sou · GYB338 · 2010-06-08 00:00:00 — skäligen har kunnat krävas för att förebygga brottsligheten eller att brottet begåtts av en ställföreträdare i ledande ställning eller av en person som annars haft ett särskilt ansvar för tillsyn eller kontroll i verksamheten. Företagsbot får naturligtvis inte åläggas om brottsligheten varit riktad mot näringsidkaren, dvs. om näringsidkaren är ett brotts- offer. Företagsbot kan exempelvis komma ifråga i det ovan redovisade exemplet om näringsidkaren som mutade en inköpschef för att få teckna leveransavtal. I sammanhanget ska nämnas att företagsbot och förverkande får kombineras. Att en näringsidkare får företags- bot hindrar alltså inte att den som näringsidkaren han gjort på brottet dessutom förverkas. Företagsbot fastställs av allmän domstol på yrkande av åklagaren. Boten ska lyda på mellan och . Om det finns särskilda skäl får beloppet jämkas. När beloppets storlek bestäms ska hänsyn annars tas till brottets straffskala, den skada eller fara som brottsligheten inneburit samt dess omfattning och förhållande till näringsverksamheten. Skälig hänsyn ska också tas till om företagsbot tidigare ålagts näringsidkaren. I 36 kap. 10 a § finns en särskild åtalsregel för oaktsamma brott som kan föranleda talan om företagsbot men inte antas ge annat än böter. I sådana fall får åklagare åtala brottet endast om åtal är påkallat från allmän synpunkt. Det innebär att företagsbot blir den enda sanktionen på oaktsamma bötesbrott i näringsverksamhet. Den särskilda åtalsregeln träffar inte mutbrott och bestickning eftersom dessa brott förutsätter uppsåt. En bot som inte överstiger kan enligt 48 kap. 2 och 4 §§ ges av åklagare i form av ett strafförelägg- ande. Om näringsidkaren godkänner strafföreläggandet sker ingen domstolsprövning. Företagsbot har använts i mycket begränsad omfattning. Enligt statistik från Riksåklagaren fördes särskild talan om företagsbot i 113 fall, i 41 fall och i 6 fall. De allra flesta av dessa avsåg överträdelser av miljöbestäm- melser. –registrerades ett fall av företagsbot som avsåg tjänstefel, tjänstemissbruk eller tagande av muta. I detta ärende förelåg dock misstanke om miljöbrott. Beträffande brotten trolöshet mot huvudman och bestickning har inte något fall registrerats. Enligt lagen (1986:436) om näringsförbud kan allmän domstol meddela näringsidkare näringsförbud om det är påkallat från allmän synpunkt. Förbudet meddelas den som i egenskap av enskild näringsidkare grovt åsidosatt vad som ålegat honom eller henne i näringsverksamhet och därvid gjort sig skyldig till brottslighet som inte ringa (1 §), i avsevärd omfattning underlåtit att betala skatter, tullar eller vissa avgifter (1 a §), försatts i konkurs och förfarit grovt otillbörligt mot sina borgenärer (2 §), eller överträtt förbudet i 2 kap. 1 § konkurrenslagen (2008:571) eller i artikel 81 i EG-fördraget (2 a §). En förutsättning för näringsförbud är att det är påkallat från allmän synpunkt. Vid prövningen beaktas särskilt om åsidosättandet varit systematiskt, syftat till betydande , medfört eller varit ägnat att medföra betydande skada eller om näringsidkaren tidigare dömts för brott i näringsverksamhet. Har näringsidkaren gjort sig skyldig till ett brott med straffminimum fängelse – exempelvis grovt skattebrott – brukar näringsförbud meddelas. Näringsförbud får meddelas för på mellan tre och . Den som är underkastad näringsförbud får inte driva närings- verksamhet, vara firmatecknare eller i annan egenskap ställföreträd- are för en juridisk person som driver näringsverksamhet. Han eller hon får inte heller sitta i ledningen för en näringsverksamhet eller inneha röstmajoriteten i ett aktiebolag. Vidare får han eller hon inte vara anställd eller ta emot återkommande uppdrag i den verksamhet där han eller hon åsidosatt sina skyldigheter eller, om verksamheten bedrivs av en närstående, i den verksamheten. Domstolen prövar fråga om näringsförbud på talan av åklagare eller kronofogdemyndighet. Domstolen har