sou · GYB363 · 2010-09-30 00:00:00 — För det fjärde innehåller direktivet inte något krav på att tredjelandsmedborgare som samarbetat med de brotts- utredande myndigheterna i en utredning om brott enligt 20 kap. 5 § utlänningslagen (2005:716) (UtlL) och som får ett tidsbegränsat uppehållstillstånd för att kunna få en talan om innestående ersätt- ning prövad av domstol ska ha rätt att arbeta och ha rätt till sjuk- vård i den omfattning som vi föreslår. För det femte är denna möj- lighet till uppehållstillstånd inte begränsad till de fall som anges i direktivet. Slutligen föreslår vi att arbetsgivare ska kontrollera att tredjelandsmedborgare har rätt att vistas och arbeta här, inte endast kontrollera deras vistelserätt, vilket är vad direktivet kräver. Motsvar- ande gäller beträffande den av oss föreslagna skyldigheten att spara en kopia av en handling som visar att tredjelandsmedborgaren har föreskrivet tillstånd att vistas och arbeta här. I den mån som vi går längre än vad direktivet kräver får våra förslag högst begränsade negativa konsekvenser. Med undantag för dessa konsekvenser är det enligt vår uppfattning inte möjligt att genomföra direktivet med mindre negativa konsekvenser än de som våra förslag medför. De delar av våra förslag som kommer att ha störst ekonomiska konsekvenser är för det första skyldigheten för arbetsgivare att kon- trollera att tredjelandsmedborgare som ska påbörja en anställning har rätt att vistas här samt att spara en kopia av en handling som utvisar sådan rätt, för det andra skyldigheten att underrätta Skatte- verket om anställningen och för det tredje den anledning för före- tag att kontrollera underentreprenörer som följer av risken att ådömas en särskild avgift om uppdragstagaren utför underentreprenaden med anställda som vistas här olagligt. Om ett betänkande innehåller förslag till nya eller ändrade regler, ska – enligt 15 a § kommittéförordningen – förslagens kostnads- mässiga och andra konsekvenser anges i betänkandet. Konsekvens- erna ska anges på ett sätt som motsvarar de krav på innehållet i kon- sekvensutredningar som finns i 6 och 7 §§ förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. Bedömning: Våra förslag kan inte förväntas leda till intäkter av någon betydelse. När det gäller de ekonomiska konsekvenserna av våra förslag kan de huvudsakligen förväntas leda till kostnader. Vi har lämnat för- slag i två avseenden som i och för sig skulle kunna leda till ökade intäkter för staten. För det första skulle förslaget att den som an- litar en underentreprenör som utför underentreprenaden med an- ställda som vistas här olagligt ska betala en särskild avgift kunna leda till intäkter för staten. För det andra skulle förslaget att Skatte- verket vid omprövning av skattebeslut avseende arbetsgivaravgifter på ersättning till tredjelandsmedborgare som vistats här utan före- skrivet tillstånd ska kunna luta sig mot en presumtion för tre mån- aders utfört heltidsarbete kunna leda till ökade skatteintäkter. Enligt vår uppfattning kan dessa förslag emellertid inte förväntas leda till intäkter av någon betydelse. Vi övergår nu till att behandla de kostnader som våra förslag kan förväntas medföra. Bedömning: Våra förslag innebär att kommer att drabbas av vissa kostnadsökningar. De kommer dock inte att bli större än att de bör kunna inom ramen för de nuvarande anslagen. Den nya skyldigheten för arbetsgivare att lämna underrättelse om anställning av tredjelandsmedborgare ska fullgöras till . kommer därmed att behöva hantera de uppgifter som kommer att lämnas in och på olika sätt lämna information till arbets- givare om skyldigheten att underrätta. Ny blankett behöver tas fram och eventuellt kan den befintliga blanketten för förenklad skatte- deklaration behöva ändras. Även skriftligt informationsmaterial och informationen på på Internet måste uppdateras. Det är också rimligt att räkna med ökade kostnader för att ta emot samtal och svara på frågor från arbetsgivare