sou · GXB395d2 · 2010-01-01 00:00:00 — (c)fartyg som inte har läkare ombord skall ha antingen minst en ombord som ansvarar för sjukvård och utdelning av läkemedel som en del av sina reguljära arbetsuppgifter, eller minst en person som är kompetent att tillhandahålla medicinsk första hjälp; personer med ansvar för sjukvård ombord som inte är läkare skall på ett nöjaktigt sätt ha genomgått sjukvårdsutbildning som uppfyller kraven internationella konvention om normer för sjöfolks utbildning, certifiering och vakthållning, med ändringar (STCW); sjömän som är utsedda att tillhandahålla medicinsk första hjälp skall på ett nöjaktigt sätt ha genomgått utbildning i medicinsk första hjälp som uppfyller kraven i STCW; nationella lagar och andra författningar skall fastställa vilken nivå som krävs på den godkända utbildningen, varvid hänsyn skall tas till bland annat resans varaktighet, art och omständigheter och besättningens storlek, och (d)den behöriga myndigheten skall enligt ett i förväg inrättat system se till att medicinsk rådgivning, inklusive specialistrådgivning, är tillgänglig dygnet runt via radio- eller satellitkommunikation med fartyg till sjöss; medicinsk rådgivning, inklusive vidarebefordran av medicinska meddelanden via radio eller satellit mellan ett fartyg och personer i land som ger råden skall vara tillgänglig avgiftsfritt för alla fartyg, oavsett vilken flagg de för. Guideline B4.1 – care on board ship and ashore Guideline B4.1.1 – Provision of care Anvisning B4.1 – Sjukvård ombord och i land Anvisning B4.1.1 – Tillhandahållande av sjukvård When determining the level of training to be provided on board ships that are not required to carry a doctor, the competent authority should require that: (a)ships which ordinarily are capable of reaching qualified care and facilities within eight hours should have at least one designated seafarer with the approved first-aid training required by STCW which will enable such persons to take immediate, effective action in case of accidents or illnesses likely to occur on board a ship and to make use of advice by radio or satellite communication; and (b)all other ships should have at least one designated seafarer with approved training in care required by STCW, including practical training and training in life-saving techniques such as intravenous therapy, which will enable the persons concerned to participate effectively in coordinated schemes for assistance to ships at sea, and to provide the sick or injured with a satisfactory standard of care during the period they are likely to remain on board. 2.The training referred to in paragraph 1 of this Guideline should be based on the contents of the most recent editions of for Ships, for Use in Accidents Involving Dangerous Goods, the Document for Guidance - Training Guide, and the section of the International Code of Signals as well as similar national guides. 3.Persons referred to in paragraph 1 of this Guideline and such other seafarers as may be required by the competent authority should undergo, at approximately five-year intervals, refresher courses to enable them När den behöriga myndigheten bestämmer vilken medicinsk kompetens som skall finnas ombord på fartyg som inte är ålagda att medföra läkare, bör den kräva att: (a)fartyg som vanligen kan nå fram till kvalificerad sjukvård och sjukvårdsinrättningar bör ha minst en med sådan godkänd utbildning i medicinsk första hjälp enligt kraven i STCW att personen kan vidta omedelbara, effektiva åtgärder i händelse av sådana olyckor eller sjukdomar som kan förväntas inträffa ombord på ett fartyg och kan använda sig av medicinsk rådgivning via radio- eller satellitkommunikation, och (b)alla andra fartyg bör ha utsett minst en med godkänd utbildning i sjukvård enligt kraven i STCW, inklusive praktisk utbildning och utbildning i livräddningsteknik som exempelvis intravenös behandling, så att berörda personer kan delta effektivt i samordnade program för medicinskt bistånd till fartyg till sjöss och ge de sjuka eller skadade vård av tillräcklig standard dessa kan förväntas vara kvar ombord. 2.Den utbildning som nämns i punkt 1 i denna anvisning bör baseras på innehållet i den senaste upplagan av for Ships, First Aid Guide for Use in Accidents Involving Dangerous Goods, Document for Guidance - Training Guide, det medicinska avsnittet i International Code of Signals och liknande nationella anvisningar. 3.De personer som avses i punkt 1 i denna anvisning och andra sjömän som den behöriga myndigheten kan kräva det av, bör med cirka fem års intervall genomgå fortbildningskurser för att kunna to maintain and increase their knowledge and skills and to keep up-to-date with new developments. 