sou · GYB329 · 2010-05-04 00:00:00 — Avsnittet avslutas med en redogörelse för hur målsättningarna mer konkret berör allmänna förvaltningsrättsliga bestämmelser. Framställningen bygger på några av de många rapporter i ämnet som bl.a. regeringens stabsmyndigheter har presenterat . Avsnitt 3 innehåller en nordisk utblick. Här redovisas hur frågor om elektroniska förfaranden behandlats i de danska, norska och finska förvaltningslagarna. Avsnittet innehåller också en redogörelse för den i gällande särskilda lagen om elektronisk kommunikation i myndigheternas verksamhet (13/2003); lagtexten har fogats som bilaga till denna promemoria. I avsnitt 4 redovisas förvaltningslagens bestämmelser och hur frågan om elektroniska förfaranden har behandlats i förarbeten och praxis. Här beskrivs också hur frågor om elektroniska förfaranden har hanterats inom vissa speciella områden inom förvaltningen, t.ex. vad gäller socialförsäkringens administration och användningen av elektroniska självdeklarationer. Avslutningsvis presenteras våra överväganden i avsnitt 5. Ett av de övergripande målen för förvaltningspolitiken har – som det kommit till uttryck i de i budgetpropositionerna angivna målen för politikområdet Effektiv statsförvaltning – varit att skapa en effektiv statsförvaltning, som i sin helhet kännetecknas av hög produktivitet, god kvalitet och bra service till nytta för besluts- fattare, medborgare och näringsliv (jfr bl.a. prop. 2000/01:1 utg.omr. 2, bet. 2000/01:FiU2, rskr. 2000/01:123 och prop. 2006/07:1 utg.omr. 2, bet. 2006/07:FiU2, rskr. 2006/07:112). Det tidigare målet ändrades och omformulerades emellertid i budgetpropositionen (prop. 2007/08:1 utg.omr. 2, bet. 2007/08:FiU2, rskr. 2007/08:112). Det angavs nu vara att stärka statsförvaltningens förmåga att lösa sina uppgifter rättssäkert och effektivt till nytta för medborgare, näringsliv och beslutsfattare (prop. 2007/08:1 utg.omr. 2 s. 30). Samma uttryckssätt användes i budgetpropositionen , dock med den skillnaden att politikområdena numera avskaffats och målet därför är uttryckt som ett mål för utgiftsområdet (prop. 2008/09:1 utg.omr. 2 s. 16). I budgetpropositionen (s. 25) anges vidare att den statliga förvaltningspolitiken syftar till att skapa bästa möjliga förutsättningar för att genomföra regeringens politik inom olika områden på ett effektivt och rättssäkert sätt till nytta för medborgare och företag. I propositionen (s. 29) anges fyra uppgifter som har stått i fokus i regeringens översyns- och förändringsarbete, nämligen att klargöra statens roll och uppgifter, att sätta medborgare och företag i centrum, bl.a. genom ökad samverkan mellan myndigheterna, att förbättra styrningen genom tydligare rollfördelning och bättre dialog mellan regeringen och myndigheterna samt att effektivisera förvaltningen och förenkla mötet med medborgare och företag genom elektronisk förvaltning. Regeringen anser vidare (s. 29) att det finns ett fortsatt behov av att stärka och effektivisera viss verksamhet inom det förvaltningspolitiska området, främst inom områdena utvärdering, kompetensförsörjning och e-förvaltning. Statsmakterna har visat ett stort intresse för den offentliga förvaltningens IT-användning och bl.a. betonat nämnda tekniks betydelse för en effektivisering av förvaltningen och för förutsättningarna för att utveckla kontakterna och samspelet mellan offentlig förvaltning, allmänhet och företag (jfr prop. 1995/96:125 s. 65–73 och bet. 1995/96:TU19 s. 46–48). Regeringen lämnade förslag till övergripande mål för den offentliga förvaltningens IT-användning och till ett åtgärds- program i syfte att åstadkomma en förnyelse av offentlig förvaltning med stöd av IT (prop. 1995/96:125 s. 65). Regeringen ansåg bl.a. att anpassningen och utvecklingen av rättsordningen skulle påskyndas och att det skulle finnas en generell rättslig reglering för elektronisk dokumenthantering inom förvaltningen (s. 22 och 68). Som ett konkret mål lades fast att alla offentliga myndigheter skulle kunna