sou · GYB386 · 2010-11-30 00:00:00 — Dessa bestämmelser gäller inte för den som är lokalt anställd i insatsområdet. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om tjänstgöring i internationella militära insatser. Förslaget behandlas i avsnitt 7.15. Se också prop. 2009/10:160 s. 145–147 och s. 212. Försvarsmakten ska utreda om arbetstagare eller tidigare arbetstagare som tjänstgjort i en internationell militär insats har fått fysiska eller psykiska besvär till följd av tjänstgöringen i insatsområdet. Utredningen enligt första stycket ska ha den form och den omfatt- ning som motiveras av förhållandena under tjänstgöringen i insats- området. Uppföljningen ska innefatta personlig kontakt, om detta inte kan anses uppenbart obehövligt eller inte kan genomföras. Försvarsmaktens ansvar enligt första och andra styckena kvarstår efter det att tjänstgöringen i insatsområdet avslutats. Förslaget behandlas i avsnitt 7.15. Se också prop. 2009/10:160 s. 147–150 och s. 213–214. Försvarsmakten ska vid utredning enligt 2 § bistå arbetstagare eller tidigare arbetstagare med information och vägledning. Detta gäller även som anges i 2 § tredje stycket. Förslaget behandlas i avsnitt 7.15. Se också prop. 2009/10:160 s. 147–153 och s. 214. Om någon drabbas av fysiska eller psykiska besvär under tjänstgöring i insatsområdet eller vid resa till eller från sådan tjänstgöring ska Försvarsmakten i samråd med den skadade arbetstagaren eller tidigare arbetstagaren utreda behovet av och vid behov lämna stöd till arbets- tagaren eller tidigare arbetstagaren för att bidra till att stärka dennes möjlighet att 1.återfå full arbetsförmåga, eller 2.försörja sig genom förvärvsarbete. Försvarsmakten ska ge arbetstagaren eller tidigare arbetstagaren lämplig arbetsträning inom ramen för Försvarsmaktens verksamhet, om det är möjligt. Om besvären kan antas leda till bestående funktionshinder eller annars är av allvarlig art, ska Försvarsmakten stödja och bistå arbets- tagaren eller tidigare arbetstagaren så att hans eller hennes möjlighet att leva ett aktivt och självständigt liv stärks. Förslaget behandlas i avsnitt 7.15. Se också prop. 2009/10:160 s. 147–153 och s. 214–216. I de fall där besvär som avses i 4 § första stycket föranleder behov av tillgång till lämplig yrkesutbildning eller fortbildning för arbetstagaren eller tidigare arbetstagaren i syfte att stärka dennes förvärvsförmåga, ska Försvarsmakten ge ekonomiskt stöd till sådan utbildning eller utbildning som förlängs till följd av besvären. Försvarsmakten ska också ge ekonomiskt stöd till andra åtgärder som främjar arbetstagarens eller tidigare arbetstagarens återgång till arbetslivet samt till anskaffande av hjälpmedel som han eller hon behöver. Förslaget behandlas i avsnitt 7.15. Se också prop. 2009/10:160 s. 147–153 och s. 216. Stöd enligt 4 § första stycket och 5 § ska ges endast om det inte ska till- handahållas av någon annan till följd av andra bestämmelser och i den utsträckning som det framstår som skäligt med hänsyn till besvä- ren samt omständigheterna i övrigt. Förslaget behandlas i avsnitt 7.15. Se också prop. 2009/10:160 s. 147–153 och s. 216–217. Vid fullgörandet av de uppgifter som avses i 4 och 5 §§ ska Försvars- makten samarbeta med andra berörda myndigheter och organisatio- ner. Förslaget behandlas i avsnitt 7.15. Se också prop. 2009/10:160 s. 147–153 och s. 217. Försvarsmaktens ansvar enligt 4 och 5 §§ innebär ingen inskränkning i det ansvar som den skadades civila arbetsgivare har enligt 3 kap. 2 a § och 3 § andra stycket arbetsmiljölagen (1977:1160) samt 30 kap. socialförsäkringsbalken. Om en annan arbetsgivare har vidtagit stödåtgärder ska Försvars- makten samordna sina stödåtgärder enligt 4 och 5 §§ med dessa. Förslaget behandlas i avsnitt 7.15. Se också prop. 2009/10:160 s. 147–153 och s. 217. För tjänstgöringen i en internationell militär insats gäller bestämmel- serna om arbetsskadeförsäkring i socialförsäkringsbalken från det att den