sou · GYB342 · 2010-06-23 00:00:00 — Innebörden är att den som ska genomföra verksamheten måste samråda med myndigheter, kommuner, allmänhet och de organisationer som kan antas bli berörda. Samrådet ska avse verksamhetens eller åtgärdens lokali- sering, omfattning, utformning och miljöpåverkan samt innehåll och utformning av miljökonsekvensbeskrivning (jfr 6 kap. 5 § ). Därefter sker en prövning. Utredningen ska vidare: 2.Ta ställning till om bestämmelserna i lagen (1994: 1709) om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken kan överföras till den nya fiskevårdslagen (fr. punkt a ovan). 3.Undersöka möjligheter att ta större regional hänsyn vid för- delning av fiskerättigheter (jfr punkt d ovan). 4.Säkra lokalt inflytande i fiskeriförvaltningen (punkt d). 5.Skapa skilda former av samförvaltning samt nya samarbets- områden (punkt d). 6.Utreda hur utbildningskrav kan anges för fiskelicens. Denna fråga har även utretts av (M 2006:05) som över- lämnat sitt betänkande . Utredningens uppdrag och uppläggning 7.Utreda hur licens kan införas för fisketurism. 8.Ändra författningen så att det inte förekommer otillåtna blankett- straffstadganden (punkt c). 9.Effektivisera lagföringen av brott mot fiskelagstiftningen (punkt b). Här ska noteras att det redan finns ett förslag som lämnats av utredningen om Administrativa sanktioner på yrkesfiskets om- råde, SOU 2007:20, vilket har lett till att bl.a. bestämmelser om administrativa sanktionsavgifter har införts från . Utredningen ska beakta förslag om olika frågor. Vidare ska utredningen samråda med , Utred- ningen om befogenheter (Fö 2007:02), Havsmiljö- utredningen (M 2006:05) samt berörda organisationer och myndig- heter, framförallt , och Kustbevak- ningen. Det anges inte att jämförelser ska göras med regelverk i andra länder. Utredningens uppdrag ska redovisas . En viktig uppgift för utredningen är att analysera konsekvenserna av samtliga förslag. Det är fråga om att analysera såväl de sam- hällsekonomiska och finansiella konsekvenserna som konsekvenserna för uppfyllelsen av miljömålen. Sammantaget framgår att utredningen har två huvuduppgifter. Det ena är att göra om den nuvarande fiskelagstiftningen till en fiske- vårdslag med hållbart nyttjande som utgångspunkt. Nyttjandet ska ske på ett hållbart sätt i ekonomiskt, miljömässigt och socialt hän- seende. Hur de olika målen förhåller sig till varandra anges inte. En huvudfråga är också i vilken utsträckning utredningen ska eller kan på ett reellt sätt förändra fisket så att det sker mer miljömässigt. Det kan finnas två hinder. Det ena är att det enligt direktiven i huvudsak skulle kunna vara fråga om att anpassa lagstiftningen till vad som redan gäller på grund av EU:s gemensamma fiskeripolitik. I praktiken sägs också att inriktningen mot ett ekologiskt hållbart nyttjande redan skulle vara genomförd i den svenska fiskeripolitiken (s. 2 längst ner på sidan). En sådan tolkning skulle dock enligt vår Utredningens uppdrag och uppläggning uppfattning vara orimlig. Det andra hindret skulle kunna vara att i vissa avseenden är bundet av EU:s gemensamma fiskeri- politik. I vilken utsträckning är bundet får den juridiska analysen i kapitel 3 visa. Först därefter kommer utredningens hand- lingsutrymme att stå klart. En viktig uppgift är att klart visa vad som utgör handlingsutrymme, så att enighet kan uppnås om detta. Det hela betyder att vi anser att uppdraget innebär att så långt som möjligt förändra den nationella lagstiftningen så att fisket fram- över sker på ett mer hållbart sätt i miljömässigt hänseende. En begränsning kan ligga i formuleringarna om att det även ska ske på ett hållbart sätt ur ett ekonomiskt och socialt perspektiv. Avgörande är förstås om de tre olika målsättningarna är i konflikt med var- andra. Det anges dock att en bästa möjliga långsiktiga avkastning är gemensamt för en framtida lönsam näringsverksamhet, fritidsfiske och hållbar utveckling. Vidare kan förstås gemenskapsrätten begränsa utrymme. Den andra