sou · GYB3103 · 2010-12-23 00:00:00 — Beslut av brottsbekämpande myndigheter om särskilda inhämt- ningsåtgärder i underrättelseverksamhet ska kunna bli föremål för prövning i Nämnden, om den som berörts av åtgärden begär det. Nämndens beslut ska inte kunna överklagas. Den som i förundersökning har varit utsatt för en åtgärd som avser särskilt ingripande ljud- eller bildupptagning eller lokaliserings- åtgärd ska med vissa undantag i efterhand underrättas om åtgärden. Av de åtgärder som utredningen föreslår ska lagregleras bör Tull- verket, i myndighetens brottsbekämpande verksamhet, få befogen- het att utföra ljud- och bildupptagningar, lokalisering av person inklusive installering av lokaliseringsutrustning, identifiering eller stör- ning av mobil elektronisk kommunikationsutrustning, särskilda pro- vokativa åtgärder, samt kunna ta biträde av enskilda för att utföra dessa åtgärder. bör, i myndighetens brottsbekämpande verk- samhet, få befogenhet att utföra bildupptagningar, lokalisering av person inklusive installering av lokaliseringsutrustning, samt kunna ta biträde av enskilda för att utföra dessa åtgärder. Slutligen bör , i myndighetens brottsbekämpande verksamhet, få befogenhet att utföra bildupptagningar. lag (0000:00) om särskilda inhämtningsåtgärder i de brottsbekämpande myndigheternas verksamhet Härigenom föreskrivs följande. Lagens tillämpningsområde och syfte 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om befogenhet att i brotts- bekämpande verksamhet hos , polismyndigheterna, och använda vissa sär- skilda åtgärder i syfte att hämta in information för att 1.förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet (under- rättelseverksamhet), eller 2.utreda eller beivra brott (förundersökning). I lagen finns även bestämmelser om befogenheternas tillämplig- het för , och i dessa myndig- heters brottsbekämpande verksamhet. 2 § Syftet med denna lag är att reglera vissa särskilda åtgärder som kan utgöra ingrepp i grundläggande fri- och rättigheter enligt 2 kap. regeringsformen eller Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande fri- heterna. 3 § Denna lag innehåller bestämmelser om 1.ljud- eller bildupptagning samt lokalisering av person (2 kap.) 2.identifiering eller störning av mobil elektronisk kommunika- tionsutrustning m.m. (3 kap.) 3.tillträde till vissa utrymmen (4 kap.) 4.särskilda provokativa åtgärder (5 kap.) 5.annars brottsliga gärningar (6 kap.) 6.biträde av enskilda (7 kap.) 7.nedläggning av förundersökning (8 kap.) Lagen innehåller även vissa särskilda bestämmelser för Säkerhets- polisen (9 kap.). Denna lag omfattar inte åtgärder som enligt annan lag utgör hem- liga tvångsmedel. 4 § Tillstånd till åtgärder enligt denna lag får meddelas endast om skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som åt- gärden innebär för den som åtgärden avser eller för något annat motstående intresse. Ljud- eller bildupptagning samt lokalisering av person 1 § I den utsträckning som följer 2–5 §§ får teknisk utrustning an- vändas för att ta upp ljud eller bild eller bestämma lokalisering av person. 2 § Med ljudupptagning av samtal avses i denna lag användande av tekniskt hjälpmedel för upptagning av ljud, dolt eller genom vilse- ledande, för att ta upp 1.samtal där företrädare för myndigheten själv deltar, eller 2.sådant som avhandlas vid sammanträde eller sammankomst vartill allmänheten inte har tillträde, om företrädare för myndigheten själv deltar i sammanträdet eller sammankomsten. Bildupptagning av hem eller korrespondens 3 § Med bildupptagning av hem eller korrespondens avses i denna lag användande av teknisk utrustning för upptagning av bild, dolt eller genom vilseledande, för att ta upp 1.bild i bostad, annat hus eller rum som inte är tillgängligt för all- mänheten, 2.sådan bild som avses i 1 genom särskilt inriktad bildupptag- ning som sker från annan plats, eller 3.bild av korrespondens genom särskilt inriktad bildupptagning. 