4.The medicine chest and its contents, as well as the equipment and guide carried on board, should be properly maintained and inspected at regular intervals, not exceeding 12 months, by responsible persons designated by the competent authority, who should ensure that the labelling, expiry dates and conditions of storage of all medicines and directions for their use are checked and all equipment functioning as required. In adopting or reviewing the ship's guide used nationally, and in determining the contents of the medicine chest and equipment, the competent authority should take into account international recommendations in this field, including the latest edition of for Ships, and other guides mentioned in paragraph 2 of this Guideline. 5.Where a cargo which is classified dangerous has not been included in the most recent edition of for Use in Accidents Involving Dangerous Goods, the necessary information on the nature of the substances, the risks involved, the necessary personal protective devices, the relevant procedures and specific antidotes should be made available to the seafarers. Such specific antidotes and personal protective devices should be on board whenever dangerous goods are carried. This information should be integrated with the ship's policies and programmes on occupational safety and health described in Regulation 4.3 and related Code provisions. 6.All ships should carry a complete and up- to-date list of radio stations through which advice can be obtained; and, if equipped with a system of satellite communication, carry an up-to-date and complete list of coast earth stations through which advice can be obtained. Seafarers with responsibility for care or first aid on board should be instructed in the use of the ship's guide and the section of the most upprätthålla och förbättra sina kunskaper och sina färdigheter och hålla sig à jour med utvecklingen. 4.Fartygsapoteket och dess innehåll, den medicinska utrustningen och den medicinska handbok som finns ombord bör hållas i gott skick och inspekteras med jämna intervall, som inte överstiger 12 månader, av ansvariga personer utsedda av den behöriga myndigheten, vilka bör se till att märkning, utgångsdatum och lagringsförhållanden för alla läkemedel samt bruksanvisningarna kontrolleras, och att all utrustning fungerar som den skall. Den behöriga myndigheten bör beakta internationella rekommendationer på området, bland annat den senaste upplagan av for Ships och andra anvisningar som nämns i punkt 2 i denna anvisning, när den nationella medicinska handboken för bruk på fartyg godkänns eller ändras, och när innehållet i fartygsapoteket och den medicinska utrustningen beslutas. 5.När en last som är klassificerad som farlig inte finns med i den senaste utgåvan av First Aid Guide for Use in Accidents Involving Dangerous Goods, bör nödvändig information om ämnenas art, vilka risker de innebär, nödvändig personlig skyddsutrustning, relevanta medicinska procedurer och specifika motgifter ställas till sjömännens förfogande. Sådana specifika motgifter och personlig skyddsutrustning bör alltid finnas ombord när farlig last transporteras. Denna information bör ingå i fartygets riktlinjer och program för hälsa och säkerhet på arbetsplatsen som beskrivs i regel 4.3 och därtill hörande kodbestämmelser. 6.Alla fartyg bör medföra en komplett och aktuell lista över radiostationer som förmedlar medicinska råd och, om de är utrustade med satellitkommunikation, en aktuell och komplett lista över kustnära jordstationer genom vilka dessa råd kan erhållas. Sjömän med ansvar för sjukvård eller medicinsk första hjälp ombord bör ha fått instruktion om hur man använder fartygets medicinska handbok och det medicinska avsnittet i den senaste upplagan recent edition of the International Code of Signals so as to enable them to understand the type of information needed by the advising doctor as well as the advice received. av International Code of Signals för att kunna förstå både vilka upplysningar den rådgivande läkaren behöver och de råd som ges. Guideline B4.1.2 – report form Anvisning B4.1.2 – Medicinskt rapportformulär The standard report form for seafarers required under Part A of this Code should be designed to facilitate the exchange of and related information concerning individual seafarers between ship and shore in cases of illness or injury. Det standardiserade medicinska rapportformulär för sjömän som krävs enligt del A i denna kod bör vara utformat så att det underlättar utbyte av medicinsk och relaterad information om enskilda sjömän mellan fartyg och land vid fall av sjukdom eller skada. Guideline B4.1.3 – care ashore Anvisning B4.1.3 – Sjukvård i land 1.Shore-based facilities for treating seafarers should be adequate for the purposes. The doctors, dentists and other personnel should be properly qualified. 