sou · GYB365 · 2010-10-13 00:00:00 — innehåller kursplanen för tandsköterskeutbildningen dessa uppgifter. För- bundet konstaterar vidare att det faktum att antalet tandläkare kraftigt kommer att minska gör frågan om hur arbetsuppgifter fördelas inom tandvårdsteamet aktuell. nister kommer att få ett större arbetsfält och även tandtekniker möter patienter i större utsträckning . I det samman- hanget menar förbundet att det är viktigt att uppmärksamma den potential som tandsköterskor med den nya grundutbildningen har. finns ingen behörighetsreglering för tandsköterskor, varför även outbildade kan anställas och kallas tandsköterska. 20.4.8Stockholms läns landstings specialitetsråd för tand- och käksjukdomar Rådet ser positivt på en förlängning av tandhygienistutbildningen, men menar att även tandsköterskans roll behöver ses över i sam- manhanget. En frågan att ställa sig är hur den ultimata arbetsför- delningen i tandvårdsteamet ska se ut. Man har också framfört att tandhygienisterna bör få mer klinisk träning i sin utbildning. Inne- hållet i utbildningen bör vara en fördjupning av befintliga ämnen, främst tandvård för äldre, svårt sjuka samt barn och unga. Inom finns yrket tandhygienist endast i vissa länder. Enligt uppgift från CECDO () varierar utbildningen från att vara två- till fyraårig. Bland de nordiska länderna är utbildningen i , och . Enligt uppgifter vi inhämtat från respektive länder har tandhygi- enister i och inte kompetens att utföra invasiva behandlingar, dvs. borra i tänder. I har ett lärosäte, Univer- sitetet i , som mål att studenterna vid akutsituationer ska kunna excavera tänder maskinellt och manuellt samt använda tem- porära fyllningar, dvs. att kunna borra. I två av EU-medlemsländerna, och Storbritan- nien, har man utvecklat och utvidgat rollen för tandhygienisterna. I finns ytterligare en profession, dental therapist, som också finns i flera samväldesländer. I förlängde man utbildningen från tre till . Den nuvarande fyraåriga utbildningen till tandhygienist ger möjlighet till en utvidgad kom- petens och en större roll för tandhygienisterna, framförallt i barn- tandvård. I utbildningen ingår även preparation (att borra i tandens hårdvävnad till följd av karies) och att göra fyllningar. Under det fjärde året utbildas tandhygieniststudenterna tillsammans med bli- vande tandläkare och arbetar i team. De första tandhygienisterna med den nya fyraåriga utbildningen utexaminerades . Såvitt framkommit har ingen nationell utvärdering gjorts av förläng- ningen av utbildningen. I omfattar studier till tandhygienist och dental therapist heltidsstudier och det finns även påbyggnads- utbildningar. Bachelorexamen kan tas heltidsstudier. En dental therapist ska efter avlagd examen ha kompetens att utföra preparation och fyllningar i mjölktänder, extrahera mjölk- tänder samt kunna utföra enklare restaurationer i permanenta tän- der.12 20.6Utredningens överväganden och förslag Utredningens förslag: Tandhygienistutbildningen ska förlängas till 180 högskolepoäng, dvs. från två till . ska ges i uppdrag att utforma förslag till en ny examensbeskriv- ning för utbildningen. Tandhygienistens roll i svensk tandvård har diskuterats i flera utredningar och rapporter. Det som pekas ut som den stora utma- ningen inom tandvården är personalförsörjningen . Tandhygienistyrket är det enda av de 21 legitimationsyrkena inom hälso- och sjukvården som har en tvåårig utbildning. Övriga har minst en treårig utbildning. Tandhygienistutbildningen har en god examensfrekvens, jämfört med andra yrken och ett förhållan- devis stort antal disputerade, trots att det krävs ytterligare 360 poäng eller utbildning för att uppnå doktorsexamen. Tillgången på tandhygienister förväntas öka . förväntas antalet yrkesverksamma tand- läkare minska med 26 alternativt , beroende på hur stort tillskottet av tandläkare som utbildats utomlands blir. Vidare kommer tandvården i allt högre 12 Uppgifter från Hygien and Therapy. grad att inriktas på att ta hand om äldre och