4 § Med lokalisering av person avses i denna lag användande av teknisk utrustning som placeras på eller i föremål för att bestämma var en person befinner sig. 5 § Om åtgärd som avses i 2–4 §§ kan antas bli av särskilt ingrip- ande slag ska frågan om tillstånd till åtgärden prövas i den ordning som föreskrivs i 8 § respektive 11 §. Vid lokalisering av person gäller detsamma om den tekniska utrustningen placeras på eller i föremål som personen kan antas bära på sig eller ha med sig. 6 § I förundersökning får åtgärd enligt 2–5 §§ vidtas om åtgärden kan antas vara av särskild betydelse för utredning av brott för vilket är föreskrivet fängelse eller däröver. 7 § I förundersökning prövas frågor om tillstånd till åtgärder enligt 2–4 §§ av undersökningsledaren eller åklagaren. En polisman får be- sluta om åtgärden, om det är fara i dröjsmål. 8 § I förundersökning prövas frågor om tillstånd till åtgärder enligt 5 § av rätten på ansökan av åklagaren. Kan det befaras att inhämtande av rättens tillstånd till åtgärden skulle medföra sådan fördröjning eller annan olägenhet, som är av väsentlig betydelse för utredningen, får tillstånd, i avvaktan på rättens beslut, ges av åklagaren, eller, om åklagarens beslut inte kan avvak- tas, av polisman. Har åklagaren eller polisman gett ett sådant interimistiskt tillstånd ska åklagaren genast göra en skriftlig anmälan om åtgärden till I anmälan ska skälen för åtgärden anges. Rätten ska skynd- samt pröva ärendet. En sådan prövning ska ske även om åtgärden till fullo har verkställts. Finner rätten att det inte finns skäl för åt- gärden ska den upphäva beslutet. 9 § I en undersökning för att förebygga, förhindra eller upptäcka sådan brottslig verksamhet som innefattar brott för vilket är före- skrivet fängelse eller däröver, får åtgärd enligt 2–5 §§ vidtas om det finns särskild anledning att anta att åtgärden kan bidra till att förebygga, förhindra eller upptäcka den brottsliga verksamheten. 10 § I verksamhet enligt 9 § prövas frågor om tillstånd till åtgärder enligt 2–4 §§ av chefen för polismyndigheten. Myndighetschefen får delegera beslutanderätten. En polisman får besluta om åtgärden, om det är fara i dröjsmål. 11 § I verksamhet enligt 9 § prövas frågor om tillstånd till åtgärder enligt 5 § av Nämnden. Kan det befaras att inhämtande av Nämndens tillstånd till åtgärden skulle medföra sådan fördröjning eller annan olägenhet, som är av väsentlig betydelse för utredningen, får tillstånd, i avvaktan på Nämn- dens beslut, ges av chefen för polismyndigheten. Myndighetschefen får delegera beslutanderätten. Om inte heller myndighetschefens beslut kan avvaktas får tillstånd, i avvaktan på Nämndens beslut, ges av polisman. Har chefen för polismyndigheten eller polisman gett ett interim- istiskt tillstånd ska polismyndigheten genast göra en skriftlig an- mälan om åtgärden till Nämnden. I anmälan ska skälen för åtgärden anges. Nämnden ska skyndsamt pröva ärendet. En sådan prövning ska ske även om åtgärden till fullo har verkställts. att det inte finns skäl för åtgärden ska den upphäva beslutet. 12 § Tiden för tillstånd får inte bestämmas längre än nödvändigt och får inte överstiga för beslutet. Ett till- stånd ska förenas med de villkor som behövs för att tillgodose in- tresset av att enskildas personliga integritet inte i onödan kränks. 13 § Om det inte längre finns skäl för åtgärden ska beslutet omedel- bart hävas. Har beslutet fattats av rätten får det hävas även av åkla- garen. Har beslutet fattas av Nämnden får det hävas även av polis- myndigheten. Identifiering eller störning av mobil elektronisk kommunikationsutrustning m.m. 1 § I den utsträckning som följer av 2–4 §§ får tekniska hjälpmedel användas för att identifiera mobil elektronisk kommunikationsut- rustning eller annan utrustning för radiokommunikation, eller för att störa kommunikation med sådan utrustning. 