sou · GYB386 · 2010-11-30 00:00:00 — För att den tidsbegränsade anställningen ska kännas trygg är det civila meritvärdet viktigt för individens möjlighet till en fortsatt karriär på den civila arbetsmarknaden. Utredningen bedömer att en anställning för gruppbefäl, soldater och sjömän bör medge tid för att i den mån det behövs kunna studera eller på annat sätt förbättra det civila meritvärdet av anställningen i För- svarsmakten, se kapitel 10. Upprepade internationella militära insatser under anställningen En kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl, soldat eller bör för att anställningen ska vara kostnadseffektiv för Försvarsmakten kunna genomföra mer än en internationell militär insats. Dock är det viktigt att den individuella insatsfrekvensen inte är högre än att den medger vila och återhämtning mellan insatserna. Utredningen har inhämtat att Försvarsmakten inte har beslutat om någon gene- rell individuell insatsfrekvens. Försvarsmakten framhåller däremot att flera faktorer påverkar insatsfrekvensen, exempelvis storlek av insatsorganisationen, antal soldater i internationell verksamhet, ålder- struktur m.m. Försvarsmakten anser att den individuella insats- frekvensen bör utgå från faktorer som varierar beroende på risker, belastningar på personalen och insatsens längd. Förbandens insatsfrekvens är att betrakta som en matematisk uträkning för att Försvarsmakten ska kunna veta hur stora åtagan- den kan ta på sig internationellt som den är en grund för planeringen så att varje förband ska veta när det är dess tur att tjänstgöra i en internationell militär insats. Förbandens insats- frekvens kan därför inte direkt omsättas till de enskilda med- arbetarnas individuella insatsfrekvens. Försvarsmakten vill dess- utom ha möjligheten att använda personalen på ett flexibelt sätt genom att ha varierande längd på den enskildes insatsperiod, från en månad upp till , något som även skiljer sig mellan försvars- grenarna. 1 Telefonkontakter med banker och hyresvärdar i . I Försvarsmaktens underlag (Försvarsmakten 16), presenteras att för kontinuerligt tjänstgörande militär personal är det rimligt att förvänta sig en sex månaders insats alternativt två insatser . Detta är dock att betrakta som en maximal indi- viduell insatsfrekvens. Utredningens förslag, som medger en anställningstid , ger goda möjligheter att genomföra minst två, troligen tre längre internationella militära insatser . Eftersom anställningen kan förnyas till som längst öppnas också möj- ligheten att genomföra ytterligare minst en längre internationell militär insats. Genomsnittstiden kortare än åtta år Som kontinuerligt och tidsbegränsat anställd gruppbefäl, soldat eller kommer en möjlighet att avsluta anställningen, med tre månaders uppsägningstid, finnas . Under försöksanställningen gäller ingen uppsägningstid. När utredningen föreslår som längsta möjliga samman- hängande anställningstid, med möjlighet att förnya anställningen är bedömningen att den genomsnittliga anställningstiden kommer att vara kortare. Av utredningens direktiv framgår att en rationell och effektiv personalförsörjning kräver att gruppbefälens, soldaternas och sjömännens anställningstid inte är för kort i förhållande till effekten. har gruppbefäl, soldater och sjömän kunnat anställas för tidsbegränsade anställningar . Dessa anställ- ningar har dock varit drivande för rekryteringsbehov och utbild- ningskostnader och således mycket kostnadsineffektiva. Med längre anställningar blir marginalkostnaden lägre. Brytpunkten för kost- nadseffektivitet mellan anställningstid och årlig rekrytering och utbildning är anställningstider på ca (FOI 2010, s. 32–33). Erfarenheter från andra jämförbara länder visar på svårigheter med att hålla kvar personer i anställning hela kontraktstiden ut. Flera faktorer påverkar intresset av att stanna hela anställnings- tiden, exempelvis insatsfrekvensen och hur stora risker som insats- erna innebär. Dessutom är kvalitén på övningar och arbetsuppgifter mellan insatserna av