sou · GYB371 · 2010-10-27 00:00:00 — Inom ramen för vårt övergripande uppdrag att utvärdera reformen ska vi särskilt undersöka tolkningen och tillämpningen i praktiken av dels begreppet sexuell handling, dels begreppet hjälplöst till- stånd. Finner vi att det, mot bakgrund av resultatet av utvärder- ingen, finns behov av förändringar i bestämmelserna ska vi lämna förslag till författningsändringar. Vidare ska vi enligt direktiven utreda och ta ställning till om det nuvarande kravet på tvång som grund för straffansvar för våldtäkt bör ersättas med ett krav på bristande samtycke. Oavsett ställnings- tagande i sak när det gäller frågan om en samtyckeslagstiftning ska vi lämna författningsförslag på hur en sådan lagstiftning lämpligen bör utformas. Vårt uppdrag beskrivs närmare i avsnitt 1.1. Vårt uppdrag är således i första hand att göra en utvärdering av sexualbrottsreform, dvs. en bedömning om syftet med reformen har uppnåtts. Reformen föregicks av arbetet i den parla- mentariskt sammansatta och en därpå följ- ande omfattande beredning och behandling i . Vi har inte sett det som vår uppgift att göra egna principiella bedömningar i så- dana frågor där genom antagandet av propositionen 2004/05:45 En ny sexualbrottslagstiftning har tagit ställning eller att göra någon mera genomgripande omarbetning av lagtexten. Inledning och avgränsning av vårt uppdrag när vi funnit att det i propositionen uttalade syftet med reformen inte har uppnåtts har vi övervägt ändringar i lagstiftningen. En fråga har vi dock att utreda och ta ställning till på nytt, näm- ligen frågan om det nuvarande kravet på tvång som grund för straff- ansvar bör ersättas med ett krav på bristande samtycke. Denna fråga behandlar vi i kapitel 8. Till detta kommer att vi ska analysera frågan om tillträde till konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp och vilka lagändringar som i så fall kan krävas. Den analysen redovisar vi i kapitel 13. I avsnitt 1.2 har vi beskrivit hur vårt arbete har bedrivits. Som framgår där har vårt arbete och våra överväganden grundat sig på en genomgång av praxis, såväl refererad som orefererad sådan, samråd med företrädare för rättsväsendet, andra myndigheter, rättsveten- skapen och frivilligorganisationer samt studium av kriminalstatistik och annat publicerat material på området. Även utländsk rätt har studerats med anledning av uppdraget att ta ställning till en sam- tyckeslagstiftning. I denna del (II) behandlar vi våra överväganden och förslag med anledning av utvärderingen av reform och frågan om en samtyckesreglering. I det inledande kapitlet (kapitel 6) redovisar vi våra allmänna synpunkter och en övergripande bedömning i frågan om syftet med reform har uppnåtts. Avsnittet är av samman- fattande karaktär och frågeställningarna däri behandlas mer utförligt i de efterföljande kapitlen. Då redovisar vi först våra överväganden och förslag gällande dels begreppet sexuell handling (kapitel 7), dels våldtäkt och andra mer kvalificerade sexuella kränkningar av vuxna (kapitel 8–9) respektive barn (kapitel 10). I kapitel 11 be- handlar vi sexuellt ofredande och avslutningsvis behandlar vi i kapi- tel 12 övriga sexualbrott samt osjälvständiga brottsformer. Viss officiell statistik redovisas i denna del av betänkandet. Kapitel 6 innehåller ett sammandrag av hur sexualbrottsligheten har utvecklats . För en mer utförlig beskrivning av detta hän- visar vi till kapitel 3. I kapitel 8–12 återkopplas till lagföringsstati- stiken för sexualbrotten. Lagföringsstatistik redovisas dels avseende antalet lagföringsbeslut mot personer efter huvudbrott och huvudpåföljd, dels avseende antalet lagförda brott efter brottstyp. Syftet med vår redogörelse av lagföringsstatistik i detta samman- hang är endast att ge en bild av hur vanligt förekommande res- pektive brottstyp är och att visa på trender i brottsutvecklingen. Vi har valt att ta en utgångspunkt i statistiken avseende lagförings- Inledning och avgränsning av vårt uppdrag beslut mot