sou · GXB375d2 · 2010-01-01 00:00:00 — Hänvisningen till vad som sägs i första stycket avser tidpunkten för från när folkbokföringsbeslutet ska gälla, antingen då barnet faktiskt flyttade till den nya bostaden eller, om anmälan kommit in senare än efter flyttdagen, den dag då den flyttningsanmälan, som senare kom att avvisas, kom in till . Tredje stycket är nytt. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 16.4.5. Avsikten med bestämmelsen är att ett beslut om folkbokföring som överklagas ska prövas i sak och i förekommande fall ändras även i de fall ett nytt beslut om folkbokföring har meddelats efter det överklagade beslutet. I första stycket har den omständigheten att ett beslut ska gälla folkbokföring tagits bort. Möjligheten att överklaga ska även gälla sådan registrering som avses i 17 a §. Ändringen innebär att även beslut om registrering enligt 1 § andra stycket folkbokföringslagen kan överklagas. Detta torde dock inte få någon betydelse i praktiken. Bakgrunden till bestämmelsen har vi behandlat i avsnitt 14.3.1 Andra stycket är nytt. Ett barns folkbokföring ska få överklagas av endast en vårdnadshavare. Den andre vårdnadshavaren blir i ett sådant fall motpart. Barnet, som är den vars folkbokföring det gäller, kan i en sådan process inte vara part. Det torde vara omöjligt mot bakgrund av att barnet ska företrädas av båda vårdnadshavarna. Om ett överklagande bifalles kan den andre vårdnadshavaren överklaga domen. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 11.4.5. I tredje stycket har en följdändring till första stycket införts. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna har vi behandlat i kapitel 18. 19.2Lagen (2001:182) om behandling av personuppgifter i folkbokföringsverksamhet I första stycket punkten 7 har uppgift om distrikt lagts till. Bakgrunden till bestämmelsen har vi behandlat i avsnitt 9.5.5. Vidare är punkten 16 ny. Bestämmelsen har vi behandlat i avsnitt 12.3.3. Bestämmelsen innebär att en uppgift om skyddsbehov får behandlas i folkbokföringsdatabasen. Bestämmelser om registrering av uppgift om skyddsbehov finns i 3 kap. 2 a–2 c §§. Punkten 17 är också ny. Bestämmelsen har vi behandlat i avsnitt 15.2.3. Även punkten 18 är ny. Uppgift om uppehållsrätt behöver endast behandlas i databasen för de personer som ska registreras enligt 17 a §. Att EES-medborgare och deras familjemedlemmar som blir folkbokförda har uppehållsrätt följer, på samma sätt som gäller utlänningar som har uppehållstillstånd, automatiskt av uppgiften om att de är folkbokförda. Uppgift om uppehållsrätt behöver således endast finnas i det system för samordningsnummer som ska användas vid registreringen. Bakgrunden till bestämmelsen har vi behandlat i avsnitt 4.4.5. Vidare är punkten 19 ny. Den bestämmelsen har vi behandlat i avsnitt 15.2.6. Att uppgifter som får behandlas i folkbokföringsdatabasen också ska registreras där när ändring sker av uppgiften framgår av 2 § förordningen (2001:589) om behandling av personuppgifter i folkbokföringsverksamhet. Ändringarna innebär att uppgift om skyddsbehov och distrikt, som ska ingå i folkbokföringsdatabasen, får lämnas ut med direktåtkomst. Uppgift om uppehållsrätt, förvaltare och nordiska identitetsnummer kan lämnas ut med stöd av andra meningen till de myndigheter som enligt lag eller förordning får behandla uppgiften. bör med stöd av denna bestämmelse kunna få åtkomst till uppgift om uppehållsrätt om kassan på grund av att registreringen av uppehållsrätt upphör hos kan få uppgiften därifrån. Bakgrunden till bestämmelsen har vi behandlat i avsnitt 4.4.5, 9.5.4 och 12.3.3. Ändringarna innebär att uppgift om uppehållsrätt inte får användas som sökbegrepp. Bakgrunden till bestämmelsen har vi behandlat i avsnitt 4.4.5. Paragrafen är ny. Vi har behandlat bestämmelsen i avsnitt 12.3.3. Bestämmelsen i första styckets första mening är den centrala, som innehåller rekvisiten för när en uppgift om skyddsbehov ska föras in. Uppgiften om skyddsbehov kan givetvis kompletteras med en