sou · GYB375 · 2010-11-10 00:00:00 — Dessa elever kan ha börjat ett annat gymnasieprogram eller helt avbrutit sina gymnasiestudier. När det gäller elever 2009/2010 visar höstrekvisitionerna att 3 931 elever gick i försöksverksamheten medan deltog 3 853. En närmare granskning visar att av eleverna har avbrutit försöksverksamheten . Motsvarande siffra avseende elever som avbrutit utbildningen inom för- söksverksamheten var , då deltog cirka 3 600 elever i försöksverksamheten och visar rekvisitionerna att nästan 550 elever av dessa inte går kvar. Avbrottsstatistik är ofta komplex och kompliceras av att nya elever successivt påbörjat försöksverk- samheten, 448 elever har t.ex. börjat efter . kommer att fortsätta att samla in uppgifter om avhoppsfrekvensen i försöksverksamheten. Nationella lärlingskommittén avser att analysera dessa siffror ytterligare och även jämföra med nationella program. I tabell 4.3 kan man se att det är flest antal elever som har avbrutit inom fordon, bygg, handel och administration. Diagram 1 visar att andelen avbrott dock är högst inom naturbruk, hotell och restau- rang samt handel och administration. Avbrotten är ungefär lika vanliga bland kommunala skolor som bland de fristående skolorna. Tabell 5.1 Antal elever som har avbrutit inom närliggande yrkesförberedande program Elevfrågor aktualiseras inte självklart i lärlingsrådet därför att det ofta är känsliga frågor av personlig karaktär som hanteras och att det är olämpligt att elever deltar. Eleverna är dock oundgängliga när det gäller att utforma principer för arbete med elevfrågor och att elevfrågor måste vara centrala i lärlingsrådet framstår som själv- klart. skulle elevfrågor av mer individuell karaktär kunna hanteras i särskild ordning exempelvis i trepartssamtal men också i andra forum med rutiner för rapportering till berörda inom lärlingsrådet. En möjlig hantering kunde också vara att lärlingsrådet varje termin avsätter ett särskilt möte där individuella elevfrågor hanteras utan att elevrepresentanter deltar. Här kunde eventuellt skolans elevvårdspersonal medverka. I intervjuerna framkommer emellanåt en kulturskillnad mellan företrädare för arbetslivet, å ena sidan, och skolans företrädare å den andra. mer angelägna att diskutera personfrågor och ta tag i problemen, där man upplever att sådana finns. Skolans och arbetslivets gemensamma ansvar för elevernas utveckling och lärande innebär att de arbetar mycket eller ganska mycket i lärlingsrådet med frågor kring elevens utveckling, , och menar att det även gäller elevens lärande. Beträffande psykosociala frågor så anger att det är en central fråga. Men en lika stor andel har angett att psykosociala frågor sällan eller aldrig tas upp i lärlingsrådet. 6.1Regional samverkan mellan huvudmän och företag/branscher För att gymnasial lärlingsutbildning ska komma till stånd fordras en nära och väl utvecklad regional och lokal samverkan mellan skol- huvudmännen och de branscher/företag som ska ta emot och utbilda lärlingar. I våra direktiv (Dir 2008:106) finns uppdraget att stimulera huvudmän och företag eller branscher till regional samverkan. Utifrån dessa direktiv har Kommittén utformat ett uppdrag att beskriva exempel på regional samverkan och dess förutsättningar samt att lyfta fram goda exempel. Det stora intresset för försöks- verksamheten visar att många företag i flera branscher är positiva till att bidra till en ökad kvalitet i det hänseendet. Det förekommer dock skillnader mellan regioner och branscher, vilket skulle kunna förklaras av till exempel olikheter i branschstrukturer och regionala och lokala skillnader i näringsliv och utbildningsutbud. Dessa skillnader innebär i förlängningen olika förutsättningar för utform- ningen av samverkan mellan skola och arbetsliv. Inom ramen för uppdraget har fyra regionala parter studerats (GR), Region , sam, Fyrkantssamverkan (, , , ). Dessutom har regionala företrädare i branschorganisationer som är aktiva i regional samverkan (, Frisörföretagarna, ) intervjuats. Syftet med studien har varit att belysa fördelar och svårigheter med regional samverkan samt identifiera goda exempel. Urvalet har tagits fram i samråd med sekretariatet och bygger på en geografisk spridning och en förkunskap om regional samverkan från erfaren- heter av tidigare genomförda nationella projekt inom Myndigheten för skolutveckling till exempel modellskolor, idéskolor, YKSA-projekt med flera. Begreppet samverkan används i samhällsdebatt och styrdokument som något självklart positivt och eftersträvansvärt. I teorin möter vi hur samverkan ska organiseras och på vilka administrativa nivåer detta kan eller ska ske. Samverka är ett begrepp för relationer mellan olika aktörer, det handlar om möten byggda kring en intressegemen- skap. Att samverka innebär att deltagande aktörer diskuterar problem. har samverkan allt mer framställts som ett sätt att effektivisera verksamheter, att öka kompetensen, att hantera krav på specialistkunskaper med mera. Samverkan har även nämnts som en tänkbar lösning på de utmaningar den offentliga sektorn står inför, dels mot bakgrund av den ekonomiska och demografiska utvecklingen och dels, mer eller mindre som en nödvändighet för små kommuner. Det är uppenbart att interkommunal samverkan kom- mer att vara nödvändig även , oavsett om kommun- strukturen förändras eller ej. Mellankommunal samverkan kan ske utifrån funktion och/eller geografi/administration. Samverkan med bas i funktion kräver aktiva beslut och åtgärder för att finna former, samarbetspartner och metoder. Samverkan baserad på geografi/administration inne- bär ofta att vissa givna funktioner ska hanteras med givna sam- arbetspartner, former och metoder. I har analyser genomförts av sådana administrativa regioner utifrån olika funktioner, som t.ex. sjukvård och arbetsmarknadsområden. har man sökt antingen prioritera vilken funktion som ska vara över- ordnad alla andra vid bildandet av geografiska regioner och/eller för- sökt rita kartan så att de framtida administrativa regionerna ska till- godose alla samverkansfunktioner. Så långt handlar det om regional samverkan mellan kommuner. I försöksverksamheten med lärlingsutbildning tillkommer fler aktörer, som t ex branscher, företag, eller fackförbund. Samverkanstrappan är en ofta använd modell som beskriver samverkansprocessen. Det går också att beskriva olika grader av sam- verkan. Grad kan läsas som intensifieringsgrad (till exempel antal möten, sporadiska eller fördjupade kontakter som leder till gemen- samma åtgärder på flera områden). beskrivas som sekventiell och tar sin utgångspunkt i en specifik fråga eller funktion, till exempel lärlingsutbildning. Om en viss nivå uppnåtts tidigare kan processen starta ett högre steg direkt. Källa: SOU 1998:89. I regional samverkan kring lärlingsutbildning finns ofta en tradition av samverkan mellan kommuner och skolhuvudmän, kanske i form av samverkansavtal eller regionala överenskommelser. I försöks- verksamheten med lärlingsutbildning kommer nya aktörer in i en existerande samverkan när branschorganisationer medverkar i lär- lingsråd och programråd. Det gör att man i vissa fall får backa i samverkanstrappan och kanske även börja om från början med samtal, och samsyn för att komma vidare. Den regionala nivån är inte definierad i uppdraget eller i direkt- iven till . De intervjuade regionerna repre- senterar olika former av regional samverkan, , kom- munalförbund, regionala nätverk. Aktörerna har själva definierat vilka som ingår i den regionala samverkan kring försöksverksam- heten med lärlingsutbildning. Den geografiska regionen är ibland en grund för samverkan, men eftersom samverkansaktörerna är skol- huvudmän i en eller flera kommuner och branschorganisationer som har olika definitioner av geografiska indelningar av regioner blir det i många fall fråga om funktionella regioner. avses en region som definieras av aktörerna själva utifrån praktiska lösningar för samverkan. Incitamenten