nås med elektronisk post (s. 71). Regeringen under- strök att varje myndighet har ett ansvar för att den är tillgänglig via elektronisk post. antog senare regeringens förslag till mål för en nationell IT-strategi och godkände dess förslag till prioriterade statliga uppgifter när det gäller att främja IT- utvecklingen (bet. 1995/96:TU19, rskr. 1995/96:282). redogjorde regeringen i en skrivelse till (skr. 1997/98:19) för utvecklingen på IT-området sedan 1996 års ovan nämnda proposition. I skrivelsen (s. 55) anförde regeringen att en väl fungerande offentlig förvaltning i allt högre grad bygger på samverkan och informationsutbyte mellan stat, kommun och landsting liksom mellan den offentliga och privata sektorn samt EU-organen. Regeringen pekade vidare på att informationstekniken hade en viktig roll i arbetet med att forma en förvaltning för 2000-talets krav och att en fungerande öppen och säker infrastruktur för informations- och kunskapsförsörjning var av avgörande betydelse. Skrivelsen behandlades av konstitutions- utskottet (bet. 1997/98:KU21) . Utskottet förklarade sig därvid (s. 15) dela den uppfattning som framförts i skrivelsen om informationsteknikens viktiga roll i framtidens samhälle och SOU 2010:29 Bilaga 2 underströk att en fungerande, öppen och säker infrastruktur för informations- och kunskapsförsörjning var av avgörande betydelse. behandlade regeringen vissa förslag och överväganden, som presenterats av Förvaltningspolitiska kommissionen i betänk- andet I medborgarnas tjänst – En samlad förvaltningspolitik för staten (SOU 1997:57). Regeringen framhöll därvid (prop. 1997/98:136 s. 54) att statsförvaltningen borde, med beaktande av integritets- och säkerhetsaspekter, ta till vara informationsteknikens möjligheter att dels förenkla och förbättra medborgarnas och företagens kontakter med myndigheterna, dels öka allmänhetens insyn i och kontroll av myndigheternas verksamhet och dels effektivisera samverkan mellan myndigheter, med övrig offentlig sektor samt med EU- institutioner och andra länders förvaltning. Regeringen ansåg vidare (s. 55) bl.a. att utvecklingen mot allt mer datoriserade ärendeprocesser var av godo och gjorde det möjligt för förvaltningen att arbeta bättre över myndighetsgränser. I fråga om informationsteknikens användning påpekades vidare i nämnda proposition (s. 55) att insynen i och tilliten till förvaltningen måste säkerställas genom ett klart och entydigt regelverk och att flera lagar berördes, däribland tryckfrihetsförordningen, förvaltningslagen och sekretesslagen. Vid riksdagsbehandlingen av propositionen hänvisade konstitutions- utskottet (bet. 1997/98:KU31 s. 24) till bl.a. vad utskottet hade anfört när det behandlade IT-frågor i mer samlad form (bet. 1997/98:KU21). Regeringen presenterade mål, inriktning och prioritering av områden för IT-politiken (prop. 1999/2000:86). Regeringen föreslog (s. 25–26) att den vägledande inriktningen för IT-politiken skulle vara att främja bl.a. en effektiv offentlig förvaltning genom att dels låta den offentliga förvaltningen bli en föregångare i användningen av IT, dels bidra till att elektronisk kommunikation sker på ett säkert sätt mellan myndigheter, människor och företag. Inriktningen innebar enligt propositionen (s. 30) en konkretisering av motsvarande formuleringar IT-proposition (prop. 1995/96:125). godkände regeringens förslag till för IT-politiken (bet. 1999/2000:TU9, 1999/2000:256). 