angående de nya skyldig- heterna, åtminstone under ett inledande skede. Företrädare för Skatte- verket uppskattar att våra förslag i denna del kommer att ge upphov till en initial kostnad om 3–och att den årliga kost- naden kommer att uppgå till ett lika stort belopp. Därutöver till- kommer kostnaden för att anpassa datasystemet, vilken av Skatte- verket har uppskattats till 2,5–. Vi instämmer i dessa bedömningar. De förväntade kostnadsökningarna är enligt vår bedömning inte större än att de bör kunna inom ramen för de nuvarande anslagen. Bedömning: De kostnadsökningar som våra förslag kan komma att ge upphov till för del kan hanteras inom befintliga budgetramar. Trots att våra förslag rör det utlänningsrättsliga området har det högst begränsade konsekvenser för . Vi har före- slagit att det ska vara möjligt för tredjelandsmedborgare som sam- arbetat med de brottsutredande myndigheterna i en utredning om brott enligt 20 kap. 5 § UtlL och som har ett tidsbegränsat uppe- hållstillstånd som meddelats enligt 5 kap. 15 § UtlL att få ytterligare uppehållstillstånd, om det behövs för att han eller hon ska kunna få en talan om innestående ersättning prövad av domstol. Denna möj- lighet kommer enligt vår bedömning att användas i mycket liten utsträckning. Kostnaderna kan därför förmodas bli försumbara. ska också informera och ge råd och stöd till arbetsgivare som vill anställa tredjelandsmedborgare. Sådan infor- mation lämnas . Det kan dock förmodas att efterfrågan på denna service ökar med anledning av införande av en lagstadgad kontrollskyldighet m.m. åtminstone i ett inledningsskede. Vi bedömer dock att det kommer att föranleda endast marginella kostnads- ökningar för och att de därför kan hanteras inom ramen för befintliga anslag. I övrigt påverkas inte kostnader av våra förslag. Bedömning: Våra förslag får inte några konsekvenser för rätts- väsendet som måste finansieras i särskild ordning. Den föreslagna ändringen av straffbestämmelsen i 20 kap. 5 § UtlL innebär att den brottsliga gärningen i bestämmelsen utvidgas något. Utvidgningen förväntas dock inte medföra några beaktansvärda kostnadsökningar för rättsväsendet. Detsamma gäller den motsvar- ande ändringen av bestämmelsen om den särskilda avgiften i 20 kap. 12 § UtlL. Samma bedömning gör vi beträffande den föreslagna bestämmelsen om att uppdragsgivare som anlitar underentreprenörer med olagligt vistandes anställda ska betala en särskild avgift. För att den föreslagna bestämmelsen om att den som gjort sig skyldig till brott enligt 20 kap. 5 § UtlL ska kunna fråntas rätt till beviljade men inte utbetalda stöd och bli skyldig att betala tillbaka mottaget stöd ska kunna tillämpas krävs att åklagaren lägger fram utredning om vilka stöd som en tilltalad beviljats eller mottagit. Bestämmelsen kommer enligt vår bedömning att tillämpas endast i liten utsträckning. kostnader för att ta fram utredningen behöver därför inte finansieras i särskild ordning. Dom- stolarna kommer inte att få fler mål med anledning av att den aktuella bestämmelsen införs, och deras arbetsbörda påverkas högst försum- bart av bestämmelsen. Med hänsyn till vad som sagts bedömer vi att våra förslag kommer att innebära en viss ökad arbetsbörda för polis, åklagare och domstolar. Vår bedömning är emellertid att de kostnadsökningar som kan förväntas uppstå inte är större än att de ryms inom den vanliga verksamheten hos de berörda myndigheterna och domstol- arna. Genomförandet av de föreslagna lagändringarna bör således finansieras inom ramen för befintliga anslag. Bedömning: Våra förslag medför nya och utökade arbetsuppgifter som sammantaget leder till ett genomsnittligt ökat resursbehov för motsvarande en halv årsarbetskraft. Denna kostnadsökning får dock hanteras inom ramen för det befintliga anslaget. Vi har förslagit att Polisen ska få i uppdrag att utföra de inspek- tioner som ska genomföras för att säkerställa direktivets effektivitet. Sådan verksamhet bedrivs redan. Det