stor betydelse för viljan att stanna i tjänst. En faktor som bl.a. belyses i de internationella jämförelserna är möj- ligheten att parallellt med tjänstgöringen kunna ha ett fungerande socialt liv och bilda familj. Kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän kommer, som nämndes inledningsvis, till stor del att rekryteras och en anställning kan upplevas som lång och delvis oöverblickbar och ur det perspektivet mindre attraktiv. Detta motiverar ytterligare behovet av flexibilitet och att kunna erbjuda även kortare anställningar. Möjlighet att förnya anställningen Den kompetens och erfarenhet som en kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl, soldat eller erhåller under sin tjänstgöring är mycket värdefull för Försvarsmakten. Individen har sannolikt såväl gedigen internationell som nationell insatserfarenhet och det är viktigt ur effektivitetssynpunkt att kunna ta tillvara dessa erfaren- heter. Som nämnts tidigare kommer kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl, soldater eller sjömän sannolikt i stor utsträckning att rekryteras och då finns ofta ett behov av att karriärväxla eller studera efter ett antal års tjänstgöring. Det är dock inte ovan- ligt att det senare i livet uppstår perioder av förändrade livsmönster som leder till att intresset för en kortare periods tjänstgöring i För- svarsmakten åter lockar. Individen bör då åter kunna söka en anställning som gruppbefäl, soldat eller i Försvarsmakten. Den totala anställningstidens längd som kontinuerligt tjänstgörande får dock inte överstiga . slöt och (Saco-s) ett kollektivavtal som möjliggör längre tidsbegränsade anställningar om högst för kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl, sol- dater och sjömän, se avsnitt 5.2. I avtalet valde parterna att även införa en ramtid som börjar löpa för den första anställningen. Detta innebär att individen kan göra uppehåll på sammanlagt om denne vill uppnå tjänstgöring. Utredningen drar slutsatsen att syftet med en ramtid är att hålla samman tjänstgöringen och därmed uppnå högre kompetens i och med tätare tjänstgöringsperioder Utredningen väljer dock att inte föreslå någon ramtid då denna inte bedöms som avgörande eller betydande för bemanningen. Det är således upp till arbets- marknadens parter att förhandla om en eventuell ramtid. Den maximala anställningstiden kommer dock inte att vara förhand- lingsbar. 6.4Beräkning av anställningstid för tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän Utredningens förslag: tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän ska kunna anställas tidsbegränsat , med möjlighet att förnya anställningen. Total anställningstid ska kunna uppgå till som längst . Den tjänstgörande personalen kommer i det reformerade försvaret att utgöra en viktig resurs för att nå flexibilitet och för att säkra bemanningen av såväl internationella som nationella militära insatser. Flera faktorer skiljer dock mellan den kontinuerligt tjänst- görande och den tjänstgörande personalen på soldatnivå. Utgångspunkten för den tjänstgörande personalen är att dessa enbart tjänstgör i Försvarsmakten , exempelvis vid en militär insats eller beredskap samt under övning och utbildning. När de inte tjänstgör i Försvarsmakten är det meningen att de ska ha en civil sysselsättning, t.ex. arbete eller studier. En fördel med tjänstgörande personal är att den, när den inte tjänstgör, inte kostar Försvarsmakten något, utöver begränsade kostnader för administration och information. Det är emellertid viktigt att kategorin ges möjlighet att tjänstgöra och att de planeras in som en självklar del i insatsorganisationen. För att Försvarsmakten ska uppnå kostnadseffektivitet behöver den tjänstgörande personalen tjänstgöra vid mer än en längre internationell militär insats. Eftersom gruppen kombinerar tjänst- göringen i Försvarsmakten med en civil anställning eller med stu- dier är det angeläget att det finns möjlighet att sprida ut tjänst- göringen . Utredningens bedömning är att en anställnings- tid