för att samverka regionalt kommer inte via det stat- liga bidraget, eller via förordning eller försöksverksamhet. Driv- krafter, motiv och former för regional samverkan inom försöks- verksamheten med lärlingsutbildning kan kategoriseras med hjälp av kategorier som använts bl.a. av Arbetsgruppen för samverkan mellan kommuner. Vad får skolhuvudmän som konkurrerar med varandra att sam- verka? hot om nedläggning av skolan m.m. Det finns ett yttre tryck som en ständig stimulans i organisa- tionerna, som tydliggör nödvändigheten av att vara med och risken i att inte vara med. Detta kan kallas en defensiv strategi. I försöks- verksamheten med lärlingsutbildning kan det handla om att kunna erbjuda ungdomar utbildning på orten eller att säkerställa kompe- tensförsörjning för en företagare på en liten ort. kostnadsbesparingar, effektivare utnyttja resurser, stordriftsfördelar, expertfunktioner, extern finansiär. I försöksverksamheten med lärling kan gemensam marknadsföring, handledarutbildning eller kompetensutveckling för lärare vara exempel på stordriftsfördelar. Gemensamma examinationer är exempel på expertfunktioner. Erfarenhetsutbyte är också en form av effekt- ivare resursutnyttjande som beskrivs av flera skolhuvudmän. I tre av de intervjuade regionerna finns tydliga politiska uppdrag kring regional samverkan, både när det gäller gymnasieskolan i vid mening och försöksverksamheten med lärling specifikt. Regional samverkan och koppling till regional utveckling och till- växt beskrivs av framförallt branschorganisationer som skäl till regional samverkan. Samverkan kan ge upphov till nischade spetsutbildningar eller ett bredare utbud för den enskilde eleven. I de intervjuade regionerna är incitamenten kring regional sam- verkan oftast relaterade till den kategorin ekonomiskt relaterade drivkrafter. Men är det också en blandning av ovan- stående, politiska uppdrag, ekonomiska drivkrafter och yttre tryck. Det yttre trycket kan komma från branschorganisationer eller enskilda företag på en ort som menar att skolorna måste samverka för att effektivisera i kontakten med företagen och arbetsplatserna. Vad samverkar man om? Skolhuvudmännen skriver avtal med företagen om arbetsplats- förlagt lärande under lärlingsutbildningen. Avtalets utformning och villkor kan med fördel vara regionala i en funktionell region. Kursplaner, kursinnehåll, moment i kurser Att gemensamt diskutera och arbeta med kursinnehåll regionalt blir en kvalitetssäkring för det arbetsplatsförlagda lärandet i för- söksverksamheten. kan en skola överlåta en lärlingsplats till en annan skola, både en elevplats på en skola eller en plats på ett företag. Branschorganisationer med regionala företrädare ska ofta täcka stora geografiska områden, det gör att det finns önskemål om sam- ordning av branschkontakterna mellan skolhuvudmännen. Det finns ett stort behov av information till elever och föräldrar om lärlingsutbildningen som utbildningsform. Resurserna för marknads- föring och information är begränsande och bör utnyttjas gemensamt. Några skolor har en gemensam policy om att behöriga yrkeslärare inom yrkesområdet ska examinera lärlingarna. Man tar hjälp av varandra när man inte har egna behöriga lärare. Det kan vara svårt för enskilda skolhuvudmän att upprätthålla nationella kontakter med branscher, myndigheter och departement. I en regional samverkan kan man fördela ansvar och blir också starkare gemen- samt. Skolhuvudmän och branschorganisationer menar att kvalitets- säkringen av utbildningen sker regionalt, i jämförelse med andra utvecklas kvalitet. Alla nämner vikten av att inte uppfinna hjulet igen, man drar nytta av varandras erfarenheter. Samtliga intervjuade branschorganisationer tar upp frågan om dimens- ionering och överetablering av utbildning inom vissa sektorer. En regional arena för diskussion och mandat för beslut efterlyses. Flera branscher menar att man egentligen redan hade ett bra lär- lingssystem, innan försöksverksamheten, ett