möjlighet att i de fall det är uppenbart att en person bör få näringsförbud förordna om tillfälligt förbud i avvaktan på att saken slutligen blivit prövad. Enligt 3 § och 4 § 4 myndighetsförordningen (2007:515) ska varje myndighets ledning se till att verksamheten bl.a. bedrivs effektivt och redovisas på ett tillförlitligt och rättvisande sätt samt säkerställa att det vid myndigheten finns en intern styrning och kontroll som fungerar på ett betryggande sätt. I förordningen (1995:1300) om statliga myndigheters riskhantering anges att varje myndighet ska skydda sig mot risker i verksamheten. Inom ansvarar för lagstiftningsfrågor om korruption, medan svarar för revisions- och kontrollfrågor. ansvarar för styrning av statligt ägda företag. gjorde en granskning av vilka åtgärder som regeringen samt , och vidtagit för att skydda statliga verksamheter mot korruption. drog slutsatsen att skyddet mot mutor var svagt hos bolaget och myndigheterna samt att regeringens reglering och direktiv om ledningens ansvar var otydlig eller saknades. drog slutsatsen att risken för förtroende- skada gör det nödvändigt att överväga en tydligare reglering och mer uttalad styrning. har utfärdat etiska riktlinjer för anställda inom . Förutom regler om bl.a. bisysslor, jäv och tjänsteresor finns regler om gåvor och andra förmåner samt representation. Av reglerna framgår följande. Varje förmån som objektivt sätt är ägnad att påverka tjänste- utövningen på ett otillbörligt sätt är otillåten. En förmån är otillbörlig om den inte ingår som ett naturligt led i mottagarens arbete och inte heller är ett uttryck för allmänt godtagbara umgängesformer. Arbetsmåltider av vardaglig karaktär kan normalt accepteras. kan ett högre pris godtas än vad en normal affärslunch kostar, t.ex. vid en branschförenings årsmöte eller en myndighets jubileumsmiddag. Resor, rabatter, jul- och födelsedags- gåvor och andra gåvor från företag bör inte tas emot, om förmånens värde överstiger 300–. Om en gåva av artighetsskäl inte kan avböjas bör departe- mentets expeditionschef respektive chefsjuristen på regerings- kansliets förvaltningsavdelning underrättas. Dessa tar hand om gåvan för statens räkning. Bonuspoäng, fribiljetter eller motsvarande som intjänats på tjänsteresor får inte utnyttjas för privat bruk, utan ska användas vid andra tjänsteresor. Ekonomisk ersättning på grund av försening får inte heller tas emot utan ska vidarebefordras till . Däremot får erhållna måltidskuponger eller liknande utnyttjas. Många myndigheter har utarbetat interna riktlinjer eller skriftlig handledning för sina anställda. Som exempel nämns här något om , och Statistiska central- byråns riktlinjer. har som utgångspunkt att anställda inte får ta emot gåvor, belöningar eller förmåner. Enklare reklamartiklar som pennor och nyckelringar kan dock få tas emot och som tumregel gäller då att de ska vara värda . Kontanter och biljetter till sportevenemang eller liknande får inte tas emot. Måltider som har en direkt koppling till arbetet får tas emot, om de inte är värda mer än och det inte är fråga om återkommande måltider som betalas av samma person eller företag. Det är tillåtet att bli bjuden på ett seminarium eller en konferens, om det är ett seriöst program utan alltför många kring- arrangemang av nöjeskaraktär. Arrangemanget ska vara till nytta i tjänsteutövningen och närmaste chef ska informeras. Försäkrings- kassan ska alltid stå för resa och uppehälle. Semesterresor, erbjudanden om privata tjänster och rabatter som riktar sig till någon eller några av de anställda får inte tas emot. riktlinjer tar sikte främst på extern och intern representation samt gåvor till anställda. I riktlinjerna nämns dock att det är godtagbart att ta emot reklamartiklar av enklare natur, representationsmåltider som inte är alltför påkostade samt enklare julgåvor. Arbetsmåltider av vardaglig karaktär accepteras normalt. kan ett högre pris godtas än vad en normal affärslunch kostar, t.ex. vid jubileumsmiddag. Vid myndighetsutövning