första färden till insatsområdet påbörjas till det att den sista färden från insatsområdet avslutas. En skada som inträffar ska anses som arbetsskada, om övervägande skäl talar för det. Skador som inträffar under semester eller motsvarande ledighet utanför insatsområdet ska omfattas av arbetsskadeförsäkringens skydd endast om det finns särskilda skäl för det. Vid prövning av om den som tjänstgör i en internationell militär insats drabbats av en arbetsskada ska bestämmelserna i 43 kap. 4–6 §§ socialförsäkringsbalken tillämpas för den tid som avses i första och andra styckena, om det är förmånligare för arbetstagaren eller tidigare arbetstagaren än en tillämpning av 39 kap. 3 och 5–7 §§ socialförsäk- ringsbalken. Förslaget behandlas i avsnitt 7.15. Se också prop. 2009/10:160 s. 153–154 och s. 217–218. Vid tillämpning enligt 9 § av bestämmelserna om arbetsskada i soci- alförsäkringsbalken utgör livränteunderlaget minst sju prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§ nämnda balk. Förslaget behandlas i avsnitt 7.15. Se också prop. 2009/10:160 s. 153–154 och s. 218. Trots 42 kap. 12 § socialförsäkringsbalken ska på begäran av arbetstagaren eller tidigare arbetstagaren pröva om han eller hon har fått en arbetsskada i ett sådant fall som avses i denna lag. Förslaget behandlas i avsnitt 7.15. Se också prop. 2009/10:160 s. 154 och s. 218. Försvarsmakten ska tillhandahålla stöd i form av information till anhöriga till anställda som tjänstgör i en internationell militär insats. Försvarsmakten ska vidare ha en sammanhållen planering för sitt arbete med anhöriga i sin helhet. Förslaget behandlas i avsnitt 7.15. Se också prop. 2009/10:160 s. 155–159 och s. 218. Om den som tjänstgör i en internationell militär insats skadas så att han eller hon behöver sjukhusvård eller förolyckas, ska Försvarsmak- ten efter ansökan av den anhörige ersätta denne för skäligt antal resor till den skadade eller förolyckade samt uppehälle och tidsspillan vid sådan resa på samma grunder som gäller i fråga om ersättning av all- männa medel till vittnen. I fall som avses i första stycket ska Försvarsmakten efter ansökan ge skäligt bidrag till kostnader för psykosocialt stöd till anhöriga. För- svarsmakten får även i övrigt ge sådant bidrag om det finns särskilda skäl för det. Om en anhörigs medverkan är av särskild betydelse för den skada- des rehabilitering, ska Försvarsmakten efter ansökan ge den anhörige skälig ersättning för kostnader som sådan medverkan medför. Förslaget behandlas i avsnitt 7.15. Se också prop. 2009/10:160 s. 155–159 och s. 219. 9 kap. Disciplinansvar vid tjänstgöring i internationella militära insatser Bestämmelserna i detta kapitel ska tillämpas på anställda i Försvars- makten vid tjänstgöring i en internationell militär insats. Dessa be- stämmelser gäller inte för den som är lokalt anställd av Försvarsmak- ten i insatsområdet. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om disciplinansvar vid tjänstgöring i interna- militära insatser. Liksom bestämmelserna i kapitel 8 om tjänstgöring i internationella militära insatser ska bestämmelserna i detta kapitel inte gälla för den som är lokalt anställd av Försvarsmakten i insatsområdet. Förslaget behandlas i avsnitt 7.17. En arbetstagare, som uppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosätter sina skyldigheter i anställningen vid tjänstgöring i en internationell militär insats, får meddelas disciplinpåföljd för tjänsteförseelse enligt bestäm- melserna i detta kapitel. Är felet med hänsyn till samtliga omständig- heter ringa, får någon påföljd inte meddelas. Disciplinpåföljd får inte meddelas en arbetstagare för att han eller hon har deltagit i en strejk eller därmed jämförlig stridsåtgärd. Bestämmelsen motsvarar 14 § . Den grundläggande förutsätt- ningen för att disciplinpåföljd ska kunna komma ifråga är att arbetstagaren har åsidosatt någon av sina skyldigheter i anställ- ningen vid tjänstgöring i en internationell militär