är dessutom Polisen som har ansvaret för brottsbekämpning. Vi bedömer därför att vårt förslag i denna del inte kommer att innebära några ökade kostnader för Polisen som behöver finansieras på särskilt sätt. Därutöver föreslås få i uppdrag att göra de i direktivet föreskrivna bedömningarna av i vilka sektorer det är störst risk för anställning av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i landet. Detta är en ny uppgift som kommer att föranleda vissa kostnadsökningar. Därtill föreslår vi att utses till att samla in den statistik som är nödvändig för att rappor- tera till kommissionen i enlighet med artikel 14.2. Även om viss uppgiftsinsamling och statistiksammanställning sker , innebär dessa utökade arbetsuppgifter ökade kostnader. Sammantaget bedömer vi att våra förslag medför nya och utökade arbetsuppgifter som leder till ett genomsnittligt ökat resursbehov för motsvarande en halv årsarbetskraft. Denna kostnadsökning är emellertid inte större än att den får hanteras inom ramen för det befintliga anslaget. Bedömning: Våra förslag föranleder endast försumbart ökade kostnader för landstingen. Vi har föreslagit att ett landsting ska erbjuda tredjelandsmedborgare som får tillfälliga uppehållstillstånd för att kunna föra talan om ersätt- ning för arbete vid olaglig vistelse här vård i samma omfattning som erbjuds den som är bosatt inom . Uppehållstillstånd kommer enligt vår bedömning att beviljas i ett mycket litet antal fall. Lands- tingens kostnader för sjukvård i aktuell omfattning till dessa tredje- landsmedborgare kan därför förväntas bli försumbara. 14.2.3Konsekvenser för privata och offentliga arbetsgivare Bedömning: Våra förslag kommer att innebära vissa ökade administrativa kostnader för arbetsgivare som dock är nödvän- diga för att genomföra direktivets bestämmelser i svensk rätt. Våra förslag får konsekvenser för arbetsgivare. Små och stora före- tag och offentliga arbetsgivare drabbas av förslagen på samma sätt. Enligt våra förslag ska en arbetsgivare som avser att anställa en tredjelandsmedborgare kontrollera att tredjelandsmedborgaren har rätt att vistas här och spara en kopia av den handling som visar att utlänningen har sådan rätt. Eftersom det redan nu är straffbart att anställa en utlänning som saknar föreskrivet arbetstillstånd måste arbetsgivare även försäkra sig om att personer som de anställer har rätt att arbeta här. De kontroller som arbetsgivarna kommer att behöva göra enligt den skyldighet som vi föreslår skiljer sig i praktiken inte mycket från de kontroller som de redan nu bör göra. Den lag- stadgade kontrollskyldigheten medför därför bara försumbara extra kostnader för företagen. Skyldigheten att spara en kopia av uppehållstillstånd eller liknande handling medför emellertid, låt vara synnerligen blygsamma, men dock kostnader för företagen. De arbetsmoment som tillkommer är att ta en kopia av den handling som tredjelandsmedborgaren i fråga visar upp, att spara denna handling i en pärm, mapp eller lik- nande samt att gallra ut handlingen när den inte längre behövs. I stället för att ta en kopia av handlingen kan arbetsgivaren teckna ned nöd- vändiga uppgifter om tillstånd, identifikationsuppgifter m.m. (se av- snitt 5.4.5) och spara detta dokument. Vi bedömer att tidsåtgången för dessa arbetsmoment kan beräknas till uppskattningsvis fem min- uter. Därutöver ska arbetsgivare med anställda tredjelandsmedborgare lämna en underrättelse till om att en sådan tredjelands- medborgare som avses i direktivet har anställts. Den tekniska lösningen för underrättelserna är inte klar, och det är därför inte möjligt att ange exakt vilken arbetsinsats som kommer att krävas av en arbetsgivare. Målet för såväl oss som är dock att underrättelse ska kunna ske på ett så enkelt sätt som möjligt. En lösning som ser som möjlig är att underrättelse lämnas i samband med skattedeklarationen månaden efter den kalender- månad då anställningen påbörjades. Sannolikt måste en ny