anses all representation olämplig liksom vid pågående upphandling, om representationen påtagligt snedvrider förutsättningarna för konkurrens vid upphandlingen. Det kan vara olämpligt i något större utsträckning att vissa befattningar som t.ex. budget- eller upphandlingsansvariga låter sig representeras. I andra sammanhang än upphandling är dock representation vid inledande av affärsförbindelser ett uttryck för att det finns ett samband med verksamheten. När det gäller julgåvor och högtids- dagar sägs att hänsyn måste tas till samtliga åtgärder, såsom befattningshavare, gåvans karaktär och om en upphandlings- situation föreligger. Inom har utarbetats en informationsskrift Vaksamhet mot mutor. I skriften sägs att risken för att påverkas i tjänsteutövningen är avgörande för om en förmån är tillåten eller utgör en otillåten belöning, dvs. Av betydelse vid bedömningen är kopplingen mellan förmånen och tjänsteutövningen, förmånens beskaffenhet och värde samt mottagarens tjänsteställning och mutkänslighet. Det anses godtag- bart att ta emot enstaka enklare representationsmåltider, enklare minnesgåvor och enklare gåvor vid uppvaktning på födelsedagar eller vid sjukdom. Om sedvanligt umgänge förutsätter att den anställde tar emot gåvan trots att den är för dyrbar, ska gåvan överlämnas till behörig chef för beslut om hur den ska tas om hand. kommuner och landsting och gav ut skriften Om mutor och jäv, en vägledning för offentligt anställda. Den vänder sig till förtroendevalda och anställda i kommuner och landsting samt anställda vid statliga myndigheter. Syftet med skriften är att påminna om olika risker för korrup- tion och jäv, att erbjuda en enkel översikt över gällande regelsystem och att ge ett underlag för arbetsplatsdiskussioner i dessa frågor. Den beskriver gällande lag och förmedlar allmänna slutsatser av domstolspraxis. Innehållet förmedlar inte någon ny normgivning. Styrelserna för och godkände skriften och uppdrog åt Kommuner och Landsting att verka för att samtliga medlemmar antar skriften som sin egen vägledning eller tillämpar vad som anges i skriften tar fram egna vägledningar. För att stärka europeiska och svenska företags konkurrenskraft pågår inom EU och i ett arbete med att avskaffa eller förenkla lagar och andra författningar för att på så sätt minska företagens administrativa bördor. Härigenom skapas större utrymme åt näringslivets organisationer och andra aktörer i affärslivet att själva reglera förhållanden som var författningsreglerade. Arbetet med att minska företagens författningsenliga admini- strativa bördor har lett till krav på att företagen själva ska ta ökat eget ansvar i olika samhällsfrågor, t.ex. inom miljö, ekonomi och etik. Många företag arbetar numera också med att ta fram egna etiska riktlinjer eller koder (Codes of Conducts). Självreglering kan ofta skapa en ordning som är mera anpassad till förhållandena i en viss bransch eller en viss marknad än som är möjligt med en lag som måste vara generell. Självregleringen kan därför göras mera detaljerad än en lag och regleringen kan enklare justeras till ändrade förhållanden än en lag. Men valet står inte mellan självreglering och lagstiftning, ofta kan en självreglering utgöra ett värdefullt komplement till en lag. Inom många branscher och marknadsområden har det, inte minst , utvecklats egna självregleringssystem med särskilda självregleringsorgan. De kan ha till uppgift att lämna information om och ge vägledning i etiska frågor eller regelfrågor. De kan också besluta om regler, utöva kontroll av att företagen följer gällande regelverk och pröva frågor om ansvar för regelbrott. Inom vissa områden förekommer sanktioner, t.ex. uteslutning från branschorganisation, avgifter eller viten. Självregleringsorganen kan också ha till uppgift att ta emot klagomål, utreda missförhållanden och avgöra tvister. Vissa självregleringsorgan har ordet ombudsman i sitt namn och leds då av en sakkunnig person (Ombudsmannen) som övervakar en bransch eller