sou · GYB31 · 2010-01-14 00:00:00 — Regeringen får besluta att kostnaderna för förvaltning av brottsofferfonden ska ersättas av fondens medel. 5 § Den andel av brottsofferavgiften som förs till det betalningsförmedlande organet ska användas till att finansiera organets verksamhet. 6 § Närmare föreskrifter om förvaltningen av brottsofferfonden och finansieringen av det betalningsförmedlande organets verksamhet meddelas av regeringen. Denna lag träder i kraft , då lagen (1994:419) om brottsofferfond ska upphöra att gälla. Den gamla lagen gäller dock i fråga om brott som har begåtts före ikraftträdandet av denna lag. lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Härigenom föreskrivs att det i offentlighets- och sekretesslagen ska införas två nya paragrafer, 35 kap. 17 a § och 17 b §, samt närmast före 35 kap. 17 a § en ny rubrik av följande lydelse. Sekretess gäller hos den myndighet som regeringen enligt lagen (20xx:xx) om förmedling av betalning av skadestånd på grund av brott utsett till betalningsförmedlande organ i ärende om förmedling av brottsskadestånd för uppgift om en enskilds personliga och ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men om uppgiften röjs. Sekretessen gäller inte beslut i ärende. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Sekretess gäller hos en länsstyrelse i ärende om nedsättning av pengar när nedsättning gjorts av det betalningsförmedlande organet enligt lagen (20xx:xx) om förmedling av betalning av skadestånd på grund av brott för uppgift om en enskilds personliga och ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men om uppgiften röjs. Sekretessen gäller inte beslut i ärende. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Denna lag träder i kraft . lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 16 kap. 11 § ska ha När en omyndig på grund av arv eller testamente har fått pengar till ett värde överstigande ett prisbasbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring eller med villkor om särskild överförmyndarkontroll, ska den som ombesörjer utbetalningen från dödsboet för den omyndiges räkning sätta in medlen hos bank eller kreditmarknadsföretag, med uppgift om att medlen inte får tas ut utan överförmyndarens tillstånd. Vad som sagts om skyl- Vad som sagts om skyl- dighet att betala till bank eller dighet att betala till bank eller 1. försäkringsgivare vid 1. försäkringsgivare vid som den omyndige har rätt till, som den omyndige har rätt till, (1993:931) om individuellt pen- (1993:931) om individuellt pen- (1978:413), (1978:413), 4. huvudman vid utbetalning 4. huvudman vid utbetalning 12 § skollagen (1985:1100), samt 12 § skollagen (1985:1100), 5. myndighet som betalar ut 5. myndighet som betalar ut skadeståndsanspråk mot staten. skadeståndsanspråk mot staten, 1 Senaste lydelse SFS 2008:910. 6. det betalningsförmedlande organ som förmedlar betalningar enligt lagen (20xx:xx) om förmedling av betalning av skadestånd på grund av brott eller den länsstyrelse som betalar ut pengar som nedsatts av det betalningsförmedlande organet enligt nämnda lag. Om betalningen avser en periodisk förmån, gäller skyldigheten att betala till bank eller kreditmarknadsföretag endast när den första utbetalningen görs. När utbetalning enligt första eller andra stycket görs, ska den som ombesörjer utbetalningen genast göra anmälan till förmyndaren och överförmyndaren. En sådan anmälan ska också göras om en omyndig på grund av arv eller testamente har fått värdehandlingar till ett värde som överstiger i första stycket nämnt belopp eller med villkor om att värdehandlingarna ska stå under särskild överförmyndarkontroll. Bestämmelserna i första–fjärde styckena gäller inte vid utbetalning av medel som den omyndige får förvalta själv. Andra–fjärde styckena gäller inte heller om utbetalning görs från försäkring som har tagits inom ramen för en rörelse. Bestämmelserna i denna paragraf gäller också vid betalning eller utgivande av värdehandlingar till någon för vilken det har förordnats god man med uppgift att förvalta egendom eller för vilken det har förordnats förvaltare. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 48 kap. 2 § ska ha följande lydelse. Strafföreläggande enligt detta kapitel innebär att den misstänkte till godkännande eller föreläggs ett bötesstraff efter vad åklagaren anser att brottet bör föranleda. Under förutsättningar som anges i 4 § andra stycket får strafföreläggande avse villkorlig dom eller sådan påföljd i förening med böter. Av 5 a § framgår att ett strafföreläggande också får omfatta ett enskilt anspråk som avser betalningsskyldighet. Föreläggande av ordningsbot enligt detta kapitel innebär att den misstänkte till godkännande eller före- läggs ett bötesstraff efter vad som bestämts enligt 14 §. Är brott förenat med egen- Är brott förenat med egen- doms förverkande, annan sådan doms förverkande, annan sådan särskild rättsverkan eller särskild särskild rättsverkan eller särskild rättsverkan i form av avgift rättsverkan i form av brottsoffer- (1994:419) om avgift enligt lagen (20xx:xx) om brottsofferavgift, ska också denna denna föreläggas den misstänkte gäller kostnad för blodprovs- som avser den misstänkte och avser den misstänkte och som som har gjorts för utredning om har gjorts för utredning om I fråga om sådan kost- I fråga om sådan kost- om särskild rättsverkan. om särskild rättsverkan. Är brott förenat med före- Är brott förenat med före- tagsbot ska också denna genom 2 Senaste lydelse SFS 2006:284. läggas den misstänkte till godmisstänkte till godkännande. Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller fortfarande för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. lag om ändring i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Härigenom föreskrivs att 2 § lagen om indrivning av statliga fordringar m.m. ska ha följande lydelse. Under indrivningen gäller bestämmelserna i 7 kap. 14 § utsökningsbalken om företrädesrätt vid utmätning av lön för böter och viten samt för fordringar som påförts enligt bestämmelserna i 1.lagen (1972:435) om överlastavgift, 2.lagen (1976:206) om felparkeringsavgift, (2006:227), 4.lagen (2006:228) med särskilda bestämmelser om fordonsskatt, 5.lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl., 6.lagen (1994:419) om brottsofferfond, 7.skattebetalningslagen (1997:483), 8.lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa tunga fordon, 9.lagen (1996:1030) om underhållsstöd, eller 10.lagen (2004:629) om Under indrivningen gäller bestämmelserna i 7 kap. 14 § utsökningsbalken om företrädesrätt vid utmätning av lön för böter och viten samt för fordringar som påförts enligt bestämmelserna i 1.lagen (1972:435) om överlastavgift, 2.lagen (1976:206) om felparkeringsavgift, (2006:227), 4.lagen (2006:228) med särskilda bestämmelser om fordonsskatt, 5.lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl., 6.lagen (20xx:xx) om brottsofferavgift, 7.skattebetalningslagen (1997:483), 8.lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa tunga fordon, 9.lagen (1996:1030) om underhållsstöd, eller 10.lagen (2004:629) om 3 Senaste lydelse SFS 2007:164. Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller fortfarande för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. 1Uppdraget och dess genomförande Regeringen beslutade att utse en särskild utredare med uppdrag att överväga förutsättningarna för att skapa ett särskilt system för frivillig betalning av skadestånd som dömts ut på grund av brott (brottsskadestånd). En viktig utgångspunkt för utredarens uppdrag skulle vara att rutinerna för betalning av skadestånd till målsägande skulle förbättras. I uppdraget har ingått att lämna förslag på hur betalningen kan administreras av en betalningsförmedlande funktion och hur en sådan funktion närmare kan organiseras för att ge största möjliga fördelar för såväl målsäganden som den skadeståndsskyldige. Utredaren har härvid särskilt haft att