personer eftersom en jämförelse då även är möjlig med statistik för åren . En särskild uppdelning utifrån gärningsmannens kön och ålder görs inte av statistiken i denna del av betänkandet. Det främsta skälet till detta är att syftet med redovisningen, som sagts, endast är att ge en bild av hur frekvent förekommande brottstypen är bland lag- föringarna. Därtill kommer att endast någon enstaka procent av de lagförda sexualbrotten har begåtts av kvinnliga gärningsmän (1,1 pro- cent eller 23 brott , varav 22 brott av kvinnor och ett av en kvinna i åldern ). Eftersom det rör sig om låga absoluta tal, i den mån det överhuvudtaget har funnits en kvinnlig gärningsman, har vi av den anledningen inte heller ansett det vara relevant för vårt syfte med redovisningen att särredovisa lagföring- arna beträffande varje brottstyp. För en köns- och åldersuppdelad redovisning av lagföringsstatistiken hänvisar vi till kapitel 3. Eftersom en utvärdering av förbudet mot köp av sexuell tjänst har skett i en särskild utredning – Utredningen om utvärdering av förbudet mot köp av sexuell tjänst (Ju 2008:09) – har vi inte be- handlat den bestämmelsen. Den utredningen lämnade sitt betänk- ande SOU 2010:49 Förbud mot köp av sexuell tjänst. I betänkandet konstateras att förbudet mot köp av sexuell tjänst har haft avsedd effekt och utgör ett viktigt instrument för att förebygga och bekämpa prostitution och män- niskohandel för sexuella ändamål. I betänkandet föreslås att straff- maximum för köp av sexuell tjänst höjs från fängelse till fängelse . 6Har syftet med reformen uppnåtts? Allmänna synpunkter och en övergripande bedömning Bedömning: Syftet med sexualbrottsreform har i huvud- sak uppfyllts. Det finns dock vissa brister i lagstiftningen eller rättstillämpningen när det gäller dels bestämmelserna gällande brott mot vuxna i utnyttjandesituationer, dels gränsdragningen mellan de särskilda straffbestämmelserna om sexualbrott mot barn, dels brottet sexuellt ofredande. Genom införande kom sexualbrotten att be- traktas som brott mot person. hänfördes de t.ex. till brott mot allmän ordning eller den enskildes frihet. Skyddet för person- lig och sexuell integritet och sexuellt självbestämmande har ökat genom flera reformer på området och därmed har också synen på sexualbrott skärpts allt eftersom. Som redovisas i kapitel 2 var syftet med reform att (1) ytterligare förstärka och tyd- liggöra varje människas absoluta rätt till personlig och sexuell integritet och sexuellt självbestämmande samt att (2) på olika sätt lyfta fram och förstärka skyddet för barn och ungdomar upp till mot att utsättas för sexuella kränkningar. Vidare syftade den till att (3) skapa klara och väl avgränsade bestämmelser samt att (4) modernisera språket i lagstiftningen och mönstra ut begrepp som framstod som olämpliga eller föråldrade. Mycket översiktligt kan reformen sammanfattas enligt följande. Begreppet sexuellt umgänge ersattes med sexuell handling. Be- träffande brott mot vuxna utvidgades och förändrades våldtäkts- brottet. För att förstärka skyddet för barn mot att ut- nyttjas sexuellt och för att särskilt markera allvaret i sexualbrott mot barn infördes genom reformen flera nya straffbestämmelser Har syftet med reformen uppnåtts? som skyddar enbart barn. Dessa bestämmelser är våldtäkt mot barn, sexuellt utnyttjande av barn, sexuellt övergrepp mot barn, köp av sexuell handling av barn och utnyttjande av barn för sexuell posering. Även vissa andra förändringar gjordes i av sakliga eller språkliga skäl. I kapitel 2 har vi beskrivit reformens innehåll närmare. Som anges i kapitel 3 har antalet polisanmälda sexualbrott totalt sett mer än femdubblats från 2 800 anmälda brott till cirka 15 700 anmälda brott . till olika brottskategorier1 defi- nierade av Brå har ökningen varit störst i kategorierna våldtäkt, grov våldtäkt samt vad som kallas annat sexuellt ofredande (annat sexuellt ofredande än blottning). polisanmäldes knappt 800 våldtäktsbrott. Antalet polis- anmälda