insats. Dessa skyldigheter kan framgå av befattningsbeskrivning, anställnings- avtal, instruktioner eller andra föreskrifter. Ett åsidosättande av en skyldighet som inte har direkt anknytning till anställningen om- fattas inte av bestämmelsen. Vid bedömningen av om ett fel är ringa ska samtliga omständig- heter beaktas. Åsidosättande av skyldigheter som är av väsentlig betydelse för Försvarsmaktens verksamhet bör normalt sett inte bedömas som ringa även om de i det enskilda fallet ter sig obetyd- liga. I subjektivt hänseende krävs för disciplinansvar uppsåt eller oaktsamhet. Förslaget behandlas i avsnitt 7.17.1. Disciplinpåföljder är varning och löneavdrag. En arbetstagare får inte meddelas flera disciplinpåföljder. Löneavdrag får göras för . Löneavdraget per dag får uppgå till högst av daglönen. Bestämmelsen motsvarar 15 § . Varning innebär att arbets- tagaren erinras om att han eller hon ska iaktta sina skyldigheter i tjänsten. En varning som disciplinpåföljd bör vara skriftlig för att skilja den från mer formlösa erinringar och tillsägel- ser. Behovet av skriftlighet hänger samman med kravet på att ett beslut om disciplinpåföljd ska vara skriftligt, se 14 §. En varning registreras ingenstans och kan ses som ett försteg mot ett skiljande från anställningen vid fortsatt olämplighet. Den som bätt- rar sig efter en varning är således inte utesluten från en förnyad anställning, varken en tillsvidare- eller en visstidsanställning. Bestämmelsen om löneavdrag överensstämmer med hur löne- avdrag är reglerat i . Löneavdrag ska således få göras för och med högst av daglönen per dag. En daglön utgör en trettiondel av månadslönen. Storleken på löneavdraget ska anges i beslutet om disciplinpåföljd. Förslaget behandlas i avsnitt 7.17.1. Hinder mot disciplinärt förfarande Disciplinpåföljd får meddelas bara om arbetstagaren från förseelsen har underrättats om vad som anförs mot honom eller henne. Preskriptionsbestämmelsen motsvarar 17 § . Förslaget behandlas i avsnitt 7.17.2. När en åtgärd har vidtagits för att åtal ska väckas mot en arbetstagare, får ett disciplinärt förfarande inte inledas eller fortsättas med anled- ning av vad som har föranlett åtgärden. Om en gärning har prövats i straffrättslig ordning, får ett disci- plinärt förfarande inledas eller fortsättas bara om gärningen, av någon annan orsak än bristande bevisning, inte har ansetts vara något brott. Bestämmelsen motsvarar 18 § . Bestämmelsen avser att und- vika dubbelbestraffning. Enligt första stycket får om ett åtalsför- farande redan har inletts ett disciplinförfarande beträffande samma gärning inte inledas eller fortsättas. I andra stycket regleras situationen att en gärning prövats i straffrättslig ordning. Ett disciplinärt förfarande får inledas eller tas upp igen om förutsättningarna i andra stycket är uppfyllda. Det kan dock ifrågasättas lämpligheten av att inleda ett disciplinärt förfarande efter en frikännande dom. Förslaget behandlas i avsnitt 7.17.2. Disciplinpåföljd får inte meddelas efter det att arbetstagarens anställ- ning har upphört eller uppsägning har ägt rum. Bestämmelsen motsvarar 19 § . Förslaget behandlas i avsnitt 7.17.2. Frågor om disciplinansvar i en internationell militär insats prövas av chefen för det förband där arbetstagaren tjänstgör eller senast har tjänstgjort. Förslaget behandlas i avsnitt 7.17.3. Om en arbetstagare kan antas ha begått en disciplinförseelse och han eller hon genom sitt förfarande skäligen kan misstänkas även ha gjort sig skyldig till brott, ska han eller hon anmälas till åtal, om misstanken avser 1. brott enligt 20 kap. 1 och 2 §§ samt 3 § första stycket brottsbal- ken, 2. annat brott enligt , om det kan antas föranleda någon annan påföljd än böter. Åtalsanmälan ska göras om det vid prövningen av en disciplinförse- else konstateras att denna också utgör något av brotten som avses i 20 kap. 1 och 2 §§ samt 3 § första stycket , dvs. tjäns- tefel, mutbrott och brott mot tystnadsplikt