2 § Med identifiering av mobil elektronisk kommunikationsut- rustning eller annan utrustning för radiokommunikation avses i denna lag användande av tekniska hjälpmedel för sändning eller mot- tagning av radiovågor för att identifiera vilken mobil elektronisk kommunikationsutrustning eller annan utrustning för radiokommu- nikation som befinner sig inom ett visst geografiskt område. 3 § Med störning av kommunikation med mobil elektronisk kom- munikationsutrustning eller annan utrustning för radiokommuni- kation avses i denna lag användande av tekniska hjälpmedel för sändning eller mottagning av radiovågor för att störa kommunikation med mobil elektronisk kommunikationsutrustning eller annan utrust- ning för radiokommunikation inom ett visst geografiskt område. 4 § Om åtgärd som avses i 2 eller 3 § kan antas bli av särskilt ingripande slag ska åtgärden beslutas i den ordning som föreskrivs i 7 § respektive 10 §. 5 § I förundersökning får åtgärd enligt 2–4 §§ vidtas om åtgärden kan antas vara av särskild betydelse för utredning av brott för vilket är föreskrivet fängelse eller däröver. 6 § I förundersökning prövas frågor om tillstånd till åtgärder enligt 2 eller 3 § av undersökningsledaren eller åklagaren. En polisman får besluta om åtgärden, om det är fara i dröjsmål. 7 § I förundersökning prövas frågor om tillstånd till åtgärder en- ligt 4 § av rätten på ansökan av åklagaren. Kan det befaras att inhämtande av rättens tillstånd till åtgärden skulle medföra sådan fördröjning eller annan olägenhet, som är av väsentlig betydelse för utredningen, får tillstånd, i avvaktan på rättens beslut, ges av åklagaren, eller, om åklagarens beslut inte kan avvak- tas, av polisman. Har åklagaren eller polisman gett ett sådant interimistiskt till- stånd ska åklagaren genast göra en skriftlig anmälan om åtgärden till rätten. I anmälan ska skälen för åtgärden anges. Rätten ska skynd- samt pröva ärendet. En sådan prövning ska ske även om åtgärden till fullo har verkställts. Finner rätten att det inte finns skäl för åtgärden ska den upphäva beslutet. 8 § I en undersökning för att förebygga, förhindra eller upptäcka sådan brottslig verksamhet som innefattar brott för vilket är före- skrivet fängelse eller däröver, får åtgärd enligt 2–4 §§ vidtas om det finns särskild anledning att anta att åtgärden kan bidra till att förebygga, förhindra eller upptäcka den brottsliga verksamheten. 9 § I verksamhet enligt 8 § prövas frågor om tillstånd till åtgärder enligt 2 eller 3 § av chefen för polismyndigheten. Myndighets- chefen får delegera beslutanderätten. En polisman får besluta om åtgärden, om det är fara i dröjsmål. 10 § I verksamhet enligt 8 § prövas frågor om tillstånd till åtgärder enligt 4 § av Nämnden på ansökan av polismyndigheten. Kan det befaras att inhämtande av Nämndens tillstånd till åtgärden skulle medföra sådan fördröjning eller annan olägenhet, som är av väsentlig betydelse för utredningen, får tillstånd, i avvaktan på Nämndens beslut, ges av chefen för polismyndigheten. Myndighets- chefen får delegera beslutanderätten. Om inte heller myndighets- chefens beslut kan avvaktas får tillstånd, i avvaktan på Nämndens beslut, ges av polisman. Har chefen för polismyndigheten eller polisman gett ett interim- istiskt tillstånd ska polismyndigheten genast göra en skriftlig an- mälan om åtgärden till Nämnden. I anmälan ska skälen för åtgärden anges. Nämnden ska skyndsamt pröva ärendet. En sådan prövning ska ske även om åtgärden till fullo har verkställts. att det inte finns skäl för åtgärden ska den upphäva beslutet. 11 § I ett beslut om identifiering eller störning enligt detta kapitel ska det anges vilken tid beslutet avser samt vilken teleadress, vilken person eller vilket avgränsat geografiskt område beslutet avser. 12 § Tiden för tillstånd får inte bestämmas längre än nödvändigt och får inte överstiga för beslutet. Ett till- stånd ska förenas med de villkor som behövs för att tillgodose in- tresset av att enskildas personliga integritet inte i onödan kränks. 13 § Om det inte längre finns skäl för åtgärden ska beslutet omedel- bart hävas. Har beslutet fattats av rätten får det hävas även av åklag- aren. Har beslutet fattats av Nämnden får det hävas även av polis- myndigheten. 