sjuka. Det nya tand- vårdsstödet understryker vikten av det förebyggande arbetet, inte minst bland barn och unga.13 har påpekat att den nuva- rande utbildningen svårligen kan uppnå högskolemässig nivå och att den bör ses över med hänsyn till innehållet i den yrkesmässiga delen och anknytningen till övriga tandvårdsutbildningar. Myndig- heten har påpekat att en akademisk grund i utbildningen är en för- utsättning för återväxt av disputerade lärare. Vi kan konstatera att utvecklingen inom oral hälsa visar behov av utökad kompetens inom tandhygienistens kunskapsområde. Därför är det viktigt att forskning sker på området och att vården och behandlingen är evidensbaserad. En treårig utbildning skapar en enklare väg för forskning, vilket ytterligare kan stärka utveck- lingen av yrkesrollen. Genom en stadig plattform i grundutbild- ningen med god vetenskaplig förankring kan yrkesrollen fortsätta att utvecklas i samverkan med andra professioner inom tandvården. Vårt förslag är därför att tandhygienistutbildningen ska förlängas till . 20.6.3Högskoleverket ges uppdrag att utforma förslag på en ny examensbeskrivning Vi föreslår att får i uppdrag att utforma förslag på en ny examensbeskrivning. Alla lärosäten erbjuder treåriga utbildningar, antingen som en sammanhållen treårig utbildning eller som påbyggnadsutbildning. När en ny examensbeskrivning ska utformas bör dessa befintliga kursprogram kunna användas som utgångspunkt. I sammanhanget vill vi också påpeka vikten av samverkan mellan arbetsgivare, och och utbildnings- anordnare inom ramen för utbildningen. Utbildningsanordnarna ansvarar för kvaliteten i utbildningen, däribland anställningsbar- heten och arbetsgivarna har intresse av att utbildningarna innehåller sådana moment som är nyttiga i yrket. 13 Förordning (2008:193) om statligt tandvårdsstöd. sammanfallande intressen ger förutsättningar för fortsatt utveck- ling av samarbete mellan arbetsgivare och lärosäten. 20.6.4Ska tandhygienistutbildningen utvidgas och ge kompetens för nya arbetsuppgifter? Som ovan redovisats kan man anta att utvecklingen inom tandvår- den kommer leda till fortsatt fördjupning och förändring av tand- hygienisternas arbetsuppgifter. Vår förhoppning är att en treårig tandhygienistutbildning kan bli en värdefull grund i den fortsatta utvecklingen. Om tandhygienisternas kompetens i förlängningen ska utvidgas till nya arbetsuppgifter, och därmed även utbildningen utvidgas, får avgöras av framtidens behov. Vi vill poängtera vikten av att inte skapa hinder i en sådan utveckling. 21Uppdraget om behörighetsreglering inom Enligt direktiven ska vi kartlägga och analysera behovet av samt förutsättningarna för en behörighetsreglering beträffande utförandet av vissa typer av handläggning, inklusive utredning och beslut som rör enskilda inom som utförs för socialnämndens räkning. I analysen ska vi, utöver behovet av rättssäkerhet och kvalitet för klienten, särskilt beakta det politiska beslutsfattandet inom samt konsekvenserna av en behörighetsreg- lering inom när det gäller tillgång till personal med lämplig utbildning och erfarenhet. Om vi finner att en behörighets- reglering för vissa arbetsuppgifter inom är möjlig och lämplig, ska vi också lämna förslag på hur frågan fortsättningsvis kan hanteras. Vi ska samråda med . Behovet av att införa en behörighetsreglering för personal inom har utretts vid ett flertal tillfällen . utredningar och propositioner har pekat på svårigheterna med att reglera yrkesutövningen inom . Det faktum att vissa beslut inom inte fattas av tjänste- män utan av en politisk nämnd har uppgetts vara ett hinder för vissa former av behörighetsreglering. Den frågan har enligt regeringen inte varit föremål för den grundliga analys som behövs för att man ska kunna göra en välgrundad bedömning av om så är fallet. Uppdraget om behörighetsreglering inom I direktivet står att det utifrån arbetsuppgifternas komplexitet och behovet av rättssäkerhet och kvalitet för klienterna är viktigt att kunna ställa