handling upprättas, men detta bör kunna ske med automatik med hjälp av arbetsgivarens bokförings- och deklarationsprogram. Inmatning av uppgifter, kontroller och leverans av uppgifterna till bör rimligen kunna ske med en ökad tidsåtgång om sammanlagt högst . De arbetsuppgifter som tillkommer i samband med anställning av tredjelandsmedborgare kan alltså enligt vår uppskattning ta sammanlagt högst i anspråk. Det är normalt en ekonomi- handläggare som sköter inlämningen av skattedeklarationer, och vid beräkning av kostnaden för de nya skyldigheterna ska därför en lön om användas (lönekostnaden1 är hämtad från Till- växtverkets hemsida). För varje tredjelandsmedborgare uppgår därför den ökade administrativa kostnaden till . Eftersom ett enskilt företags totala kostnad beror på hur många tredjelandsmedborgare som anställs är det inte menings- fullt att beräkna någon kostnad för ett enskilt företag. Vi bör däremot försöka uppskatta en total årlig kostnad för samtliga arbetsgivare i hela landet. För att kunna göra en sådan uppskattning måste man veta hur många tredjelandsmedborgare som anställs i landet . Enligt beräkningar var det totalt 71 562 tredjelandsmedborgare som fått nytt jobb, dvs. gått från arbetslöshet eller bytt arbetsgivare. I siffran ingår även sådana tredjelandsmedborgare som är familjemedlemmar till EES- medborgare med uppehållsrätt här, som är familjemedlemmar till medborgare i som utövar sin rätt till fri rörlighet samt per- 1 lönekostnad enligt lönestatistik . soner med ställning som varaktigt bosatta här. Det kommer dock inte att vara nödvändigt att lämna underrättelse i fråga om sådana personer. Den verkliga siffran kommer därmed att bli något lägre. Uppskattningsvis kan antalet underrättelser komma att uppgå till knappt 70 000 . Det innebär att den totala administrativa kost- naden för samtliga arbetsgivare kan komma att öka med . När det gäller skyldigheten att bevara en kopia av eller ett utdrag ur en tillståndshandling, finns det inte några alternativa sätt att genomföra direktivets bestämmelser. I fråga om underrättelseskyl- digheten har vi i avsnitt 5.5.6 och 5.5.7 övervägt olika möjliga sätt att genomföra direktivets krav. Vi har valt den lösning som, utan att direktivets syfte eftersätts, ger minsta möjliga kostnadsökningar för såväl arbetsgivare som staten genom att samordna underrättelserna med redan befintliga krav på uppgiftslämnande. Enligt våra förslag ska uppdragsgivare som anlitar underentre- prenörer som utför sitt underentreprenadsarbete med hjälp av anställda tredjelandsmedborgare som vistas här olagligt betala en särskild avgift och vara solidariskt ansvariga med underentrepre- nörerna för lön till tredjelandsmedborgarna. Uppdragsgivare som gör rimliga kontroller av sina underentreprenörer ska dock inte bära något sådant ansvar. Tanken är alltså att det ska finnas incita- ment för företag att kontrollera sina underentreprenörer. För de företag som inte har gjort sådana kontroller medför våra förslag vissa extra kostnader. Hur stora dessa kan komma att bli är emellertid inte möjligt att bedöma. Vi har föreslagit att det vid tvist mellan en arbetsgivare och en anställd tredjelandsmedborgare om lön som arbetstagaren utfört vid olaglig vistelse här ska gälla en presumtion för att den avtalade lönen motsvarar lön enligt ett tillämpbart kollektivavtal eller praxis inom yrket eller branschen och att arbetstagaren utfört tre mån- aders arbete. Enligt vår bedömning är det inte troligt att dessa pre- sumtioner kommer att medföra några kostnader för arbetsgivarna. 