sou · GXB344 · 2010-01-01 00:00:00 — Myndigheten har också till uppgift att svara för bl.a. frågor om frivillig skuldsanering och om tillsyn i och lönegaranti vid konkurs. Hos finns, såvitt här är av intresse, fyra databaser (register): utsöknings- och indriv- ningsdatabasen, betalningsföreläggande- och handräckningsdata- basen, skuldsaneringsdatabasen och konkurstillsynsdatabasen. Kontroll av vissa registerutdrag Även för verksamhet finns en särskild registerlag; lagen (2001:184) om behandling av uppgifter i Krono- fogdemyndighetens verksamhet (KFMdbL). Där framgår de förut- sättningar som gäller för behandling av uppgifter. Vid tillkomsten av KFMdbL valde man en metod i fråga om lagens förhållande till personuppgiftslagen som innebar att man i en särskild bestämmelse i lagen räknar upp vilka bestämmel- ser i personuppgiftslagen som ska vara tillämpliga inom KFMdbL:s tillämpningsområde. I övrigt gäller bestämmelserna i istället för personuppgiftslagen. För de olika databaserna gäller enligt KFMdbL särskilda bestäm- melser om ändamål (uppdelade i primära och sekundära ändamål), innehåll och gallring. För uppgifterna i de olika databaserna gäller också skilda sekretessregler. Den registrerade kan med stöd av 26 § personuppgiftslagen få skriftlig information om vilka uppgifter som behandlas inom ett eller flera av verksamhetsområden. Den databas som förmodligen är av störst intresse i detta samman- hang är utsöknings- och indrivningsdatabasen. Den innehåller sådana uppgifter som behövs i verksamheten hos , och i vissa fall även , för bl.a. verkställighet eller annan åtgärd enligt utsökningsbalken eller annan författning, indrivning av statliga fordringar, avräkning vid återbetalning av skatter och avgifter samt ansökan om och tillsyn över näringsförbud. Behandlingen avser i huvudsak uppgifter om en fysisk persons identitet, bosättning och familjeförhållanden, en enskilds ekonomiska förhållanden, näringsförbud, egendom som berörs i ett mål samt yrkanden och grunder i ett mål eller ärende. Även beslut, betalning, redovisning och övriga åtgärder i ett mål eller ärende liksom anmälan av misstanke om brott samt, om uppgifterna utgör grund för en begäran om verkställighet, upp- gifter om lagöverträdelser som innefattar brott eller domar i brott- mål får behandlas i databasen. I 9 kap. 19 § sekretesslagen regleras sekretessen inom Krono- fogdemyndighetens exekutiva verksamhet. Kontroll av vissa registerutdrag denna bestämmelse för uppgifter om enskildas personliga och ekono- miska förhållanden. Sekretesskyddet förstärktes genom en lag- ändring och sekretessen gäller numera med omvänt skade- rekvisit dvs. uppgift kan röjas endast om det står klart att den enskilde eller någon honom närstående inte lider skada eller men om upp- giften lämnas ut. Skälet till skärpningen av sekretesskyddet var dels att komma tillrätta med svårigheter vid informationsutbytet med andra myndigheter, dels att de enskilda som är föremål för Krono- fogdemyndighetens åtgärder skulle få ett starkare integritetsskydd. Sekretessen gäller i mål eller ärenden om utsökning och indriv- ning, dvs. vid all tillämpning av utsökningsbalken och andra verk- ställighetsregler. Även uppgift att före- träda staten i allmänna mål enligt lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar samt verksamhet enligt 21 § lagen (1994:466) om särskilda tvångsåtgärder i beskattningsförfarandet omfattas av denna sekretess, liksom verksamhet enligt lagen (1986:436) om närings- förbud. Från sekretesskyddet undantas dels uppgift om förpliktelse som avses med den sökta verkställigheten, dels beslut i ett mål eller ärende. Det förstnämnda undantaget gäller i pågående mål och, såvitt gäller avslutade mål, om verkställighet för annan förpliktelse söks eller om verkställighet söks tidigare och uppgiften inte är äldre än . Genom en lagändring som trätt i kraft gäller också sekretess för uppgifter som med stöd av en införd bestämmelse i KFMdbL (3 a §) beslutat att rätta genom s.k. blockering