våldtäktsbrott ökade sedan, med vissa svängningar, i en tämligen jämn takt till 2 2004. , då antalet an- mälda våldtäktsbrott steg jämfört med föregående år till 3 800, har den årliga ökningen inom denna brottskategori varit kraftig. Totalt sett uppgick antalet anmälda våldtäktsbrott till 5 900. Inom denna brottskategori har brott utgörande våldtäkter mot barn ökat mest sedan 2005 års reform, från drygt 700 anmälda brott till drygt 1 2009. I Mapping attrition processes in rape cases across Europe har en komparativ analys gjorts av våldtäkter och våldtäkts- utredningar i olika europeiska länder.2 Studien sträcker sig över åren 2001–2007. I Jo Lovetts och slutrapport från pro- jektet, Different systems, similar outcomes? Tracking attrition in reported rape cases across Europe (), redovisas att har den högsta anmälningsfrekvensen i . anmäldes här 46,5 våldtäkter per 100 000 invånare, vilket var dubbelt så många som i /och fyra gånger så många som i . Skälet till att anmälningsfrekvensen i är så pass hög har inte utretts närmare inom . I detta sammanhang måste dock framhållas svårigheterna att jämföra statistiska uppgifter från olika länder. Skälet till detta är att det finns stora skillnader i länder- nas sätt att hämta in och redovisa sådana uppgifter. 1Även försöksbrott ingår i brottskategorierna. 2Se avsnitt 4.5. Har syftet med reformen uppnåtts? Vissa länder utgår från anmälningstillfället för brottet vid upp- rättandet av brottsstatistiken medan andra länder väljer en senare tidpunkt, t.ex. när polisen har avslutat brottsutredningen. Väljs en senare tidpunkt än anmälningstillfället är den rättsliga rubriceringen generellt sett säkrare. Vidare innebär en senare registrerings- tidpunkt att de anmälda händelser aldrig tas med där utredningen visat att brottsliga handlingar inte begåtts eller där det inte kunde styrkas att brott förelåg. tillhör den minoritet av länder i som utgår från anmälningstillfället för brottet vid upprätt- andet av brottsstatistiken. Därtill kommer att tillämpar ett system där antalet brott räknas extensivt medan en del andra länder räknar mer restriktivt. Som exempel kan anges att en person an- mäler att hon eller han vid tio tillfällen utsatts för övergrepp av en viss person. Enligt vårt sätt att räkna antalet brott är det tio händelser som ska registreras. I länder med ett mer restriktivt sätt att räkna antalet brott kan denna serie av händelser registreras som ett enda brott.3 Dessutom påverkas anmälningstalen av hur ett land har valt att definiera våldtäkt i lagen och om lagen getts en snävare eller en mer vidsträckt definition. Det kan inte råda någon tvekan om att den breda definition av våldtäktsbrottet som har påverkar att anmälningstalen här är så höga. Vilka andra förklaringar som kan finnas till de jämförelsevis höga talen är dock oklart. Det kan därför bara spekuleras i förklaringar som att benägenheten att anmäla ett påstått övergrepp skulle vara större här än i andra länder eller att det rent faktiskt sker fler övergrepp här än i andra länder. Antalet anmälda brott som i svensk kriminalstatistik betecknas som sexuellt tvång, utnyttjande m.m. uppgick till mellan 1 500 och 2 000 åren . Efter genomförandet av reform har antalet anmälda brott i denna kategori sjunkit påtagligt. var antalet cirka 1 200, vilket är en minskning jämfört med före reformen. skedde en ökning med 9 pro- cent jämfört med och skedde en ytterligare ökning till knappt 1 350 anmälningar. Som anges i kapitel 3 har anmälningarna av dessa brott minskat mest inom underkate- gorin brott mot person där den misstänkte personen inte har en nära relation till offret. Även när den misstänkte per- sonen har en nära relation till offret har det skett en minskning av 3 , Crime statistics as constructs: the case of Swedish rape statistics, on Criminal Policy and Research 8:7, 2000. Har syftet med reformen uppnåtts? antalet anmälda brott. Minskningen i denna underkategori är dock mindre än i den där en nära relationen saknas.4 Den