avgör tvister. Exempel på detta är Pressombuds- mannen eller den inrättade . När ett självregleringsorgan har till uppgift att slita tvister eller har möjlighet att meddela sanktioner, betecknas det ofta nämnd och avgör då sina viktigare ärenden med en självständig och opartisk person som ordförande (ofta en domstolsjurist) och ett antal intresseledamöter. Självregleringsorganen har ofta olika branschorganisationer eller företrädare för olika marknadskrafter som huvudmän. De finansie- ras som regel av huvudmännen eller genom frivilliga avgifter från företag eller branschförbund. Det förekommer också att självregleringsorganen åtminstone delvis finansieras med sanktions- avgifter. kan en privaträttslig organisation anlitas för att sköta offentliga uppgifter. Då får självregleringen stöd genom lagstift- ning. Övergripande regler ges i lag, medan organisationen får till uppgift att bestämma över verksamheten. Sådan samreglering kan sägas utgöra en kombination av norm- och självreglering. Exempelvis ska , som är en privat- rättslig ideell förening, enligt lag reglera trafikskador orsakade av okända, oförsäkrade och utländska fordon samt ta ut avgift av ägare till oförsäkrade motorfordon. I vissa självregleringsorgan ingår myndigheter som huvudmän. Som exempel kan nämnas som har , och som huvudmän. Ett av de många områden som lyfts fram för själv- reglering är korruption. Det anses önskvärt att företagen själva medverkar till att bekämpa korruption i såväl privat som offentlig sektor. Internationella organisationer som ICC och (se kapitel 4) har tagit fram generella regler om detta till vägledning för företag. I har lämnat vissa generella riktlinjer. Institutet och försöker också lämna råd till företag, bl.a. när det gäller att föra in regler om bekämpande av korruption i företagskoder. I avsnitt 3.8.2 lämnas en kort redogörelse för generella regelverk som helt eller delvis tar sikte på bekämpande av korruption. I avsnitt 3.8.3 behandlas självregleringssystem inom några branscher och marknadsområden. I avsnitt 3.8.4 nämns något om företags- koder. ICC:s uppförande- och modellkod Internationella handelskammarens (ICC) har gett ut en uppförandekod med rekommendationer för att bekämpa utpressning och mutor. Den svenska national- kommittén inom ICC har översatt och bearbetat koden till svenska. Uppförandekoden är tänkt som en metod för självreglering inom näringslivet. Den är generell och omfattar således alla branscher och företag. utgåva omfattar den även smörjpengar (facilitation payments) till lägre tjänsteman. Koden omfattar nio artiklar och innehåller bl.a. definitioner av mutor, frågor om ombud och andra mellanmän samt joint och utkontrakteringsavtal, bidrag och sponsring, gåvor, gästfrihet och omkostnader, smörjpengar (facilitation payments), företagskoder, finansiell redovisning och revision samt företagsorganens ansvars- områden. En kopia av koden finns inlagd som bilaga 2. Den engelska texten finns intagen i etiska regler för kontakt- och relationsfrämjande förmåner i affärsverksamhet, se nedan. I artikel 7 anges att företag bör utforma egna uppförandekoder. ICC har tagit fram en modellkod som är avsedd att användas av företagen när de utarbetar sina egna koder. Även denna modellkod har översatts till svenska. Den finns inlagd som bilaga 3. vägledande etiska regler m.m. har gett ut Vägledande etiska regler för kontakt- och relationsfrämjande förmåner i affärsverksamhet (2010), en handledning för hur ett företag tar fram och följer upp en policy mot mutor (2007) samt , tillbörlig förmån eller muta (2010). Institutet har också givit ut skriften Event i affärsverksamhet (se nedan under rubriken och Marknadsföring). De etiska reglerna är baserade på ICC:s uppförandekod och är utformade för att användas i näringslivets självreglering samt ge vägledning vid tillämpning av gällande lagstiftning. Handledningen är utformad för att vara en praktisk hjälp för företagen att ta fram en ändamålsenlig egen etisk policy och hur den