på grund av att uppgifterna är miss- visande. De primära ändamålen för personuppgiftsbehandling i betalnings- föreläggande- och handräckningsdatabasen är att tillgodose Krono- fogdemyndighetens behov i dess verksamhet för handläggning av mål om betalningsföreläggande eller handräckning samt tillhanda- hållande av utslag i mål om betalningsföreläggande och handräckning liksom tillsyn, kontroll, uppföljning och planering av verksamheten. Någon särskild bestämmelse om sekretess som avser uppgifter i verksamheten med betalningsföreläggande och handräckning finns inte. Kontroll av vissa registerutdrag Personuppgiftsbehandlingen i skuldsaneringsdatabasen ska tillgodose behov i verksamhet för handläggning av ärenden om skuldsanering samt tillsyn, kontroll, uppföljning och planering av verksamheten. Beträffande denna verksamhet finns en bestämmelse om sekre- tess i 7 kap. 35 § sekretesslagen. Där sägs att sekretess gäller hos bl.a. i ärenden om skuldsanering för upp- gift om enskilds personliga förhållanden. Sekretessen gäller med rakt skaderekvisit vilket innebär att sekretess gäller endast om det kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs. Sekretess gäller dock inte beslut i ärendet. I konkurstillsynsdatabasen får personuppgiftsbehandling ske bl.a. för tillhandahållande av information som behövs i Kronofogde- myndighetens verksamhet för handläggning av konkurstillsyns- ärenden och mål enligt lönegarantilagen (1992:497). Enligt 8 kap. 19 § sekretesslagen gäller som huvudregel sekretess hos tillsynsmyndighet i konkurs för uppgift om enskilds affärs- eller driftsförhållanden. Sekretessen gäller med ett rakt skaderekvi- sit. Bestämmelsen gäller bara i tillsynsverksamheten. I den rent exe- kutiva verksamheten gäller den tidigare redovisade bestämmelsen i 9 kap. 19 § sekretesslagen. Vår bedömning: Det bör inte införas någon särskild reglering om tillåtligheten för arbetsgivare att begära av en arbetstagare att få ett utdrag från register. Hos finns fyra register/databaser av intresse i förevarande sammanhang. Som framgått gäller inte samma sekre- tessreglering för samtliga databaser. För betalningsföreläggande- och handräckningsdatabasen gäller inte några särskilda sekretess- regler. För de övriga gäller sekretess för vissa uppgifter medan andra är offentliga. Kontroll av vissa registerutdrag Från har inhämtats att det förekom- mer att en arbetsgivare kontaktar myndigheten för att kontrollera huruvida en arbetssökande förekommer i myndighetens register. En stor del av de uppgifter som kan vara av intresse för arbetsgiva- ren är offentliga och arbetsgivaren kan erhålla dessa per telefon eller skriftligen. En förutsättning är att arbetsgivaren har tillgång till personnumret på den vars uppgifter efterfrågas. Hos Krono- fogdemyndigheten upplever man att en sådan kontroll från arbets- givarens sida blivit vanligare . Någon säker kunskap har man emellertid inte eftersom syftet med begäran inte efter- frågas. Den skattning som görs, på de vaga grunder som man alltså har, är att det kan röra sig om ett par samtal för hela riket. En arbetsgivare har möjlighet att få ut offentliga uppgifter om en arbetssökande även genom att använda sig av s.k. presentations- terminaler som finns tillgängliga för allmänheten på många av Krono- fogdemyndighetens kontor. Det kan således konstateras att en arbetsgivare, liksom vem som helst i övrigt, kan erhålla de uppgifter som är offentliga per telefon eller skriftligen eller via presentationsterminaler. Därutöver finns även sekretessbelagda uppgifter i vissa av registren. I den mån en arbetsgivare skulle be t.ex. en arbetssökande att uppvisa ett intyg från register skulle arbetsgivaren således kunna komma att få del av även sekretessbelagda uppgifter. Enligt de uppgifter vi fått vid kontakt med är det enligt myndigheten inte särskilt vanligt att den registrerade själv över huvudet taget begär ett utdrag för att uppvisa för en arbetsgivare. Såvitt vi kunnat utröna föreligger det alltså inte något