överväga om alla brottsskadestånd ska betalas till det betalningsförmedlande organet. I uppdraget har vidare ingått att bedöma omfattningen av ärenden som kan komma att hanteras inom ett särskilt system för betalning av brottsskadestånd samt att lämna förslag på hur information om betalning av brottsskadestånd kan utformas och hur ansvaret för att informationen lämnas bör fördelas mellan rättsväsendets aktörer. I uppdraget har också ingått att bland annat föreslå de ändringar i lagstiftningen som utredarens förslag leder till samt att bedöma de kostnader och konsekvenser i övrigt som förslagen kan komma att medföra. Direktiven till utredaren (2008:138) bifogas som bilaga 1. Uppdraget och dess genomförande Arbetet har bedrivits i nära samråd med de förordnade experterna och det har hållits sex sammanträden . Därutöver har utredningens sekretariat haft ytterligare kontakter med enskilda experter. Utredningen har besökt i för att inhämta kunskaper kring deras arbete med indrivning av brottsskadestånd och för att inhämta kunskaper om bland annat domstolarnas verksamhetsstöd och RIF-sam- arbetet. Utredningen har också haft ett antal informella kontakter med tjänstemän och handläggare på olika myndigheter som , , , Länsstyrelserna, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap samt . För att få fram underlag för bedömningen av omfattningen av ärenden som kan komma att hanteras inom ett särskilt system för frivillig betalning av brottsskadestånd har utredningen tagit del av officiell statistik från och . Vidare har vissa statistiska uppgifter inhämtats från , och . Utredningen har dessutom genomfört en egen undersökning av brottmål avgjorda vid och . I enlighet med direktiven har slutligen ett samrådsmöte hållits med företrädare för , , och . För att göra texten mer lättläst har utredningen valt att i betänkandet genomgående benämna skadestånd som dömts ut på grund av brott som skadestånd eller brottsskadestånd. Vidare anges på flera ställen att brottsskadestånd dömts ut vilket beroende på sammanhanget kan omfatta såväl brottsskadestånd utdömda genom dom som brottsskadestånd bestämda genom strafföreläggande. Betänkandets disposition inleds med en sammanfattning av utredningens förslag samt ett författningsförslag. I kapitel 1 redovisas utredningens uppdrag och arbete. Kapitel 2 innehåller en Uppdraget och dess genomförande beskrivning av nuvarande förhållanden vilken omfattar viss gällande rätt som är av betydelse för uppdraget samt det rent praktiska arbetet hos olika myndigheter. I kapitel 3 följer en närmare redogörelse för hur problemen ser ut för den som vill betala ett brottsskadestånd och vilka behov som enligt utredningen bör tillgodoses med ett system för frivillig betalning av brottsskadestånd. Av kapitel 4 framgår hur utredningen har gått tillväga för att göra sin bedömning av omfattningen av ärenden som kan komma att hanteras inom systemet. I kapitlets sista avsnitt redovisas utredningens överväganden i detta hänseende. I kapitel 5 följer utredningens bedömningar och förslag i fråga om hur ett system för frivillig betalning av brottsskadestånd bör utformas. Kapitel 6 innehåller en kortare beskrivning av myndigheternas allmänna serviceskyldighet m.m. och ett avsnitt om den information som behöver lämnas till berörda parter om systemet för frivillig betalning. I kapitel 7 beskrivs konsekvenserna av utredningens förslag och i kapitel 8 följer slutligen en författningskommentar. De allra flesta brottsskadestånd döms ut av domstol i samband med att ett brottmål avgörs, men det förekommer även att brottsskadestånd prövas som ett enskilt tvistemål av domstol eller att det godkänns av den skadeståndsskyldige genom ett strafföreläggande utfärdat av en åklagare.1 Den som frivilligt vill betala ett brottsskadestånd måste som regleringen är själv ta initiativ till betalningen genom att till exempel kontakta den målsägande som är berättigad till skadeståndet. I detta kapitel följer en