är väl avvägd för att kunna genomföra två längre internationella militära insatser samt däremellan genomgå viss övning och utbildning utan att påverkan för den civila arbets- givaren eller den enskilde arbetstagaren blir orimligt stor. En anställning som tjänstgörande möjliggör för indivi- den och för Försvarsmakten att sprida ut nödvändiga övningar och insatser vilket i sin tur gör den årliga frånvaron från den civila anställningen lägre. Dessutom bör Försvarsmakten även ta hänsyn så att tidpunkten för rotation av insatta militära insatsförband eller vissa övningar och utbildningar överensstämmer med t.ex. högskolornas terminssystem eller ten- tamensperioder i den mån detta är möjligt, se avsnitt 8.1.1. Möjlighet att förnya anställningen Utredningen föreslår att en anställning som tjänstgörande gruppbefäl, soldat eller ska kunna förnyas. Den samman- lagda anställningstiden får dock inte överstiga . Eftersom den huvudsakliga sysselsättningen ligger utanför Försvarsmakten ser utredningen inget hinder för att möj- liggöra en anställning som sammantaget uppgår till . Någon risk för att få svårt att komma in i det civila arbetslivet efter tjänstgöringen föreligger inte eftersom den tjänstgörande personalen inte har sin militära anställning som huvudsaklig syssel- sättning. Som tjänstgörande kommer av naturliga skäl övnings- och utbildningstillfällena vara betydligt färre än för den kontinuerligt tjänstgörande personalen. Även om en möjlighet att vara anställd föreslås, anser utredningen att det kvalitets- mässigt är fördelaktigt att hålla samman de internationella militära insatserna till en aktiv period för att därefter i huvudsak utgöra beredskap vid händelser i eller dess närområde. Dock före- slås ingen ramtid utöver den maximala anställningstiden. Utred- ningen anser att det även för denna kategori är upp till arbets- marknadens parter att, om de anser det nödvändigt, avtala om en ramtid. 6.5Rätten till ledighet och skydd för den civila anställningen Utredningens förslag: Den tjänstgörande personalen ska ha rätt till ledighet från sin civila anställning för att tjänstgöra i Försvarsmakten. Rätten till ledighet ska utgå från Försvars- maktens behov men för att skydda den civila arbetsgivaren före- slår utredningen begränsningar i hur länge och hur ofta en arbets- tagare har rätt att vara ledig. Utredningen ska enligt direktiven särskilt analysera behovet av rätt till tjänstledighet från en annan anställning för tjänstgöring inom Försvarsmakten samt behovet av skydd för den civila anställningen. Som redovisats ovan kommer den tjänstgörande persona- len att ha behov av återkommande ledighet från sin civila arbets- givare för att tjänstgöra i Försvarsmakten. Dessa personer kommer då att ha behov av att deras civila anställning skyddas när de tjänst- gör i Försvarsmakten. Den tjänstgörande personalen kom- mer inom vissa områden att utgöra en mycket viktig del för en säker bemanning av Försvarsmaktens insatser och det är viktigt att de känner trygghet i sin civila anställning när de tjänstgör i För- svarsmakten. Rätten att vara ledig blir ofrånkomligen en belastning för den civila arbetsgivaren och det är därför angeläget att Försvarsmakten planerar och kommunicerar behovet av att ta den tjänst- görande personalen i anspråk med arbetstagaren och den civila arbets- givaren med god framförhållning, se avsnitt 7.11 och 9.1. Även om behovet av att planera och överblicka tjänstgöringen är viktigt för alla inblandade kommer det dock inte att vara möjligt att planera all verksamhet. Försvarsmaktens behov av personal kom- mer att växla över tiden, exempelvis beroende på förändringar i omvärlden eller plötsliga händelser i eller dess närområde. Systemet måste kunna hantera även sådana händelser. Behovet av ledighet för den tjänstgörande personalen kom- mer att variera mellan individer och . För att få en generell uppfattning om när det kan vara aktuellt för den tjänst- görande personalen att söka ledighet beskrivs här de mest sannolika