motsvarande problem som vi funnit när det gäller register, när det gäller sekretessbelagda uppgifter i Kronofogdemyndig- hetens register. Vi anser därför att det inte finns någon anledning att införa någon särskild reglering avseende sekretessbelagda upp- gifter ur register. Som framgår av avsnitt 13 föreslår vi en särskild bestämmelse om förbud mot integritetskränkande övervaknings- och kontroll- åtgärder i övrigt. Bestämmelsen är begränsad till sådana åtgärder som på ett påtagligt sätt påverkar en arbetstagares personliga integ- ritet. Den situationen att en arbetsgivare ber en arbetssökande att förete ett utdrag med offentliga uppgifter ur Kronofogdemyn- dighetens register anser vi normalt inte innebära en sådan påverkan. Däremot skulle så kunna anses vara fallet om arbetsgivaren begär och får ta del av utdrag från med uppgifter Kontroll av vissa registerutdrag för vilka det råder sekretess gentemot arbetsgivaren. Ett sådant förfarande från arbetsgivarens sida skulle alltså kunna angripas med stöd av den bestämmelse vi föreslår om förbud mot integritets- kränkande övervaknings- och kontrollåtgärder i övrigt, se vidare härom i avsnitt 13. I vårt uppdrag ingår också att överväga en reglering av tillåtligheten för arbetsgivare att inhämta kreditupplysningar från kreditupplys- ningsföretag. Vad som i det följande behandlas skiljer sig från övriga register- utdrag som tas upp i avsnitt 11.2–11.4 på så sätt att det inte är fråga om något register som finns hos en myndighet utan om register hos privata aktörer. För att förenkla utlåning och kreditgivning finns kreditupplys- ningsföretag som samlar in och mot ersättning förmedlar informa- tion om den som t.ex. söker kredit eller lån. För att få bedriva kredit- upplysningsverksamhet krävs tillstånd av Datainspektionen. Kreditupplysningsföretagen inhämtar uppgifter huvudsakligen från myndigheter. De uppgifter som därvid hämtas in är endast offentliga uppgifter. Från Spar (Statens person- och adressregister) hämtas identitetsuppgifter, tex. namn, personnummer och adress. Från skattemyndigheternas skatteregister och fastighetstaxerings- register inhämtas uppgift om inkomst, förmögenhet och innehav av fastighet och från och tingsrätter inhäm- tas uppgifter till underlag för betalningsanmärkningar. Kreditupplysningsverksamheten regleras i kreditupplysningslagen (1973:1173). Även juridiska personer omfattas av reglerna i kredit- upplysningslagen. Med kreditupplysning avses enligt 2 § kreditupplysningslagen uppgifter, omdömen eller råd som lämnas till ledning för bedöm- ning av någon annans kreditvärdighet eller vederhäftighet i övrigt i ekonomiskt hänseende. Kontroll av vissa registerutdrag Kreditupplysningsverksamheten ska enligt 5 § första stycket första punkten kreditupplysningslagen bedrivas så att den inte leder till otillbörligt intrång i den personliga integriteten genom inne- hållet i de upplysningar som förmedlas eller på annat sätt, eller till att oriktiga eller missvisande uppgifter lagras eller lämnas ut. Enligt samma paragraf gäller för sådan behandling som omfattas av per- sonuppgiftslagen i stället 9 § första stycket a, b, d–h den lagen. Detta innebär att de allmänna kraven i 5 § första punkten gäller t.ex. för behandling av uppgifter om juridiska personer eller för annan sådan behandling som inte omfattas av personuppgiftslagen. Uppgifter om fysiska personer får bara samlas in för kreditupp- lysningsändamål (5 § andra stycket kreditupplysningslagen). De uppgifter som samlas in ska således vara relevanta för en kredit- bedömning eller annan ekonomisk riskbedömning. Kreditupplysningar om fysiska personer som inte är närings- idkare får inte innehålla uppgifter om andra betalningsförsummel- ser än sådana som har slagits fast genom en domstols eller en annan myndighets avgörande eller åtgärd eller som har lett till inledande av skuldsanering eller till betalningsinställelse, konkursansökan eller ackord (7 § kreditupplysningslagen). Kreditupplysningslagen innehåller också