1999/2000:86 framhöll regeringen (s. 100) att arbetet med att utveckla myndigheternas IT-användning borde fortsätta i enlighet med riktlinjerna i prop. 1997/98:136. Regeringen ansåg vidare att utvecklingen av s.k. 24-timmars- myndigheter, som var elektroniskt tillgängliga för informations- hämtande och ärendehantering, borde stimuleras. Bilaga 2 SOU 2010:29 Den vägledande inriktning som fastlades i prop. 1999/2000:86 utvecklades fram inom ramen för bl.a. begreppet 24- timmarsmyndigheten (jfr skr. 2000/01:151 s. 6 och 31–37, bet. 2001/02:KU24 s. 14–18, rskr. 2001/02:258, bet. 2000/01:KU3 s. 18–24, prop. 2002/03:1 utg.omr. 16–17, 21 och 27–29 och bil. 10–12, bet. 2002/03:FiU2, rskr. 2002/03:85; prop. 2003/04:1 utg.omr. 2 s. 19, 35–39 och 42, bet. 2003/04:FiU, rskr. 2003/04:125, prop. 2004/05:1 utg.omr. 2 s. 21, 33–36, 38–40, bet. 2004/05:FiU2, rskr. 2004/05:138, bet. 2004/05:KU14 s. 24–27). I samband med att behandlade motionsyrkanden från den allmänna motionstiden /04 underströk utskottet bl.a. (bet. 2003/04:KU11 s. 16) att informationstekniken gav goda möjligheter att öka myndigheters tillgänglighet för medborgarna, i synnerhet som medborgarnas tillgång till och vana att använda IT-tjänster ökat. Utskottet framhöll vidare att det numera var närmast självklart att myndigheter tillhandahåller information och kommunikationsmöjligheter etc. via egna hemsidor. Enligt utskottet var det angeläget att formella regler som hindrade den fortsatta utvecklingen sågs över och i möjligaste mån undanröjdes och att utvecklingen anpassades till olika gruppers särskilda behov. Utskottet poängterade att alla medborgare ska ha samma förut- sättningar att kunna fullgöra sina skyldigheter och tillvarata sina rättigheter gentemot det allmänna. föreslog regeringen bl.a. tre nya s.k. delmål för politiken för informationssamhället och att den tidigare IT- politiska inriktningen och de tidigare prioriterade uppgifterna skulle upphöra att gälla (prop. 2004/05:175). Regeringen önskade bl.a. (s. 40 och s. 49) att IT skulle bidra till förbättrad livskvalitet och till att förbättra och förenkla vardagen för människor och företag (delmål 1 Kvalitet) och att en effektiv och säker fysisk IT-infra- struktur med hög överföringskapacitet skulle finnas tillgänglig i alla delar av landet, bl.a. för att ge människor tillgång till interaktiva offentliga e-tjänster (delmål 3 Tillgänglighet och säkerhet). I propos- itionen (s. 102) uttalades att målet med regeringens förvaltnings- politik varit att anpassa den offentliga förvaltningen till nya förutsättningar och ny teknik, ett mål som sammanfattats i begreppet 24-timmarsmyndigheten. Innebörden av detta begrepp var att tillgången till service skulle vara oberoende av tid och plats, att medborgarnas och företagens kontakter med myndigheter skulle göras enklare och servicens kvalitet skulle förbättras. Regeringen konstaterade (s. 103) att det trots vidtagna åtgärder på området återstod mycket att göra för att uppnå den effektivitet och tillgänglighet som regeringen satt som mål. Arbetet med att utveckla och effektivisera en sammanhållen förvaltning borde därför förstärkas (s. 101). godkände regeringens förslag (bet. 2005/06:TU4, rskr. 2005/06:142). I budgetpropositionen (prop. 2005/06:1 utg.omr. 2 s. 34) hänvisades till ovan nämnda proposition. I anslutning härtill uttrycktes vidare uppfattningen (s. 33–34) att förvaltningspolitiken behövde skifta inriktning från att tidigare ha lagt tyngdpunkten på att utveckla enskilda myndigheter och verksamhetsområden till en strävan att modernisera statsförvaltningen som helhet för att skapa en mer sammanhållen förvaltning i medborgarnas tjänst. Den nya inriktningen formulerades i tre sammanhängande strategier: en sammanhållen förvaltning 2010, en effektiv och rättssäker förvaltning och en innovativ och lärande förvaltning (jfr även Bättre service för varje skattekrona – Strategi för fortsatt utveckling av elektronisk förvaltning, bilaga till protokoll vid regeringssammanträde nr 21). I budgetpropositionen behandlade regeringen en strategi för fortsatt utveckling av elektronisk förvaltning. I propositionen (prop. 2006/07:1 utg.omr. 2 s. 25) fastställdes tre mål som förvalt- ningen gemensamt skulle uppnå. Den statliga förvaltningen skulle ha en effektiv informationshantering som gjorde informationen lättillänglig och användbar, en i lämpliga delar automatiserad ärendehantering samt kapacitet att hantera inköpsprocesserna elektroniskt. Under rubriken service för varje skattekrona genom elektronisk förvaltning uttalades (s. 