bör genomföras, tillämpas och följas upp. En kopia av koden och handledningen finns inlagd som bilaga 4-5. Institutet ger råd till branscher och företag som vill ta fram egna koder. riktlinjer om bra metoder för internkontroll, etik och efterlevnad antog en ny rekommendation om bekämp- ande av mutbrott (Recommendation of in International Business Transactions). I annex II till rekommendationen lämnas riktlinjer för internkontroll, etik och efterlevnad, se bilaga 6. medlemsländer uppmanas att uppmuntra bl.a. företag att utveckla och anta åtgärdsprogram i enlighet med riktlinjerna. Riktlinjerna riktar sig till företag för att etablera och säkra effektiva åtgärder för internkontroll, etik och program som förebygger och upptäcker mutbrott av utländska offentliga tjänste- män vid deras verksamhet utomlands. Den riktar sig också till näringslivsorganisationer och yrkesförbund som ger råd och stöd till företag i dessa frågor. riktlinjer för multinationella företag riktlinjer för multinationella företag är inte framtagna av näringslivet, utan utgör rekommendationer som riktas av regeringar till multinationella företag. De innefattar dock frivilliga principer och standarder för hur affärsverksamhet ska bedrivas på ett ansvarigt sätt. I artikel 6 finns följande generella riktlinjer för multinationella företag om bekämpande av bestickning. Företagen ska inte, direkt eller indirekt, erbjuda, lova, ge eller begära muta eller annan otillbörlig fördel för att utverka eller behålla verksamhet eller annan otillbörlig fördel. Inte heller ska företag ombedjas eller förväntas ge en muta eller annan otillbörlig fördel. Företagen ska i synnerhet: Inte erbjuda eller ge efter för krav att betala statstjänstemän eller affärspartners anställda del av kontraktssumma. Inte använda underleverantörskontrakt, inköpsorder eller konsultavtal för att kanalisera betalningar till statstjänstemän, affärspartners anställda eller sina släktingar eller affärsförbindelser. 2.Säkerställa att ersättningar till agenter är riktiga och endast avser befogade tjänster. Då det är tillämpligt ska en förteckning över agenter som anlitas i samband med transaktioner med offentliga organ och statsägda företag upprätthållas och ställas till vederbörande myndigheters förfogande. 3.Öka genomlysningen av sin verksamhet i kampen mot bestickning och utpressning. Åtgärder kan innefatta offentliga åtaganden mot bestickning och utpressning och offentliggörande av de system för hantering av dessa problem som företaget har infört för att leva upp till dessa åtaganden. Företaget ska också gynna öppenhet och dialog med allmänheten för att öka dess medvetenhet om och samarbete i kampen mot bestickning och utpressning. 4.Öka de anställdas medvetande om och åtlydnad av företagets policy mot bestickning och utpressning genom lämplig spridning av denna policy och genom utbildningsprogram och disciplinära förfaranden. 5.Införa kontrollsystem som motverkar bestickning och korruption och införa affärs- och skatteredovisningssystem samt revisionsmetoder som förhindrar skapandet av hemliga konton eller dokument som inte registrerar de transaktioner de hänför sig till riktigt och rättvisande. 6.Inte ge olagliga bidrag till kandidater till offentligt ämbete eller politiska partier eller andra politiska organisationer. Bidragen ska helt uppfylla kraven på offentliggörande och rapporteras till den högsta ledningen. Business Principles for Countering Bribery gav ut skriften , bilaga 7. Den ska tjäna som stöd för företagen när de ska utarbeta och genomföra effektiva åtgärder för att bekämpa korruption. finns också en motsvarande skrift för små och medelstora företag. På värdepappersmarknaden finns flera organ som utvecklar och förvaltar egna regler. sed på värdepappersmarknaden har som namnet anger till ändamål att främja god sed på värdepappers- marknaden. Den samlar fyra självständiga självregleringsorgan, nämligen Kollegiet för svensk bolagsstyrning, , () och Rådet för finansiell rapportering. Föreningen