särskilda regler om gallring (8 och 8 a §§ kreditupplysningslagen). Kreditupplysningar om personer som inte är näringsidkare får inte lämnas ut om det finns anledning anta att upplysningen kom- mer att användas av någon annan än den som på grund av ett ingån- get eller ifrågasatt avtal eller av någon annan liknande anledning har behov av upplysningen (9 § kreditupplysningslagen). I författningskommentaren till den ursprungliga bestämmelsen anges som godtagbara skäl för inhämtande av kreditupplysning bl.a. anställningsförhållande. Datainspektionen har i sin skrift Data- inspektionen informerar 15 – Värt att veta om kreditupplysningar angivit som exempel på när en upplysning får lämnas ut det fallet att en arbetsgivare tänker anställa en person och ge denne ett ekono- miskt ansvar. Det förhållandet att kunder kan vara kopplade on-line till kredit- upplysningsföretagens databaser gör att kreditupplysningsföretagen inte i varje enskilt fall, av praktiska skäl, kan kontrollera om det föreligger legitimt behov för en förfrågan om fysiska personer som inte är näringsidkare eller näringsanknutna. Frågan har löst på så sätt att kreditupplysningsföretagen informerar sina kunder om bestämmelserna som gäller för att få beställa upplysningar om fysisk Kontroll av vissa registerutdrag person som inte är näringsidkare eller näringsanknuten. I avtal mellan kreditupplysningsföretaget och kunden skrivs sedan ett avtal som innebär att kunden förbinder sig att endast beställa upplysning om fysisk person när behov enligt 9 § kreditupplysningslagen före- ligger (Karnov 2007/08 band 2 s. 1 703). Ett utlämnande i strid med 9 § kreditupplysningslagen är sank- tionerat med böter eller fängelse i högst (19 § första stycket samma lag). Med hänsyn till den utveckling inom kreditupplys- ningsbranschen som beskrivits har numera införts ett straff- sanktionerat ansvar även för beställaren. Enligt samma paragraf andra stycket döms den till böter som genom oriktiga uppgifter uppsåtligen förleder någon som bedriver kreditupplysningsverk- samhet att lämna ut en kreditupplysning utan att ha grund till detta enligt 9 § kreditupplysningslagen. I 11 § kreditupplysningslagen ges föreskrifter om en s.k. kredit- upplysningskopia. Där stadgas att när en kreditupplysning om en fysisk person lämnas ut, ska den som avses med upplysningen sam- tidigt och kostnadsfritt få ett skriftligt meddelande härom inne- hållande bl.a. de uppgifter, omdömen och råd som upplysningen innehåller och vem som har begärt upplysningen. Därtill gäller att den som fått del av en oriktig eller missvisande uppgift i kreditupplysning ska få en rättelse (12 §) kreditupplysningslagen. Kraven på s.k. legitimt behov, kreditupplysningskopia och rät- telse gäller inte kreditupplysningar som lämnas genom offentlig- görande på ett sådant sätt som avses i tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen (YGL). I en av utar- betad promemoria, Ett starkare skydd för den enskildes integritet vid kreditupplysning, (Ds 2008:34) har föreslagits att dessa krav ska gälla även när kreditupplysning offentliggörs på sådant sätt som avses i databasregeln i 1 kap. 9 § YGL. I promemorian föreslås även bl.a. att kreditupplysningar om fysi- ska personer som inte är näringsidkare inte ska få innehålla uppgift om betalningsförsummelse . Dessutom föreslås en kortare gallringstid för uppgift om sådana personers betalningsför- summelser . Förslaget bereds i . Kontroll av vissa registerutdrag Vår bedömning: Någon särskild reglering av tillåtligheten för arbets- givare att inhämta kreditupplysningar från kreditupplysningsföre- tag bör inte införas. Kreditupplysningsföretagen har som affärsidé att samla in och mot ersättning förmedla uppgifter huvudsakligen från offentliga register om enskilda personers ekonomiska och personliga förhållanden. För att bl.a. undanröja riskerna för att kreditupplysningsverksam- heten ska leda till otillbörligt intrång i den enskildes personliga integ- ritet har denna verksamhet fått