samt annat brott enligt om det kan antas föranleda någon annan påföljd än böter. När åtalsanmälan gjorts får disciplinförfarande inte inledas eller fortsättas med anledning av det fel som föranlett åtalsanmälan, se också 5 §. Förslaget behandlas i avsnitt 7.17.2. För att biträda Försvarsmakten i handläggning av disciplinärenden ska finnas en juridiskt sakkunnig vid förbandet. Vid handläggning av disciplinärenden enligt finns på de flesta myndigheter en personalansvarsnämnd. Den enskilde arbetstagaren har möjlighet att få stöd och rättslig hjälp av sitt fackförbund. Vid tjänstgöring i en internationell militär insats finns inte detta stöd. Det är därför viktigt att det säkerställs att juridisk kompetens finns på plats vid förbanden för att biträda Försvarsmakten och stötta den enskilde arbetstagaren i handläggning av disciplinärenden. I lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. (LDT) finns bestämmelser om auditörer och deras medver- kan i handläggningen av disciplinärenden enligt den lagen. Enligt 24 § LDT är auditören medansvarig för de beslut som myndigheten fattar på hans eller hennes tillstyrkan. Detta ska inte vara fallet med beslut om disciplinansvar som fattas enligt förevarande lag. Den juridiskt sakkunnige ska ha en självständig roll gentemot både den enskilde arbetstagaren och Försvarsmakten. Den juridiskt sakkun- niges roll ska vara att garantera rättssäkerheten genom sin juridiska kompetens och utgöra ett rättsligt stöd för både chefen för förban- det som beslutsfattare och den enskilde arbetstagaren. Förslaget behandlas i avsnitt 7.17.3. Innan en disciplinpåföljd beslutas eller en åtalsanmälan görs i fråga om en arbetstagare, ska yttrande inhämtas från den juridiskt sakkun- nige. Ett sådant yttrande behövs dock inte om 1.förseelsen inte kan antas utgöra brott, 2.förseelsen har erkänts, 3.förseelsen inte bör medföra svårare påföljd än varning. Om arbetstagaren begär det ska yttrande enligt första stycket alltid inhämtas. Den juridiskt sakkunnige ska yttra sig över förseelsen och den på- följd som bör åläggas. Ett sådant yttrande behövs dock inte i vissa uppräknade fall. Om arbetstagaren begär det ska yttrande från den juridiskt sakkunnige alltid inhämtas. Förslaget behandlas i avsnitt 7.17.3. Disciplinärenden ska handläggas skyndsamt. Förslaget behandlas i avsnitt 7.17.3. Muntligt förhör ska hållas med arbetstagaren. Vid muntligt förhör ska ett förhörsvittne om möjligt vara närvarande. Arbetstagaren ska vid förhöret underrättas om vad som anförs mot honom eller henne. Muntligt förhör får underlåtas om det inte anses behövligt. Underrättelsen ska då göras skriftligen, och arbetstagaren ska upp- manas att yttra sig. Om det behövs, ska även anmälare och andra som kan lämna upp- gifter i saken höras muntligen eller skriftligen. Protokoll ska föras över förhören. Förslaget behandlas i avsnitt 7.17.3. Arbetstagaren ska innan ärendet avgörs få del av vad som har kommit fram under utredningen och ges tillfälle att yttra sig över det, om det inte är uppenbart obehövligt. Arbetstagaren ska upplysas om sin rätt enligt 10 § att begära ytt- rande från den juridiskt sakkunnige. Förslaget behandlas i avsnitt 7.17.3. Arbetstagaren ska underrättas skriftligt om beslutet, skälen för beslutet, den juridiskt sakkunniges yttrande samt om hur man överklagar beslutet. Förslaget behandlas i avsnitt 7.17.3. Beslut om disciplinpåföljd ska verkställas möjligt efter det att beslutet har vunnit laga kraft. Detta innebär också att ett beslut om disciplinpåföljd inte får verk- ställas förrän beslutet har prövats slutligt eller rätten till talan för- lorats. Förslaget behandlas i avsnitt 7.17.4. Den som enligt särskilda föreskrifter är förman i Försvarsmakten får omhänderta en arbetstagare, om denne inom ett område eller utrymme som används av Försvarsmakten eller klädd i uniform på allmän plats 1.anträffas så berusad eller påverkad av andra droger att han eller hon inte kan ta hand om sig själv