14.3Möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen Bedömning: Våra förslag kan ha en negativ inverkan på möjlig- heterna att nå de integrationspolitiska målen. Målet för integrationspolitiken är lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund (prop. 2008/09:1 utg.omr. 13, s. 14). Regeringen har i skrivelsen 2008/09:24 Egenmakt mot utanförskap – regeringens strategi för integration angett sju områden som integrationspolitiken bör fokusera på under mandat- perioden. Bland dessa finns målen att fler personer ska komma i arbete och att diskriminering ska bekämpas effektivt. Vi har i avsnitt 5.4.4 konstaterat att det finns en risk att de skärpta kraven på arbetsgivare som anställer tredjelandsmedborgare, liksom de sanktioner och åtgärder som ska kunna vidtas mot arbets- givare vid anställning av personer som inte har rätt att vistas här, får en hämmande effekt på arbetsgivares vilja att anställa personer med utländsk bakgrund. Våra förslag för att genomföra direktivet kan därför få en negativ inverkan på möjligheterna att nå de integrations- politiska målen. Bedömning: Det är möjligt att våra förslag leder till minskad brottslighet. Vi har föreslagit att den som anlitar en underentreprenör som utför underentreprenaden med anställda som vistas här olagligt ska betala en särskild avgift och vara solidariskt ansvarig med underentre- prenören för innestående ersättning till sådana tredjelandsmedborgare. En uppdragsgivare som har gjort rimliga kontroller ska dock inte betala någon avgift eller ansvara för någon lön. Det är möjligt att dessa bestämmelser leder till att företag som anlitar underentre- prenörer kontrollerar dessa i större omfattning än vad som sker . Det är därför möjligt att de aktuella bestämmelserna leder till minskad brottslighet. Bedömning: Våra förslag kommer inte att medföra några andra konsekvenser av det slag som anges i 15 § kommittéförordningen. Enligt 15 § kommittéförordningen ska bland annat beaktas, om framlagda förslag bedöms få konsekvenser för små företags arbets- förutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags. De regler vi föreslår ska tillämpas vid anställning av vissa tredjelandsmedborgare och ska gälla för alla arbetsgivare som driver näringsverksamhet. Genom våra förslag till genomför- ande av sanktionsdirektivet ökar möjligheterna att tillgripa sanktioner mot arbetsgivare som medvetet eller utan att kontrollera föreskrivna tillstånd anställer tredjelandsmedborgare som vistas här olagligt. Det är således dessa företag som kan drabbas av ökade kostnader. För- hoppningsvis leder detta till en bättre konkurrenssituation för före- tag som iakttar gällande regler. Kostnaderna för att fullgöra skyldigheten att bevara kopia av till- ståndshandlingar och att underrätta vid anställning av en tredjelandsmedborgare är avhängiga av antalet anställda tredje- landsmedborgare. De torde därför inte få några konsekvenser för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags. Vi bedömer att våra förslag inte heller i övrigt får några sådana konsekvenser som anges i 15 § kommittéförordningen som ska redo- visas i betänkandet, dvs. konsekvenser för den kommunala själv- styrelsen, för det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet eller för jämställdheten mellan kvinnor och män. 15.1Förslaget till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) 5 kap. 15 c § En utlänning med uppehållstillstånd enligt 15 § får för tiden efter tillståndets giltighetstid beviljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd, om 1.utlänningen har samarbetat med de brottsutredande myndig- heterna i en utredning om brott enligt 20 kap. 5 §, och 2.utlänningen har väckt talan om innestående ersättning för arbete som anställd vid vistelse i utan föreskrivet tillstånd. Bestämmelsen är ny och har behandlats i avsnitt 7.12. I bestäm- melsen föreskrivs en möjlighet att bevilja ett tidsbegränsat uppehålls- tillstånd för utlänningar som har uppehållstillstånd enligt 5 kap. 15 § utlänningslagen (2005:716) (UtlL) och som har samarbetat med de brottsutredande myndigheterna i en utredning om brott enligt 20 kap. 5 § UtlL. För att uppehållstillstånd ska kunna beviljas krävs att utlänningen har väckt talan om innestående ersättning. Talan kan ha väckts genom ansökan om stämning vid domstol eller an- sökan om betalningsföreläggande. Talan kan ha väckts mot antingen en hävdad arbetsgivare eller en hävdad uppdragsgivare som arbets- givaren varit underentreprenör åt. Uppehållstillstånd bör beviljas endast om utlänningen behöver vara här för att kunna föra sin talan, exempelvis om hans närvaro vid en huvudförhandling är av betydelse för utredningen. Om det återstår innan hans närvaro behövs, bör uppehållstillstånd inte beviljas. 