sekretessmarkering. Införandet av uppgiften medför ingen förändring när det gäller sekretessmarkeringen. Något formellt krav på att sökanden flyttar i samband med att en uppgift om skyddsbehov förs in finns inte. Det torde dock i de allra flesta fallen vara nödvändigt att den enskilde flyttar, för att uppgiften om skyddsbehov ska kunna få avsedd verkan. Rekvisitet är detsamma som det som finns i 21 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen. Därmed kan den myndighet som har att tillämpa endast denna sekretessbestämmelse och inte exempelvis bestämmelsen om folkbokföringssekretess ändå med stöd av uppgiften om skyddsbehov sluta sig till att skaderekvisitet är uppfyllt. Om en myndighet anser att kompletterande uppgifter behövs för skadeprövningen får den kontakta eller den enskilde själv. I andra meningen anges att den enskilde ska ansöka om en uppgift om skyddsbehov. Ansökan bör vara skriftlig. Någon bestämmelse om vad en ansökan ska innehålla finns inte. Denna fråga har vi behandlat i avsnitt 12.3.5. Bestämmelsen i tredje meningen är ett undantag från huvudregeln när det gäller företrädare för barn som finns i och som säger att om ett barn har två vårdnadshavare företräder dessa gemensamt barnet. Undantaget innebär att en ansökan för ett barn får göras av en vårdnadshavare ensam, även om barnet har två vårdnadshavare, om uppgiften är avsedd att skydda mot den andre vårdnadshavaren. Denna fråga har vi behandlat i avsnitt 12.3.8. Bestämmelsen motsvarar den som finns avseende kvarskrivning i 30 § andra stycket folkbokföringslagen. Den förstnämnde vårdnadshavaren har också rätt att överklaga ett avslagsbeslut eller ett beslut att ta bort en uppgift om skyddsbehov avseende barnet. I andra stycket regleras att beslut om uppgift om skyddsbehov får avse även sökandens familjemedlemmar som sökanden bor tillsammans med, även om dessa inte gjort någon egen ansökan. Så kan vara fallet när även familjemedlemmarna är utsatta för hot eller våld, eller när ett skydd av deras uppgifter behövs för att inte uppgifter om sökanden indirekt ska kunna röjas. Bestämmelsen liknar den som finns beträffande kvarskrivning, 16 § tredje stycket folkbokföringslagen. Tredje stycket reglerar en interimistisk uppgift om skyddsbehov. Denna fråga har vi behandlat i avsnitt 12.3.6. Avsikten är att ska kunna föra in en sådan uppgift, som då gäller som verket utreder ärendet, för att den enskilde inte ska utsättas för fara . Avslås ansökan ska den interimistiska uppgiften kunna finnas kvar till dess beslutet har vunnit laga kraft. Paragrafen är ny. Vi har behandlat bestämmelsen i avsnitt 12.3.5. I de flesta fall är det behövligt med ett yttrande från polismyndigheten för att bedöma skyddsbehovet. Om något sådant yttrande inte följer med ansökan bör hämta in ett sådant. Verket har möjlighet att hämta in yttranden även från annan i de fall det i det enskilda fallet bedöms behövligt. Som exempel kan nämnas yttrande från socialnämnden i ärenden som rör barn . Paragrafen är ny. Vi har behandlat bestämmelsen i avsnitt 12.3.3. En uppgift om skyddsbehov ska finnas kvar i folkbokförings- databasen så länge det inte står klart att det inte längre finns något behov av uppgiften. Uppgiften ska då till skillnad mot flertalet andra uppgifter i databasen gallras. Dock ska en omprövning av behovet alltid göras senast för registreringen. Ett beslut att gallra kan överklagas av den enskilde. Gallringsbeslutet gäller därför först från laga kraft. Paragrafens andra stycke är nytt. Vi har behandlat bestämmelsen i avsnitt 12.3.4. Rätten att överklaga gäller alltså dels ett avslagsbeslut på en ansökan om uppgift om skyddsbehov, dels ett beslut att ta bort en tidigare registrerad sådan uppgift. Ikraftträdandebestämmelserna har vi behandlat i kapitel 18. 