beskrivning av vad som händer hos domstolarna och när ett brottsskadestånd döms ut, vilka alternativ den som vill betala frivilligt har och vad som sedan händer i och med att handläggning inleds. Slutligen lämnas en kort redogörelse för arbete med brottsskadeersättningsärenden och något om solidariska skadestånd. Vissa av beskrivningarna i kapitlet kan tyckas ligga en bit utanför ramen för vad som är av primärt intresse för frågan om frivillig betalning av brottsskadestånd. Syftet med framställningen är dock att försöka ge en lite mer heltäckande bild av vad som händer med brottsskadestånden. För utredningen har detta varit en viktig bakgrund att ha inför de bedömningar och förslag som utredningens arbete sedan lett fram till i olika avseenden. 1 Ett brottsskadestånd kan även, efter ansökan av målsäganden och under vissa förutsättningar, fastställas genom ett utslag enligt lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning. Att så sker torde emellertid vara ovanligt. Med hänsyn till detta och till att den handläggning som föregår ett utslag på flera sätt avviker från vad som gäller vid domstolarna och hos åklagarkamrarna har utredningen kommit fram till att utslag enligt nämnda lag inte bör omfattas av utredningens förslag. Dessa kommer därför inte att beröras ytterligare i betänkandet. 2.2Det händer hos domstolarna 2.2.1Domen och den information som parterna får En brottmålsdom ska expedieras till parterna som den meddelas eller, om den avkunnas, senast efter avkunnandet.2 Av domen ska framgå vilka som är parter och deras adresser. Om det gäller sekretess för någon adress bör ordet sekretess anges.3 Beträffande fysiska målsägande är det dessutom inte ovanligt att ett eventuellt ombuds eller målsägandebiträdes adress anges istället för målsägandens egen adress. För målsägande som drabbats av brott i sin näringsverksamhet framgår normalt företagets namn och adress av domslutet, men inte vem som har rätt att företräda företaget. Det är utredningens erfarenhet att det förekommer brister i hela rättskedjan när det gäller att kontrollera riktigheten av de uppgifter som anges beträffande målsägande som är juridiska personer eller som driver verksamhet i enskild firma. Det är inte ovanligt att målsäganden anges som till exempel ICA Västerplan när den juridiska person som är berättigad har en helt annan beteckning. Fysiska målsägandes personnummer och juridiska personers organisationsnummer framgår som regel inte av domen. Om skadestånd dömts ut i ett brottmål brukar belopp, eventuell ränta och vem skadeståndet ska betalas till framgå av domslutet. Beträffande räntan anges normalt att denna ska beräknas enligt en angiven bestämmelse i räntelagen och att den ska löpa under en viss angiven period. Det finns dock inga bestämmelser som närmare reglerar hur skadeståndsförordnandena ska vara utformade. rekommenderar att den som genom en dom har ålagts skadeståndsskyldighet, i samband med domen, ska få information om att det är viktigt att på eget initiativ betala skadeståndsbeloppet till målsäganden.4 Den skadeståndsskyldige får denna information genom att ett informationsblad framtaget av i samarbete med dåvarande och bifogas domen (se bilaga 2). Av informationsbladet framgår att en dom på skadeståndsskyldighet får verkställas genom utmätning innan den har vunnit laga kraft och att det därför är viktigt att skadeståndet betalas frivilligt och så snabbt som möjligt. 