huvuduppgiften är att effektivisera lagföringen av brott mot fiskelagen. När det gäller denna kontrollverksamhet förutspår vi att det i huvudsak handlar om tre olika delar. Det ena är att se över myndigheternas hantering av överträdelser och att i möjligaste mån genom lagstiftning effektivisera denna hantering. Ett led i detta är det uppdrag som utförts av Utredningen om befogenheter (Fö 2007:02). Den har fått i uppdrag att utreda möjlig- heten för att bedriva förundersökning i fråga om vissa fiskebrott. Betänkandet är under beredning i . Det andra delen av denna huvuduppgift skulle vara att se över de straffbestämmelser och förverkanderegler som gäller vid överträdelser. Med förverkande avses att exempelvis fisk som varit föremål för brott konfiskeras. Det som skulle kunna komma i fråga skulle vara att ändra dessa bestämmelser. Slutligen är det även fråga om sank- tionsavgifter. En sanktionsavgift är en ekonomisk sanktion som åläggs en fysisk eller juridisk person på grund av ett rättsstridigt beteende. Den kan användas vid sidan av eller i stället för skadestånd, vite, straff och förverkande. lämnade Fiskesanktions- utredningen ett förslag om att införa sanktionsavgifter på yrkesfiskets område. Förslaget har lett till lagstiftning som trädde i kraft . Sammantaget betyder detta att frågan om sanktionsavgifter redan är utredd och att frågan om myndigheternas hantering delvis redan Utredningens uppdrag och uppläggning kommer att vara utredd. är det dock viktigt att notera att det pågår ett arbete med sanktionsavgifter inom EU. Dessa regler kan behöva införlivas i de nationella reglerna. Likväl bör vi dock lägga fokus på är att se över straffbestämmelserna, förverkande- reglerna och reglerna om återkallelse av fartygstillstånd. De två huvudspåren skulle därmed till stor del beröra yrkes- fisket. Indirekt berörs fritidsfisket, eftersom ett hållbart yrkesfiske även gynnar fritidsfisket. En fråga är hur dessa två huvudspår ska utredas, om det ska ske efter varandra eller parallellt. Vår slutsats är att vi börjar utreda frågan om att skapa en fiskevårdslag. kan parallella förslag om att effektivisera lagföringen bli färdiga respektive beredas. Sedan kan vi utreda de kvarstående problemen med kontrollverksam- heten. Som framgått ska utredningen enligt direktiven även beakta olika förslag. Ett av dessa förslag är en ändrad reg- lering av det pelagiska fisket. Med pelagiskt fiske avses i huvudsak fiske av sill/strömming, skarpsill och makrill. Förslaget har lett till lag (2009:866) om överlåtbara fiskerättigheter. En kvarstående upp- gift för utredningen kan möjligen vara att utreda möjligheten av överlåtelser mot vederlag även för annan fisk. Slutligen ska utredningen även ändra författningen så att det inte förekommer otillåtna blankettstraffstadganden, utreda hur utbild- ningskrav kan anges för fiskelicens och utreda hur licens kan in- föras för fisketurism. Det ska noteras att vi ska utreda hur utbild- ningskravet kan anges och hur licens kan införas, inte om så ska ske. När det gäller tänkbara lösningar ska fokus ligga på samverkan och brukaransvar samt regelförenklingar. En särskilt viktig uppgift utgör konsekvensanalysen. Vi anser att konsekvensanalysen måste utföras parallellt med att förslagen ut- arbetas. Skälet är att konsekvenserna kan komma att vara styrande för om en viss åtgärd kan föreslås eller inte. Utredningen fick tilläggsdirektiv. Skälet var att det då inom EU diskuterades en ny förordning om reglerna för fiskeri- kontroll och sanktioner. Detta borde enligt regeringen beaktas i förslaget till ny fiskelagstiftning. En EU-förordning blir direkt gällande i och varken ska eller får Utredningens uppdrag och uppläggning Utredningens kommer dock att behöva anpassa sitt förslag till nationell lagstiftning till förordningen. Vidare finns det krav i EU-förordningar som riktar sig mot medlemsländerna, där dessa ska verkställa förordningens krav. Utredningen kommer att behöva undersöka och vid behov föreslå åtgärder. Ett