28) att utvecklingen av elektronisk förvaltning skulle göra det enklare för myndigheter att samverka och för medborgare och företag att utöva sina rättigheter och fullgöra sina skyldigheter gentemot förvaltningen. Målet var att skulle ha återtagit en ledande position när det gäller elektronisk förvaltning. presenterade det ansvariga statsrådet, kommun- och finansmarknadsminister , en handlingsplan för e-förvaltning. I förordet hävdade statsrådet (s. 3) att vi kan få den svenska förvaltningen att återta en världsledande position inom e-förvaltningsområdet. Han anförde vidare att målet var satt , men att vi har en viktig mellanstation när vi under ordförandeskap arrangerar en ministerkonferens om e-förvaltning. I handlingsplanen nämns bl.a. den minister- deklaration om e-förvaltning som antogs inom ramen för Lissabonstrategins i2010-arbete. Av handlingsplanens inledning (s. 4) framgår att planen är ett resultat av arbetet i de båda tillsatta grupperna, statssekreterargruppen för elektronisk förvaltning och arbetsgruppen med representanter för alla departement, den s.k. e-gruppen. Den övergripande målsättningen för grupperna var att förenkla för företag och enskilda att uträtta och ta del av myndighets- ärenden, höja kvaliteten på myndigheternas beslut samt effektivisera användningen av varje satsad skattekrona. I inledningen sägs vidare att kommit överens med övriga europeiska länder om följande definition av e-förvaltning: är verksamhets- utveckling i offentlig förvaltning som drar nytta av informations- och kommunikationsteknik kombinerad med organisatoriska förändringar och nya kompetenser. Enligt handlingsplanen (s. 5) bör det tidigare målet med 24-timmarsmyndigheter utvecklas till ett övergripande mål för förvaltningen som helhet. ska det enligt planen vara så enkelt som möjligt för så många som möjligt att utöva sina rättigheter och fullgöra sina skyldigheter samt ta del av förvaltningens service. Myndigheterna ska samverka sektorsvis, där det är till fördel för medborgare och företagare och där kvaliteten, säkerheten och produktiviteten kan höjas. Därigenom ska återta en ledande position inom området elektronisk förvaltning. Det över- gripande målet ska uppnås med hjälp av insatser inom fyra s.k. insatsområden: 1. Regelverk för myndighetsövergripande samverkan och informationshantering, 2. Tekniska förutsättningar och IT- standardisering, 3. Gemensamma verksamhetsstöd, kompetens- försörjning och samlad uppföljning, och 4. Förvaltningens kontakter med medborgare och företagare. Beträffande genomförande av handlingsplanen anges under rubriken samverkans- ansvar tydliggörs (s. 7) att myndigheterna har ett ansvar för att främja utvecklingen av ett säkert och effektivt elektroniskt informationsutbyte och enligt förvaltningslagen en generell service- skyldighet. Lovande samverkansprojekt hindras enligt planen av oklara finansiella, organisatoriska och rättsliga förutsättningar. I planen hävdas också (s. 10) att sådana projekt försvåras av oklara regelverk. I fråga om ärendehanteringen anges som målsättning (s. 14) att lämpliga delar av ärendehanteringen automatiserats . I budgetpropositionen tar regeringen bl.a. ställning till förslag i betänkandet Ett stabsstöd i tiden (SOU 2008:22). Regeringen säger sig där (prop. 2008/09:1 utg.omr. 2 s. 32) vilja förstärka sin prioritering av e-förvaltningsfrågorna genom att skapa en operativ e-delegation inriktad på att genomföra regeringens handlingsplan för e-förvaltning. Som skäl anger regeringen (s. 33) att den ser ett tydligt behov av att stärka och effektivisera viss verksamhet inom det förvaltningspolitiska området, främst inom områdena utvärdering, kompetensförsörjning och e-förvaltning. Vidare anförs bl.a. följande (s. 33): Inom e-förvaltningsområdet behöver regeringen ett förstärkt stabs- stöd som ger underlag för myndighetsövergripande beslut och operativt stöd. Regeringen avser därför att inrätta en e-delegation med syfte att förverkliga regeringens handlingsplan för