krav på utbildning och lämplighet för dem som ska arbeta med handläggning, inklusive utredningar, av ärenden och beslutsfattande för socialnämndens räkning. Personalens kompe- tens och kompetensutveckling är centrala förutsättningar för en god kvalitet i det sociala arbetet. ansvarar för att förbättra situationen för de mest utsatta grupperna i samhället t.ex. äldre personer med behov av omsorg, personer med behov av stöd utifrån funktionsnedsättning, flickor samt pojkar och familjer i socialt och ekonomiskt utsatta situationer, personer som är hem- lösa, personer med missbruksproblem samt kvinnor som utsätts för hot och våld. Arbetet vid socialnämnden handlar om att fatta svåra, och för klienten helt avgörande, beslut. har till utredningen överlämnat en skrivelse från av angående behörighetsregler för socialsekreterare som arbetar med barn och unga. I den här delen av betänkandet behandlar vi frågor om behörighets- reglering inom . I kapitel 22 finns en beskrivning av kompetensen inom och i kapitel 23 redogör vi för utredningar och rapporter om behovet av behörighetsreglering. Förutsättningarna för behörighetsreglering beskrivs i kapitel 24 och rättssäkerhet och kvalitet inom i kapitel 25. I kapitel 26 finns en beskrivning av socionomutbildningen. Våra överväganden och förslag finns i kapitel 27. 22.1Vad innebär socialt arbete? De övergripande målen för finns fastställda i regerings- formen. Av 1 kap. 2 § regeringsformen framgår bl.a. att den enskildes personliga, ekonomiska och kulturella välfärd ska vara grundlägg- ande för den offentliga verksamheten. Det ska särskilt åligga det allmänna att trygga rätten till arbete, bostad och utbildning samt verka för social omsorg och trygghet och för en god levnadsmiljö. Socialtjänstlagen (2001:453) är i grunden en målinriktad ramlag som ger kommunerna stor frihet att utforma verksamheten med utgångspunkt från lokala förutsättningar och behov. I portalpara- grafen (1 kap. 1 §) anges de övergripande målen och grundläggande värderingarna för samhällets socialtjänst. Målen ger uttryck för prin- cipen om alla människors lika värde och lika rätt till social trygghet, vård och omsorg. Samhällets socialtjänst ska på demokratins och solidaritetens grund främja människors ekonomiska och sociala trygg- het, jämlikhet i levnadsvillkor och aktiva deltagande i samhällslivet. Vidare ska , under hänsynstagande till människans an- svar för sin och andras sociala situation, inriktas på att frigöra och utveckla enskildas och gruppers egna resurser. Verksamheten ska bygga på respekt för människors rätt till självbestämmande och inte- gritet. Även i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funk- tionshindrade (LSS) finns bestämmelser om att verksamhetens ska vara grundad på respekt för den enskildes självbestämmanderätt och integritet. verksamhetsområden regleras bl.a. i 3 kap. social- tjänstlagen. ska svara för omsorg och service, upp- lysningar, råd, stöd och vård, ekonomisk hjälp och bistånd till familjer och enskilda som behöver det. är ansvarig för insatser inom områdena barn- och unga, familj, äldre, funktionshindrade, missbrukare, personer som vårdar eller stödjer närstående, brotts- offer och internationella adoptioner. Även verksamhet enligt LSS är en del av kommunens ansvar. Arbetet som socialsekreterare eller biståndshandläggare består i att handlägga ärenden och utarbeta underlag för socialnämndens beslut samt följa upp insatser enligt bestämmelser i bl.a. socialtjänst- lagen, LSS, lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU) och lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall (LVM). Socialsekreteraren eller biståndshandläggaren kan även delegeras rätt att fatta beslut för socialnämndens räkning. I arbets- uppgifterna ingår också att ge praktiskt, psykosocialt och vägledande stöd samt motivationsarbete. Ärendena gäller individers, familjers och gruppers sociala problem eller samlevnadsproblem. Inom ramen för handläggningen kartlägger socialarbetaren klienternas hjälp- behov och vilka möjliga samhällsinsatser som kan erbjudas. Social- sekreterarens roll är komplex och kräver kunskaper i socialt arbete och om vilka insatser som kan erbjudas, förvaltningsrätt, kunskaper om målgruppen samt samtalsmetodik. 