sou · GYB321 · 2010-04-14 00:00:00 — Förslag till ledamot lämnas lämpligen av . Med denna sammansättning får användarna en större tyngd än säljarna vilket jag anser vara en förutsättning för att rådets långsiktiga verksamhet ska fungera. Rådet bör dock sträva efter konsensusbeslut. Samtliga ledamöter bör utses för en bestämd tid. Jag bedömer att bör vara vilket är tillräckligt för att rådets arbete ska få kontinuitet. är den så kort att förändringar hos berörda intressenter kan få genomslag. Ytterligare ett skäl är att rådets arbete ska vara opåverkat av politiska majoritetsskiften. Mandatperioden för rådet bör därför inte sammanfalla med mandatperioden för riksdagsledamöter. 7.6.5Hur bör rådet arbeta? Sammanträden i rådet bör hållas efter kallelse av ordföranden. Rådet bör vara beslutfört när ordföranden och minst tre av de övriga fyra ledamöterna är närvarande. Om rådet inte är enigt bör majoritetsbeslut gälla där ordföranden har utslagsröst. Det bör föras protokoll över rådets sammanträden. Vidare bör rådet upprätta en arbetsordning för sin verksamhet. Rådet kommer att ha behov av att använda uppgifter som finns i SKK:s hund- och avelsdata. Någon egen motsvarande databas behöver rådet inte bygga upp om den har tillgång till klubbens data. Rådet bör därför kunna träffa avtal med klubben om användande av deras hund- och avelsdata. 7.6.6Hur ska rådet organiseras? Som ovan redovisats bör ett avelsråd för statliga tjänstehundar vara sammansatt så att dess ledamöter representerar användarmyndigheterna, uppfödarna och forskningen. Med dessa förutsättningar har jag funnit att det lämpligen organiseras som ett samordningsorgan med syfte att, genom rådgivning och stöd, främja en väl fungerande marknad för de statliga tjänstehundsanvändarna. Att rådet bör vara ett samordningsorgan innebär att det kan inrättas av Rådet bör därför inrättas genom att regeringen utfärdar en förordning i vilket rådets verksamhet regleras. Regeringen ska som ovan nämnts utse ledamöterna i rådet. Rådet bör vara självständigt och fristående i förhållande till de För att understryka rådets självständighet bör det därför vara organiserat utanför användarmyndigheterna. Vid övervägande av olika alternativ bör därför valet vara att praktiskt förlägga rådet och dess verksamhet till SKK, dels därför att klubben själv vare sig använder eller föder upp tjänstehundar och dels då bland annat klubbens hund- och avelsdata är centralt för rådets strategiska avelsarbete. bör ha ett mindre kansli bestående av en avelssekreterare, en testledare och en administratör. Samtliga dessa tjänster bör utföras på uppdragsbasis. Med denna lösning behöver inte rådet ges möjlighet att anställa personal. Arbetet i kansliet bör ledas av ordföranden. Till avelsrådet får efter hand och på uppdragsbasis knytas kompetens inom husdjursförädling och genetik, veterinär kompetens och den övriga kompetens som från tid till annan bedöms nödvändig. Rådet bör således kunna ingå avtal med SKK om lokaler och administration. Rådet bör ge uppdrag till de personer som ska handlägga och föredra ärenden vid rådet. 7.6.7Hur ska avelsrådet finansieras? Principiellt sett bör avelsrådet finansieras av de som har nytta av dess verksamhet, det vill säga användare av tjänstehundar. Finansiering från användarna skulle kunna ske som en årlig avgift baserad på antalet köpta hundar. Finansiering skulle också kunna ske via uppfödarna, antingen som en årlig avgift per avelsdjur eller en avgift för varje såld valp. Om uppfödarna betalar avgiften kommer denna att föras vidare till användarna genom ett högre pris på hundarna. Emellertid kan en avgiftsbeläggning verka hämmande på viljan att följa avelsrådets rådgivning. Om inte tillräckligt många uppfödare beaktar rådgivningen kommer inte rådet kunna fylla sin funktion. Ett annat alternativ är därför att den del av verksamheten som innebär skapande av kollektiva nyttigheter med stor samhällsnytta finansieras via statsbudgeten. Jag föreslår därför att avelsrådet