sou · GYB360 · 2010-08-30 00:00:00 — Av- sikten med att uppställa nämnda ålderskrav är att leda unga, som ännu inte hunnit skaffa sig några större erfarenheter av läkemedelsanvändning, till öppenvårdsapotek där farmaceutisk rådgivning är tillförsäkrad, något som alltså inte är fallet i fråga om andra försäljningsställen. Något skäl att ifrågasätta denna gräns från diskrimineringssynpunkt anser vi inte finns. Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder Försäljning av sprutor, kanyler, flyktiga lösningsmedel samt brandfarliga och explosiva varor Åldersgränserna för försäljning av injektionssprutor och kanyler, flyktiga lösningsmedel och brandfarliga och explosiva varor är också de motiverade av skyddsskäl. Beträffande förstnämnda slag av varor gäller en åldersgräns . För de övriga varorna gäller som huvudregel en 18-årsgräns. När 21-årsgränsen infördes överensstämde den med myndighetsåldern. Syftet – att motverka de synnerligen allvarliga skador och konsekvenser som ett injektionsmissbruk för med sig – kan motivera en högre åldersgräns än . Några invändningar anser vi inte bör resas mot vare sig 21-årsgränsen eller övriga åldersgränser. Film som ska visas offentligt Syftena när det gäller åldersgränser för filmer som ska visas offentligt är att barn inte ska vållas psykisk skada. I propositionen till den nya lagen konstaterar regeringen beträffande åldersgränser för film som visas för barn bl.a. att åldersklassificering av biograffilmer har funnits i och att de bedömningsgrunder som ligger till grund för denna klassificering är allmänt accepterade. erkänner barnets rätt till yttrandefrihet och rätt att ta del av information och annat innehåll i massmedier. ska konventionsstaterna uppmuntra utvecklingen av lämpliga riktlinjer för att skydda barnet mot information och material som är till skada för barnets välfärd. Detta ska ske med beaktande bl.a. av att föräldrarna enligt artikel 5 har såväl rättigheter som skyldigheter att ge barnet lämplig ledning och råd i utövandet av barnets rättigheter på ett sätt som överensstämmer med barnets fortlöpande utveckling. Det måste alltså göras en avvägning mellan barnets behov av skydd och dess rätt till informationsfrihet. Vid denna avvägning måste även barnets ålder spela in på ett sådant sätt att ju äldre barnet blir desto mindre blir dess behov av skydd och desto större tyngd ska tillmätas rätten till informationsfrihet. I propositionen (2009/10:228) konstateras vidare följande. Åldersgränser hindrar inte barn och unga att ta del av filmer som inte är avsedda för dem annat än i begränsad utsträckning. Det är föräldrar och andra personer i barnets omgivning som styr vad de ska få ta del av. Allmänt sett får det dock anses värdefullt med en norm för Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder vad som, med hänsyn till barns välbefinnande, är acceptabelt att visa för barn i det offentliga rummet. Dessutom får de åldersgränser som sätts på biofilmer en viss effekt även när filmerna senare sprids för uthyrning och försäljning samt i tv-sändningar. Åldersgränserna är vidare en hjälp för vuxna i barnets närhet när det gäller att bedöma en films eventuella skadlighet för barn i viss ålder. Regeringen framhåller emellertid att det i förlängningen finns förutsättningar för ett system med självreglering som handhas av branschorgan där filmen rekommenderas från en viss ålder; dvs. en sådan ordning som förordats av några remissinstanser. , menar regeringen, överväger dock fördelarna med att behålla krav på förhandsgranskning av film som ska visas offentligt för barn . Utredningen anser att syftet med åldersgränserna får anses berättigat och att de får anses väl avvägda. I lotterilagen, kasinolagen och lagen om anordnande av visst automatspel finns bestämmelser om krav på viss uppnådd ålder för deltagande i olika former av spel. Enligt lotterilagen gäller en 18-årsgräns för att delta i vadhållning i samband med hästtävling, roulettspel, tärningsspel eller kortspel. För tillträde