e-förvaltning. E-delegationen ska stödja såväl regeringens som myndigheternas utvecklingsarbete samt öka samspelet mellan regeringen, myndigheterna, kommunerna, landstingen och näringslivet. Utgångspunkten är att utvecklingen av elektronisk förvaltning ska göra det enklare för medborgare och företag att utöva sina rättigheter och fullgöra sina skyldigheter samt ta del av förvaltningens service. I e-delegationens uppgifter ska bl.a. ingå att följa upp och samordna myndigheternas IT-baserade utvecklings- projekt så att målet om enkelhet för medborgare och företagare uppnås, att fortlöpande föreslå hur nya frågor om ansvars- och uppgifts- fördelning bör hanteras, att prioritera projekt inom e-förvaltning, att samordna IT-standardiseringen inom staten, samt att säkerställa att kalkylerade besparingar realiseras. Normeringsarbetet inom e-förvalt- ning knyts till förverkligandet av regeringens e-handlingsplan och blir ett ansvar direkt för regeringen. Normering är ett starkt instrument för att realisera effektivisering av företagens verksamhet. Elektroniska tjänster är också ett viktigt instrument för regelförenkling. Tjänsterna kan bidra till effektivisering hos såväl offentliga myndigheter som företagen. Utgångspunkten för staten blir därför att uppmuntra företag att använda elektronisk kommunikation och elektroniska tjänster för att öka tillgängligheten till viktig samhällsservice och stärkt tillväxt och utveckling i hela landet. 2.3De förvaltningspolitiska målen med elektronisk förvaltning och den allmänna förvaltningsrätten Av beskrivningen av den förvaltningspolitiska utvecklingen har framgått att de politiska målen i form av riktlinjer, handlingsplaner m.m. i huvudsak är formulerade på ett övergripande sätt. De frågor beträffande elektronisk förvaltning som framför allt lyfts fram rör dels enskildas möjligheter till kontakt med myndigheter och sam- verkan mellan myndigheter (service och samverkan), dels automat- iserad ärendehandläggning. Som en mera konkret uppgift har emellertid både regering och riksdag angett att det måste säker- ställas att lagstiftningen inte hindrar den fortsatta utvecklingen mot ökad användning av elektroniska förfaranden inom administrationen. I något fall har som särskilt berörd lagstiftning pekats på tryckfrihets- förordningen, förvaltningslagen och sekretesslagen. Frågan om hur förverkligandet av målen vad gäller elektronisk förvaltning påverkar innehållet i olika förvaltningsrättsliga bestäm- melser har tagits upp i några av de många rapporter m.m. som bl.a. regeringens stabsmyndigheter har presenterat. Här kan bl.a. nämnas: e-tjänster för ett enklare och öppnare samhälle, slutbetänkande av 24-timmarsdelegationen, SOU 2005:119 E-tjänster – juridiska lösningar för kommuner och landsting, 10 idéer för bättre e-tjänster – hur den offentliga sektorn bygger ett öppnare och enklare , E-legitimation för säkra e-tjänster – Lägesrapport från 24- timmarsdelegationen, Dygnet runt – 24-timmarsdelegationen om utveckling av offentliga e-tjänster, E-tjänster för alla, delbetänkande av 24-timmarsdelegationen, SOU 2004:56 Vägledning för hantering av inkommande elektroniska handlingar, 05:02 Elektroniskt informationsutbyte – myndighetsgemensamma rättsfrågor Juristgruppen , Samsetrapport 2005:1 Organisationsanpassning för utveckling av 24-timmarsmyndig- heten, 2005:30 Service, öppenhet och effektivitet En modell för att leda, utveckla och följa upp den moderna förvaltningen, 2005:13 Myndigheternas spamhantering en vägledning kring rättsliga frågor, 2005:5 Elektronisk kommunikation mellan myndigheter i : Förslag till modell, 2004:115 Stor potential för effektivisering hos statliga myndigheter genom automatiserad elektronisk ärendehantering, 2004:30 Den offentliga förvaltningen i e-samhället – Diskussionsunderlag om en arkitektur för en modern nätverksförvaltning, 2004:27 Myndigheternas elektroniska ärenden: Analys och förslag på åtgärder, , 2004:19 Samverkande 24-timmarsmyndigheter – Sammanhållen elektronisk