och dess verksamhet bör finansieras via statsbudgeten som ett eget anslag. Att rådets budget ytterst beslutas av garanterar att rådet står självständigt från olika intressenter och att dess verksamhet är så transparent som möjligt. Det bör i anslaget finnas ekonomiskt utrymme för att fortlöpande finansiera utvecklingsfrågor. Testerna kan däremot med fördel finansieras genom avgifter. En avgiftsbeläggning förhindrar också att hundar okynnestestas. Initialt behöver avelsrådet i årligt anslag, förutsatt att verksamheten kan samlokaliseras hos SKK. Med en samlokalisering kan vissa synergieffekter erhållas inte minst vad gäller IT-lösningar. Medlen bör tas från Försvarsmaktens budget UO 6, anslaget för anskaffning av materiel och anläggningar. Som en konsekvens av att rådet inte ska lokaliseras hos någon användare, tillförs medlen budget UO 23 där ett nytt anslag inrättas. Motivet till att minska försvarsanslaget är att Försvarsmakten bedriver tjänstehundsavel vilket den enligt mitt förslag inte längre ska göra. Därmed kan anslaget till Försvarsmakten minskas utan att det får menlig effekt på dess anskaffning av tjänstehundar. Huruvida Försvarsmakten väljer att fortsätta med en hunduppfödning som dimensioneras efter deras eget behov eller i högre utsträckning förlitar sig på den privata marknaden påverkar inte avelsrådets arbete. 7.7Att ta hänsyn till vid införande av förslagen En del av förslagen är av sådan karaktär att de bör genomföras som en process . De sluteffekter som redogörs för kommer därför inte nödvändigtvis över . Detta är något som måste tas hänsyn till när de implementeras. Speciellt vad gäller två förslag är det uppenbart att tidsaspekten har betydelse. De är förslagen om öppen offentlig upphandling med förfrågningsunderlag och finansiering av avelsrådet. Polisens övergång till att köpa hundar via öppen offentlig upphandling med förfrågningsunderlag bör ske gradvis. Förslaget innebär att Polisen bör köpa sitt behov av tjänstehundsämnen genom öppen offentlig upphandling med förfrågningsunderlag. Då det inte tidigare gjorts någon sådan går det inte att säga vad utfallet blir av den första upphandlingen. Eftersom det inte finns någon etablerad tjänstehundsmarknad finns risken att det inte kommer att erbjudas tillräckligt många hundar som uppfyller de krav som Polisen ställer. Ett sätt att hantera detta är att till en början upphandla en mindre del av årsbehovet som man tydligt aviserar att upphandlingsvolymen gradvis kommer att öka. En konsekvens blir då att Polisen under en övergångstid i viss mån får fortsätta att rekrytera omplaceringshundar. Beroende på hur upphandlingsunderlaget utformas kommer konkurrensen om dessa hundar att öka eftersom anbudsgivarna, till exempel de ursprungliga kennlarna, sannolikt kommer att vilja ta hand om dem för att kunna inkludera dem i sina anbud. Vad gäller Försvarsmakten innebär förslaget att deras uppfödning ska minska i takt med att den privata uppfödningen växer till. De kommer därför att börja upphandla hundar först då det konstaterats att det finns leverantörer av tjänstehundsämnen. Därmed bör den initiala situation som beskrivs för Polisen inte gälla Försvarsmakten. Finansiering av avelsrådet kan övergångsvis lösas på flera olika sätt. Regeringen bör ta ställning till vilket. Mitt förslag att Försvarsmakten gradvis ska minska sin uppfödning betyder att kostnaderna för uppfödningen till stor del kvarstår för att gradvis minska. Det innebär att försvarsanslaget inte kan överföras till avelsrådet utan konsekvenser för hundavelsarbetet. En övergångslösning kan se ut på flera sätt. Ett sätt är att minskningen av anslaget till Försvarsmakten sker med en gång, innan en motsvarande kostnadsminskning har kunnat göras. Detta förutsätter att Försvarsmakten är beredd att omprioritera resurserna så att hundtjänsten ändå kan klara sin verksamhet. kan då genast påbörja sin verksamhet. Ett annat är att anslaget till Försvarsmakten gradvis minskas och att anslaget till avelsrådet