markanta ökningen av våldtäktsanmälningar (brott mot såväl vuxna som barn) och minskningen av anmälningarna av brott i kategorin sexuellt tvång, utnyttjande m.m. som skett har enligt Brå en förklaring i att definitionen av våldtäkt utvidgats.5 En del gärningar som före reformen rubricerades som sexuellt ut- nyttjande rubriceras nu som våldtäkt. Brå konstaterade dock i sin rapport angående specialgranskningen av anmälda brott mot vuxna6 att den relativa ökningen av andelen fall med berusade/drog- påverkade offer och av nöjeslivsrelaterade våldtäkter endast varit marginell och att detta strider mot den förväntade effekten av re- formen. Brå anger som förklaring till att ökningen inte är större att våldtäkter där offret varit berusad antas ha ett särskilt omfattande mörkertal. Enligt rapporten är andra förklaringar till ökningen av våldtäkts- anmälningar en förhöjd anmälningsbenägenhet, framför allt av mindre grova våldtäkter begångna av obekanta eller ytligt bekanta gärnings- män, samt en faktisk ökning av vissa våldtäktstyper. Det är enligt myndigheten ett ökat nöjeslivsutbud och Internetanvändande samt en förändrad livsstil hos kvinnorna, innebärande att denna alltmer liknar männens, som har lett till en högre risk för vissa typer av våldtäkt.7 När man ska bedöma om syftena med sexualbrotts- reform har uppnåtts uppkommer frågan vilken betydelse kriminal- statistiken/brottsutvecklingen har. Ska antalet anmälningar sjunka? Eller ska antalet anmälningar i stället öka? Ska det rentav krävas att den faktiska brottsligheten minskar? Ska det krävas fler fällande domar i förhållande till antal anmälningar? Eller handlar det mer om hur de gärningar som lagförs bedöms (rubricering och påföljd)? Det är allmänt känt att antalet anmälda sexualbrott i förhållande till det faktiska antalet brott är lågt (dvs. mörkertalet är stort). Även resultaten från den Nationella trygghetsundersökningen (NTU), gjord av Brå, ger stöd för detta antagande. Den ökning av anmäl- ningar som skett kan därför vara ett resultat av en ökad anmälningsbenägenhet. Detta skulle i så fall tala för att lagens skydd kriminalstatistik särredovisas brottsrubriceringarna 5 och 6 §§ i stället för relationen mellan barnet och den uppgivne förövaren. 5Se t.ex. Kriminalstatistik 2009, Rapport 2010:15, Brå, s. 27. 6Våldtäkt mot personer – Utvecklingen –2006, Rapport 2008:13, Brå. a. s. 60 ff. Har syftet med reformen uppnåtts? förbättrats allt eftersom reformer genomförts på området och kanske åtnjuter den nuvarande lagen allmänhetens förtroende bättre än tidigare regleringar har gjort. Även förtroendet för rättsväsendet i stort och dess sätt att utreda och lagföra sexualbrott påverkar dock människors benägenhet att anmäla ett övergrepp. Det är därför inte möjligt att klarlägga vilken betydelse lagens utformning i sig har för anmälningsbenägenheten. Därtill kommer att det inte går att bedöma i vad mån ökade anmälningar beror på en faktiskt ökning av antalet brott. Det är således svårt att med ledning enbart av det totala antalet anmälda sexualbrott dra några slutsatser om syftet med sexualbrotts- reformen – att förstärka och tydliggöra rätten till personlig och sexuell integritet samt att förstärka skyddet för barn – har upp- nåtts. I stället måste i detta avseende kriminalstatistikens uppgifter tas med som en faktor i analysen av rättspraxis på området och uppgifter från vårt samrådsförfarande. En viktigare faktor är hur de brott som anmäls och beivras be- döms. Vi har under vårt arbete inte funnit något som tyder på att den ökning som skett av våldtäktsanmälningarna har andra förklaringar än dem som Brå pekat på. I sammanhanget kan konstateras att anmälningarna ökade även utvidgning av våldtäktsbrottet. Även om minskningen i kategorin sexuellt tvång, utnyttjande m.m. reform inte är lika kraftig som ökningen av antalet anmälda våldtäkter utgör förskjutningen mellan ärendetyperna ändå ett stöd för antagandet att lagstiftarens syfte att reformen skulle ge ett förstärkt