22.2Krav på kompetens inom – vad säger lagen? I 3 kap. 3 § socialtjänstlagen anges bland annat att insatser ska vara av god kvalitet och att det för utförande av upp- gifter inom ska finnas personal med lämplig utbild- ning och erfarenhet. Vad som avses med lämplig utbildning eller erfarenhet regleras dock inte närmare i lagtexten. I förarbetena till bestämmelsen framgår dock följande.1 Frågan om kompetens och kunskapsutveckling är av central betydelse för möjligheter att erbjuda insatser av god kvalitet och det ligger i sakens natur att med sina vitt skilda uppgifter behöver personal med skiftande utbildning och erfarenhet. Det är också en tillgång om det finns personal inom som speglar be- folkningens språkliga, kulturella och etniska mångfald. Begreppet kom- petens är mångtydigt och kan ha olika betydelse i olika sammanhang. I allmän mening handlar det om förmåga att klara de olika krav som ställs i en viss organisation och i en viss verksamhet. Begreppet syftar inte bara på formell behörighet utan hänvisar också till ord som kvali- fikation, kunskap, erfarenhet, förmåga, lärande och färdighet. Beroende på omständigheterna kan vissa aspekter på kompetens överväga. 1996/97:124 s. 48 hället förändras i allt snabbare takt, vilket påverkar inriktningen av uppgifter och ansvarsområde. Kompetensutveckling måste ske ute i verksamheten och vara en integrerad del i en ständigt på- gående underhålls- och förnyelseprocess. Samhällets utbildningssystem lägger dock grunden för den långsiktiga kompetens- och kunskaps- utvecklingen. Inriktning och kvalitet på grund- och vidareutbildning- arna spelar därmed en betydande roll även för senare satsningar på intern kompetensutveckling. Det är därför av stor vikt att samhällets utbild- ningssatsningar följer de nya krav som verksamheter i ständig föränd- ring ställer. Fr. o. m. finns ett krav på kommunerna att verka för att det finns tillgång till personal med kunskaper i finska, meänkieli eller samiska där detta behövs i omvårdnaden om äldre människor.2 Sådan verksamhet som kräver tillstånd av ska uppfylla kraven på god kvalitet och säkerhet och tillstånd får förenas med villkor av betydelse för kvaliteten och säkerheten i verksamheten. I LSS finns ett mer preciserat krav på personalen. Enligt 6 § nämnda lag ska det för verksamheten finnas den personal som be- hövs för att ett gott stöd och en god service och omvårdnad ska kunna ges. har gett ut allmänna råd om personalens kompe- tens inom flera olika områden inom . Sådana råd finns när det gäller handläggning och uppföljning av ärenden som rör barn och unga3, ärenden som avser äldre personer4 och ärenden som avser personer med funktionshinder5. När det gäller arbete med handläggning och uppföljning av ärenden som avser personer med funktionshinder och äldre personer bör personalen ha socionom- examen eller social omsorgsexamen enligt tidigare studieordning. För handläggning och uppföljning av ärenden som avser barn och unga bör personalen ha socionomexamen och yrkes- erfarenhet inom socialt arbete. I de allmänna råden anges också ett antal kunskapsområden inom vilka personalen bör ha teoretiska kun- skaper och praktiska färdigheter såsom utredning, samtal och rela- tioner, samverkan, regelverk och rättsutveckling, insatser, uppfölj- ning och utvärdering och det område som är specifikt för ärende- typen såsom barns och ungas utveckling och behov, funktionshinder och dess konsekvenser och äldre och åldrande. Även inom andra områden finns krav på kompetens. När det gäller hem för vård eller boende anges i socialtjänstförordningen (2001:937) att det vid varje sådant hem ska finnas en person med lämplig utbildning som förestår verksamheten och att det också ska finnas sådan personal som i övrigt behövs