ökar i motsvarande takt. får då lov att gradvis implementera sin verksamhet. Ett tredje är att avelsrådet inte påbörjar sin verksamhet förrän Försvarsmakten minskat sin hunduppfödning så mycket att en anslagsminskning inte får alltför stora konsekvenser. Detta kan åstadkommas genom att man från början bestämmer en tidsperiod, exempelvis , inom vilken minskningen av uppfödningen ska ske. När perioden är slut överförs medel till avelsrådet som först då kan påbörja sin verksamhet. Ett fjärde alternativ är att avelsrådet påbörjar sin verksamhet och att medel anslås för detta trots att Försvarsanslaget inte minskas förrän . I detta fall påverkas statsfinanserna negativt . Långsiktseffekten är dock neutral. Jag anser att det är angeläget att avelsrådets verksamhet kan påbörjas . Ovanstående alternativ innebär olika ambitionsnivåer för takten i rådets inrättande. Det medför också olika ekonomiska implikationer med konsekvenser för Försvarsmakten. Vilket av alternativen som bör väljas lämnar jag därför till regeringen att föreslå. Mina förslag kan genomföras var för sig. Konsekvenserna av dem bör därför bedömas separat. Ett genomgående förslag är att myndigheterna ska köpa hundar genom öppen offentlig upphandling med förfrågningsunderlag. Det gäller alla myndigheter och konsekvenserna är i princip desamma. En biologisk produktion tar tid att öka. Tiden mellan beslut om parning tills dess en unghund är klar att säljas är . En viktig aspekt är därför att upphandlingen bör kunna sträcka sig . En sådan framförhållning kräver att respektive myndighets budget för hundinköp beslutas i taget. Initialt brukar en övergång till öppen offentlig upphandling med förfrågningsunderlag medföra att priserna på det som upphandlas sjunker. Ett i sammanhanget relevant exempel är att priset på ledarhundar har minskat med efter det nya upphandlingsförfarandet. Varje upphandlingssituation är dock unik. Det går därför inte att utan vidare överföra tidigare resultat från andra eller ens närliggande områden. Då det än så länge finns få professionella hundföretag är det inte självklart att priserna initialt minskar vid inköp av tjänstehundar. Att prognostisera priset på hundarna är därför vanskligt. Därtill kan köparna välja att differentiera ålder och grad av träning på de hundar som anbudet gäller. Detta försvårar ytterligare möjligheterna att förutse hur prisbilden kommer att bli. Polisen har tidigare inte tillämpat öppen offentlig upphandling med förfrågningsunderlag vid inköp av hundar. Därför måste ett upphandlingsunderlag utarbetas. Arbetet med detta är av engångskaraktär. Polisen köper emellertid så många hundar att det kan förutses att kontinuerliga modifieringar i villkoren kommer att behövas. Med öppen offentlig upphandling kommer anskaffningen av hundar totalt sett att kräva mindre resurser. De hundar som erbjuds kommer, om upphandlingsunderlaget varit tillräckligt bra, att i större omfattning än klara kraven. Testverksamheten kommer då att minska. Letandet efter hundar bör så gott som helt upphöra. Kommer Polisen att, som jag föreslår, köpa en del av sina hundar som valpar kommer inköpspriset att bli lägre. Då kostar å andra sidan uppfödningen och den första dressyren mer. Kommer Polisen att vilja köpa mer färdigdresserade hundar stiger däremot inköpspriset medan kostnader för uppfödning och dressyr blir lägre. Inköp av valpar ställer krav på att etablera en fodervärdsverksamhet. Det ur alla synpunkter bästa alternativet är då att hämta så många fodervärdar som möjligt från poliskåren. Särskilt fördelaktigt är om blivande hundförare blir fodervärdar och på så sätt tilllägnar sig hundkunskap redan innan de träder i tjänst som hundförare. inte behovet inom Polisen behöver externa fodervärdar kontrakteras. Förslaget att minska Försvarsmaktens uppfödning får till konsekvens att även den myndigheten kommer att behöva köpa hela eller en del av sitt behov av tjänstehundar. Mitt förslag är att minskningen av uppfödningen ska ske i den takt