5 kap. 18 § En utlänning som vill ha uppehållstillstånd i ska ha ansökt om och beviljats ett sådant tillstånd före inresan i landet. En ansökan om uppehållstillstånd får inte bifallas efter inresan. Det som föreskrivs i första stycket gäller dock inte om 1.utlänningen har rätt till uppehållstillstånd här som flykting eller annan skyddsbehövande enligt 1 § eller kan beviljas uppehållstillstånd här med stöd av 21 kap. 2, 3 eller 4 §, 2.utlänningen med stöd av 6 § bör beviljas uppehållstillstånd här, 3.en ansökan om uppehållstillstånd avser förlängning av ett tids- begränsat uppehållstillstånd som beviljats en utlänning med familje- anknytning med stöd av 3 § första stycket 1 eller 2 b eller 3 a § första stycket 1 eller andra stycket, 4.utlänningen kan beviljas eller har tidsbegränsat uppehållstillstånd här med stöd av 15 §, 5.utlänningen enligt 3 § första stycket 1–4, 3 a § första stycket 1–3 eller andra stycket har stark anknytning till en person som är bosatt i och det inte skäligen kan krävas att utlänningen reser till ett annat land för att ge in ansökan där, 6.en ansökan om uppehållstillstånd avser förlängning av ett tids- begränsat uppehållstillstånd som med stöd av 10 § har beviljats en ut- länning i fall som avses i 6 kap. 2 § första stycket, 7.utlänningen kan beviljas uppehållstillstånd enligt 15 a § eller 15 c §, 8.utlänningen med stöd av 10 § har beviljats ett tidsbegränsat uppe- hållstillstånd för studier och antingen slutfört studier som motsvarar 30 högskolepoäng eller fullföljt en termin vid forskarutbildning, eller 9. det annars finns synnerliga skäl. Det som föreskrivs i första stycket gäller inte heller om utlänningen har beviljats en visering för att besöka en arbetsgivare i eller är undantagen från kravet på visering om han eller hon ansöker om ett uppehållstillstånd för arbete inom ett slag av arbete där det råder stor efterfrågan på arbetskraft. En ytterligare förutsättning är att arbets- givaren skulle förorsakas olägenheter om utlänningen måste resa till ett annat land för att ge in ansökan där eller att det annars finns särskilda skäl. Vid skälighetsbedömningen enligt andra stycket 5 ska konsekvens- erna för ett barn av att skiljas från sin förälder särskilt beaktas, om det står klart att uppehållstillstånd skulle ha beviljats om prövningen gjorts före inresan i . I fråga om uppehållstillstånd för en utlänning som ska avvisas eller utvisas enligt dom eller beslut som har vunnit laga kraft gäller före- skrifterna i 15 §, 15 a §, 15 c §, 8 kap. 14 § och 12 kap. 18–20 §§. I paragrafens andra stycke har i punkt 7 lagts till en hänvisning till 15 c § för att uppehållstillstånd ska kunna beviljas med stöd av sist- nämnda bestämmelse trots att utlänningen befinner sig i . I paragrafens sista stycke har lagts till hänvisningar till 15 § och 15 c § så att uppehållstillstånd kan meddelas med stöd av dessa paragrafer även beträffande en utlänning som ska avvisas eller utvisas enligt dom eller beslut som vunnit laga kraft. 7 kap. 7 d § När visering eller uppehållstillstånd återkallas för en utlänning ska även arbetstillstånd för utlänningen återkallas. Bestämmelsen är ny och har behandlats i avsnitt 4.4.2. 8 kap. 13 a § Om en utlänning utvisas enligt 8 §, gäller inte längre visering, uppe- hållstillstånd och arbetstillstånd som meddelats för utlänningen. Bestämmelsen är ny och har behandlats i avsnitt 4.4.2. 12 kap. 12 a § Har en utlänning ansökt om tidsbegränsat uppehållstillstånd enligt 5 kap. 15 a § första stycket eller 15 c §, får besluta om inhibition av ett beslut att avvisa eller utvisa utlänningen.