lärlingssystem där branscherna själva tagit initiativ och utvecklat utbildningen, ibland inom gymnasieskolan men oftast som ett komplement efter genomförd utbildning i gymnasieskolan. Attityden till försöksverksamheten varierar mellan branschorganisationerna, några menar att man gillar läget och anpassar sig till det som komma skall medan andra menar att det är omöjligt för deras utbildning att uppfylla villkoren i försöksverksamheten. Oavsett vad man tycker om försöksverksamheten menar alla intervjuade branscher att genom regional samverkan kan man få ett helhetsperspektiv när det gäller inriktning, dimensionering och innehåll i utbildningen. Helhetsperspektivet bör omfatta alla utbild- ningsformer inom gymnasieskolan, målen är desamma och arbetslivets möjligheter att påverka bör gälla helheten. Om branschen diskuterar separat med varje skola eller friskola saknas helhetssynen på behovet av kompetens i regionen. Det blir också problematiskt för branschorganisationen när en skola står utanför diskussionen i regionen. Eleverna riskerar att drabbas av uteblivna lärlingsböcker, otydliga krav, ej uppfyllda utbildningskrav, för nischade utbild- ningar eller arbetslöshet efter utbildningen. Några branschorganisationer uppger att man deltar i det reg- ionala arbetet och diskuterar med skolan men beslut om skolans inriktningar, dimensionering eller utbud överensstämmer inte med diskussionen. Några regionala branschföreträdare menar att ibland sammanfaller inte den centrala policyn från en branschorganisation med den regionala företrädarens uppfattning. Enligt den tradition några branscher har av samverkan med skolan i regionen finns ofta ett förtroende och den regionala företrädaren menar att om man sitter nära verksamheten är det lättare att diskutera resultat, inrikt- ningar och effekter av försöksverksamheten och utbildningsplaner- ing i sin helhet. Intresseorganisationer som är inte aktiva reg- ionalt/lokalt i försöksverksamheten medan Företagarna har en central policy som anger att organisationen vill verka regionalt och lokalt. Det finns ett tydligt engagemang från organisationen i de regioner som lyfts som goda exempel. Fördelar & svårigheter med regional samverkan Den regionala nivån är svår att definiera, har inget mandat eller uppdrag i försöksverksamheten med lärlingsutbildning. Det finns inga eko- nomiska incitament för regional samverkan i lärlingsförsöket, för- utom indirekta genom effektivare resursutnyttjande. Förutsättningarna för regional samverkan är olika i regionerna vilket gör det svårt att jämföra. Det kan konstateras att det krävs tid och tydlig samordning för att lyckas, men där fördelarna för fortsatt regional samverkan är att kraven från branscher och företag för etablering och tillväxt är avgörande att det finns en match- ning mellan utbildning och efterfrågad arbetskraft. Nedan redo- visas vilka förutsättningar, fördelar och svårigheter i att samverka regionalt inom ramen för gymnasial lärlingsutbildning. Rätt representanter i nätverken regionalt Representanterna måste vara nära eleverna och förstå verksam- heten Processtödet är viktigt för att komma framåt och uppåt i sam- verkanstrappan. En person måste vara utsedd till att leda pro- cessen med regional samverkan Regioner med tydliga politiska uppdrag i lärlingsförsöket sam- verkar De regionala branscherna menar att det är en förutsättning för deras deltagande att utbildningen är samordnat regionalt Tre av de intervjuade regionerna hade uppdrag från regionala politiker att samverka kring gymnasieskolan Branscherna är eniga om att regional samverkan leder till ökad kvalitet Alla intervjuade branscher lyfter kvalitetssäkring och helhetssyn som en grund för regional samverkan Dimensioneringsfrågan måste lösas regionalt Kompetensmatchningen är inte en lokal fråga utan bör ses i ett regionalt eller nationellt sammanhang Regional samverkan kan finnas mellan skolor vad gäller exa- mination, lärlingsplatser, kursplaner, handledarutbildning. Kan