som de privata uppfödningsföretagen växer till. Osäkerhet om tillgången på hundar kommer därför att vara avsevärt mindre än vad som initialt gäller för Polisen. Eftersom inte tidigare använt sig av öppen offentlig upphandling måste ett förfrågningsunderlag tas fram. Detta är till största delen ett engångsarbete. Vilket resultatet blir efter upphandling är svårt att förutse. Till stor del beror det på innehållet i underlaget och hur det sprids. Med öppen offentlig upphandling finns stora möjligheter att bredda skaran potentiella leverantörer. Om så sker ökar utbudet av hundar. Då är det rimligt att anta att kvalitén ökar och fler hundar klarar de krav som ställer. I de flesta fall sjunker också priset vid övergång till öppen offentlig upphandling. Att detta är en sannolik utveckling styrks av erfarenheterna från SRF:s upphandling av ledarhundar. Ett av mina förslag är att de båda myndigheterna ska samordna sina inköp eftersom kraven på hundarna är identiska. Möjligen kan då fler hundraser bli aktuella för upphandling. Kriminalvården kommer inte att själva behöva utarbeta förfrågningsunderlag eller att genomföra upphandlingen. Prioritetsordningen av erbjudna hundar mellan myndigheterna måste klargöras vid gemensam upphandling. Tack vare att ett förfrågningsunderlag till en öppen offentlig upphandling redogör för de olika krav som köparna ställer kommer där att specificeras vad man som uppfödare behöver uppnå för att komma ifråga för att leverera tjänstehundar. Detta gör det möjligt att anpassa uppfödningen till kraven. En övergång till öppen offentlig upphandling med förfrågningsunderlag av tjänstehundsämnen kommer att ställa nya krav på hundföretagen och hundföretagandet. För det första kommer med all sannolikhet krav på innehav av F-skattesedel för företag som vill delta i upphandlingen. De uppfödare som har verksamheten som hobby men som vill kunna sälja till myndigheterna kommer att bli tvungna att starta företag. En innebörd av detta är att de blir redovisningsskyldiga av mervärdesskatt, vilket även innebär att ingående moms får dras av. För det andra kan förutses att förfrågningsunderlagen blir tämligen omfattande. Det kommer att krävas kunskaper, egna eller inköpta, för att sätta sig in alla konsekvenser av ett lämnat anbud. Sannolikt behöver de flesta företagen öka sin uppfödning om de ska kunna klara av att delta i anbudsgivning. Det innebär möjligheter att öka företagets omsättning. Blir företagen tillräckligt stora kommer de, beroende på hur gamla hundar de säljer, att behöva bygga upp ett system med fodervärdar. En ökad professionalisering och ökad företagsstorlek medför sannolikt att administrationen och därmed kostnaderna för den kommer att öka. Har ett företag kvalificerat sig för att leverera hundar är detta inte en garanti för att företaget även nästa period blir leverantör. Om så inte blir fallet kan verksamheten behöva krympas med relativt kort varsel. Sådana svängningar är inget unikt för tjänstehundsmarknaden. Emellertid bör uppfödare av tjänstehundar befinna sig i en något säkrare situation eftersom det är avelsmaterialet som till stor del avgör om valparna har möjlighet att bli tjänstehundar. Det uppges vara brist på tjänstehundar internationellt. Med en ökad grad av professionalisering skapas även förutsättningar för svenska företag att exportera tjänstehundsämnen och tjänstehundar. 8.2Ny organisation för inköp av polishundar Förslaget att centralisera Polisens inköp av hundar till innebär att länspolismyndigheterna får mindre inflytande över hundanskaffningen eftersom deras roll blir beställarens. Det innebär att länspolismyndigheterna måste ha en viss framförhållning och veta sitt behov av hundar på för att polishundtjänsten ska kunna samordna hundanskaffningen för hela landet. En samordnad hundanskaffning medför att risken för dubbelarbete upphör och att alla tillgängliga hundar kommer ifråga för inköp. Hundarna kan placeras där behovet för stunden är störst. Säljare av hundar får bara en