19.3Offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Paragrafens tredje stycke är nytt. Bestämmelsen har utformats med förebild i 28 kap. 1 § tredje stycket som innehåller bestämmelser om sekretess hos . Bakgrunden till bestämmelsen har vi behandlat i avsnitt 4.4.5. Paragrafen är ny. Vi har behandlat bestämmelsen i avsnitt 12.3.7. Sekretess ska gälla i ärenden om uppgift om skyddsbehov och om kvarskrivning, med ett omvänt skaderekvisit, vilket innebär en presumtion för sekretess. Bestämmelsen motsvarar den som enligt 22 kap. 2 § offentlighets- och sekretesslagen gäller i ärenden enligt lagen om fingerade personuppgifter. Sekretessen omfattar uppgifter om såväl den enskilde själv som dennes anhöriga. Sekretessen gäller också uppgifter om den person som utgör hotet. En hänvisning till den nya 2 a § har tagits in för att uppgifterna i ärenden om uppgift om skyddsbehov och om kvarskrivning ska gälla också hos den myndighet som eventuellt behöver tillgång till det underlag som finns. Det kan bli aktuellt exempelvis vid ett överklagande av ett beslut att vägra utlämnande av uppgifter om en enskild på grund av att det föreligger ett hot. Vi har behandlat bestämmelsen i avsnitt 12.3.7. Bestämmelsen innebär att sekretessen som gäller i ärenden om uppgift om skyddsbehov och om kvarskrivning går före meddelarfriheten. Paragrafens andra stycke är nytt. Vi har behandlat bestämmelsen i avsnitt 15.2.6. Att sekretessen enligt paragrafens första stycke gäller även i folkbokföringsverksamhet innebär att den sekretess som gäller hos överförmyndaren i de aktuella ärendena förs över till . En uppgift i folkbokföringsdatabasen om att en enskild har en förvaltare förordnad för sig och vem denne förvaltare är omfattas alltså av sekretess, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde lider skada eller men. Ikraftträdandebestämmelserna har vi behandlat i kapitel 18. 19.4Lagen (1979:411) om ändring i indelning i kommuner och landsting 1–5 §§ Kapitlet är nytt. Bestämmelserna föranleds av att en ny indelning, distrikt, införs. Bestämmelserna motsvarar huvudsakligen vad som tidigare gällt för församlingar. Bakgrunden till bestämmelserna har vi behandlat i avsnitt 9.5.4. Ikraftträdandebestämmelserna har vi behandlat i kapitel 18. 19.5Fastighetsbildningslagen (1970:988) Andra stycket har ändrats. Ändringen föranleds av att församlingar inte längre ska vara en indelning som förs av Lantmäteriet. Bakgrunden till bestämmelsen har vi behandlat i avsnitt 9.5.7. Se kommentaren till 3 kap. 11 §. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna har vi behandlat i kapitel 18. 19.6Lagen (1970:991) om ändring i indelning i samband med fastighetsbildning Paragrafen är ny och föranleds av att den nya indelningen distrikt alltid ska följa kommungränserna. Bakgrunden till bestämmelsen har vi behandlat i avsnitt 9.5.4. I paragrafen har en hänvisning till den nya 3 § tagits in. Bakgrunden till ändringen har vi behandlat i avsnitt 9.5.4. Ikraftträdandebestämmelserna har vi behandlat i kapitel 18. 19.7Begravningslagen (1990:1144) Ändringen i första stycket föranleds av att personer som inte kan hänföras till en fastighet, inte längre kommer att knytas till en församling i folkbokföringen utan till en kommun. Bakgrunden till ändringen har vi behandlat i avsnitt 9.5.8. Bakgrunden till ändringen i första stycket har vi behandlat i avsnitt 9.5.9. Se också kommentaren till 2 kap. 3 §. Ikraftträdandebestämmelserna har vi behandlat i kapitel 18. 19.8Lagen (1998:527) om I första stycket har införts en möjlighet för SPAR att även innehålla uppgifter om personer som har varit folkbokförda. SPAR ska även få innehålla uppgift om andra än folkbokförda personers dödsfall. För att dödsfall ska kunna registreras om andra än folkbokförda personer krävs det att får kännedom om dödsfallet och att dödsfallet kan styrkas. SPAR ska vidare få innehålla uppgift om distrikt. Bakgrunden till ändringarna har behandlats i avsnitt 14.3.2. Ikraftträdandebestämmelserna har vi behandlat i kapitel 18. 19.9Utlänningslagen (2005:716) Paragrafen är ny. Bestämmelsen har utformats med förebild i 17 kap. 3 § som innehåller bestämmelser om uppgiftsskyldigheter i förhållande till . Bakgrunden till bestämmelsen har vi behandlat i avsnitt 4.4.5. Ikraftträdandebestämmelserna har vi behandlat i kapitel 18. 