sou · GXB316d2 · 2010-01-01 00:00:00 — En bärande tanke med reformen har varit att utnyttja de regionala och lokala förutsättningarna för att uppnå högre tillväxt och skapa fler arbetstillfällen.168 En viktig faktor som förklarar denna förändring är det svenska EU-med- lemskapet som har förändrat förhållandet mellan territoriell inte- gration och regional tillväxt. Regionernas roll har där stärkts via bl.a. strukturfonderna. Regeringen konstaterade att kulturverk- samhet hade plats i det regionala tillväxtarbetet. I propositionen En politik för tillväxt och livskraft i hela landet (prop. 2001/02:4), som antog 2002, pekas just kulturpolitiken ut som exempel på ett betydelsefullt område för bl.a. regional utveckling. I den granskning som , , och gjorde av kultur i tillväxt- programmen 2005, Kulturen i tillväxtprogrammen – en innehålls- redovisning, konstaterades att det fanns stora svårigheter att kon- kretisera kulturens roll i den hållbara utvecklingen. Hälften av länen uppgav att kultur var en del av detta begrepp, inte minst i samband 166Dahlström, M, m.fl., 2005, Film och regional utveckling i , s. 5. 167Ibid, s. 11. 168Dahlgren, B. 2000, Regionala tillväxtavtal för samspel mellan uppifrån och nerifrån – Tulipanaros eller Kejsarens nya kläder?, s. 115 ff. Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden med mångkultur, men man förde mer sällan ett mer utvecklat resone- mang om det konkreta innehållet. I genomgången har det visat sig att nästan samtliga län i har med kulturområdet i någon aktivi- tet. Drygt en fjärdedel av länen prioriterar kulturområdet för att öka länets attraktivitet och förbättra livsmiljön. I genomgången noterades att flera regioner lyfte fram bl.a. filmverksamhet som central verk- samhet för näringslivsutveckling och tillväxt. Med den nationella strategin (se kapitel 10.4.3) har det skett en perspektivförskjutning från regional utveckling mot regional tillväxt med ett utvecklat och stärkt entreprenörskap i fokus. Förskjutningen från regional utveck- lingspolitik till regional tillväxtpolitik tydliggjordes i samband med budgetpropositionen . Det är ofta oklart vad som menas med begreppet hållbar tillväxt när det gäller kulturområdet. Begreppet används inte sällan slentri- anmässigt och med avsaknad av definition. Begreppet hållbar till- växt myntades 1987 i den så kallade Brundtlandrapporten och har sedan förankrats vid en rad världskonferenser, bl.a. i . Att kultur är en del av den hållbara utvecklingen slogs fast vid en . Kultur ses i sammanhanget som en del av det värdesystem som påverkar hur vi förhåller oss till omvärlden och därmed också till utveckling generellt. Utvecklingsbegreppet som tidigare i första hand förknippades med ekonomisk tillväxt har i allt större utsträckning även kommit att handla om socialt och miljömässigt hållbar utveckling och till- växt. I det sammanhanget har kultur fått en ökad betydelse som ett medel att bidra till innovativa och attraktiva miljöer, medan olika kult- uryttringar i sig spelar en relativt underordnad roll. Även i ett inter- nationellt perspektiv lyfts regionernas och den lokala nivåns betydelse fram till exempel i meddelande . Efter ett öppet samrådsförfarande som inkluderade beslutsfattare och intressenter i hela lade fram sitt första meddelande för kulturområdet i form av en strategi. Strategin innebär en samlad satsning på interkulturell förståelse, tillväxt samt yttre förbindelser och lyfter framför allt fram tre huvud- målsättningar: Att stärka kulturell mångfald och interkulturell dialog. Exem- pelvis genom att: -uppmuntra artisters och andra kulturella yrkesgrupper mobilitet inom gemenskapen, Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden -stimulera kulturarvet genom att till exempel underlätta museisamlingars digitalisering och mobilitet. Att stödja kulturen som tillväxtfaktor och drivkraft för krea- tivitet (utbildnings- och näringspolitik betonas här lika starkt) inom ramen för Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning. -bättre synergier mellan kultur och utbildning för att där- igenom utveckla sambandet mellan kultur och kreativitet, -att bättre utnyttja existerande program för att skapa en för- delaktigare miljö för de kreativa näringarna, särskilt vad gäller små och medelstora företag. Att integrera kulturen i EU:s förbindelser med resten av världen exempelvis genom att: -förstärka kulturens roll i EU:s utrikes- och utvecklings- politik, -främja den interkulturella dialogen mellan civilsamhällets aktörer i medlemsstaterna och tredje land. Den kanske viktigaste förändring som föreslås i EU-kom- missionens meddelande är att ett icke-bindande mellanstatligt ram- verk för samordnat agerande, den så kallade öppna samordnings- metoden (ÖSM), ska användas för att stödja dessa mål. Detta är en lös samarbetsmodell som innebär att medlemsländerna kan utvär- dera sitt arbete och dela med sig av sina bästa metoder som de bevarar sin behörighet på olika områden. existerar denna sam- arbetsmetod inom andra politikområden som till exempel utbildning, forskning och socialt skydd. En viktig aspekt är att EU-kommis- sionen genom ÖSM tydligt bjuder in de lokala och regionala nivå- erna eftersom det i många länder är där aktiviteter och resurser är störst. 10.4.3Strategier och program på olika nivåer På europeisk nivå finns de europeiska strukturfondsprogrammen som ska medverka till att minska de ekonomiska och sociala skill- naderna mellan regioner och invånare och bidra Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden till genomförandet av Lissabonstrategins169 övergripande mål, att EU ska vara världens mest konkurrenskraftiga ekonomi . Lissabonstrategin utgör EU:s gemensamma ramverk för att främja en långsiktig utveckling med hållbar tillväxt och full sysselsättning. Den nationella strategin som beskrivs närmare nedan och som syftar till stärkt regional konkurrenskraft, entreprenörskap och syssel- sättning ska stödja EU:s fonder och program som en del av det euro- peiska samarbetet. Nationella strategin för regional konkurrenskraft, entreprenörskap och sysselsättning 2007- 2013 Regeringen presenterade En nationell strategi för regional konkurrenskraft, entreprenörskap och sysselsättning 2007– 2013 som ska bidra till att skapa konkurrenskraftigare regioner och individer i . Kulturmyndigheterna i form av , och har alla regeringsupp- drag på området. Strategin vidareutvecklar samordningen mellan strategiska poli- tikområden med betydelse för hållbar regional tillväxt. Strategin är vägledande för det regionala tillväxtarbetet innefattande bl.a. regio- nala utvecklingsprogram och regionala tillväxtprogram eller mot- svarande näringslivsorienterade program inom den regionala till- växtpolitiken. Den anger vidare riktlinjer för genomförandet av EG:s strukturfondsprogram i och utgör plattform för en helhetssyn och tvärsektoriell styrning för regional konkurrenskraft, entreprenör- skap och sysselsättning. Strategin är därför vägledande för natio- nella myndigheters medverkan i det regionala tillväxtarbetet. Strategins fyra prioriteringar omfattar alla regioner, men de ska anpassas till regionala och lokala förutsättningar. De glest befolk- ade områdena i norra och storstäderna kräver, enligt strate- gin, särskild uppmärksamhet. Regeringen har identifierat följande nationella strategiska priori- teringar för lokal och regional konkurrenskraft och sysselsättning: Med innovation och förnyelse avser regeringen bl.a. insatser som ska stärka regioners förnyelseförmåga samt stimulera till ett för- bättrat klimat för entreprenörskap och företagande. 169 handlingsprogram för tillväxt och sysselsättning 2008–2010 (Skr. 2008/09:34). Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden Kompetensförsörjning och ökat arbetskraftsutbud Med kompetensförsörjning och ökat arbetskraftsutbud avses insat- ser för att stärka regioner och individers förmåga att bemöta den globala kunskapsekonomins ökade krav på kunskap och kompe- tens. Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden Med tillgänglighet avser regeringen bl.a. insatser som leder till region- förstoring och ett utvecklat informationssamhälle. I större regioner förbättras förutsättningarna för en mer differentierad arbetsmarknad och en ökad specialisering av näringsliv, arbetskraft och utbildning. Förmågan att utveckla funktionella arbetssätt och strukturer över nationsgränserna är viktig och bör, enligt strategin, förstärkas. Ett strategiskt gränsöverskridande samarbete ska både komplettera och bidra till att uppfylla den nationella strategins prioriteringar för regional konkurrenskraft, entreprenörskap och sysselsättning. Ett led i arbetet med den nationella strategin är att ge uppdrag åt myn- digheter och då även kulturmyndigheterna att stärka sitt tvärsektori- ella arbete genom att medverka i tematiska myndighetsgrupper.170 De tematiska myndighetsgrupperna, i vilka kulturmyndigheterna med- verkar, utgörs av innovation och förnyelse, kompetensförsörjning och ökat arbetskraftutbud samt tillgänglighet. Myndighetsgrup- perna har i delredovisningar till regeringen respek- tive (N 2007/9093/RT), lämnat en beskrivning av hur arbetet förankrats hos myndigheterna. Redovisningarna visar även hur arbetet i myndighetsgrupperna bidragit till att öka myn- digheternas kunskaper om andra myndigheters arbete för regional tillväxt. Det framgår även att arbetet har främjat samverkan mellan myndigheter och regionala aktörer171. Uppdraget ska slutredovisas . ska kulturmyndigheterna redovisa sina respek- tive bidrag till genomförandet av den nationella strategins priori- teringar och resultatet av myndighetens medverkan i det regionala tillväxtarbetet i enlighet med strategins prioriteringar. Vidare har myn- digheterna fått i uppdrag att utveckla och medverka i insatser för att främja kulturella och kreativa näringar. Regeringen utarbetar även en strategi för att stärka utvecklingskraften i landsbygder. Strategin utarbetas inom och planeras beslutas av regeringen . En utgångspunkt i arbetet är att en stark landsbygd är en resurs för hela landets utveckling och tillväxt. Arbetet har ett fokus på kon- kreta strategiska åtgärder inom flera olika politikområden som stärker 170N2007/5727/RT. 2008/08:1, UO 19, s. 19. Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden landsbygdens möjligheter att bidra till ökad sysselsättning, tillväxt och utveckling i hela landet. I Nationellt strukturfondsprogram för regional konkurrenskraft och sysselsättning (ESF) 2007-2013 som styr hanteringen av medel från socialfonden, lyfts kulturens betydelse för sysselsättning och entre- prenörskap fram. I programmet står bl.a. Kulturen har betydelse för sysselsättning och entreprenörskap, dynamik, förändringsbenägenhet och rörlighet. Kulturen och upplevelseindustrin bidrar därmed i allt högre grad till tillväxt och sysselsättning. Detta bör beaktas i utarbetandet av de regionala ESF-planerna. Genom inrättandet av ett nationellt forum har regeringen skapat en arena för kontinuerlig politisk dialog mellan nationella och regio- nala företrädare om frågor av betydelse för regional tillväxt. Poli- tiska företrädare från samtliga län deltar och har i uppdrag att även finna former för lokal och regional förankring. Nationellt forum har träffats vid fyra tillfällen för att diskutera bl.a. strategiskt gränsöverskridande samarbete, EU:s sammanhållnings- politik, strategin för landsbygdens konkurrenskraft, tillgänglighet och regionförstoring samt lokala och regionala aktörers bidrag till att uppnå målen i Lissabonstrategin. Kulturpolitiken har, såvitt kan utläsas av minnesanteckningarna,172 inte specifikt lyfts fram vid mötena. Regionala strategier och program Länsstyrelser, självstyrelseorgan och kommunala samverkansorgan ansvarar på den regionala nivån för att utarbeta regionala utveck- lingsprogram (RUP) och samordna genomförandet av program- met. I förordning (2007:713) om