eller annars utgör en fara för sig själv eller någon annan, eller 2.uppträder så att han eller hon stör den allmänna ordningen eller ordningen inom Försvarsmakten eller utgör en fara för disciplinen. Omhändertagande får inte ske, om det räcker med mindre ingri- pande åtgärder. Med förman avses den som enligt 3 kap. förordningen (1996:927) med bestämmelser för Försvarsmaktens personal har befälsrätt över någon annan. En förutsättning för omhändertagande är att arbetstagaren be- finner sig inom ett område eller utrymme som används av För- svarsmakten. Om arbetstagaren är klädd i uniform får han eller hon även omhändertas på allmän plats. Förslaget behandlas i avsnitt 7.17.5. Den som med stöd av 16 § har omhändertagit någon ska skyndsamt anmäla detta till chefen för förbandet. Har omhändertagandet inte redan upphört, ska denne pröva om det ska bestå. En förman som har omhändertagit en arbetstagare ska skyndsamt anmäla detta till chefen för förbandet, dvs. till den person som be- slutar i disciplinärenden. Chefen för förbandet ska pröva om omhändertagandet ska bestå, om det inte redan har upp- hört. Förslaget behandlas i avsnitt 7.17.5. Har omhändertagandet skett på grund av berusning eller påverkan av andra droger, ska den omhändertagne så snart det kan ske undersökas av läkare, om det behövs med hänsyn till den omhändertagnes till- stånd. Förslaget behandlas i avsnitt 7.17.5. Den omhändertagne ska friges så snart det kan ske utan men för honom eller henne själv och då det inte längre finns anledning att ha honom eller henne omhändertagen. Frigivandet ska alltid ske senast efter omhändertagandet, om det inte uppenbarligen ligger i den omhändertagnes eget intresse att få stanna kvar där- utöver. Förslaget behandlas i avsnitt 7.17.5. Alkoholdrycker och andra berusningsmedel som påträffas hos den som har omhändertagits på grund av berusning eller påverkan av andra droger, ska tas ifrån honom eller henne. Sådan egendom ska förstöras, om inte särskilda skäl talar för att egendomen återställs efter frigivan- det. Frågan om detta prövas av chefen för förbandet. Första stycket får tillämpas även i fråga om sådana injektionsspru- tor och kanyler som kan användas för injicering i människokroppen. Detsamma gäller andra föremål som är särskilt ägnade att användas för missbruk av eller annan befattning med narkotika. Förslaget behandlas i avsnitt 7.17.6. Om det finns anledning att anta att en arbetstagare olovligen bär på sig föremål som tillhör Försvarsmakten eller som arbetstagaren annars inte får inneha, kan han eller hon enligt förmans beslut underkastas kroppsvisitation för eftersökande av föremålen. För eftersökande av sådana föremål får enligt förmans beslut skåp, väskor och annan egendom som tillhör eller disponeras av arbetstaga- ren undersökas, om det finns anledning att anta att föremålen finns där. En sådan undersökning får också göras sticksprovsvis eller i anslutning till en större undersökning som företas av särskilda skäl. Åtgärder enligt första och andra stycket får vidtas endast inom insatsområdet. I första stycket regleras att kroppsvisitation får göras för att söka efter föremål som tillhör Försvarsmakten eller som arbetstagaren annars inte får inneha. Sådana föremål är t.ex. vapen, ammunition och sprängmedel som lämnats ut. Om det enligt gällande regler är otillåtet för en arbetstagare att inneha alkoholdrycker får också sådana eftersökas med stöd av bestämmelsen. Kroppsvisitation har samma mening som i 28 kap. 11 § rätte- gångsbalken. Beslut om kroppsvisitation får fattas av den som är förman enligt 3 kap. förordningen med bestämmelser för För- svarsmaktens personal. I andra stycket regleras vilka andra undersökningar som enligt förmans beslut får göras för att eftersöka föremål som tillhör För- svarsmakten eller som arbetstagaren annars inte får inneha. Det behöver inte föreligga en konkret misstanke mot en arbetstagare, utan undersökningar får också göras stickprovsvis eller i