gemensamt använda behöriga yrkeslärare vid examination, vilket leder till att skolorna samverkar eftersom alla inte har program- men själva och säkrar utbildningens kvalitet. När nya aktörer ska med i en pågående samverkansprocess backar man i processen(samverkanstrappan) Den enskilda kommunen är ofta för liten för planeringen av gymn- asieskolans yrkesutbildning Branscherna efterlyser helhetssynen på yrkesutbildningen, ofta saknas friskolorna i samverkan Vem äger processen regional samverkan i lärlingsutbildningen? Om det inte finns ett uppdrag eller villkor för att samverka, var är då ansvaret? Vad händer när man inte är överens nationellt, regionalt eller lokalt i en branschorganisation? Vad blir branschens inflytande över utbildningens innehåll när mandaten att påverka inte finns? Goda exempel på att lösa de lokala svårigheterna Av de fyra exemplen som studerats har man olika erfarenhet både och struktur av den regionala samverkan, men den totala bilden är att samarbetet har varit ett effektivare sätt att gemensamt lösa samarbetet med företagen i avseende för den gymnasiala lärlings- utbildningen i förhållande till att varje enskild skola/kommun ska etablera egna kontakter. Både vad det gäller spridning av försöket (marknadsföring) till skolor, företag men även i upplägg/utformning av utbildningen, kvalitetssäkring samt erfarenhetsutbyte mellan skolor och kommuner. En del av de studerade regionerna har inlett branschvisa lärlingsråd och nätverk för arbetsplatsförlagt lärande, vilket har givet ett mer sammantaget och bättre dimensionering av utbild- ningen totalt för de medverkande företag, branscherna och ger alla en bild av var kompetensen och programmen finns och möjlighet till samverkan när det gäller examinatorer, lokaler och resurser. En aktör har valt att skapa ett regionalt kompetensforum, där det diskuteras hur kompetensförsörjningen avgörs utifrån flera aktörer från både arbetsmarknaden, gymnasiala och eftergymnasiala utbildningar fungerar i samspel med varandra. Där kraven från arbetsmarknaden på att utbildningarna ska leverera den kompetens som efterfrågas ökar alltmer och utbildningen förväntas leda till anställningsbarhet. Det regionala kompetensforumet har skapats för att möta dessa behov och är en samverkan mellan utbildningsanordnare, branscher och arbetsmarknadens parter och ska verka för att skapa ett gott utbildningsklimat genom att: 1.Spana in efter nya kompetensbehov och utveck- lingen inom arbetsliv och utbildning 2.Samla kunskap och analysera 3.Stimulera berörda aktörer att utveckla arbetsliv och utbildningar 4.Samverka med utbildningshuvudmän, arbetsliv och andra regioner 5.Säkra sitt resultat genom uppföljning. Figur 6.2 Regionalt Kompetensforum Källa: , 2009. 6.2Jämnare könsfördelningen inom lärlingsutbildningen. Nationella lärlingskommittén har i uppdrag att uppmärksamma vilken roll försöksverksamheten med gymnasial lärlingsutbildning kan spela när det gäller att värdera utbildningen ur ett jämställdhets- perspektiv, till exempel i vilken mån verksamheten bidrar till att minska könsstereotypa utbildningsval. Gymnasieskolans studievägar är liksom arbetsmarknaden i sig starkt könsuppdelad. Ett av att utbildnings- väsendets uppdrag gäller att skapa förutsättningar för en likvärdig utbildning i perspektiven socialisation och genus. Flera undersökningar visar att tydliga genusmönster är vanliga i gymnasieskolans vardag, ofta som en återspegling av arbetsmark- nadens struktur. Även arbetsmarknaden ska oavsett kön erbjuda samma villkor, förutsättningar och utvecklingsmöjligheter. Även om det inte är enkelt att förändra sådana mönster behöver dock inte vara cementerade utan de går att påverka. har begreppet jämställdhet varit vägledande inom politiken med innebörd män och kvinnor ska ha samma möjligheter, rättigheter och skyldigheter. Makt och inflytande skall fördelas jämt och samma möjlighet till ekonomiskt oberoende skall gälla för både män och kvinnor. En