till kasinon gäller en 20-årsgräns enligt kasinolagen. Vid införandet av kasinolagen ansågs lämpligt att ha samma gräns som tillämpas för inköp av alkohol. En 18-årsgräns för vissa spel följer också av regeringens villkor för tillstånd till . Slutligen kan tillstånd för anordnare av visst automatspel förenas med en föreskrift om lägsta ålder enligt lagen om anordnande av visst automatspel. Härutöver har branschen själv infört ålderskrav. Således har t.ex. Svenska Spels styrelse beslutat om en 18-årsgräns för samtliga Svenska Spels produkter. Vidare har SVEBICO, Bingoarrangörers – till vilken nästan alla bingohallar är anslutna – uppställt kravet att man måste ha fyllt att få deltaga i bingospel. Åldersgränserna för deltagande i spel motiveras av intresset att undvika sociala skadeverkningar för barn och ungdom. Detta syfte måste anses vällovligt och något skäl att ifrågasätta de här redo- Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder visade åldersgränserna ur diskrimineringsperspektiv anser vi inte finnas. Som tidigare redovisats har det emellertid inte ansetts föreligga hinder mot t.ex. att en anordnare av kasinospel uppställer en högre åldersgräns än den lagfästa gränsen . Vi menar att det inte generellt kan sägas att sådana högre åldersgränser av detta slag är förenliga med diskrimineringslagstiftningen. Huruvida en sådan åldersgräns uppfyller kraven på legitimt syfte, lämplighet och nödvändighet får i stället avgöras från fall till fall. Åldersgränsen som gäller pantbanksverksamheten infördes och avsågs råda bot på missförhållandet att en stor del av pantbankens kunder var minderåriga. Åldersgränsen som alltså är förestavad av skyddsskäl måste anses befogad. Förordningen (2007:159) om investeringsstöd till äldrebostäder m.m. innehåller en åldersgräns. Denna författningsreglerade åldersgräns behandlas dock inte här utan under . Vår syn på andra åldersgränser som tillämpas i praktiken Rabatter för unga och för äldre personer Som framgått av kartläggningen är det inte ovanligt att det tillämpas mer förmånliga villkor både för unga och för äldre personer i fråga om varor och tjänster. Framförallt är det fråga om reducerade priser på olika transportmedel, på museér, teatrar, bio och andra kulturevenemang liksom för olika fritidsaktiviteter. Det sistnämnda kan t.ex. innebära åldersrelaterade rabatter när det gäller avgift till simhallar och gym. I dagligvaruhandeln är det också tämligen vanligt med pensionärsrabatter, ofta under förutsättning att inköpen förläggs till särskilt angivna tider. Rabatterna torde ha sin grund i att såväl unga som äldre/pensionärer har ansetts vara ekonomiskt svaga grupper. Vad gäller pensionärer är de dock inte någon enhetlig grupp och de ekonomiska villkoren för dessa ser olika ut. Somliga har god ekonomi medan Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder andra har små marginaler. Sammantaget understiger emellertid den genomsnittliga disponibla inkomsten för pensionärer den genomsnittliga inkomsten för personer . Den norske forskaren har på uppdrag av den norska diskrimineringsutredningen gjort en litteraturstudie om livssituationen och diskrimineringen av äldre. Enligt honom skiljer genomsnittligt sett inte äldregruppen sig väsentligt från yngre åldersgrupper när det gäller ekonomi och standard men det finns likväl större grupper med dålig ekonomi bland äldre; särskilt ensamboende personer med enbart garanterad folkpension har låg inkomst.11 ansåg inte att det fanns anledning att förbjuda möjligheten till denna typ av åldersrelaterade rabatter. Vi delar kommitténs bedömning. Någon kritik har veterligen heller inte framförts mot en ordning med rabatter för unga och äldre utan den synes vara allmänt accepterad. Syftet med åldersgränserna är att underlätta för grupper som anses ha en svagare ekonomisk ställning. Att man som ung normalt har det sämre ekonomiskt ställt än som vuxen kan väl knappast ifrågasättas. Som framgått är det emellertid inte självklart att man har en