22 § förordningen (2003:234) om tiden för tillhandahållande av domar och beslut, m.m. 3Se 30 kap. 5 § och DVFS 2006:9, bilaga A. 4DV informerar, nr 3/2002, sid. 7. Den skadeståndsskyldige får också veta att det kan innebära nackdelar för honom eller henne om kravet måste gå vidare till indrivning eftersom denne då blir antecknad i ett särskilt register och kan få problem med att till exempel få banklån samt att förfarandet hos kommer att innebära ytterligare kostnader för den skadeståndsskyldige. Den som undrar hur man gör när man ska betala frivilligt rekommenderas att kontakta , eller sin försvarsadvokat för att få hjälp. Slutligen anges att inte skickar ut något inbetalningskort vad gäller skadeståndet. rekommenderar vidare att, när målsäganden är en fysisk person, det av tillhandahållna informationsbladet Hur får du ersättning för Dina skador? – En dom är inte nog, Du behöver agera bifogas det exemplar av domen som expedieras till målsäganden (se bilaga 3). innehåller relativt utförlig information om vad som händer då domen vunnit laga kraft och vad målsäganden bör tänka på. Något informationsblad utformat för målsägande som är juridiska personer finns inte. Även tvistemålsdomar ska expedieras till parterna som de meddelas eller, om de avkunnas, senast efter avkunnandet. Bland annat ska vilka som är parter i målet och domslutet framgå av domen.5 Ett domslut i tvistemål som avser betalningsskyldighet brukar normalt utformas på liknande sätt som beskrivits ovan under Brottmål beträffande skadeståndsförordnandena. Ut- över reglerna i finns det inte några särskilda föreskrifter som reglerar utformningen av tvistemålsdomarna. När domstolarna expedierar domar i tvistemål bifogas normalt ingen annan information till parterna än den som avser hur domen kan överklagas. 5 17 kap. 7 § . 2.2.2När domen vunnit laga kraft När en brottmålsdom som innehåller en förpliktelse för någon att betala skadestånd till en målsägande som är en fysisk person vinner laga kraft ska domstolen skicka domen till . Om målsäganden är och den skadeståndsskyldige är förmyndare för honom eller henne, ska en kopia av domen också skickas till överförmyndaren. Domen ska i båda fallen skickas försedd med lagakraftbevis.6 Bestämmelsen som innebär att brottmålsdomar som innehåller förordnanden om skadestånd till fysiska målsägande ska skickas till infördes som en rad andra åtgärder genomfördes för att stärka brottsoffrens ställning.7 Regeringen ansåg det angeläget att ta till vara de möjligheter som fanns för att förbättra fysiska målsägandes möjligheter att få ut sina brottsskadestånd. Några skäl att låta brottsskadestånd utdömda till juridiska personer omfattas av den nya ordningen ansågs dock inte föreligga eftersom juridiska personer generellt ansågs ha bättre möjligheter att själva ta till vara sin rätt.8 Även om en dom på skadeståndsskyldighet är verkställbar innan den vunnit laga kraft gjordes bedömningen att domen borde skickas till efter att den vunnit laga kraft. På så sätt gavs den skadeståndsskyldige viss möjlighet att frivilligt betala brottsskadeståndet innan frågan om verkställighet aktualiserades hos . Att domstolen skickar domen till först då den vunnit laga kraft hindrar dock inte målsäganden från att på eget initiativ ansöka om verkställighet tidigare. När får in en brottmålsdom försedd med lagakraftbevis skickar myndigheten ut en förfrågan till de fysiska målsägande som tillerkänts skadestånd genom domen (för mer om fortsatta handläggning, se avsnitt 2.5.1 nedan). Som en begränsad nordisk jämförelse kan nämnas att domstolarna i inte skickar några domar direkt till de exekutiva myndigheterna medan man i expedierar domar med brottsskadestånd till (den norska motsvarigheten till ) som går ut med en förfrågan till de målsägande som tillerkänts skadestånd. 625 a § förordningen (1990:893) om underrättelse om dom i vissa brottmål, m.m. 1993/94:143, bet. 1993/94:JuU25, rskr. 1993/94:320. För tvistemålsdomar avseende brottsskadestånd finns inga särskilda bestämmelser om expediering efter laga kraft. Ett strafföreläggande utfärdas av en åklagare. Strafföreläggandet får omfatta ett enskilt anspråk som avser betalningsskyldighet, dvs. ett brottsskadestånd, om målsäganden anmält det i anledning av det för strafföreläggandet aktuella brottet och omständigheterna är sådana att åklagaren är skyldig att utföra målsägandens talan.9 Något strafföreläggande kan dock inte utfärdas om flera misstänkta ska åläggas solidariskt skadeståndsansvar. Om ett