bildades för att möta olika krav på att regleringen av värdepappersmarknaden skulle bli mera överskådlig och effektiv samt för att åstadkomma en långsiktigt stabil organisation och finansiering av arbetet med regleringen. Normbildningen bedrivs självständigt i sakorganen. Ett gemensamt kansli med en kanslichef finns i . Huvudmän för föreningen är , FAR SRS, , Institutionella ägares förening för regleringsfrågor på aktiemarknaden, , , , , och . Styrelsen består av en ordförande och tio ledamöter. En av styrelsens främsta uppgifter är att utse ledamöter i sakorganen. Verksamheten finansieras med avgifter från de noterade bolagen och från huvudmännen samt med betalning för tjänster utförda av . Kollegiet för svensk bolagsstyrning har i uppdrag att främja god bolagsstyrning i svenska börsnoterade bolag. Kollegiet har ett kansli och är sammansatt av en ordförande, en vice ordförande och högst tolv ledamöter. En huvuduppgift för Kollegiet är att förvalta Svensk kod för bolagsstyrning, som efter förslag från (SOU 2004:46) infördes för de större börsnoterade bolagen . Koden har därefter reviderats och dess tillämpning breddats. gäller den reviderade koden för alla svenska bolag vars aktier är upptagna till handel på svensk reglerad marknad. något organ [måste] utses för att långsiktigt <äga> och förvalta koden. Det är viktigt att ett sådant organ får en sådan sammansättning att dess legitimitet att besluta om kodens innehåll samt trovärdighet när det gäller att stå fri från särintressen inte på rimliga grunder kan ifrågasättas. Vidare måste det ha tillgång till kompetens och erfarenhet som inger förtroende för dess förmåga att långsiktigt vidmakthålla en kod av högsta internationella kvalitet. Slutligen måste verksamheten ha en långsiktig finansiering som säkerställer dess integritet gentemot enskilda intressen. Bolagsstyrningskoden är en samling riktlinjer för god bolags- styrning som alla börsnoterade bolag måste tillämpa. Att koden tillämpas på ett sätt som står i överensstämmelse med respektive börsavtal övervakas av de marknadsplatser där bolagens aktier är noterade. Kapitalmarknadens aktörer avgör i vilken grad ett enskilt bolags sätt att följa eller avvika från kodens regler inger förtroende hos investerarna. God bolagsstyrning handlar om att säkerställa att bolag sköts på ett för aktieägarna så effektivt sätt som möjligt. Om företagen sköts effektivt inger det förtroende för bolagen på kapitalmarknaden och hos den svenska allmänheten, något som skapar goda förutsättningar för att bolagens ska försörjas med riskvilligt kapital. En advokatbyrå tog på uppdrag av fjorton börsnoterade aktiebolag fram en handledning för hur bolagsstyrnings- koden ska tillämpas. verkar för god sed på den svenska aktie- marknaden genom uttalanden, rådgivning och information. Vissa åtgärder av bolag som är noterade på en reglerad marknad och aktieägare i sådana bolag kan bli föremål för nämndens bedömning. samt och Nordic Growth Market (NGM) har delegerat vissa uppgifter till nämnden. Nämnden är sammansatt av företrädare för näringslivet och består av en ordförande, en vice ordförande och 22 övriga leda- möter. Kansliet leds av en direktör. () verkar för god sed på aktie- marknaden genom att ge ut regler för denna marknad. NBK har bl.a. givit ut regler om offentliga uppköpserbjudanden (take-overs), information om ledande befattningshavares förmåner, flaggnings- regler, utformning av prospekt samt köp och försäljning av egna aktier. Samtliga regler av NBK har numera tagits in i lag, regelverk eller svensk kod för bolagsstyrning. NBK utarbetar regler avseende bolag vars aktier handlas på vissa handelsplattformar utanför OMX och NGM. NBK består av en ordförande och högst femton ledamöter. Rådet för finansiell rapportering anpassar och utvecklar god redovisningssed samt regelbunden finansiell rapportering för företag vars värdepapper på balansdagen är noterade på en reglerad marknad i . Detta sker genom bl.a. rekommendationer och uttalanden.