4 kap. Tillträde till utrymmen i vissa fall 1 § I infiltrationsverksamhet får polisen, efter särskilt tillstånd, genom vilseledande åtgärder bereda sig tillträde till bostad, annat hus, rum eller ställe som inte är tillgängligt för allmänheten. 2 § Bestämmelser om användningen av teknisk utrustning för ljud- eller bildupptagning finns i 2 kap. 3 § I förundersökning prövas frågor om tillstånd till tillträde enligt 1 § av undersökningsledaren eller åklagaren. Vid fara i dröjsmål får polisman, utan särskilt tillstånd, bereda sig sådant tillträde. 4 § I en undersökning för att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet prövas frågor om tillstånd till tillträde enligt 1 § av polismyndigheten. Vid fara i dröjsmål får polisman, utan sär- skilt tillstånd, bereda sig sådant tillträde. 5 § Tiden för tillstånd får inte bestämmas längre än nödvändigt och får inte överstiga för beslutet. Ett till- stånd ska förenas med de villkor som behövs för att tillgodose in- tresset av att enskildas personliga integritet inte i onödan kränks. 6 § Om det inte längre finns skäl för åtgärden ska beslutet omedel- bart hävas. 7 § För att installera, underhålla eller avlägsna teknisk utrustning för lokalisering får polisen i hemlighet 1.bereda sig tillträde till en plats som annars skyddas mot in- trång, 2.tillfälligt flytta det föremål på eller i vilket utrustningen ska placeras eller finns placerad, samt 3.vidta de andra åtgärder som behövs för att utrustningen ska fungera effektivt. 8 § I förundersökning prövas frågor om tillstånd till åtgärder som avses i 7 § av undersökningsledaren eller åklagaren. En polisman får besluta om åtgärden, om det är fara i dröjsmål. Om åtgärd enligt 7 § avser lokalisering av person av särskilt in- gripande slag enligt 2 kap. 5 §, ska vad som sägs i 2 kap. 8 § gälla även för prövning av åtgärden enligt 7 §. 9 § I en undersökning för att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet prövas frågor om tillstånd till åtgärder som avses i 7 § av chefen för polismyndigheten. Myndighetschefen får delegera beslutanderätten. En polisman får besluta om åtgärden, om det är fara i dröjsmål. Om åtgärd enligt 7 § avser lokalisering av person av särskilt in- gripande slag enligt 2 kap. 5 §, ska vad som sägs i 2 kap. 11 § gälla även för prövning av åtgärden enligt 7 §. 10 § Tiden för tillstånd får inte bestämmas längre än nödvändigt och får inte överstiga för beslutet. Ett till- stånd ska förenas med de villkor som behövs för att tillgodose in- tresset av att enskildas personliga integritet inte i onödan kränks. 11 § Om det inte längre finns skäl för åtgärden ska beslutet omedel- bart hävas. Har beslutet fattats av rätten får det hävas även av åklag- aren. Har beslutet fattats av Nämnden får det hävas även av polis- myndigheten. 12 § Teknisk utrustning för lokalisering ska återtas eller göras obruk- bar efter det att tiden för tillståndet har gått ut eller tillståndet hävts. 1 § Vid förundersökning får polisen, för att få fram bevisning om redan begångna brott, vidta åtgärder som kan leda till att någon förmås att begå en brottslig gärning (särskilda provokativa åtgärder). Provokativa åtgärder enligt första stycket får vidtas endast om 1.det föreligger stark misstanke om allvarlig brottslighet, och 2.åtgärderna är av synnerlig vikt för utredningen. 2 § Frågor om tillstånd till särskilda provokativa åtgärder prövas av åklagaren. Ett tillstånd ska förenas med de villkor som behövs för att tillgodose intresset av att enskildas personliga integritet inte i onödan kränks. 3 § Om det inte längre finns skäl för de provokativa åtgärderna ska beslutet hävas. 4 § För brott som någon har förmåtts att begå genom särskilda provokativa åtgärder får inte dömas till påföljd. 