strafföreläggande innehåller ett brottsskadestånd brukar skadeståndsförordnandet skrivas ut på det sätt som beskrivits i avsnitt 2.2.1. Av strafföreläggandet ska framgå vem som är målsägande, men någon adress eller andra kontaktuppgifter till målsäganden framgår inte.10 Ett straffföreläggande kan skickas till den misstänkte för att godkännas eller utfärdas vid ett sammanträde för godkännande. Det vanligaste är att strafföreläggandet utfärdas av en åklagare i verksamhetsstödet Cåbra för godkännande . Strafföreläggandet skickas sedan elektroniskt till som i sin tur skickar ut föreläggandet till den misstänkte. Ett godkänt strafföreläggande gäller som en dom som har vunnit laga kraft.11 Ett godkännande måste för att vara giltigt avse samtliga i strafföreläggandet upptagna delar, dvs. även ett eventuellt brottsskadestånd. Tillsammans med strafföreläggandet ska den misstänkte få skriftlig information om föreläggandets innehåll och vissa andra upplysningar.12 (Exempel på ett sådant informationsblad bifogas detta betänkande som bilaga 4.) Informationen som lämnas till den misstänkte ska innehålla en uppmaning att betala böterna om han eller hon godkänner föreläggandet. Uppmaningen ska i förekommande fall även avse brottsskadeståndet och de avgifter som den misstänkte kan ha förelagts att betala.13 Den misstänkte 948 kap. 5 a § . 1048 kap. 6 § 6 , angående att uppgift om målsäganden ska framgå. 1148 kap. 3 § andra stycket . 12Se 48 kap. 8 § . 135 § strafföreläggandekungörelsen (1970:60). får ett inbetalningskort för betalningen av böter och andra avgifter tillsammans med strafföreläggandet. Han eller hon informeras vidare om att skadeståndsbeloppet inte ingår i de böter som ska betalas och att den misstänkte själv ansvarar för betalningen av skadeståndet. Vid frågor om skadeståndet rekommenderas den misstänkte att kontakta . Vad som förskrivs i lag och annan författning om skyldighet för domstol att underrätta myndighet om dom i brottmål ska också tillämpas på i fråga om ett godkänt strafföreläggande.14 Det innebär att även godkända strafförelägganden som innehåller förordnanden om brottsskadestånd till fysiska målsägande ska skickas till . ombesörjer denna expediering. 2.4Alternativ för den som vill betala frivilligt Den skadeståndsskyldige som frivilligt vill betala ett utdömt brottsskadestånd måste själv ta kontakt med målsäganden för att komma överens om betalningen. Att det kan vara problematiskt är uppenbart i de fall då målsägandens kontaktuppgifter är skyddade eller har sekretessbelagts av domstolen, men även när domen innehåller uppgifter om målsägandens namn och adress kan det vara svårt att kontakta målsäganden. Målsäganden kan, av förklarliga skäl, vara ovillig att ha ytterligare kontakt med den skadeståndsskyldige och den skadeståndsskyldige kan känna ett starkt obehag inför att kontakta målsäganden. I vissa fall kan målsäganden också vara ovillig att lämna ut sitt kontonummer till den skadeståndsskyldige. Om målsäganden har haft ett annat ombud eller biträde än åklagaren kan en framkomlig väg för den skadeståndsskyldige vara att kontakta ombudet eller biträdet. Det är dock inte alla målsägande som har ombud och i de fall målsäganden haft målsägandebiträde och domen inte överklagats har biträdets uppdrag formellt upphört när frågan om betalning av skadeståndet aktualiseras. När det gäller målsägande som drabbats av brott i sin näringsverksamhet kan den skadeståndsskyldige också ha problem att få information om vart betalning ska ske. Det framgår normalt inte av 14 12 § strafföreläggandekungörelsen. domen vem som har rätt att företräda en målsägande som är juridisk person och det förekommer inte sällan felaktigheter vid angivandet av företags- och firmanamn. Dessa förhållanden kan skapa förvirring i fråga om vem som egentligen är rätt motpart och underlättar knappast för den skadeståndsskyldige att komma i kontakt med någon som kan ge honom eller henne uppgifter om vart betalning ska ske.