mycket stort antal experter biträder utredningen. Vi har haft 14 dagslånga sammanträden, varav ett i internatform. Därutöver har jag haft en stor mängd separata möten med olika experter, särskilt många med . Jag har vidare på olika sätt haft kontakt med en mängd andra intressenter och samrått med ett stort antal myndigheter och andra utredningar. Utredningen har också besökt och och där tagit del av erfarenheterna i de länderna. Slutligen har tre olika konsulter bistått mig. har biträtt utredningen i miljörättsliga frågor och professor i EU-rättsliga frågor. Slutligen har beräknat de ekonomiska konsekvenserna av utred- ningens förslag. Den fortsatta framställningen har disponerats på följande sätt. Kapi- tel 2–7 innehåller en bakgrundsbeskrivning. Kapitel 2 ska ge en över- siktlig introduktion till fiske. I kapitel 3 analyserar jag för att få fram vilket utrymme har för nationell lagstiftning. Innehållet i kapitlet har granskats och godkänts av professor . Kapitel 4 är en beskrivning och analys av det befintliga regelverket. I kapitel 5 analyserar jag tidigare utredningar och på- gående arbeten om fiske. Kapitel 6 innehåller en jämförelse mellan den nu gällande fiskelagen och annan relevant lagstiftning. Syftet är att närmare analysera vilka brister den nuvarande fiskelagstift- ningen har. Under 6.1 analyseras i förhållandet till fiskelagen. Avsnittet har på uppdrag av utredningen författats av miljörådet . Slutligen redovisar jag erfaren- heterna från och i kapitel 7. Kapitel 8–10 innehåller utredningens överväganden. I kapitel 8 gör jag en sammanhållen analys och sammanfattning om vad som Utredningens uppdrag och uppläggning utgör problemen i den nu gällande fiskelagen. Kapitel 9 innehåller överväganden och kapitel 10 en analys över vilka konsekvenser utred- ningens förslag medför. Förslag till författningsändringar med lag- kommentarer finns i kapitel 11. har en lång kuststräcka och omges av flera havsområden i vilka svenskt yrkesfiske och fritidsfiske sker. De havsområden som angränsar till är , och . Svenskt fiske har även tillträde till och . Även i sötvattensområdena bedrivs yrkesmässigt fiske. har också stora möjligheter till fritidsfiske och fisketurism. Kapitlet bygger på uppgifter från , där även tabeller och figurer är hämtade. Med yrkesmässigt fiske avses enligt 6 § fiskelagen (1993:787) fiske som bedrivs med stöd av yrkesfiskelicens eller av utländska fiskare med annat särskilt tillstånd att bedriva yrkesfiske i Sveriges sjö- territorium eller i ekonomiska zon. Sveriges sjöterritorium omfattar inre vatten och territorialhavet (Lag [1966:374] om Sveriges sjöterritorium). Det begränsas mot det fria havet eller annan stats territorium av territorialgränsen. ekonomiska zon omfattar det havsområde utanför territorialgränsen som regeringen föreskriver (Lag [1992:1140] om ekonomiska zon). Fiske med stöd av enskild rätt kan bedrivas i yrkesmässig om- fattning men om det inte bedrivs med stöd av yrkesfiskelicens är det i lagens mening inte yrkesfiske. Allt fiske som inte sker med stöd av yrkesfiskelicens eller en- skild rätt betecknas som fritidsfiske. Detta fiske kan bedrivas med såväl handredskap som med en begränsad mängd redskap av annan typ, i första hand nät och burar. Begreppet fritidsfiske har av hävd delats upp i sportfiske, som sker med handredskap, och husbehovs- fiske, som sker med mängdfångande passiva redskap, t.ex. nät, ryssjor, burar och mjärdar. Den svenska fiskeflottan bestod av totalt 1 479 svenska fartyg som hade tillstånd att bedriva yrkesmässigt fiske till havs. 1 807 personer hade yrkesfiskelicens. Den totala sysselsättningen var dock högre eftersom alla som arbetar ombord på fiskfartyg inte har licens. Fångsterna i saltsjöfisket uppgick till ca i levande vikt och värdet av landningarna uppgick till 1 083 mil- joner kr. Sill/strömming för konsumtion var den viktigaste ekono- miska arten. Foderfisk utgjorde av den totala fångsten och värdet av denna uppgick till . Andelen motsvarar alltså av