förvaltning, 2003:18 Verket för förvaltningsutveckling (VERVA) 69 myndigheter redovisar 915 strategiska insatser för utveckling av e-förvaltningen Analys och sammanställning, 2008:14 Slutrapport om säkert elektroniskt informationsutbyte och säker hantering av elektroniska handlingar, 2008:12 Regeringsuppdrag avseende analys av tjänstedirektivets krav på elektroniska förfaranden Bedömningar av införande av tillstånds- förfaranden på den svenska kontaktpunkten, 2008:11 Regeringsuppdrag avseende automatisering av viss ärendehantering Automatiserad ärendehantering – rapport och analys av fem delprojekt, 2008:8 Hur är läget? uppföljning av myndigheternas arbete med e-förvaltning, 2008:1 Förenklad tillgång för förvaltningen till viss information ur statliga register och databaser, 2007:18 Hur går det med e-förvaltningen? En modell för uppföljning av myndigheternas arbete, 2007:11 Hitta potentialen – första steget till enklare ärendeprocesser, VERVAV 2007:1 Effektivisera genom att automatisera ärendehanteringen Fem processanalyser som visar på potentialen i statsförvaltningen, 2006:03 En genomgång av rapporterna visar att framför allt följande ämnen framhålls: 1.gränsdragning mellan service/samverkan och ärendehandläggning, 2.krav på underskrift, 5.personuppgifter och integritetsskydd. För vårt uppdrag är främst punkterna 1–3 av intresse. 2.3.2Gränsdragningen mellan service/samverkan och ärendehandläggning I Vervas rapport genom att automatisera ärende- hanteringen, 2006:03, analyseras fem typer av ärenden. En av dessa typer gäller ärenden om nyregistrering av aktiebolag, som enligt rapporten (s. 12) hanteras enligt en i e-hänseende särskilt väl utvecklad process. En analys av processen visar emellertid (s. 34– 35) att det finns problem kopplade till gränsdragningen mellan service och ärendehandläggning/myndighetsutövning. I rapporten konstateras bl.a. i fråga om uppgifter som lämnas i en ansökan i en webbapplikation att endast enklare kontroller kan genomföras, t.ex. att obligatoriska fält inte lämnats helt oifyllda. Alla kontroller som genomförs efter det att handlingen i teknisk mening nått myndigheten är enligt rapporten att betrakta som en del av hand- läggningen efter det att ärendet initierats. Att meddela sökanden att det finns ett behov av komplettering är därmed enligt rapporten en myndighetsutövande åtgärd, som ska vidtas av den handläggare som tagit sig an ärendet, ofta efter flera dagars liggetid i körummet. I rapporten väcks frågan om det, som en lösning på det ovan beskrivna problemet, skulle kunna vara förenligt med förvaltningslagen att införa vad som kan kallas för ett utökat serviceläge. Enligt rapporten kan det som sker beskrivas som att den sökande visar upp sin ansökan och ber om myndighetens hjälp att kontrollera om den är korrekt och fullständigt ifylld, trots att ansökan i teknisk mening redan är överförd till myndigheten. I fråga om samverkan är också arbetet i utredningen av lokal service i samverkan av intresse. Enligt utredningens uppdrag (dir. 2007:68) ska den särskilde utredaren bl.a. driva på utvecklingen mot en effektivare offentlig service och tjänsteproduktion, som utnyttjar den moderna informations- och kommunikations- teknikens möjligheter. I en på uppdrag av den särskilde utredaren framställd rapport – Svenska exempel på lokal samverkan mellan myndigheter, , , s. 42 – sägs tre viktiga strukturella hinder för horisontell samverkan mellan myndigheter ha identifierats. Ett av dessa är lagstiftning. Det hävdas i rapporten att strukturella hinder för horisontell samverkan i form av regler och lagstiftning är vanliga och att ett viktigt sådant hinder enligt genomförda intervjuer är lagstiftning rörande informationshantering. I delbetänkandet Styr samverkan – för bättre service till medborgarna (SOU 2008:97 s. 103) hänvisar utredningen till vad som i handlingsplanen för e-förvaltning sägs om att de rättsliga förutsättningarna för myndighetsövergripande informationshantering bör klarläggas.