tillfällena; utbildning, övning, insats inklusive nationell beredskap. Det kommer även att finnas behov av ledighet för uttag av semester som tjänats in i Försvarsmakten. Som gruppbefäl, soldat eller behöver individen i de allra flesta fall efter genomförd militär grundutbildning en befattnings- utbildning. Denna utbildning kommer för de flesta att genomföras under en inledande försöksanställning i Försvarsmakten. Försöks- anställningen får som längst uppgå , se avsnitt 7.8. Syftet är att individen ska utbilda sig till en specifik uppgift för att kunna tjänstgöra i sitt förband. Behovet av en befattningsutbildning föreligger oavsett om anställ- ningen är som tjänstgörande eller kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl, soldat eller . kommer de tjänstgörande grupp- befälen, soldaterna och sjömännen att ha behov av olika typer av övning. Behovet att öva är beroende av ett flertal olika faktorer men grundläggande är de uppgifter som förbandet har att lösa och vilken grad av förmåga förbandet besitter i förhållande till uppgif- terna. Ett förbands storlek, beredskapskrav, svårighetsgraden i uppgifterna och behovet förbandet har av att exempelvis samöva med andra förband påverkar också hur omfattande övningsverk- samheten kommer att bli. Förband som tillförts ny personal eller ny materiel eller som fått förändrade uppgifter har ett större utbild- ningsbehov än ett förband som inte har varit föremål för mot- svarande förändringar. Vidare kan behovet av övning skilja sig åt mellan förband med en större eller mindre andel tjänst- görande personal. Även om variationer i övningsbehov kommer att förekomma mellan förbanden är bedömningen från Försvarsmakten att i genom- snitt tre förbandsövningar kommer att genomföras under en åtta- årig anställningstid. Varje förbandsövning är beräknad till i genom- snitt . Den vanligaste tjänstgöringstiden i en internationell militär insats är i insatsområdet. Avsteg från detta gäller framför allt vissa specialistbefattningar och andra svårrekryterade befattningar där anställningsvillkoren måste anpassas för att rekrytering ska vara möjlig. I de kontakter utredningen har haft med Försvarsmakten har utredningen uppfattat att utgångspunkten är att tjänst- görande gruppbefäl, soldater och sjömän ska genomföra i snitt två militära insatser med sitt insatsförband. Den sammanlagda tjänstgöringstiden i samband med en militär insats är beräknad i insatsområdet och därtill kommer mis- sionsutbildning innan insats, inarbetad ledighet och individuellt semesteruttag. Detta innebär att den sammanhängande tiden som individen har behov av ledighet från sin civila arbetsgivare uppgår till per genomförd internationell militär insats. Nationell beredskap och militära insatser När de stående förbanden deltar i internationella insatser behöver den nationella beredskapen upprätthållas och det kan då uppstå behov av att kalla in tjänstgörande militär personal för att fylla sådana befattningar. I samband med olika nationella händelser kan likaså den tjänstgörande personalen behöva förstärka den kontinuerligt tjänstgörande personalen samt hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna och frivilligorganisationerna. Ofta sker denna typ av tjänstgöring med kort framförhållning och kan inte planeras i förväg. 6.5.2Beräknad omfattning av ledigheten För att översätta behovet av att vara ledig har utredningen gjort en generell uppskattning utifrån de verksamheter som går att planera för. Avvikelser beroende på befattning och förbandstill- hörighet kommer att finnas. I den generella beräkningen har två internationella insatser om vardera ca inklusive förberedande utbildning m.m. och tre längre förbandsövningar om vardera ingått. Behovet av ledighet för den tjänstgörande personalen kommer att uppgå till av en heltidstjänst utslaget . I detta ingår inte befattningsutbildningen (som bör ses som nödvändig utbildning innan individen kan påbörja tjänstgöring i insatsorganisationen). Detta bör betraktas som ett riktvärde och kommer att variera något mellan förbanden och beroende på befattning. 