1 § Vid förundersökning om allvarlig brottslighet eller undersök- ning för att förebygga, förhindra eller upptäcka sådan brottslighet får polisen, efter särskilt tillstånd, utföra en straffbelagd gärning, om det är nödvändigt för att kunna genomföra eller fullfölja en infiltra- tionsoperation. Ett sådant tillstånd får endast avse 1.sådana gärningar som inte kan antas föranleda annan påföljd än böter eller, 2.gärningar som, om de bedöms enligt reglerna om medverkan till brott, skulle utgöra medverkan i mindre mån enligt 23 kap. 5 § . Avser tillståndet en undersökning för att förebygga, förhindra eller upptäcka allvarlig brottslighet får ett tillstånd endast avse gärningar enligt andra stycket 1. 2 § Gärning som avses i 1 § får vidtas endast om infiltrations- operationen är av synnerlig vikt för utredningen eller undersök- ningen och skälen för att i samband med infiltrationsoperationen utföra en straffbelagd gärning uppenbart uppväger det men som den kan innebära för allmänna eller enskilda intressen. 3 § I förundersökning prövas frågor om tillstånd till utförande av straffbelagda gärningar av rätten på ansökan av åklagaren. 4 § I en undersökning för att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet prövas frågor om tillstånd till utförande av straffbelagda gärningar av Nämnden på ansökan av polismyndigheten. 5 § Ett tillstånd ska innehålla uppgifter om vilken infiltrations- operation tillståndet avser, tillståndet ska gälla och vilka gärningar som tillståndet avser. Ett tillstånd ska vidare förenas med de villkor som behövs för att tillgodose att enskildas person- liga integritet eller allmänna eller enskilda intressen i övrigt inte i onödan kränks. Tiden för ett tillstånd får inte bestämmas längre än nödvändigt och inte heller överstiga för beslutet. 6 § Om det inte längre finns skäl för utförandet av en straffbelagd gärning ska beslutet hävas. Har beslutet fattats av rätten får det hävas även av åklagaren. Har beslutet fattats av Nämnden får det hävas även av polismyndigheten. 7 § En gärning som vidtas inom ramen för en sådan infiltrations- operation för vilken ett tillstånd enligt 1 § har meddelats, utgör inte brott under förutsättning att gärningen 1.är direkt jämförbar med någon av de gärningar som avses i tillståndet, och 2.uppfyller de allmänna krav som följer av 1 och 2 §§. 8 § Vad som i detta kapitel föreskrivs om utförande av en straff- belagd gärning ska tillämpas även på en gärning som kan föranleda sanktionsavgift. 7 kap. Biträde av enskilda 1 § Vid åtgärder enligt 2 eller 4 kap. får polisen, om det finns sär- skilda skäl, ta biträde av enskilda. Detsamma gäller vid infiltrations- verksamhet och andra provokativa åtgärder än de som avses i 5 kap. 2 § Vad som föreskrivs i 2 kap. 2 § om företrädare för myndig- heten ska, när en enskild lämnar biträde enligt 1 §, i stället gälla den enskilde. 3 § Vid åtgärder enligt 5 eller 6 kap. samt 9 kap. 1 § får polisen, om det finns synnerliga skäl, ta biträde av enskilda. Sådant biträde får endast avse åtgärder som syftar till att en polisman ska kunna gen- omföra de åtgärder som avses i tillståndet. 4 § Frågor om biträde av enskilda prövas av den beslutsinstans eller beslutsfattare som enligt 2, 4–6 eller 9 kap. har att besluta om åtgärden. 1 § Förundersökning får läggas ned om det finns anledning att an- ta att det genom förundersökningens fortsatta bedrivande eller genom lagföring av brottet skulle uppstå en påtaglig risk för att avslöja, eller på annat sätt äventyra syftet med, en infiltrationsoperation. Om brottet kan antas medföra strängare straff än böter krävs dock att det är uppenbart att 1.brottet avser sådan gärning som, om den bedöms enligt reg- leringen om medverkan till brott, skulle utgöra medverkan i mindre mån enligt 23 kap. 5 § , eller 2.brottet har ett avsevärt lägre straffvärde än det brott eller den brottsliga verksamhet som infiltrationsoperationen riktar sig mot. Om förutsättningar för att lägga ned en förundersökning enligt första stycket föreligger redan innan en sådan har inletts, får det beslutas att förundersökning inte ska inledas. Beslut enligt denna bestämmelse meddelas av åklagaren. Beslut