för en ändamålsenlig verksamhet. I föreskrifter och allmänna råd om hem för vård eller boende6 anges att den som förestår verksamheten vid ett hem för vård eller boende ska ha en adekvat högskoleutbildning och erfaren- het av liknande verksamhet och vitsordad personlig lämplighet. I de allmänna råden anges att sådan utbildning bör omfatta minst 120 poäng. I allmänna råd om handläggning av ärenden som gäller unga lagöverträdare anges att en utredare som handlägger ärenden som gäller unga lagöverträdare, förutom det kompetenskrav som anges när det gäller barn och unga, bör ha kunskaper i att bedöma risk- och skyddsfaktorer avseende normbrytande beteende.7 I all- männa råd om socialnämndens arbete med våldsutsatta kvinnor samt barn som bevittnat våld anges att all personal som arbetar med hand- läggning och uppföljning av ärenden enligt socialtjänstlagen bör ha teoretiska kunskaper inom området våld eller andra övergrepp av eller mot närstående samt förmågan att praktiskt tillämpa dessa kun- skaper. Den personal som arbetar med handläggning och uppfölj- ning av ärenden som avser våldsutsatta kvinnor bör dessutom ha socionomexamen.8 22.3Vem jobbar inom ? De kartläggningar som finns över personal som handlägger ärenden inom avser handläggning av ärenden gällande barn och unga. Vi har inte kunnat finna några större undersökningar av- seende kompetens hos handläggare för övriga områden inom social- tjänsten. De undersökningar som finns avser främst uppföljning och förslag avseende den personal som arbetar med vård, behand- ling och omsorg.9 Det har inte funnits utrymme att inom ramen för utredningen genomföra någon särskild undersökning av kompetens hos handläggarna inom . 9Se bl.a. Rapport från nio myndigheter 2004 Investera nu! Handlingsplan för kompetens- försörjning inom vård och omsorg genomförde en kartläggning av kompetensen hos personer som arbetar med att utreda eller följa upp ärenden som rör barn och unga enligt SoL eller LVU.10 Kart- läggningen visade att majoriteten () i undersöknings- gruppen hade socionomexamen. Övriga hade i allmänhet en hög- skoleutbildning som var eller längre, och som vanligtvis inne- höll psykologi, sociologi och pedagogik. Mindre än hälften hade genomgått vidareutbildning efter högskoleexamen, men skillnaderna var stora mellan olika befattningar. De personalkategorier som in- gick var socialsekreterare, familjehemssekreterare, arbetsledare, metodhandledare, utvecklingsledare m.m. Socialsekreterarna utgjorde den största gruppen i kartläggningen (). I kartläggningen ställdes också frågor om yrkeserfarenhet, om antal yrkesverksamma år inom socialt arbete och om erfarenhet av myndighetsutövning avseende barn och unga. Resultaten visade att saknade tidigare yrkeserfarenhet inom socialt arbete när de började arbeta med myndighetsutövning gällande barn och unga. Nästan hälften av socialsekreterarna hade arbetat eller mindre med sådan myndighetsutövning. Riktigt lång erfarenhet, , hade bara en femtedel av socialsekreterarna. Arbetsledarna var de med längst erfarenhet, hade arbetat med myndighetsutövning inom barn- och ungdomsvården. Rörlig- heten var förhållandevis stor, två tredjedelar av socialsekreterarna hade arbetat än i sin nuvarande arbetsgrupp. Vid en uppföljning 2008 uppgav ca hälften av 100 tillfrågade arbets- grupper att rörligheten var lika stor eller större.11 beskriver i en lägesrapport om kompetensför- sörjning inom kommunernas vård och omsorg om äldre, bl.a. rekryteringsläget för biståndsbedömare för äldre och funktions- hindrade i ett urval av 50 kommuner i Sverige.12 Flera kommuner har i intervjuerna uppgett att det finns kompetent arbetskraft men att det finns få tjänster och att omsättningen av arbetskraft därmed är relativt låg. Det har också kommenterats att det finns ett stort antal sökande som har en adekvat utbildning men som däremot saknar arbetslivserfarenhet. 