6.5.3Begränsningar i rätten till ledighet Utredningens bedömning är att det vore olyckligt att allt för detaljerat reglera eller begränsa rätten till ledighet. Försvarsmaktens behov av att kunna säkra bemanningen vid insatser bör i första hand styra rätten att vara ledig från den civila arbetsgivaren. Arbetstagarens skyldighet att tjänstgöra kommer att framgå av det enskilda anställningsavtalet, se mer om arbetsskyldighet i avsnitt 5.4. Arbetstagaren har således en skyldighet att tjänstgöra i enlighet med detta. Detta ställningstagande utgör grunden i den säkra bemanningen av Försvarsmakten insatsförband. Trots ovan resonemang om att det är Försvarsmaktens behov som styr rätten till att vara tjänstledig från den civila anställningen föreslår utredningen begränsningar i den rätten. En obalans genom ett allt för stort nyttjande från Försvarsmaktens sida kan komma att leda till att attraktionen för en anställning minskar och att individer även kan komma att säga upp sig tidigare än avtalat. Rätten att vara ledig från den civila anställningen begränsas därför till att kunna pågå som längst sammanhängande. Där- efter kan arbetstagaren inte utan den civila arbetsgivarens frivilliga medgivande tjänstgöra i Försvars- makten. Först efter en sådan period föreligger rätt till ledighet för att åter tjänstgöra hos Försvarsmakten. Om individen tjänstgör , , i en icke planerad insats och detta leder till att en planerad internationell militär insats eventuellt infaller inom den tolvmånadersperiod där arbetstagaren inte får tjänstgöra i Försvarsmakten kommer detta att kunna innebära att individen inte har rätt till ledighet. Rätt till ledighet utöver den maximala sammanhängande ledig- hetstiden kräver att det föreligger synnerliga skäl. Det kan t.ex. vara om en händelse inträffar under en pågående insats som medför att insatsen behöver förlängas pga. risk för att individer kommer till skada om tjänstgöringen avbryts. Naturligt- vis föreligger inget hinder för civila arbetsgivare att tillåta ledighet utöver de föreslagna tiderna för tjänstgöring i Försvarsmakten. Det finns också alltid en rätt till ledighet för uttag av semester intjänad hos Försvarsmakten, oavsett om detta innebär att den maximala sammanhängande ledighetstiden överskrids. Se mer om rätten till ledighet för tjänstgöring i Försvarsmakten i avsnitt 7.13. Bild 6.1 Anställning som eller kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl, soldat eller . GMU – Grundläggande militär utbildning, KMU – kompletterande militär utbildning Bilden ovan åskådliggör dels att anställningstiden räknas redan från försöksanställningens början, dels att även för den tjänst- görande personalen löper anställningen under hela den avtalade tiden, dvs. inte bara vid tjänstgöringstillfällena. Det är dock möjligt att dela upp anställningen i flera kortare anställningar istället för, som bilden symboliserar, en sammanhängande anställning. 7Ny lagstiftning på Försvarsmaktens område Utredningen har i avsnitt 5.2 tagit ställning för att vissa arbets- rättsliga frågor avseende gruppbefäl, soldater och sjömän i För- svarsmakten ska regleras i lag och i avsnitt 5.3 för att den föreslagna lagregleringen ska ske genom en särskild lag, en s.k. lex specialis, för Försvarsmakten, som ska vara semidispositiv i vissa delar. Utredningen föreslår att denna lag ska heta lag om vissa arbets- tagare i Försvarsmakten. Vidare föreslår utredningen andra författ- ningsändringar som är nödvändiga för att Försvarsmaktens nya personalförsörjningssystem ska fungera. Ett antal konsekvensänd- ringar i viss lagstiftning kommer också att vara nödvändiga. kommer en ny lag om Försvarsmaktens per- sonal i internationell verksamhet att träda i kraft; lagen (2010:449) om Försvarsmaktens personal vid internationella militära insatser (LFIM). Denna lag föreslår utredningen ska infogas som ett kapitel i den nu föreslagna speciallagen om vissa arbetstagare i Försvars- makten, dock