det totala värdet. Den svenska flottan kan grovt indelas i följande tre huvudgrupper: Fiske med trål/not efter pelagiska arter (pelagiskt trål/notfiske) Fiske med trål efter torsk och andra bottenlevande arter som rödtunga, räka och havskräfta (demersalt trålfiske) Övrigt fiske med passiva redskap, dvs. nät, ryssjor, burar och långrev, efter främst torsk, lax, sik, havskräfta, ål, sjurygg, pigg- haj, piggvar, rödspätta, flundra, gös, gädda, abborre, makrill och sill/strömming Fiskeredskap brukar indelas i två huvudkategorier, baserade på deras sätt att fånga fisken. Dels finns aktiva redskap, det vill säga redskap som med människans hjälp förs genom vattnet och söker upp målarten, t.ex. trålar och vadar, och dels passiva redskap där målarten söker upp redskapet, t.ex. garn och burar. Flottan består av många små fartyg som fiskar med passiva red- skap och ett mindre antal större fartyg som främst fiskar med någon typ av trål. De flesta demersala trålare har sin hemmahamn på väst- kusten. Bland de pelagiska trålarna med hemmahamn på ostkusten utgörs nästan alla trålare av siklöjetrålare. Fartyg som fiskar med passiva redskap är mera jämt utspridda på , sydkusten och ostkusten. Med pelagiska trålare avses fartyg som huvudsakligen fiskar efter sill/strömming, skarpsill, makrill, siklöja och blåvitling. med skötar i delar av och små områden längs kusten av . Fångsten används i huvudsak för romframställning. Huvuddelen av de övriga arterna fiskas av större pelagiska fartyg (>24 meter) som använder trål och ringnot. Den svenska fiskeflottan är grupperad i fem segment, se Tabell 1. Två av dessa består av fartyg som fiskar med passiva redskap och tre som fiskar med aktiva redskap. Segment ett innehåller båtar som fiskar med passiva redskap. Segment två om- fattar räktrålare, segment tre pelagiska båtar och segment fyra demersala trålare. Segment fem omfattar båtar som fiskar med passiva redskap. Länsvis fördelning av fartygen i de skilda segmenten har antalet fartyg minskat st. till 1545 st., dvs. Fartygen inom segment ett har minskat st. till 1166 st., dvs. Inom trål- segmenten har flottan minskat från 381 till 345 fartyg, dvs. med 9 pro- cent. På har trålflottan ökat från 237 till 247 fartyg, dvs. , som de östersjöbaserade trålfartygen minskat från 144 st. till 98 st., dvs. Inom segment fem, de större garnfartygen, har flottan minskat från 70 till 34 far- tyg, dvs. Utvecklingen av antalet fartyg per län framgår av Tabell 2. (Uppgifterna är hämtade från ) Tabell 2 Utvecklingen av antalet fartyg per län –2007 En tydlig utveckling i fisket är att antal fartyg inom kustfiske- segmentet minskar. Denna utveckling gäller samtliga län. Den pro- centuellt största nedgången finns i och följt av och . Även antalet fartyg meter som fiskar med passiva redskap har minskat kraftigt. Förklaringen till denna utveckling är att det ekonomiska utbytet i framförallt det kustnära, småskaliga fisket är för lågt. En annan trend är att trålfiskeflottan alltmer koncentreras till , medan den östersjöbaserade flottan minskar. kan man skönja en förskjutning av flottan från de norra regionerna Den totala ökningen av väst- kusttrålflottan kan bl.a. förklaras med bättre flexibilitet i fisket och därmed bättre möjlighet att parera svängningar i beståndsutveck- lingen. Yrkesfiske, vattenbruk och förädlingsindustri sysselsatte knappt 4 000 personer i , vilket motsvarar av den totala sysselsättningen i . Av dessa arbetade ca 1 900 inom yrkesfisket, ca 1 800 inom förädlingsindustrin och ca 200 inom vatten- bruket. har antalet yrkesfiskare och anställda inom bered- ningsindustrin minskat, medan antalet anställda inom vattenbruket har ökat (Operativt program för fiskerinäringen i –2013, ). fanns det, som framgått ovan 1 807 yrkesfiskare med yrkesfiskelicens. Den totala sysselsättningen var dock högre efter- som alla som arbetar ombord på ett fiskefartyg inte har yrkesfiske- licens. Medianåldern i kåren 2006 var , medan den var . Av det totala antalet yrkesfiskare