skydd för personlig och sexuell integritet och sexuellt självbestämmande, och därvid en särskild förstärkning av skyddet för barn, i så måtto har uppfyllts. Särskilt tydlig är förskjutningen av anmälningar avseende brott mot barn mellan de båda brottskategorierna. Där har det, som det redogjorts för, skett en mycket kraftig ökning av an- mälda våldtäkter mot barn respektive kraftig minskning av utnytt- jandefallen, till vilken kategori brotten sexuellt utnyttjande av barn, sexuellt utnyttjande av underårig och sexuellt övergrepp mot barn tillhör. Beträffande de särskilda statistikuppgifterna avseende brott mot barn kan vidare sägas att, förutom att det skett en kraftig ökning av antalet anmälningar av våldtäkt mot barn, så har även an- talet anmälningar av brott mot barn i kategorin annat sexuellt ofredande (än blottning) ökat sedan 2005 års reform, från knappt 1 2004 till drygt 1 2009. Genom reformen infördes de Har syftet med reformen uppnåtts? till skydd för barn nya bestämmelserna utnyttjande av barn för sexuell posering och köp av sexuell handling av barn. Statistiken ger alltså vid handen att den förskjutning i bedöm- ningen av lagförda brott som lagstiftaren har avsett också i stor utsträckning har kommit till stånd. Vid bedömningen av frågan om syftet med sexualbrottsreformen har uppnåtts måste man emeller- tid också studera förhållandet mellan antalet uppklarade brott i förhållande till antalet anmälda brott (uppklaringsfrekvensen). Som redovisas i kap. 3 var uppklaringen av anmälda sexualbrott i form av åtal (personuppklaring) i . Be- träffande kategorin våldtäkt, grov våldtäkt var personuppklarings- procenten 31 . Procenttalet för våldtäkt avser såväl brott mot vuxna som barn. I den tidigare nämnda rapporten , similar outcomes? Tracking attrition in reported rape cases across Europe anges att andelen personuppklarade våldtäktsärenden avseende brott mot person ur ett europeiskt perspektiv är lågt i Sverige.8 Vidare konstateras att , liksom (och ), finns bland de länder som har den lägsta relationen mellan våldtäktsanmälda och fällda.9 Förutom en jämförelse av kriminalstatistiken i 33 länder har i projektet gjorts en djupstudie i 11 länder, däribland i , av 100 våldtäkts- ärenden i varje land. Orsaken till att har en i jämförelse med andra länder låg andel personuppklarade mål och fällande domar på området har inte utretts närmare. Även i detta sammanhang måste dock fram- hållas svårigheterna att jämföra statistiska uppgifter från olika länder. Tillförlitligheten i redovisad statistik torde även i någon mån kunna ifrågasättas. Som exempel kan nämnas att redovisat statistik innebärande att landet –2007 haft fler fällande domar än åtalade ärenden.10 Den del av projektet som därför, enligt vår mening, främst är av intresse när man diskuterar en bättre och mer effektiv lagföring av våldtäkter är den där man djupstuderat landets a. s. 97. Bland de 100 våldtäktsärenden som studerades särskilt var av våldtäktsärendena personuppklarade. av anmälningarna av våldtäkt mot person i ledde enligt rapporten till fällande dom. Även i av de ärenden som studerades särskilt med- delades en fällande dom. A. a. s. 97 och 101. a. s. 25. Har syftet med reformen uppnåtts? våldtäktsärenden och bl.a. följt upp var i processen sållningen av ärendena sker. Professorn vid , som var den som ledde projektet, uppgav vid ett seminarium på , där projektrapporten presen- terades, att syftet med studien just var att visa på trender över tiden i ett land och på faktorer som bör studeras närmare.11 Hon menade att omständigheten att främst stereotypa våldtäkter (i huvudsak över- fallsvåldtäkter) leder till fällande dom, vilket studien visade, inte en- bart är ett svenskt problem. Lagföringsprocenten i är emellertid oförändrat låg. Detta är oroväckande. Frågan som vi har att ställa oss är då om detta, och i så fall i vilken utsträckning, beror på utformningen av den straffrättsliga lagstiftningen. Oavsett hur man utformar lagstift- ningen om