svag ekonomi bara för att man är pensionär. Vi menar emellertid att det förhållandet att det inom denna åldersgrupp finns ett stort antal med små eller mycket små inkomster gör det befogat med rabatter även i fråga om gruppen äldre. Att kräva en individuell prövning av den enskildes behov är inte rimligt, utan åldersgränser får i detta sammanhang anses såväl praktiskt som nödvändigt. Det kan heller inte anses kränkande eller diskriminerande i den betydelsen dessa ord har i vanligt språkbruk. Enligt vår mening bör den särbehandling på grund av ålder som det här är fråga om alltså vara tillåten och omfattas av det generella undantaget. Att närmare ange vilka åldersgränser som ska anses befogade anser vi inte vara möjligt. Det kan dock förekomma åldersrelaterade rabatter som inte kan anses berättigade och som följaktligen inte heller bör vara tillåtna. Om exempelvis ett rabattsystem med åldersgränser har till huvudsakligt syfte att utestänga eller avsevärt försvåra för vissa grupper att få tillgång till en vara eller tjänst kan syftet med rabatten inte anses berättigat och särbehandlingen på grund av ålder i sådana fall inte anses befogad. I sammanhanget kan noteras att antagit förslag till vissa ändringar och tillägg till kommissionens förslag till 11 NOU 2009:14 s. 124. Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder nytt likabehandlingsdirektiv.12 I ett föreslaget nytt skäl sägs – i fråga om särbehandling på grund av ålder – att även främjandet av den ekonomiska, kulturella och sociala integreringen av unga och äldre kan vara ett berättigat mål samt att åtgärder för att ge äldre mer gynnsamma villkor än de villkor som gäller för allmänheten i övrigt, såsom inga eller lägre avgifter för kollektivtrafik, museer eller sportanläggningar, därför bör anses vara förenliga med principen om icke-diskriminering. Åldersgränser för tillgång till en vara eller en tjänst Ålderskriterier kan ha betydelse även för att få tillgång till en viss vara eller tjänst. Åldersgränser av detta slag tar framförallt sikte på yngre personer. Således kan åldersgränser uppställas för att få tillträde till olika stadigvarande eller tillfälliga arrangemang såsom t.ex. restauranger, nattklubbar, konserter, liksom till vissa campingplatser eller anläggningar på skidorter. Ålderskrav kan också gälla för att få åka på kryssningar, för att få tillträde till gym eller delta i speciella aktiviteter där. Vidare kan lånemöjligheter på bibliotek vara begränsade i vissa avseenden för yngre personer. Det förekommer emellertid även att det uppställs en högsta åldersgräns för en tjänst. Bland annat kan bank- och kreditinstitut ta hänsyn till ålder när det gäller tjänster som dessa erbjuder. Ålder kan också ha betydelse i fråga om försäkring och bostäder; dessa områden behandlas dock särskilt strax nedan. De företeelser som det här är fråga om är inte av något enhetligt slag. Vidare uppstår nya företeelser och redan befintliga kan ändras eller upphöra. Att mer i detalj uttala sig om när kriterierna berättigat syfte, lämplighet och nödvändighet i konkreta fall kan anses uppfyllda låter sig inte göras. Ett av syftena med den generella utformningen av det undantag som vi föreslår är att skapa utrymme för en tillämpning av diskrimineringsförbudet där hänsyn kan tas till omständigheterna i det enskilda fallet och till utvecklingen i samhället. Utgångspunkten för att omfattas av det undantag som vi föreslår är till att börja med att särbehandlingen på grund av ålder måste framstå som godtagbar i den meningen att den inte uppfattas som stötande, orättvis, oskälig eller liknande. Syftet med särbehandlingen måste också vara tillräckligt viktigt för att motivera att det 12 yttrande , C 137 E/68. Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder ges företräde framför principen om likabehandling. Detta är emellertid inte tillräckligt. Ålderskriterier måste också i sig vara ett lämpligt medel och dessutom nödvändiga för att uppnå syftet. Beträffande vilka syften som i förevarande sammanhang bör anses så viktiga att de kan vägas mot likabehandlingsprincipen gör vi följande bedömning. Ett syfte som bör anses berättigat är strävan att skydda yngre personer från risk för skador av fysisk eller psykisk art. Exempel härpå kan vara krav på viss ålder för att få resa ensam med olika transportmedel, för att få utöva vissa aktiviteter eller för att få tillträde till vissa evenemang som kan innebära risk för hälsan för en ung person, t.ex. styrketräning på gym, solande i solarium eller konserter med hög ljudnivå. Ett annat berättigat syfte kan vara att skydda unga från risk för ekonomisk skada. Ofta uppställs ett krav på uppnådd myndighetsålder för att den unge ska få ingå olika ekonomiska avtal. Det kan också vara fråga om att skydda en ung person från konsekvenser av beslut som den unge kan ha svårt att överblicka eller vars resultat kan bli bestående t.ex. utsmyckande håltagning (piercing) eller tatuering. Att ha särskilda villkor för att underlätta möjligheten för äldre att få ett banklån får också anses vara ett berättigat syfte. Som exempel kan här nämnas åldersgränser för s.k. seniorlån. Vad som däremot inte objektivt kan rättfärdigas är att förvägra en person en tjänst enbart på den grunden att personen i fråga uppnått en viss kronologisk ålder, exempelvis . Vad vi här tänker på är t.ex. den situationen att ett kreditkort dras in vid viss ålder. Åldersgränser kan i vissa fall också vara motiverade av ordningsskäl. Åldersgränser av sådana skäl kan ta sikte på att skydda såväl den unge själv som andra personer. Åldersgränser för tillträde till vissa nöjesetablissemang och semesterlogi Att uppställa åldersgränser för att tillgodose ett skyddsvärt intresse kan anses som en lämplig metod bl.a. när det inte är rimligt eller ändamålsenligt att göra en bedömning i varje enskilt fall. Som ett exempel på en sådan situation är ett krav på viss uppnådd ålder för att få åka på vissa kryssningar. Vid ombordstigning på båten kan i allmänhet inte göras en individuell bedömning av hur en person Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder kan tänkas bete sig senare under båtresan. Med hänsyn till de risker som bl.a. tillgången till alkohol ombord och det förhållandet att resan äger rum till sjöss innebär samt till att berusade och störande personer inte kan avvisas utan måste omhändertas på annat sätt kan tillämpandet av en åldersgräns anses vara befogat. Annorlunda anser vi att det förhåller sig när det gäller åldersgränser för tillträde till restauranger och andra nöjeslokaler. angav i sitt betänkande Bevakad övergång (SOU 1996:111) att den erfarit att det var mycket vanligt att den som inte fyllt vägras inträde till sådana etablissemang. Utredningen uttalade att det huvudsakligen är affärsmässiga skäl som ligger bakom åldersgränserna. Åldersgränser är ett medel i kommunikation med kunderna som ger besked om musikval, klädsel m.m. Som skäl framfördes enligt utredningen även att det var bra att ha en buffert så att man inte riskerade sitt tillstånd genom att servera alkohol till den som är . ansåg att åldersgränser för tillträde till restauranger och andra lokaler inte bör förekomma. Resultatet av ett uppsatsprojekt som bedrivit hade gett en entydig bild av att unga som vägras inträde till en restaurang eller annan nöjeslokal känner sig diskriminerade. Utredningen föreslog att en bestämmelse med denna innebörd skulle införas i alkohollagen och utformas som ett villkor för tillstånd att få servera alkohol. Förslaget ledde dock inte till någon lagstiftning. Här kan också erinras om att Alkoholpolitiska kommissionen förutsatte att en höjning av åldersgränsen för alkoholservering till , som kommissionen föreslog och som inte heller ledde till lagstiftning, skulle kunna göras utan att restauranger begränsade rätten för ungdomar att få tillträde till restaurangerna (SOU 1994:24). De argument som vi ovan nämnt för en åldersgräns för att få åka på vissa kryssningar gäller inte med samma tyngd här. På etablissemang av detta slag finns normalt både praktisk möjlighet, personal och rutiner för att avvisa störande personer. Tillämpandet av åldersgränser som medför att vissa åldersgrupper utestängs oavsett den enskildes mognadsgrad och uppträdande kan enligt utredningen generellt sett ifrågasättas. Det kan dock inte uteslutas att det i det enskilda fallet kan finnas berättigade skäl för en sådan gräns. En högre åldersgräns som uppbärs enbart av kommersiella skäl måste emellertid enligt utredningen anses tveksam. Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder önskad profilering av verksamheten mot vissa kundgrupper bör enligt vår mening kunna ske på annat sätt än genom att använda åldersgränser, t.ex. genom val av musik, miljö och krav på viss klädsel. Det förekommer vidare att ungdomar nekas tillträde till t.ex. en restaurang trots att de är i sällskap med förälder eller motsvarande vuxen. Även ett sådant förfarande anser vi kan vara tveksamt, i vart fall om syftet med åtgärden enbart är att undvika risken för att personalen serverar alkohol till personer . Detta hindrar emellertid inte att det kan finnas andra skäl för en åldersgräns t.ex. för att hindra unga från att vistas i olämpliga miljöer. Som framgått kan gälla olika högre åldersgränser än myndighetsåldern för att få bo på campingplatser på orter som besöks av ett stort antal unga människor och som är förknippade med fest och alkoholförtäring eller på hotell i samband med arrangemang då många unga människor samlas i festande syfte. Ett skäl som anförts för en sådan åldersgräns är bristande personella resurser och praktiska möjligheter att förhindra att andra boende störs. Enligt vår mening är det inte självklart att ett skäl av detta slag kan anses väga tyngre än likabehandlingsprincipen. Vi menar att sådana bristande resurser som ovan nämnts normalt bör kunna avhjälpas av innehavaren av hotellet eller campingplatsen. Från diskrimineringssynpunkt får det därför anses tveksamt om ett sådant skäl för åldersgränsen objektivt kan rättfärdiga att en person som uppnått myndighetsåldern förvägras möjlighet att bo på en campingplats eller ett hotell enbart med hänvisning till hur personer i den ålderskategori som personen i fråga tillhör förväntas bete sig. Avslutningsvis ska här sägas något om skyddet för näringsfriheten. Det har i tidigare sammanhang ifrågasatts om inte förbud mot att få använda åldersgränser för att bestämma t.ex. vilka besökare man vill ha på en restaurang eller annat nöjesställe skulle kunna utgöra en otillåten inskränkning av näringsfriheten.13 Enligt 2 kap. 20 § regeringsformen får begränsningar i rätten att bedriva näring eller utöva yrke införas endast för att skydda angelägna allmänna intressen och aldrig i syfte enbart att ekonomiskt gynna vissa personer eller företag. Vad som avses med angelägna allmänna intressen anges inte i lagtexten. Tillåtna inskränkningar måste i vart fall röra sådana frågor som har nämnts i Fri- och rättighetskommitténs betänkande 13 Se t.ex. Ds 1997:33 Remissammanställning, betänkande Bevakad övergång – Åldersgränser för unga upp till (SOU 1996:111). Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder Fri- och rättighetsfrågor (SOU 1993:40), dvs. säkerhets-, hälsovårds- och arbetarskyddsintressen samt frågor om näringsidkares kompetens eller ekonomiska förhållanden. I förarbetena sägs vidare att det slutliga ställningstagandet får göras från fall till fall i enlighet med vad som kan anses vara acceptabelt i ett demokratiskt samhälle. Rätten till icke-diskriminering är en grundläggande princip som gäller genom hela det internationella systemet till skydd för de mänskliga rättigheterna. Även om inte diskriminering direkt kan hänföras till något av de exempel som anges i förarbetena till regeringsformens bestämmelse om skydd för näringsfriheten kan det enligt vår mening knappast råda något tvivel om att skyddet mot diskriminering på grund av ålder är ett sådant angeläget allmänt intresse som grundlagsbestämmelsen