var eller äldre. Utvecklingen har alltså känne- tecknats av allt färre fiskare med en stigande medelålder. Tabell 3 Antal licensierade yrkesfiskare i åren 2000–2006. (Uppföljning av de fiskepolitiska insatsernas resultat och konsekvenser för företag inom fiskeområdet, 2007/08 RFR3) Av de yrkesfiskare som fiskar i havet finns på väst- kusten, på sydkusten och på ostkusten. Ut- vecklingen av antalet yrkesfiskare per län framgår nedan. Yrkesfiskare per län 2000-2007 Av det operativa programmet för fiskerinäringen i 2007-2013 framgår att sysselsättningen i beredningsindustrin till följd av löpande rationaliseringar och minskad omsättning har minskat , främst i industrin i de kommuner som huvudsakligen är baserade på importerad råvara (och ). Minskningen i sysselsätt- ningen rör företag med fler än 20 personer. De fem största före- tagen svarar dock fortfarande för av den totala omsätt- ningen och för av sysselsättningen. Den geografiska koncentrationen är stark: svarar för 65 pro- cent av hela sektorn räknat i antal sysselsatta. Det näst största länet är som står för . I kommun finns av totala fiskberedningsindustri räknat i andel sysselsatta. Tabell 5 Länsvis fördelning av antalet anställda 2006. (För enskild firma räknas ägare inte som anställd) har den landade fångsten varierat mellan ca () och (). De mest betydelse- fulla fiskarterna i det yrkesmässiga saltsjöfisket är torsk, sill och strömming, foderfisk samt kräft- och blötdjur. Avkastningen för salt- sjöfisket var ca . När det gäller ilandföring av svenskfångad fisk i utlandet sker detta i första hand i , och den dominerande produkten är foderfisk. Svenskt fiske begränsas väsentligen av kvoter. av landningsvärdet kommer från kvoterade arter, varav torsk, sill, skarpsill, havskräfta och räka svarar för . Samman- lagt bedrivs svenskt fiske på 29 olika bestånd, omfattande 12 arter, i havsområden från till . Samtliga kvoter ut- nyttjas inte fullt ut, eftersom fiskeflottan i vissa områden inte är tillräckligt stor för att utnyttja kvoterna till fullo. I andra områden föreligger dock viss överkapacitet. Figur 1 visar geografisk fördelning av totala fångstvärdet i svenskt yrkesfiske och fördelningen av värdet mellan skaldjur, pelagiska arter och övriga arter. Värdet baseras på genomsnittliga landningspriser . (Uppgifterna har hämtats från ) Figur 1 Geografisk fördelning av totala fångstvärdet i svenskt yrkesfiske och fördelningen av värdet på olika arter Värde (milj kr) till de arter som fiskas svarar torsk tillsammans med de pelagiska arterna för cirka tre fjärdedelar av fångstvärdet. Bland de nio viktigaste arterna är det bara ål och rödtunga som inte är kvoterade. Figur 2 ger fördelningen artvis för dessa nio värdemässigt dominerande arter, vilket svarade för av infiskningen. Resterande infiskning är fördelad på 56 olika arter. Figur 2 Fördelning av de av fångstvärdet som kom från de nio viktigaste arterna . Samtliga arter utom rödtunga och ål är kvoterade Det svenska insjöfisket är ett småskaligt fiske som bedrivs på ett flertal arter med passiva redskap. För fiske på allmänt vatten i de fem , , , och krävs yrkesfiskelicens, medan fisket i de övriga sjöarna bedrivs med stöd av enskild fiskerätt, där licens inte är ett krav. Många fiskare i dessa sjöar har dock ändå valt att ansöka om yrkesfiskelicens. Licensierat yrkesfiske förekommer därför förutom i de i 21 sjöar i Syd- och samt i 13 sjöar och reglerings- magasin i norra . Det finns inget samlat register över fartyg som används i insjö- fiske. Storleken på fartygen varierar dock mellan fyra och , där de största fartygen fiskar i . Besättningen består av en till två personer per fartyg. uppgick det totala antalet licensierade yrkesfiskare i sötvatten till 188 stycken varav ett sjuttio- tal i , ett tjugotal i och cirka fyrtio i vardera och . I sjöarna i norra och i är attraktiva arter i första hand och sik, medan främst gös, ål, gädda och abborre är arter som fiskas i de övriga sjöarna. I fiskas dessutom sik- löja (för