19.10 Namnlagen (1982:670) Bestämmelsen har flyttats från 31 § tredje stycket folkbokföringslagen till namnlagen och innebär inte någon ändring i sak. Bakgrunden till bestämmelsen har vi behandlat i avsnitt 16.4.4. Ikraftträdandebestämmelserna har vi behandlat i kapitel 18. 19.11 Folkbokföringsförordningen (1991:749) Bestämmelsen är ny. Vi har behandlat den i avsnitt 15.2.7. När postadressen till en person som avlidit ändras, exempelvis när den avlidnes anhöriga inte längre disponerar dennes bostad eller föredrar att post till den avlidne skickas till en av dödsbodelägarna, får den nya adressen anmälas till . Den registreras lämpligen i folkbokföringsdatabasen som en särskild postadress. Det är dödsboet som ska göra anmälan. Anmälan ska således göras av samtliga dödsbodelägare gemensamt, eller av någon som genom fullmakt är behörig att företräda dessa. Ändringen föranleds av att folkbokföring inte längre ska ske i församling. I stället ska folkbokföring ske i kommun. Vi har behandlat bestämmelsen i avsnitt 9.5.5, 10.3.6 och 10.3.7. Bakgrunden till ändringen i tredje stycket har vi redovisat i avsnitt 14.3.1. Bestämmelsen, som är ny, innebär att ska, om det inte är obehövligt, hämta in ett yttrande från i frågan om en person har uppehållsrätt. ska skicka det underlag myndigheten fått till . I yttrandet ska ange om personen enligt verkets bedömning har uppehållsrätt. Bedömer att uppehållsrätt saknas ska ställningstagandet motiveras. En sådan bedömning innebär vidare att personen – om han eller hon inte är nordisk medborgare – är skyldig att ha uppehållstillstånd för att kunna folkbokföras. Något yttrande krävs inte om det kan anses obehövligt. innebär att prövningen av uppehållsrätten normalt ska göras av . Om det är fråga om en enkel bedömning bör dock på egen hand pröva uppehållsrätten. Det kan exempelvis gälla en unionsmedborgare som har en anställning i landet eller en person som åberopar uppehållsrätt, men inte kan presentera något underlag över huvud taget som styrker det förhållandet. torde kompetensen hos öka så att yttranden från endast i undantagsfall bör krävas. Bakgrunden till bestämmelsen har vi behandlat i avsnitt 4.4.4. Bestämmelsen, som är ny, ska införas endast under förutsättning att de särskilda bestämmelserna om registrering av unionsmedborgare enligt rörlighetsdirektivet hos upphävs. Bakgrunden till bestämmelsen har vi behandlat i avsnitt 4.4.4. Bestämmelsen har utformats med förebild i motsvarande bestämmelse i 3 a kap. 7 § utlänningsförordningen (2006:97). Bestämmelsen ska också tillämpas när en person registrerar sig med stöd av 17 a §. Om det senare blir aktuellt att folkbokföra personen ska något nytt registreringsbevis inte utfärdas. Ikraftträdandebestämmelserna har vi behandlat i kapitel 18. 19.12Förordningen (2001:589) om behandling av personuppgifter i folkbokföringsverksamhet I bestämmelsen har lagts till att uppgifter ska registreras inte bara vid folkbokföring eller ändring av uppgifter utan även vid registrering i databasen av uppgifter om personer som inte ska folkbokföras. Bestämmelsen tar sikte på personer som ska registreras med stöd av 17 a, 18 a och 18 b §§ folkbokföringslagen (1991:481). Bakgrunden till bestämmelsen har vi behandlat i avsnitt 14.3.1. Ändringen i första stycket 3 innebär en följdändring till ändringen i 21 § folkbokföringslagen som innebär att obefintlig byts ut mot försvunnen. Bakgrunden till bestämmelsen har vi behandlat i avsnitt 7.3.5. I första stycket 4 införs en ny bestämmelse, som vi har behandlat i avsnitt 12.3.9. Underrättelseskyldigheten inträder först när uppgiften om skyddsbehov har registrerats i databasen. Detta innebär att underrättelse inte ska göras i de fall en ansökan om skyddsbehov avslås. Underrättelse ska ske . Även interimistiska beslut medför att underrättelse ska ske. I andra stycket 2 införs en bestämmelse som innebär att tidigare registrerad uppgift om distrikt får lämnas från folkbokföringsdatabasen. Bakgrunden till bestämmelsen har behandlats i avsnitt 9.5.5. Ikraftträdandebestämmelserna har vi behandlat i kapitel 18. 