viktig faktor kan säkert vara hur man genomför den skolför- lagda delen; i form av egna lärlingsklasser, där olika yrkesprogram ingår, eller integrerade i ordinarie klasser. Vid friskolan Hantverks- , där en omfattande hantverksorientering inleder studierna och eleven får prova flera yrken innan sitt slutgiltigt val, har utveck- lingen lett till att i första hand flickor som valt traditionella flick- program ofta ändrat sig till mer otraditionella program såsom, svetsare, snickare och målare. Man menar att utbildningen är lika framgångsrik för båda könen och i det fall något problem uppstår är det inte könsrelaterat. Även inom bageri/konditori lyfts jäm- ställdhetsperspektivet fram. Uppföljningen av statistik visar tyvärr att den potential lärlingsutbildningen skulle kunna ha i detta avseende inte har utnyttjats fullt ut. Av Tabell 4.2 och 4.3 framgår mer detaljerat könsfördelning och inom vilka utbildningar som eleverna finns /2010. Jämför vi de olika pro- grammens siffror för andel kvinnor och män finner vi att lärlings- utbildningen när det gäller jämn könsfördelningen ligger sämre till än motsvarande skolförlagda utbildningar. Försöksverksamheten är /2009 representerad inom gymnasieskolans samtliga yrkesförberedande utbildningar. Könsskillnader finns i flera av gymn- asieskolans yrkesförberedande utbildningar och samma mönster åter- finns inom försöksverksamheten. Männen utgör en majoritet av eleverna i försöksverksamheten. Fem av de åtta mest före- kommande programmen är sådana som vanligtvis domineras av män. Andelen män är högst inom energi, el, industri och fordon där de manliga eleverna dominerar i båda årskurserna inom försöks- verksamheten. Inom dessa utbildningar är andelen män 97, 96, . Andelen kvinnor är störst i omvårdnad () detta kan jämföras med att andelen kvinnor i nationella omvårdnadsprogrammet är . Andra utbildningar inom försöksverksamheten med stor andel kvinnor är barn- och fritid samt naturbruk där andelen är . Årskurs 2 inom naturbruk är den utbildning i försöksverksamheten där andelen kvinnor är störst. Även livsmedelsprogrammet, hantverksprogrammet samt handels- och administrationsprogrammet har en svag dominans av flickor. Hotell och restaurang är den utbildning i försöksverk- samheten där könsfördelningen är jämnast. I årskurs 1 är andelen kvinnor och i årskurs 2, . Det finns könsskillnaderna även mellan årskurserna inom vissa utbildningar. Bland eleverna i årskurs 1 i försöksverksamheten är den totala andelen kvinnor . Till exempel är könsfördel- ningen i fordonsutbildning något jämnare i årskurs 1, där andelen kvinnor är jämfört i årskurs 2. Andelen män som gick en naturbruksutbildning är dubbelt så hög i årskurs 1 som andelen män i årskurs 2. Vidare framgår att andelen kvinnor är högre i årskurs 1 i utbildningarna hantverk, hotell och restaurang i jämförelse med årskurs 2. I sju av tretton program har lärlingsutbildningen lägre andel av underrepresenterat kön än på de nationella program, i två av de tretton är de jämbördiga. Endast i fyra program är lärlingsutbildningen bättre när det gäller att rekrytera elever från underrepresenterat kön. Det gäller handel- och administration, hotell- och restaurang, livsmedels- programmet och hantverksprogrammet, vilka ju inte tillhör de mest traditionellt könsuppdelade programmen. 6.3Behörighet för vidare studier Frågan om omfattningen av kärnämnena, eller de gymnasie- gemensamma ämnena, har diskuterats livligt. I försöksverksamhetens grunduppläggning ingår en mindre omfattning av kurser som inte leder till grundläggande behörighet för högskolan. Som framgått av redovisningen av försöksverksamheten har ändå flertalet huvudmän valt att organisera utbildningen så att eleverna utan särskilda tillval kan uppnå denna behörighet. Utbildningen inom lärlingsförsöket ska i likhet med ett vanligt nationellt program totalt omfatta 2 500 poäng. Kursplanen utgår från att eleven läser en mindre andel kärnämnen än vid ett nationellt program.