hänvisar till. Motsvarande begränsning i näringsfriheten gäller för övrigt beträffande övriga diskrimineringsgrunder i diskrimineringslagen. Som framgått av kartläggningen förekommer vissa ålderskriterier när det gäller tillgång till bostäder. För att komma i fråga för s.k. ungdomslägenhet som förmedlas genom bostadsförmedling ska man vara . Nedre åldersgränser för att få bo i ett s.k. trygghetsboende följer av villkoren för investeringsstöd till sådana bostäder. När det gäller seniorboenden uppställs i regel en nedre åldersgräns ; även övre åldersgränser förekommer, t.ex. 72 eller . Det finns också andra nya typer av boenden som riktar sig till personer i en viss livsfas, exempelvis s.k. 40+ boenden. Vad gäller studentlägenheter förekommer en nedre åldergräns för att få hyra en sådan. Det händer även att uthyrare tillämpar en övre åldersgräns för sådana lägenheter. Åldersgränser kan slutligen förekomma för att få ställa sig i kö t.ex. hos bostadsförmedlingen eller för en studentlägenhet. Enligt lagen om kommunernas bostadsförsörjningsansvar ska som nämnts kommunernas planer syfta till att skapa förutsättningar för alla i kommunen att leva i goda bostäder och främja att ändamålsenliga åtgärder för bostadsförsörjningen förbereds och genomförs. Enligt bostadsmarknadsenkät har kommunerna lyft fram samma grupper som har svårt att få bostad, nämligen unga, äldre och stora barnfamiljer. är enligt enkäten ungdomar den grupp som flest kommuner lyfter fram. Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder på bostäder som ungdomar efterfrågar är vanligast i storstadsregionerna och på de större högskoleorterna. I 44 kommuner finns det särskilda ungdomsbostäder till unga under en viss ålder. Sammanlagt finns det enligt enkäten drygt 3 100 ungdomsbostäder i hela landet. Antalet ungdomsbostäder har dock minskat . Ungefär hälften finns i . I 92 kommuner görs det särskilda insatser för att underlätta för unga att skaffa egen bostad. I en rapport som överlämnade till regeringen sägs att den förväntade ökningen av antalet ungdomar i åldern 20–kommer att sätta ytterligare press på bostadsmarknaderna i storstadsregionerna och på de större högskoleorterna. Konkurrensen på bostadsmarknaden kommer att öka och det kommer troligtvis att bli svårare för studerande och ungdomar att etablera sig på den reguljära bostadsmarknaden. Många kommuner gör särskilda insatser för att underlätta för ungdomar att skaffa en egen bostad. Det kan exempelvis röra sig om hyresrabatter, särskilda ungdomslägenheter för en viss åldersgrupp eller att underlätta för ungdomar att dela lägenhet. Även äldre är en grupp som har svårt att få bostad anpassad efter sina behov och önskemål. Som skäl för att införa investeringsstöd till trygghetsbostäder anförde regeringen i huvudsak följande. För en del äldre personer är inte den hittillsvarande bostaden och eventuella insatser från äldreomsorgen tillräckligt för att de ska känna sig trygga. Valfriheten för äldre personer avseende boendet behöver öka och de som vill byta bostad behöver mötas av ett mer varierat och bättre anpassat utbud av bostäder som motsvarar deras önskemål. Med en ökande andel äldre i befolkningen ökar också möjligheterna att skapa boendealternativ som motsvarar olika individuella önskemål. visar i bostadsmarknadsenkäten att i många kommuner har äldre svårt att hitta boendealternativ som tillgodoser deras önskemål. Många äldre som inte haft så stora behov att det räckt för att de ska beviljas särskilt boende har varit tvungna att bo kvar. Vad många efterfrågar är mindre lägenheter. Personal i huset som kan ordna gemensamma aktiviteter och gemensamma måltider kan bidra till ökad trygghetskänsla. Förbättrade möjligheter att finna en bostad och ett boende som passar de egna önskemålen kan påverka efterfrågan och även behovet av särskilt boende. Regeringen har vidare beslutat att avsätta till ett program Bo bra på äldre dar som avser bl.a. att skapa nya och framsynta idéer om hur boende för äldre kan ut-