sitt eget regelverk, kreditupplysnings- lagen. Även personuppgiftslagens regler är tillämpliga på kreditupp- lysningsverksamhet. För denna verksamhet uppställs ett antal krav. Bland annat krävs att det ska finnas s.k. legitimt behov av kreditupplysningen för att uppgiften ska få lämnas ut. Kravet är förenat med en straffsanktion. Ett straffsanktionerat ansvar för att regeln om legitimt behov inte åsidosätts gäller även för den som beställer uppgifterna. Nya sätt att lämna kreditupplysningar genom framförallt Inter- net har emellertid fört med sig vissa integritetsproblem. Till följd av de undantag som gäller för kreditupplysningsinformation som tillhandahålls på ett sådant sätt som avses i databasregeln finns inte något krav på att personen eller företaget som önskar ta del av infor- mationen ska ha ett legitimt behov därav. Inte heller gäller kredit- upplysningslagens krav på kreditupplysningskopia eller rättelse när informationen tillhandahålls på detta sätt. Ett förslag för att komma till rätta med dessa problem bereds emellertid inom . Enligt vår bedömning får det regelverk som bestämmelserna i kreditupplysningslagen och personuppgiftslagen utgör anses till- räckliga för att tillgodose en arbetssökandes eller arbetstagares behov av skydd för sin integritet. Något skäl att införa en särskild bestäm- melse för arbetsgivares inhämtande av kreditupplysningar om arbets- tagare eller arbetssökande anser vi därför inte föreligga. En kontrollåtgärd som innebär att en arbetsgivare inhämtar en kreditupplysning om t.ex. en arbetssökande i strid mot bestämmel- serna i kreditupplysningslagen kan emellertid vara förbjuden enligt den bestämmelse vi föreslår om förbud mot integritetskränkande övervaknings- och kontrollåtgärder i övrigt, se närmare avsnitt 13. 12En reglering av medicinska undersökningar kan iakttas en utveckling som innebär att användningen av medicinska kontroller i arbetslivet ökar, i synnerhet bruket av drogtester. Vid det farmakologiska laboratoriet vid har antalet årliga analyserade drogtester i arbetslivet ökat från 20 2000 till 40 2006. Enligt handelskammares analys Har företagen koll på vilka de rekryterar? (2008:3)1 uppgav av de tillfrågade före- tagen att de lät genomföra hälsokontroll och att de lät göra alkohol- och drogtest vid rekrytering. Av de företag som inte genomförde hälsokontroller angav att de skulle vilja göra detta för att få ökad trygghet vid rekrytering. Motsvarande siffra i fråga om alkohol- och drogtest var . I vårt uppdrag ingår att föreslå en lagreglering som klargör när kontroll av arbetstagare och arbetssökande genom hälso- och drog- tester får ske och hur den information en sådan kontroll genererar får behandlas. Som en bakgrund till de frågor vi har att överväga när det gäller genomförande av drogtester och testernas tillförlitlighet lämnas här en kort redovisning av de undersökningar och tester som är vanligast förekommande inom arbetslivet. Vi redogör vidare kort för ett kvalitetssäkringssystem för denna typ av provtagning som tagits fram inom ramen för Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC) och för meddelandeblad om narkotikatestning av urin inom hälso- och sjukvården av hälso- och sjukvårdspersonal. 1 Analysen bygger på en undersökning vari deltog 366 personer, övervägande personalchefer eller motsvarande. En reglering av medicinska undersökningar Alkoholtester baseras främst på utandningsluft, urin- och blod- prov. Ett utandningsprov visar alkoholhalten i utandningsluften, vilken normalt speglar etanolhalten i blodet. För att på detta sätt kontrollera om alkoholintag skett krävs särskilda mätinstrument som finns i en rad olika utföranden och de mätningar som görs har varierande tillförlitlighet. Alkoholtest genom utandningsprov är ett av de vanligast förekommande proverna som vidtas på arbetsplatser. Genom urin- och blodprov kan även mätas den direkta före- komsten av etanol i proverna. I stället för att påvisa etanol i provmaterialet kan man i urin eller blod