19.13 Förordningen (2000:308) om fastighetsregister 5, 21, 37, 57, 77 och 78 a §§ Ändringarna och den nya bestämmelsen föranleds av att en ny indelning, distrikt, införs och att församlingar inte längre ska vara en indelning som förs av Lantmäteriet. Bakgrunden till bestämmelsen har vi behandlat i avsnitt 9.5.4 och 9.5.7. Ikraftträdandebestämmelserna har vi behandlat i kapitel 18. 19.14 Utlänningsförordningen (2006:97) 3 och 4 §§ Ändringarna föranleds av att det vid bedömningen av om en utlänning som enligt 4 § folkbokföringslagen behöver ha uppehållstillstånd för att folkbokföras kan anses ha sitt egentliga hemvist i landet ska beaktas om han eller hon saknar sådant tillstånd. Bakgrunden till bestämmelserna har vi behandlat i avsnitt 7.3.3. Paragrafen är ny. Bestämmelsen har utformats med förebild i 7 kap. 15 a § som innehåller bestämmelser om uppgiftsskyldigheter i förhållande till . Bakgrunden till bestämmelsen har vi behandlat i avsnitt 4.4.5. Ikraftträdandebestämmelserna har vi behandlat i kapitel 18. 19.15Förordningen (2001:720) om behandling av personuppgifter i verksamhet enligt utlännings- och medborgarskapslagstiftningen Paragrafen är ny. Bestämmelsen har utformats med förebild i 6 a § som innehåller bestämmelser om direktåtkomst i förhållande till . Bakgrunden till bestämmelsen har vi behandlat i avsnitt 4.4.5. Ikraftträdandebestämmelserna har vi behandlat i kapitel 18. 19.16Förordningen (1998:1234) om det statliga personadressregistret Första stycket har ändrats på så sätt att gallring ska ske av uppgifter som rör personer som avregistreras på grund av dödsfall eller för att de är avregistrerade som försvunna. Uppgifter om personer som avregistrerats på grund av utflyttning och liknande enligt 20 § ska enligt andra stycket, som är nytt, gallras när de är nödvändiga för ändamålen med behandlingen. Bakgrunden till bestämmelsen har vi behandlat i avsnitt 14.3.2. Ikraftträdandebestämmelserna har vi behandlat i kapitel 18. 19.17 Förmynderskapsförordningen (1995:379) Paragrafen är ny. Vi har behandlat bestämmelsen i avsnitt 15.2.6. De uppgifter som avses är vem förvaltarskapet rör samt förvaltarens namn och kontaktuppgifter. De uppgifter som lämnas till omfattas av sekretess enligt den av oss föreslagna 32 kap. 4 § andra stycket offentlighets- och sekretesslagen. Ikraftträdandebestämmelserna har vi behandlat i kapitel 18. En särskild utredare ska göra en allmän översyn av folkbokföringslag. Utredaren ska bedöma om bestämmelserna är ändamålsenliga utifrån folkbokföringens uppgifter att fastställa personers bosättning, registrera personuppgifter och förse myndigheter, företag och andra med korrekta och aktuella uppgifter om befolkningen. Om utredaren kommer fram till att vissa bestämmelser inte är ändamålsenliga eller är svåra att tillämpa, ska utredaren lämna förslag till de författningsändringar och andra åtgärder som behövs för att förbättra förutsättningarna för en korrekt och effektiv folkbokföring. I översynen ingår att särskilt utreda följande frågor. Om folkbokföringen även i fortsättningen ska knytas till de kyrkliga församlingarna eller om någon annan lösning ska väljas. Avgörande för utredarens val av lösning ska vara samhällets behov av en indelning på ett geografiskt avgränsat område och de konsekvenser i administrativt hänseende, liksom för statistik och forskning som förslaget medför. Dessa konsekvenser ska särskilt belysas samt de resursmässiga konsekvenserna beräknas och redovisas. Hur den nuvarande uppbyggnaden av personnumren kan ändras så att behovet av ett större antal personnummer kan tillgodoses. Hur systemet med samordningsnummer fungerar i praktiken. Om utredaren kommer fram till att dagens system ska behållas, ska utredaren lämna förslag till eventuella författningsändringar och andra åtgärder som bedöms nödvändiga för att förbättra systemet. Utredaren