regionalt tillväxtarbete står bl.a. att utvecklingsprogrammet binder samman planeringsprocesser som har betydelse för en hållbar utveckling. Programmet ska visa vilka åtgärder som är viktigast för att öka tillväxten, sysselsättningen och den inom- regionala balansen. Det regionala utvecklingsprogrammet fungerar som ett paraply för andra utvecklingsarbeten, såsom arbetet med regionala tillväxtprogram, strukturfondsprogram, länsplaner för infra- strukturområdet och program inom miljöområdet. Därutöver finns ofta en rad andra program på den regionala nivån, bl.a. på kultur- Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden området, t.ex. kulturprogram, kulturmiljöprogram och strategier för de regionala museernas arbete. Det regionala utvecklingsprogrammet ska utarbetas i samråd med kommuner och landsting och ska ligga till grund för samver- kan mellan kommuner, landsting, statliga myndigheter, näringsliv och andra organisationer på den regionala nivån. hade 17 av 21 län regionala utvecklingsprogram. I sex län pågår arbete med att ta fram ett regionalt utvecklingsprogram alternativt revidera och uppdatera ett gällande program. beräk- nas samtliga län ha ett regionalt utvecklingsprogram. En viktig del i ett regionalt utvecklingsprogram är att skapa över- blick över de beslut och insatser som görs; att se var ytterligare kraft- samlingar behövs, samt hur aktörer, tillsammans eller enskilt, kan ta initiativ till att utveckla regionen. För att nå regional styrka behövs en samordning och att alla arbetar mot samma mål. Det regionala utvecklingsarbetet sker på lång sikt, på skilda sätt och i olika forum. Enskilda invånare, kommuner, fackföreningar, organisationer och företag inom näringsliv, utbildning och forskning, miljö, infra- struktur, folkhälsa och boende, deltar i arbetet – processen. Varje län har egna styrdokument och/eller plandokument som innehåller strategier och styrning kring den regionala tillväxten, ibland formu- lerad i de regionala tillväxtprogrammen (RTP) eller motsvarande näringslivsorienterade program. 10.4.4Kulturmyndigheternas och regionernas arbete med kultur som strategisk utvecklingskraft Genom propositionen En politik för tillväxt och livskraft i hela landet (prop. 2001/02:4), som antog 2002, lyftes kultur- frågorna fram som en viktig del av den regionala utvecklingen. Detta innebar att de nationella myndigheterna på kulturområdet såg ett ökat behov av kunskap om vilken roll som kultur och kult- urarv spelar i det regionala tillväxtarbetet. I budgetpropositionen framgick att en fördjupad sam- verkan påbörjats mellan näringspolitik, regional tillväxtpolitik och kulturpolitik. har bl.a. tre dialoger i semi- narieform hållits med närings- respektive kulturministern som värdar (se även avsnitt 10.3). Av kulturområdets myndigheter och institutioner räknas , och upp som Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden några av de myndigheter som har ansvar och uppgifter inom den regionala tillväxtpolitiken173. Kulturpolitiken är ett av de områden som med sina åtgärder bidrar till att nå målen för den regionala till- växtpolitiken174. De tre kulturmyndigheterna har fått likartade upp- drag från regeringen att delta i det regionala utvecklings- och till- växtarbetet, däribland det så kallade Sektorssamordningsuppdraget och RUP-metodutvecklingsuppdraget –2006, samt det senaste upp- draget Tematiskt myndighetssamarbete 2007–2009. Vidare har myn- digheterna sedan ett tiotal år medverkat i strukturfondernas över- vakningskommittéer och analyserat regionala tillväxtprogram för perioden –2007. genomförde myndigheterna ett pro- jekt kring uppföljningssystem och indikatorer inom kultursektorn i samarbete med Kommuner och Landsting (SKL) samt . Arbetet resulterade i rapporten ning av uppföljningssystem och indikatorer för kultur och kulturarv i regionalt utvecklingsarbete. Samverkan har därefter breddats till att omfatta myndigheter inom andra sektorsområden, som och . Kulturmyndigheterna , Riksantikvarieäm- betet och har även tillsammans och var och en och ofta tillsammans med andra centrala verk, regioner och regionala myn- digheter genomfört flera konferenser i frågor som rör regional utveck- ling och tillväxt . Kulturmyndigheterna har varit positiva till det tvärsektoriella arbetet. Bland annat har uttryckt att arbetet med de regionala utvecklingsprogrammen har utgjort ett viktigt forum för tvärsektoriella dialoger och därigenom ökat kunskapen om och förståelsen för andra politikområdens mål och prioriteringar175. Uppdraget har vidare medfört en ökad förståelse för regionala diskussioner rörande kulturverksamhet i ett större regionalt sam- manhang. fick 2008 ett uppdrag att undersöka vilken potential kulturmiljön och kulturarvet kan vara i den utveck- lingspolitiken som genomförs i lokala partnerskap genom sam- verkansavtal, vilket också visar på bredden av verksamheten. Inom ramen för Landsbygdsprogrammet har även startat ett samarbete med () i ett projekt kring kulturarvsentreprenörer på landsbygden. 2008/09:01. 2008/09:01. 175RUP – Ett metodutvecklingsarbete, . Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden stimulera företagare att utveckla sina företag med hjälp av lands- bygdens natur- och kulturmiljövärden. Vidare påbörjade till- sammans med och våra nordiska grannländer ett samarbetsprojekt kring natur- och kulturarv som regional utveck- lings- och tillväxtfaktor. Flera regioner arbetar med kultur som strategisk utveck- lingskraft176. När kultur ses som en positiv dimension inom andra verksamheter förekommer det oftast i samband med företagande och entreprenörskap, men också i samband med begrepp som livs- miljö, mångfald och hälsa. beskriver den kulturella dimensionen på följande sätt i sitt program Kultur 2007– 2013: Medvetenheten om kulturens roll som det sammanhållande kittet i samhället ska vara stor när det gäller känslan av tillhörighet, samverkan och identitet. Kulturperspektivet finns därför med i all samhällspla- nering, både när det gäller sociala frågor, utbildningsfrågor och i stads- byggnadsfrågor. Kulturen finns i ett eget kulturliv utan är en del av samhällslivet. I de regionala strukturfondsprogrammen omnämns kultur ofta i allmänt positiva termer som en tillgång till attraktiva kulturmiljöer, vilka ger en god livsmiljö, kultur som drivkraft och mötesplats, det rika kulturhistoriska arvet och kultursektorns potential för en växande arbetsmarknad. Kulturverksamheten i sig kan vara en tillgång för ett kreativt klimat i regionen. lyfter i sin RUP fram den kulturella infrastrukturen med bl.a. , Scen för , Film i , konstutbildningar och gallerier som viktiga förut- sättningar för att utveckla de kreativa näringarna. handlings- program för kultur beskriver hur kulturinstitutioner och andra kulturaktörer kan medverka till att stärka entreprenörskap och företagande. Samverkan förtydligas i skriftliga överenskommelser. Samverkan mellan olika aktörer är över huvud taget ett nyckelord som ofta förekommer i de regionala utvecklingsprogrammen. Det finns institutioner till exempel länsmuseer som aktivt och särskilt inom ramen för sin internationella verk- samhet arbetat med regionala utvecklingsfrågor i interregionala pro- jekt. betonar i sitt utkast till utvecklingsprogram sam- verkan mellan turism, miljövård och kulturmiljövård, liksom samar- bete inom kultur- och föreningslivet som ett prioriterat område. Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden Att kulturverksamheten är tillgänglig för invånarna är av avgör- ande betydelse framför allt för glesbygdsregionerna. skriver i sin RUP: har ett mångsidigt och omfattande kultur- och fri- tidsutbud, och kulturlivet utmärker sig på flera sätt i jämförelse med det nationella utbudet. finns även en ojämn tillgång till kult- ur, och i synnerhet i de mindre kommunerna är tillgången på vissa delar av utbudet begränsad och den ekonomiska flexibiliteten låg. Ett sätt att motverka den geografiska ojämlikheten är, enligt Väster- bottens RUP, att samverka mellan de olika aktörerna inom kultur- sektorn. I regleringsbrevet fick , Riks- antikvarieämbetet och likalydande uppdrag att med- verka till att genomföra intentionerna i regeringens styrdokument En nationell strategi för regional konkurrenskraft, entreprenörskap och sysselsättning 2007–2013. I uppdraget ingick också att samverka med de organ som är ansvariga för utveckling och tillväxt i regionerna men även med nationella myndigheter och andra aktörer, som Insti- tutet för tillväxtpolitiks studier (ITPS) och Verket för näringslivsut- veckling (). För att genomföra uppdraget har kulturmyndig- heterna tillsammans med ITPS, och Kommuner och Landsting (SKL) tagit initiativ till projektet – Kultur i regionala utvecklingsstrategier. redovisades i sept- ember 2008. En generell slutsats som projektet dragit är att de regionala utveck- lingsstrategierna och programmen i stort uppmärksammar kult- urens roll och potential men ofta saknar koppling till konkreta hand- lingsprogram. Politiskt antagna aktuella kulturprogram finns i drygt tio län, medan aktuella kulturmiljö- och kulturarvsprogram bara finns i ett fåtal av dem. I några regioner har kulturprogram tagits fram parallellt med framtagandet av RUP. I dessa finns en tydligare kopp- ling mellan kultur och regional tillväxt än där så inte varit fallet. Kulturbegreppet definieras sällan, men ses generellt som en positiv utvecklingsfaktor. Kulturmiljö och kulturarv har en mer framträdande roll än övrig kulturverksamhet. Den kulturella infrastrukturen inom de Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden fria konstarterna, museer och bibliotek har betydelse för utveck- ling och tillväxt men framhålls inte lika mycket. Kulturens roll och värde i förhållande till hållbar tillväxt är vagt definierad. Förekomsten av aktuella och strategiskt inriktade kulturpro- gram och kulturmiljöprogram kan stärka och förtydliga kultur- frågorna i regionala strukturfondsprogram. Kultur kopplas i de aktuella programmen oftast till allmänt hållna begrepp, som också har annat innehåll än kultur. Sådana begrepp kan vara attraktivitet och god livsmiljö En viss förskjutning konstateras ha ägt rum jämfört med de värden som kultur tillmättes i de regionala tillväxtprogrammen för peri- oden –2006, enligt kulturmyndigheternas rapport i tillväxtprogrammen – en innehållsredovisning. Där identifierades kopplingar främst till upplevelser, marknadsföring och näringar, men även till livsmiljö, kreativitet och hälsa. Frågor som tillmäts ökad betydelse i RUP:arna är mångfald och entreprenörskap. Kulturmyndigheter och andra nationella organ inom området bör fortsätta att följa programutvecklingen i länen både på kultur- området och i de övergripande utvecklings- och tillväxtsamman- hangen. De kan då bidra med en nationell överblick och analyser av förhållandet mellan kultur- och tillväxtpolitik. konstaterar vidare att samarbetet mellan å ena sidan kultursektorns företrädare och å andra sidan företrädare för de organ som ansvarar för den regionala tillväxtpolitiken inte alltid fung- erar. Andra aktörer som är viktiga i detta sammanhang är kommun- erna, men även aktörer inom det civila samhället och näringslivet. Kulturmyndigheterna har etablerade former för regionala dialoger enskilt inom sina egna respektive ansvarsom- Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden råden, men dialogerna ser olika ut och sker . Att kultursektorsmyndigheterna genom har genom- fört regionala dialoger om kulturens roll för regional utveckling och tillväxt tillsammans med tillväxtmyndigheter som och har mottagits övervägande positivt. Vidare visar projektets erfaren- heter från de regionala dialogerna att kunskapen inom regionen om de olika aktörernas verksamheter och mål varierar och att den komplicerade regionala strukturen inom kultur- och kulturarvsom- rådet innebär att samverkan mellan de olika parterna inte alltid fung- erar.