2.Measures should be taken to ensure that seafarers have access when in port to: (a)outpatient treatment for sickness and injury; (b)hospitalization when necessary; and (c)facilities for dental treatment, especially in cases of emergency. Suitable measures should be taken to facilitate the treatment of seafarers suffering from disease. In particular, seafarers should be promptly admitted to clinics and hospitals ashore, without difficulty and irrespective of nationality or religious belief, and, whenever possible, arrangements should be made to ensure, when necessary, continuation of treatment to supplement the facilities available to them. 1.Landbaserade sjukvårdsinrättningar för vård av sjömänl bör vara lämpliga för ändamålet. Läkare, tandläkare och annan medicinsk personal bör vara väl kvalificerad. 2.Sjömän som är i hamn bör ha tillgång till: (a)öppenvårdsbehandling för sjukdom och skada, (b)inläggning på sjukhus vid behov, och (c)tandvård, särskilt i brådskande fall. Lämpliga åtgärder bör vidtas för att främja behandling av sjömän som lider av sjukdom. Särskilt bör sjömän snabbt få tillträde till kliniker och sjukhus i land, utan svårigheter och oavsett nationalitet eller religion, och när så är möjligt bör vid behov fortsatt behandling ordnas för att komplettera den läkarvård den har tillgång till. Guideline B4.1.4 – assistance to other ships and international cooperation Anvisning B4.1.4 – Medicinskt bistånd till andra fartyg och internationellt samarbete Each Member should give due consideration to participating in international cooperation in the area of assistance, programmes and research in health protection and care. Varje medlemsstat bör överväga att delta i internationellt samarbete rörande bistånd, program och forskning om hälso- och sjukvård. Samarbete kan behövas för att: (a)developing and coordinating search and rescue efforts and arranging prompt help and evacuation at sea for the seriously ill or injured on board a ship through such means as periodic ship position reporting systems, rescue coordination centres and emergency helicopter services, in conformity with the International Convention on Search and Rescue, 1979, as amended, and the International Aeronautical and Search and Rescue (IAMSAR) Manual; (b)making optimum use of all ships carrying a doctor and stationing ships at sea which can provide hospital and rescue facilities; (c)compiling and maintaining an international list of doctors and care facilities available worldwide to provide emergency care to seafarers; (d)landing seafarers ashore for emergency treatment; (e)repatriating seafarers hospitalized abroad as soon as practicable, in accordance with the advice of the doctors responsible for the case, which takes into account the seafarer's wishes and needs; (f)arranging personal assistance for seafarers during repatriation, in accordance with the advice of the doctors responsible for the case, which takes into account the seafarer's wishes and needs; (g)endeavouring to set up health centres for seafarers to: (i)conduct research on the health status, treatment and preventive health care of seafarers; and (ii)train and health service staff in medicine; (h)collecting and evaluating statistics concerning occupational accidents, diseases and fatalities of seafarers and integrating and harmonizing the statistics with any existing national system of statistics on occupational (a)bygga ut och samordna sök- och räddningsinsatser och ordna snabb medicinsk hjälp och evakuering till sjöss av allvarligt sjuka eller skadade ombord på fartyg, bland annat genom system för periodisk rapportering av fartygs positioner, räddningscentraler och räddningshelikoptrar, i överensstämmelse med International Convention on Search and Rescue, 1979 med ändringar, och International Aeronautical and Search and (IAMSAR), (b)optimalt utnyttja alla fartyg som har läkare ombord och stationera ut fartyg till sjöss som kan tillhandahålla sjukvårds- och räddningsresurser, (c)sammanställa och underhålla en internationell lista över läkare och vårdresurser som är tillgängliga över hela världen för att tillhandahålla akutsjukvård för sjömän, (d)landsätta sjömän för akutvård, (e)skicka hem sjömän som varit inlagda på sjukhus utomlands så snart det är praktiskt möjligt enligt råd från läkare som ansvarar för det aktuella fallet, varvid hänsyn skall tas till patientens önskemål och behov, (f)ge personligt stöd till sjömän under hemresan enligt råd från läkare som ansvarar för det aktuella fallet, varvid hänsyn skall tas till patientens önskemål och behov, (g)inrätta hälsocentraler för sjömän för att: (i)bedriva forskning om hälsostatus, medicinsk behandling och förebyggande hälsovård för sjömänl, och (ii)utbilda hälso- och sjukvårdspersonal i sjöfartsmedicin, (h)samla in och utvärdera statistik över arbetsrelaterade olyckor, sjukdomar och dödsfall bland sjömän samt integrera och harmonisera statistiken med eventuellt befintliga nationella system för statistik över