad bedömning på motsvarande sätt som skedde vid inflyttning till landet. Om barnet kunde anses ha fått sitt egentliga hemvist här skulle det folkbokföras även om föräldrarna inte var folkbokförda.5 Ett barn som föds i ska folkbokföras om barnets mor är folkbokförd som boende där. Om så inte är fallet kan barnet bara folkfolkbokföras om det uppfyller de allmänna kraven för registrering efter inflyttning. Registreringen ska i sådana fall ske enligt bestämmelserna om registrering efter inresa och inte som registrering efter födelse i landet. Det ska av hänsyn till att 1990/91:153 om ny folkbokföringslag m.m. s. 89. 1997/98:9 Skydd för förföljda personer, samordningsnummer, m.m. s. 87 och s. 113. Folkbokföring av barn vid födelse och adoption civilregistreringen används till den elektroniska kyrkoboken också tilldelas personnummer vid födelse i landet av ett barn till en mor som inte är folkbokförd. Som huvudregel ska ett barn som föds i utlandet bara folkbokföras om det flyttar till landet. Det gäller också för barn som är danska medborgare.6 Hemkommunen för ett nyfött barn i är enligt 2 § lagen om hemkommun den kommun där barnets mor har sin hem- kommun när barnet föds. I det norska centrala folkeregistret registreras enligt 1 § lov om folkeregistrering bland annat alla personer som är födda i . 6.3.1Barn som föds i landet Bedömning: Bestämmelserna som innebär att folkbokföring sker från födelsen av barn som föds i , om modern är folkbokförd eller fadern är folkbokförd och vårdnadshavare, bör inte ändras. Motsvarande kriterier för bosättning som gäller vid inflyttning, se avsnitt 4.4, kan tillämpas också vid en prövning av om ett nyfött barn ska folkbokföras. Lagstiftaren har emellertid valt att knyta folkbokföringen av nyfödda barn till föräldrarnas folkbok- föring. Det innebär att det inte görs någon självständig prövning av om barnet avser att tillbringa sin dygnsvila i landet utan det presumeras att barnet uppfyller kraven för bosättning här om modern är folkbokförd. Detsamma gäller om barnet är fött i landet och fadern är såväl folkbokförd som vårdnadshavare för barnet. Den valda lösningen har den fördelen att någon utredning inte krävs av om barnet är bosatt i landet som folkbok- föringsbeslutet i de allra flesta fall kommer att spegla barnets verkliga bosättning. Om ett barn föds i landet samt modern är folkbokförd eller fadern är folkbokförd och vårdnadshavare bedömer vi att det är sannolikt att barnet kommer att bosätta sig i landet.