sexualbrott kommer man inte ifrån att dessa brott generellt sett är svåra att bevisa. Den moderna rättsmedicinen, fram- för allt DNA-tekniken, förbättrar möjligheterna att utreda brott men i många fall är inte tvistefrågan om sexuella handlingar har förekommit eller ej utan om den påstådda gärningsmannen tvingat sig till dessa eller utnyttjat ett hjälplöst offer. För den bedöm- ningen är man ofta hänvisad till enbart de uppgifter som målsäganden och den uppgivne förövaren lämnar. Till detta kommer brister i utredningsarbetet som kan förekomma och som har påtalats i olika sammanhang.12 Det vore emellertid naivt att påstå att den straffrättsliga lagstift- ningens utformning inte har någon betydelse. Tvärtom är det av yttersta vikt att bestämmelserna om sexualbrott är utformade på ett sådant sätt att sådana gärningar som, med den allmänna grundsyn som ställt sig bakom, bör vara straffbara också kan lag- föras på ett effektivt sätt och bedömas på det sätt som lagstiftaren har avsett. Såväl under reformarbetet som därefter har också frågan om bestämmelsernas utformning varit föremål för debatt.13 Som kommer att framgå i det följande har vi funnit anledning att föreslå vissa förändringar i lagstiftningen. Vår förhoppning är att dessa ska 11Jfr , A report by baroness of an independent review into how rape complaints are handled by public authorities in and , Home Office, 2010. 12Se t.ex. och gemensamma granskningsrapport inspektion – Uppföljande granskning av brottsutredningar avseende våldtäkt och grov våldtäkt där brottsoffret är , RPS/ÅM 1/07, och och i Övergrepp mot kvinnor och barn – den rättsliga hanteringen, 2009. 13Ett antal motioner har väckts i , se t.ex. motion 2007/08:Ju 432 och 2008/09:Ju 373. Jfr även motion 2005/06:Ju 306. Se vidare , – lagskydd för den sexuella integriteten, 2008 och och , a. a. Har syftet med reformen uppnåtts? bidra ytterligare till att de syften med sexualbrottsreformen som avsetts också ska uppnås. En väsentlig ändring som genomfördes i reformen var att det redan i tidigare lagstiftningsärenden kritiserade begreppet sexuellt um- gänge ersattes med sexuell handling. Det nya begreppet avsågs att i allt väsentligt motsvara vad som tidigare omfattats av sexuellt umgänge men även omfatta något mer. Utvidgningen skulle ske genom att det inte längre ska krävas att en handling innefattar en varaktig kroppslig beröring för att den ska kunna bedömas som en sexuell handling. Vår erfarenhet från praxisgenomgång och samråd är att begreppet sexuell handling som sådant har uppfattats som ändamålsenligt från såväl språkliga som sakliga utgångspunkter. Någon kritik har således inte uttalats mot begreppet och vi har inte heller identifierat några tolknings- eller tillämpningsproblem som är hänförliga enbart till bytet av begrepp. Mot bakgrund av erfarenheter av vår praxisgenomgång såvitt avser tolkningen och tillämpningen av begreppet har vi funnit skäl att belysa betydelsen av gärningsmannens sexuella avsikt. Vi åter- kommer till detta i nästa avsnitt. Det bör dock här framhållas att eventuella tillämpningsproblem i detta avseende inte är hänförliga till bytet av begrepp utan torde ha funnits även med begreppet sexuellt umgänge. När det gäller den något vidare innebörd som sexuell handling ska ha jämfört med sexuellt umgänge har vår utvärdering gett vid handen att en utvidgning har skett i enlighet med lagstiftarens intentioner. Vår samlade bedömning allmänt sett är således att införandet av begreppet har tjänat lagstiftarens syfte med reformen väl ur såväl sak- liga som språkliga utgångspunkter. Mer kvalificerade sexuella kränkningar av vuxna Uppgifterna i kriminalstatistiken med en ökning av anmälningarna i kategorin våldtäkt, grov våldtäkt och en minskning i kategorin sexuellt tvång, utnyttjande m.m. talar som sagts för att lag- stiftarens syfte med reformen att ge ett förstärkt skydd för per- Har syftet med reformen uppnåtts? sonlig och sexuell integritet och sexuellt självbestämmande har uppfyllts.