ska då även se över den krets myndigheter som har rätt att rekvirera samordningsnummer och för vilka ändamål detta får ske samt lämna förslag på eventuella förändringar. Om utredaren däremot kommer fram till att ett annat identifieringssystem bör inrättas, ska utredaren lämna förslag till hur ett sådant system ska författningsregleras. I så fall ska möjligheterna att införa ett system där folkbokföring inte utgör en förutsättning för tilldelande av personnummer särskilt utredas. Utredaren ska i sammanhanget särskilt beakta situationen för tjänstemän vid utländska beskickningar, konsulat, Europeiska gemenskapen och internationella organisationer i . Om det är lämpligt att införa en författningsreglering av s.k. sekretessmarkering av uppgifter i folkbokföringsdatabasen. Vidare ska utredas hur sekretessmarkerade uppgifter hanteras vid överföring från folkbokföringsdatabasen till andra myndigheter. Om utredaren kommer fram till att det behövs, ska förslag till författningsändringar eller andra åtgärder lämnas. Om reglerna för folkbokföring av barn med dubbel bosättning är ändamålsenliga och i överensstämmelse med barnets bästa. Kommer utredaren fram till att det krävs författningsändringar eller andra åtgärder som bättre kan tillgodose samhällets behov av information om barnets faktiska boende och barnets bästa, ska förslag till sådana lämnas. Folkbokföringslagen (1991:481) trädde i kraft och ersatte då folkbokföringslagen (1967:198). Folkbokföring sker löpande och innebär enligt 1 § första stycket folkbokföringslagen (1991:481) fastställande av en persons bosättning samt registrering av uppgifter om identitet, familj och andra förhållanden som enligt lagen (2001:182) om behandling av personuppgifter i folkbokföringsverksamhet får förekomma i folkbokföringsdatabasen. Myndigheter, företag, organisationer och andra användare i samhället förses med aktuella uppgifter om befolkningen genom folkbokföringen. Folkbokföringen har även betydelse för många samhälleliga rättigheter och skyldigheter. Rättigheterna och skyldigheterna kan vara avhängiga av såväl att en person är folkbokförd som var personen är folkbokförd. I och med den nya folkbokföringslagen övergick hela ansvaret för folkbokföringsverksamheten till skattemyndigheterna med som central förvaltningsmyndighet. Skattemyndigheterna och slogs samman till en rikstäckande myndighet – (prop. 2002/03:99). Enligt 6 § folkbokföringslagen ska en person folkbokföras på den fastighet och i den territoriella församling inom där han eller hon är att anse som bosatt. En person som är bosatt på en fastighet som innehåller flera bostadslägenheter ska folkbokföras också på lägenhet. Med bostadslägenhet avses lägenhet som är registrerad i lägenhetsregistret enligt lagen (2006:378) om lägenhetsregister. Avgörande för var en person anses bosatt är var denne regelmässigt tillbringar sin dygnsvila. För det fall en persons bosättning inte kan hänföras till en viss fastighet men väl till en församling ska han eller hon anses bosatt i församlingen. fattade ett principbeslut om ändrade relationer mellan staten och . Den s.k. statkyrkareformen trädde i kraft och innebar bl.a. att ändringar i församlingsindelningen numera är en helt intern kyrklig angelägenhet, 14 § lagen (1998:1591) om . Eftersom staten således saknar bestämmanderätt över församlingsindelningen kan principiella skäl anföras mot att just församling utgör indelningsgrund för folkbokföringen. efter stat-kyrkareformen har även antalet församlingar till följd av sammanslagningar minskat med knappt 700 och uppgår till omkring 1 800. Församlingarna har således blivit större och mer instabila som indelningsgrund. Församlingsindelningen har i flera avseenden inte samma praktiska betydelse som . I stället har flera alternativa indelningsbegrepp utvecklats för skilda verksamhetsområden. Exempelvis har utvecklat en indelning i s.k. nyckelkodsområden som möjliggör redovisning av statistik för delområden inom en kommun, exempelvis befolkningsstatistik.