kontaktpunkt hos Polisen vilket i de flesta fall är positivt. En konsekvens av centraliserade inköp är att den årliga volymen hundar blir så stor att öppen offentlig upphandling med förfrågningsunderlag ska tillämpas. En effekt av centraliserad upphandling är att sökandet efter lämpliga hundar och testande av dem kommer att minska betydligt i omfattning. De resurser som går åt för detta kan då användas till annat. Anskaffningskostnaden för tjänstehundar kommer att bli tydligare för länspolismyndigheterna. Det blir enklare att väga investeringskostnaden för tjänstehundar mot investeringar i andra hjälpmedel. Huruvida detta får några konsekvenser för efterfrågan på polishundar går inte att säga . Förslaget att minska Försvarsmaktens hunduppfödning får flera konsekvenser. En neddragning av uppfödningen medför att myndigheten åter måste köpa tjänstehundsämnen från den privata marknaden för den del som inte täcks av den kvarstående egna uppfödningen. Detta innebär en ökad osäkerhet om tillgången på tillräckligt bra tjänstehundsämnen. Med minskad uppfödning kommer driftskostnaderna för denna att minska. Lokalbehovet i behöver anpassas till lägre volymer vilket innebär att en omförhandling av hyresvillkoren behöver göras. Det behövs heller inte lika många fodervärdar om färre valpar produceras. Kostnaderna som Försvarsmakten har för att ta fram ett tjänstehundsämne är avsevärt högre än inköpspriset för en jämförbar hund, även med hänsyn tagen till Försvarsmaktens försäljning av överskottshundar. En större andel inköpta hundar och minskade kostnader för uppfödningen innebär lägre kostnader för hundverksamheten totalt sett. Upphör Försvarsmaktens hunduppfödning helt är det möjligt att nå betydande kostnadsbesparingar. Det finns en oro hos Försvarsmakten att rekryteringen av fodervärdar försvåras om möjligheten att få köpa en hund till lågt pris upphör. Ett av förslagen är därför att fodervärdar bör kunna få ekonomisk ersättning om det bedöms nödvändigt för att rekrytera dem. Om så sker kommer kostnaderna för fodervärdssystemet att stiga. En av målsättningarna för avelsrådet är att få fram hundar som kan användas i tjänst fler år än . Polisen är den användare som har kortast genomsnittlig tjänstgöringstid för sina hundar. Ett enda års längre genomsnittlig användningstid kommer att minska avskrivningskostnaden med i genomsnitt , vilket motsvarande per hund. Detta avser patrullhundar, den vanligast förekommande tjänstehunden. Försvarsmaktens hundar används igenomsnitt längre, men även för deras del är bättre hållbarhet mycket önskvärt. Lyckas målsättning att få fram friskare hundar är vinsten stor. Det föreslagna systemet med ackreditering av uppfödare och valpkullar som förklaras vara av certifierat ursprung betyder ett visst merarbete för företagen. I gengäld är avsikten att det ska bli lättare att sälja tjänstehundar. Jag föreslår att avelsrådet utarbetar anvisningar för tester av tjänstehundar. Förutom att testerna då kommer att göras under så likartade former som möjligt, vilket är en vinst i sig, föreslås också att ett och samma test ska kunna användas både för Polisens och Försvarsmaktens behov. Därmed kan antalet tester minskas och det går på en gång att avgöra för vilken användare som hunden lämpar sig bäst. debiterar Polisen bevakningsföretagen för ett lämplighetstest. Testavgiften kan behöva höjas något för att täcka kostnaderna för testverksamheten. Eftersom bevakningsföretagens hundekipage är tvungna att göra ett tjänstbarhetsprov är det dessa som kommer att drabbas av en höjning. I gengälld går det att förutse att deras hundrekrytering underlättas , eftersom avsikten är att kvaliteten på tjänstehundarna ska bli bättre. Jag föreslår att en del av avelsrådets verksamhet finansieras av budgetmedel. Dessa bör överföras från försvarsanslaget. Försvarsmaktens hundavelsverksamhet kostar . Den föreslagna minskningen motsvarar och motiveras av att hunduppfödning ska minska till att som mest motsvara det egna behovet av