10Ung novis eller gammal och vis? – en kartläggning av kompetens hos personal som arbetar med myndighetsutövning för barn och unga, ; 2007 11Individ- och familjeomsorg, lägesrapport ; 2009 12Kompetensförsörjning inom kommunernas vård och omsorg om äldre, Lägesrapport . uppges främst komma från socionomutbildningar eller det sociala omsorgsprogrammet. Även nyutexaminerade sjuksköterskor uppges kunna utgöra en rekryteringsbas för biståndshandläggare. Små kom- muner har angett viss svårighet att rekrytera kompetent personal vid nyrekryteringar. Av rapporten framgår inte vilken utbildning som ansågs adekvat med hänsyn till arbetsuppgifterna som bistånds- bedömare. 22.3.2Socialstyrelsens rapport i de sociala professionerna gav 2004 ut en rapport för att belysa frågor om kompetens och utveckling av kompetens i socialt arbete.13 Syftet med rapporten var att ställa samman mätinstrument, utarbeta och pröva en metod för att kunna beskriva kompetens hos social- arbetare inom de tre sektorerna. Rapporten består av en kunskaps- återgivning och en begränsad enkätstudie riktad till 269 social- arbetare fördelat inom offentlig, privat och ideell sektor. Social- styrelsen konstaterar i rapporten att det inte finns någon preciserad bild av utbildningsnivåer och yrkeserfarenhet hos de socialt yrkesverksamma inom någon av sektorerna. Statistiken är obefintlig eller bristfällig. Också i forskningen finns kunskapsluckor. Endast ett begränsat antal studier behandlar systematisk uppföljning av kompetens och då handlar det om förhållandena inom den offentliga sektorns individ- och familjeomsorg. Vad gäller yrkesverksamhet inom offentlig sektor visade studien att yrkeserfarenhet på mellan 11–fanns hos av de svarande. Sammantaget hade alltså ganska precis två tredjedelar inom offentlig sektor arbetat inom de sociala pro- fessionerna från till . Vi har från SKL tagit del av uppgifter om antalet anställda i kom- munerna och deras utbildning . De grupper vars arbetsupp- gifter innebär myndighetsutövning är socialsekreterare, bistånds- bedömare, familjerådgivare och integrationshandläggare. Inom kommunerna arbetar sammanlagt ca 18 000 personer som sådana, 13 Kompetens i de sociala professionerna, . 15 560 kvinnor och 2 440 män. Inom dessa grupper har efter- gymnasial utbildning och har socionom- eller social omsorgs- examen. De personer som är har generellt något lägre utbildningsnivå än yngre. Allmänt kan dock sägas att utbild- ningsnivåerna är förhållandevis jämnt fördelade på ålder. Tabell 22.1 Antal anställda inom med arbetsuppgifter som innebär myndighetsutövning 23Behovet av behörighetsreglering inom Socialtjänstreformen som genomfördes inne- bar en genomgripande förändring av de vägledande principerna för . Styrande begrepp som infördes i och med denna reform var helhetssyn, frivillighet och självbestämmande, kontinuitet, nor- malisering, flexibilitet, närhet och valfrihet. Förändringarna var en uppgörelse med resterna av en föråldrad förmyndarinriktad social- lagstiftning med rötter i den tidigare legostadgan, fattigvårdslagen och lösdriverilagen. Utifrån socialtjänstreformen har den sociala tjänste- och omsorgs- sektorn vidare utvecklats och förändrats. har Ädelreformen1, handikappreformen2 och psykiatrireformen3 inneburit att delvis nya målgrupper kommit att omfattas av den kommunala verksamheten. Reformerna har syftat till att människor med olika vård- och omsorgsbehov ska kunna leva i sin vanliga miljö och få den vård och omsorg de behöver, oavsett vilken huvudman eller profession som ansvarar för eller utför arbetet. har därmed fått utökat ansvar för barn som far illa, personer med psykiska störningar, äldre och funktionshindrade. Krav på förbättringar i kvalitet och rättssäkerhet, bl.a. ökade krav på dokumentation, har också påverkat förutsätt- ningarna för hur arbetet bedrivs. Därtill kommer ett ökat krav på evidensbaserad praktik. Av våra direktiv framgår att en återkommande fråga är om det finns ett behov av att införa en behörighetsreglering för personal inom . Syftet med att reglera behörighet är att skapa 1Ädelreformen genomfördes , prop. 1990/91:14.