löjrom) och sik. Fångsterna i det yrkesmässiga sötvattensfisket uppgick till totalt och uppgick i första handelsledet till ett värde om . De ekonomiskt mest betydelsefulla fiskarterna i det yrkesmässiga sötvattensfisket var gös, kräfta och ål. Värdet av gös uppgick till 31,1 miljoner, av kräfta till 15,5 miljoner och av ål till 8,0 miljoner. Fångsten av gös uppgick år , av kräfta till och av ål till . Det yrkesmässiga fisket i sötvatten 2007, mängd i ton Enligt och fritidsfiskebaserad verksamhet fiskade totalt en miljon svenskar i åldern vid åtminstone något tillfälle . I åldersgruppen fiskade ytterligare 450 000 svenskar enligt Sportfiskarnas rapport och ungdomars fiske . Sammantaget fritidsfiskar alltså ca 1,5 miljoner svenskar. (Barns och ungdomars fiske är dock inte inräknat i statistikuppgifterna nedan.) Antalet fiskedagar uppgick till närmare 13,8 miljoner. Det är fler män än kvinnor som fritidsfiskar och i genomsnitt fiskar också männen fler dagar . Störst andel fiskande bland befolkningen finns i inland följt av , Norra och inland. Syftet med fritidsfisket tycks för de flesta vara rekreation och fångst av fisk för egen konsumtion. Huvuddelen av utövarna fiskar enbart med handredskap medan ca en femtedel också använder mängdfångande passiva redskap, t.ex. nät, burar, eller tinor. av de fiskande använder enbart mängdfångande, passiva redskap. Tabell 7 Totala antalet fritidsfiskare och andelen fritidsfiskare av befolkningen i åldrarna Stad (> 300 000 inv.) Fångsterna i fritidsfisket mätt i behållen vikt, uppskattades till totalt ca , varav ungefär hälften fiskats i havet. Totalt uppgick antalet fiskedagar i havet till knappt fem miljoner. Fritids- fisket i mellersta och svarade för både de största kvantiteterna och flest antal fiskedagar. Antalet fiskedagar i inlandsvatten uppgick till nästan åtta miljoner. Handredskapsfisket stod för av totalfångsten. Fångsten per fiskedag är med andra ord betydligt lägre vid fiske med handredskap. Av hand- redskapsfiskets fångster kom merparten från inlandsvatten. De generellt viktigaste arterna räknat i fångstmängd är gädda och abborre. Andra viktiga arter är öring, sill/strömming, torsk och makrill, plattfisk samt sik, harr, lax och . och sill/strömming samt Allmän bakgrund SOU 2010:42 kräfta är särskilt viktiga arter för fisket med mängdfångande passiva De samlade utgifterna för fritidsfisket , vilket motsvarar ca per fiskande individ och år. Den enskilt största utgifts- posten vid fiske avsåg fiskeutrustning. Andra stora utgiftsposter av- såg resor, båt, fiskeavgifter samt kostnader för turbåt/guidning. Det mesta fritidsfisket bedrivs i vatten i närheten av hemmet. Mer än hälften av fiskedagarna sker inom från hemmet och inom från bostadsorten, s.k. lokalt fiske. Det betyder att det största fisketrycket finns i anslutning till befolk- ningscentra dvs. Fisketurism däremot är koncen- trerad till framför allt inland. Totalt uppskattades antalet dagar som fritidsfiskarna bedrivit fiske- turism till 1,1 miljoner dagar, vilket motsvarar av totala antalet fiskedagar. Inlandsvattnen inklusive fjäll- regionen står för av fisketurismen räknat . I framför allt fjällregionen och inom kategorin övriga rinnande vatten svarar fisketurismen för en stor andel av det totala antalet fiske- dagar. SOU 2010:42 Allmän bakgrund Fisketurism, dagar samt andel per område I företagande i , Finfo 2008:2, redovisas statistik över den fritidsfiskebaserade verk- samheten i . Rapporten bygger på en vidarebearbetning av den statistik som redovisas i och fritidsfiskebaserad verksamhet (2008). Statistiken bygger på en enkätundersökning som gick ut till 5 000 företag. Resultaten visar att det i fanns drygt 1 300 företag med helt eller delvis fritidsfiskerelaterad verksamhet och de hade en sammanlagd omsättning på . En uppföljningsstudie visar dock att den verkliga omfattningen troligtvis är den dubbla. Fritidsfiskebaserad verksamhet innefattar i rapporten varor och tjänster som säljs i anslutning till en fisketur.