får meddelas endast under förutsättning att något väsentligt allmänt eller enskilt intresse inte åsidosätts. Särskilda bestämmelser för Säkerhetspolisen Särskilda provokativa åtgärder i underrättelseverksamhet 1 § Säkerhetspolisen får, utöver vad som framgår av 5 kap. 1 §, vidta åtgärder som kan förmå en person som omfattas av en undersök- ning för att förebygga, förhindra eller upptäcka allvarlig brottslig- het, att begå en brottslig gärning. Åtgärderna får vidtas endast om det behövs för att få fram uppgifter som det finns särskild anled- ning att anta kan bidra till att förebygga, förhindra eller upptäcka den allvarliga brottsliga verksamheten. Åtgärderna får vidtas endast om det är av synnerlig vikt för under- sökningen. 2 § Frågor om tillstånd till särskilda provokativa åtgärder i under- rättelseverksamhet prövas av Nämnden efter ansökan av Säkerhets- polisen. 3 § Om det inte längre finns skäl för de provokativa åtgärderna ska beslutet hävas. 4 § Bestämmelsen i 5 kap. 4 § ska tillämpas också på åtgärder en- ligt 1 §. 5 § Säkerhetspolisen får i fall som avses i 7 kap. 3 §, om det finns synnerliga skäl, ta biträde av enskilda även avseende andra åtgärder än sådana som syftar till att en polisman ska kunna genomföra de åtgärder som avses i tillståndet. 10 kap. Dokumentation och granskning 1 § Åtgärder enligt denna lag ska dokumenteras. Av dokumenta- tionen ska det framgå 1.vem som har fattat beslutet om åtgärden, 2.grunden för beslutet och tidpunkten när det har fattats, 3.vem eller vilka som har deltagit i åtgärden, 4.vem eller vilka som åtgärden har riktat sig mot, 5.tiden för åtgärden, samt 6.vad som i övrigt har förekommit vid åtgärden. 2 § En upptagning eller uppteckning som har gjorts vid en åtgärd enligt denna lag ska granskas möjligt. Upptagningar eller uppteckningar ska, i de delar de är av betydelse från brottsutredningssynpunkt, bevaras till dess förundersökningen har lagts ned eller avslutats eller, om åtal väckts, målet har avgjorts slutligt. I de delar upptagningarna och uppteckningarna är av be- tydelse för att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verk- samhet ska de bevaras så länge det behövs för detta ändamål. De ska därefter förstöras. Trots vad som sägs i andra stycket får uppgifter från upptag- ningar och uppteckningar behandlas i enlighet med vad som är sär- skilt föreskrivet i lag. 1 § Beslut enligt denna lag får verkställas . 2 § Har i förundersökning beslut om åtgärd enligt denna lag fattats av annan än rätten ska beslutet prövas av rätten, om den som är föremål för åtgärden begär det. Begäran om sådan prövning ska göras skriftligen eller muntligen hos åklagaren eller undersöknings- ledaren. Åklagaren eller undersökningsledaren ska utan dröjsmål över- lämna ärendet till rätten. 3 § I fråga om överklagande av rättens beslut enligt denna lag tillämpas bestämmelserna i om överklagande av rättens beslut i brottmål i fråga om en åtgärd som avses i 25–28 kap. samma balk. 4 § Den som i förundersökning har varit utsatt för en åtgärd en- ligt 2 kap. 5 § ska underrättas som åtgärden. I fråga om sådan underrättelse, tidpunkten för underrättelsen och undantag från underrättelseskyldigheten tillämpas 27 kap. 31 § andra och tredje styckena, 32 och 33 §§ . Under- rättelsen ska även innehålla uppgift om platsen för åtgärden. 5 § Har i underrättelseverksamhet beslut om åtgärd enligt denna lag fattats av annan än Nämnden ska beslutet prövas av Nämnden, om den som är föremål för åtgärden begär det. Begäran om sådan prövning ska göras skriftligen eller muntligen hos polismyndigheten. ska utan dröjsmål överlämna ärendet till Nämnden. Nämndens beslut får inte överklagas. 1 § I lagen (2007:980) om tillsyn över viss brottsbekämpande verk- samhet finns bestämmelser om Säkerhets- och integritetsskydds- nämndens tillsyn på eget initiativ och på begäran av enskild. Tillämplighet för andra brottsbekämpande myndigheter 1 § Följande bestämmelser gäller även i brottsbekämpande verk- samhet hos .