analysera olika markörer för tidigare alkoholintag. Genom metoden 5-HTOL, som baseras på urinprov, går det att påvisa ett tidigare alkoholintag efter intaget och är mätbart 5– (beroende på dos) efter det att etanolen eliminerats ur kroppen. Av stort värde i diagnostik av regelbunden högkonsumtion av alkohol är analyser som reagerar på några veckors högkonsumtion. Ett sådant prov är CDT (kolhydratfattigt transferrin) som är en analys baserad på blodprov. CDT mäter den ackumulerade effekten av en regelbunden alkoholkonsumtion som överstiger cirka 50–ren etanol per dag , vilket motsvarar en konsumtion av ungefär 3–4 burkar starköl eller en flaska vin eller 15–starksprit. Ett förhöjt CDT-värde är normalt ett säkert tecken på kronisk överkonsumtion av alkohol, förutsatt att kända orsaker till falskt positivt resultat uteslutits. Falskt positivt resultat kan förekomma vid vissa leversjukdomar, en särskild ärftlig störning i ämnesomsättningen och graviditet. Det finns också ett antal andra markörer som används för att påvisa kroniskt alkoholintag. Dessa utgörs främst av GGT (gamma- glutamyltransferas), ASAT (aspartataminotransferas), ALAT (alanin- aminotransferas) och MCV (mean corpocular volume). Samtliga dessa markörer, som analyseras ur blodprover, ger utslag på vävnadsskada eller annan sjukdomspåverkan som kan bero på en skadligt hög alkoholkonsumtion. De kan dock ge utslag för en rad andra till- stånd och ger många både falskt positiva och falskt negativa resultat. Användbarheten av GGT är bättre vid uppföljning av behandlings- resultatet för konstaterade alkoholister. GGT mäts med fördel en gång . Genom att kombinera GGT och CDT ökar En reglering av medicinska undersökningar möjligheten att upptäcka alkoholmissbruk, eftersom dessa tester ger utslag via helt olika mekanismer. Sammanfattningsvis kan sägas att det finns goda möjligheter att analysera akut alkoholpåverkan genom bestämning av alkohol i utandningsluft, urin och blod. Vid bedömning av om det föreligger kronisk överkonsumtion är det mer problematiskt. En kombination av CDT och GGT ger störst möjlighet till att upptäcka missbruk. Det bästa resultatet erhålls emellertid vid en kombination av laboratorieanalyser, samtal och klinisk undersökning av patienten. Det vanligaste sättet att genomföra ett narkotikatest i arbetslivet är att den enskilde lämnar ett urinprov som sedan analyseras vid ett s.k. immunologiskt test. De immunologiska testerna ger snabbt besked som de är relativt billiga. Provresultatet utfaller antingen positivt eller negativt beroende på om mängden av de substanser som testas i urinen överstiger en bestämd nivå (cut-off nivå). Om screeningtestet är positivt ska, av rättssäkerhetsskäl, en verifierande analys utföras. Denna görs med användande av en annan, mycket tillförlitlig metodik, som är väsentligt dyrare än screeningtestet. Innan ett provsvar definitivt klassas som positivt ska en läkare med särskild kompetens, en s.k. MRO (Officer), granska och bedöma hela provtagnings- och analys- proceduren och undersöka om det finns alternativa förklaringar, som t.ex. sjukdom, medicinering eller genetiska faktorer, till prov- utfallet. Sammanfattningsvis kan sägas att en riktig användning av de tester som redovisats här innebär ett säkert sätt att analysera förekomsten av narkotiska preparat hos en enskild. Det finns även andra testmetoder. Till exempel förekommer s.k. snabbtester som görs med urinsticka utanför laboratorier. Därtill kommer tester av hår där analysen visar förekomsten av narkotika- intag och det även efter det att intaget skett, samt tester av saliv och svett. Också blod kan användas för narkotikaanalyser men den metoden används i praktiken inte i arbetslivet. Den enda metod som är ackrediterad för arbetslivet är den testmetod av urin som inledningsvis beskrivits. En reglering av medicinska undersökningar Dopningsmedel kan spåras i urinprov som analyseras vid labora- torium. Analysen kräver en avancerad och tillförlitlig, men dyr metodik (GC–MS).