med vissa ändringar. Vissa följdändringar kan också komma att behövas i den med LFIM sammanhängande förord- ningen (2010:651) om Försvarsmaktens personal vid internatio- nella militära insatser. Ny lagstiftning på Försvarsmaktens område 7.2En ny lag om vissa arbetstagare i Försvarsmakten Utredningens förslag: En ny lag om vissa arbetstagare i För- svarsmakten ska införas. Lagen ska innehålla särskilda bestäm- melser om arbetstagare som är anställda som gruppbefäl, solda- ter och sjömän i Försvarsmakten. I den nya lagen ska finnas bestämmelser för dessa arbetstagare i fråga om: -tillämpning av vissa lagar, -rätt till ledighet från en civil anställning för tjänstgöring i Försvarsmakten, -skydd för civil anställning, -studieuppehåll och anstånd med studier, -särskilda bestämmelser om tjänstgöring i internationella militära insatser, -särskilda bestämmelser om disciplinansvar vid tjänst- i internationella militära insatser och -skadestånds- och överklagandebestämmelser. Bestämmelserna om rätt till ledighet och skydd för anställ- ning och bestämmelserna om rätt till studieuppehåll och anstånd med studier ska gälla även reservofficerare. Bestämmelserna om tjänstgöring i internationella militära insatser och om disciplinansvar vid sådana insatser ska gälla alla anställda i Försvarsmakten vid tjänstgöring i en inter- nationell militär insats. Lagens bestämmelser ska dock inte gälla för den som är lokalt anställd av Försvarsmakten i insats- området. Lagen i dess helhet ska tillämpas på arbetstagare i Försvarsmakten som är anställda som gruppbefäl, soldater och sjömän. Bestämmelserna i lagen om rätt till ledighet och skydd för anställningen samt om rätt till studieuppehåll och anstånd med stu- dier ska gälla även reservofficerare. Ny lagstiftning på Försvarsmaktens område Bestämmelserna i lagen om tjänstgöring i internationella militära insatser och om disciplinansvar vid internationella militära insatser ska gälla alla anställda i Försvarsmakten vid tjänstgöring i en sådan insats. Lagens bestämmelser ska inte gälla för den som är lokalt anställd av Försvarsmakten i insatsområdet. Utredningen avser inte att införa några förändringar rörande lagens tillämpningsområde i dessa avseenden jämfört med vad som från kommer att gälla enligt lagen (2010:449) om Försvarsmaktens per- sonal vid internationella militära insatser (LFIM), se prop. 2009/10:160 s. 145–147 och s. 212. Reservofficerare – tjänstgörande officerare Utredningen ska enligt direktiven analysera behovet av att införa ett särskilt skydd för den huvudsakliga anställningen för tjänstgörande personal, dvs. för personer som har sin huvudsakliga anställning utanför Försvarsmakten. Reservofficerare är tillsvidare- anställda och tjänstgör . Reservofficerarna har i dagens system skydd för sin civila anställning genom att bestämmelserna i 9 kap. lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt gjorts tillämpliga på tjänst- som reservofficer genom lagen (1994:2076) om skydd för anställning vid viss tjänstgöring inom totalförsvaret, m.m. Utredningen föreslår att de föreslagna bestämmelserna om rätt till ledighet och skydd för anställning samt bestämmelserna om rätt till studieuppehåll och anstånd med studier ska gälla även för reserv- officerare. Specialistofficerare kommer enligt utredningens förslag att vara tillsvidareanställda, se avsnitt 6.2.2. Enligt Försvarsmaktens plane- ring kommer specialistofficerare att kunna tjänstgöra både konti- nuerligt och . De specialistofficerare som tjänstgör kommer att vara reservofficerare och kommer därigenom att om- fattas av de föreslagna bestämmelserna. Ny lagstiftning på Försvarsmaktens område Tjänstgöring i internationella militära insatser För att uppnå en enhetlig och lättillgänglig lagstiftning bör så många bestämmelser som möjligt rörande Försvarsmaktens perso- nal samlas i en lag. Utredningen föreslår därför att lagen (2010:449) om Försvarsmaktens personal vid internationella militära insatser (LFIM)som träder i kraft , ska upphävas.