tjänstehundar. Då det är avsevärt billigare att köpa hundar än att bedriva avelsverksamhet innebär förslaget att Försvarsmakten trots minskat anslag kommer att klara sitt medelsbehov för hundverksamheten. Beroende på hur respektive myndighet organiserar sitt arbete med anledning av förslagen kan deras administrativa kostnader påverkas. Vinsterna består främst av att sök- och testverksamheten minskar. Försvarsmaktens minskade uppfödning minskar deras behov av administration. Ska Polisen bygga upp en fodervärdsverksamhet kommer den att kräva nya resurser. Priset på tjänstehundsämnen kan komma att påverkas. Försvarsmakten som har höga kostnader för varje producerad hund bör kunna minska sina rekryteringskostnader. Hur Polisens kostnader för tjänstehundsämnena påverkas går inte att förutse dels på grund av att inköpspriset på hundarna är svårbedömt, dels för att hundar i olika åldrar kan förväntas köpas. Kostnaderna i form av tidsåtgång och faktiska reskostnader blir lägre när sökandet efter hundar minskar. Någon ändring av myndighetsanslagen utöver tidigare nämnda minskning av försvarsanslaget föranleds inte av mina förslag. Förslagen är statsfinansiellt neutrala. Förslaget att myndigheterna ska gå över till att köpa hundar genom öppen offentlig upphandling med förfrågningsunderlag ökar förutsättningarna att förbättra konkurrensen. En nedskalning av Försvarsmaktens hundproduktion är även det väsentligt för att förbättra konkurrensen. verksamhet kan ur konkurrenssynpunkt betraktas dels från ett svenskt perspektiv, dels från ett EU-perspektiv. föreslås vara ett samordningsorgan som genom rådgivning och stöd ska främja en väl fungerande marknad för statliga tjänstehundar. Rådet ska vara självständigt och fristående i förhållande till de olika intressenterna. Alla uppfödare kan frivilligt förklara att de följer de råd som kommer från avelsrådet. Genom detta kan de under vissa förutsättningar få utvalda valpkullar förklarade vara av certifierat ursprung. Hundar från dessa bör få ett försteg vid upphandling av tjänstehundsämnen. Rådets insamlade uppgifter och statistik ska vara tillgängliga för alla som önskar ta del av dessa. Eftersom rådet endast har rådgivande funktion är inte dess verksamhet konkurrensbegränsande, särskilt som alla uppfödare kan följa dess råd och därmed konkurrera på lika villkor. Om ett land ställer specifika krav på hur en vara ska produceras och dessa kan anses gynna det egna landets producenter ska kraven anmälas till EU för godkännande enligt direktiv /34/EG. Be- greppet produkt definieras i artikel 1.1 i direktivet som industriellt framställda produkter och alla jordbruksprodukter. Då tjänstehundar vare sig är industriellt framställda eller att betrakta som jordbruksprodukt är min bedömning att de krav som vid upphandling kan komma att ställas på att valpkullar ska ha förklarats vara av certifierat ursprung inte behöver anmälas till EU. Även utländska uppfödare kan anamma avelsrådets rådgivning. Dess verksamhet är därför inte diskriminerande. Då alla uppfödare oavsett var i EU de har sin verksamhet får lämna anbud vid öppna upphandlingar av tjänstehundar och tjänstehundsämnen är förslagen en förbättring gentemot också ur ett EU-perspektiv. Utredningen har varit i kontakt med Utredningen har träffat eller varit i kontakt med företrädare för följande myndigheter, organisationer och företag: Ett tiotal uppfödare av tjänstehundar A new German Shepard dog Club founded in , /articles/sv2000/sv2000.htm Försvarsmakten, Överlåtelse av hund från Försvarsmakten inklusive 3 bilagor, PM Försvarsmakten, Vad kostar en FM-avlad hund?, PM Försvarsmakten, Statlig tjänstehundsavel som central eller samverkan med privata uppfödare? , Förfrågningsunderlag – upphandling av ledarhundar för synskadade 2005, Genetisk studie av inavel och fertilitet hos hund, examensarbete 2005:273, , Alla hundar ska märkas och registreras, informationsmaterial , Upphandlingsreglerna – en introduktion, informationsmaterial Leighton, E.