anslutning till en större undersökning som företas av särskilda skäl. Åtgärder enligt bestämmelsen får enligt tredje stycket endast vidtas inom insatsområdet. Vad som utgör insatsområdet framgår av Försvarsmaktens beslut om verkställighet av en internationell militär insats. Förslaget behandlas i avsnitt 7.17.7. En arbetsgivare som bryter mot denna lag ska betala inte bara lön och andra anställningsförmåner som arbetstagaren kan ha rätt till utan även ersättning för skada som uppkommer. Sådant skadestånd avser ersättning för den förlust som uppkommer och för den kränkning som inträffar. En arbetstagare är skadeståndsskyldig om han eller hon inte iakttar den uppsägningstid som anges i 4 kap. 5 § andra stycket. Sådant ska- destånd avser ersättning för den förlust som uppkommer och för den kränkning som inträffar. Om det är skäligt kan skadeståndet sättas ned helt eller delvis. Förslaget behandlas i avsnitt 7.18.1. Om en arbetssökande eller en arbetstagare visar omständigheter som ger anledning att anta att han eller hon har blivit missgynnad enligt 6 kap. 13–15 §§, är det den civila arbetsgivaren som ska visa att det inte har förekommit något sådant missgynnande eller att missgynnan- det är en nödvändig följd av tillämpningen av denna lag. Förslaget behandlas i avsnitt 7.18.2. Försvarsmaktens beslut om anställning enligt 4 kap. 2 och 3 §§ får inte överklagas. Förslaget behandlas i avsnitt 7.18.3. Försvarsmaktens beslut enligt 8 kap. 4, 5 och 13 §§ får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Förslaget behandlas i avsnitt 7.18.4. Se också prop. 2009/10:160 s. 220. beslut som innebär tillämpning av 8 kap. 9, 10 och 1 §§ får ändras, omprövas och överklagas i den ordning som föreskrivs i 113 kap. socialförsäkringsbalken. Förslaget behandlas i avsnitt 7.18.5. Se också prop. 2009/10:160 s. 220. Om en arbetstagare vill överklaga ett beslut att ålägga honom eller henne disciplinpåföljd vid tjänstgöring i en internationell militär insats, ska han eller hon väcka talan från det att han eller hon avslutat sin tjänstgöring i en internationell militär insats. Överklagande ska ske genom att talan väcks enligt lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister. Förslaget behandlas i avsnitt 7.18.6. Mål om tillämpningen av 4, 5, 6, 9 och 10 kap. denna lag handläggs enligt lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister med de begränsningar som framgår av 1 kap. 2 § andra och tredje stycket samma lag. Förs talan med anledning av en uppsägning eller ett avskedande från en civil anställning tillämpas 34, 35 och 37 §§, 38 § andra stycket andra meningen, 39–42 §§ samt 43 § första stycket andra meningen och andra stycket lagen (1982:80) om anställningsskydd. Förslaget behandlas i avsnitt 7.18.7. 12.2Förslag till lag om ändring i semesterlagen (1977:480) Förslaget innebär att ett tredje stycke förs in i 1 § som upplyser om att det i lagen om vissa arbetstagare i Försvarsmakten finns sär- skilda regler för tjänstgörande arbetstagare. 12.3Förslag till lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160) Förslaget innebär en konsekvensändring i 1 kap. 4 § till följd av att lagen (2010:449) om Försvarsmaktens personal vid internationella militära insatser, som träder i kraft , föreslås bli upphävd och ersättas av lagen om vissa arbetstagare i Försvars- makten. 12.4Förslag till lag om ändring i arbetstidslagen (1982:673) Förslaget innebär att en punkt 6 förs in i 2 § som upplyser om att arbetstidslagen inte gäller för den som är anställd i Försvarsmakten och tjänstgör i en internationell militär insats. 12.5Förslag till lag om ändring i lagen (1994:260) om offentlig anställning Förslaget innebär att en punkt 4 förs in i 21 § med innebörden att föreskrifterna i 14–19 §§ inte gäller dem som kan meddelas disci- plinpåföljd enligt 9 kap. lagen om vissa arbetstagare i Försvars- makten för förseelser som omfattas av den lagen. 12.6Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m.