sou · GXB339 · 2010-01-01 00:00:00 — I paragrafens andra stycke anges emellertid att den lokala kollektivtrafikansvariga myndigheten kan i vissa situationer välja att ingå avtal om allmän trafik i form av tjänstekontrakt eller tjänstekoncessioner. En sådan situation är när det är uppenbart att resandeunderlaget inte påverkar intäktsflödet, eller står för en liten del av finansieringen – till exempel i glesbygd. Vidare kan en sådan situation uppstå när transporten är anropsstyrd. Slutligen ger paragrafen en möjlighet att välja i vilken form avtalet ska tilldelas när det sker ett stort utbyte av passagerare mellan olika linjer – som i stads- och tätortstrafik. Paragrafen har behandlats i avsnitt 9.10. Paragrafen motsvarar i stort 16 kap. 1 § lagen (2007:1092) om upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och posttjänster. Paragrafen har behandlats i avsnitt 9.10. Paragrafen motsvarar i stort 16 kap. 2 § lagen (2007:1092) om upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och posttjänster. Paragrafen har behandlats i avsnitt 9.10. Paragrafen motsvarar i stort 16 kap. 4 § lagen (2007:1092) om upphandling inom områ- dena vatten, energi, transporter och posttjänster. Paragrafen har behandlats i avsnitt 9.10. Paragrafens första stycke motsvarar i stort 16 kap. 6 § lagen (2007:1092) om upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och posttjänster. I paragrafens andra stycke behandlas en situation då annan myndighet än den kollektivtrafikansvariga myndigheten har inlett ett anbudsförfarande för kompletterande trafik. I sådant fall ska denna myndighet ersätta uppkommen skada för berörda kollektiv- trafikföretag och kollektivtrafikmyndigheter. Paragrafen har behandlats i avsnitt 9.10. Paragrafen motsvarar i stort 16 kap. 8 § lagen (2007:1092) om upphandling inom områ- dena vatten, energi, transporter och posttjänster. Paragrafen motsvarar i stort 1 § lagen (1997:736) om färdtjänst. I paragrafen har särskilt anordnade transporter bytts ut mot kollektivtrafik för att tydliggöra att även färdtjänst är kollektiv- trafik. Mina överväganden finns i avsnitt 11.6. Paragrafen motsvarar delvis 3 § i lagen (1997:736) om färdtjänst. ansvarar kommunen för färdtjänsten inom kommunen och, om det finns särskilda skäl, mellan kommunen och en annan kommun. I paragrafen anges att den kollektivtrafikansvariga myndigheten ansvarar för färdtjänst avseende kommuninvånare i länet och det anges vidare att ansvaret omfattar färdtjänst inom länet. Den lokala kollektivtrafikansvariga myndighetens skyldighet att anordna färdtjänst omfattar invånare i länet, i dennes hemkommun samt mellan denna kommun och andra kommuner. Paragrafen motsvarar 6 § i lagen (1997:736) om färdtjänst med den förändringen att ansvaret för färdtjänsten övergått från kommunen till den lokala kollektivtrafikansvariga myndigheten. Paragrafen motsvarar 7 § i lagen (1997:736) om färdtjänst. Paragrafen motsvarar 8 § i lagen (1997:736) om färdtjänst. Paragrafen motsvarar 9 § i lagen (1997:736) om färdtjänst. Paragrafen motsvarar delvis 10–11 §§ i lagen (1997:736) om färd- tjänst med den skillnaden att ansvaret för färdtjänsten övergått från kommunen till den kollektivtrafikansvariga myndigheten, samt att den lokala kollektivtrafikansvariga myndigheten inte kan överlåta ansvaret till en trafikhuvudman. Paragrafen motsvarar 12 § i lagen (1997:736) om färdtjänst med den skillnaden att ansvaret för färdtjänsten övergått från kommu- nen till den lokala kollektivtrafikansvariga myndigheten. Paragrafen motsvarar 14 § i lagen (1997:736) om färdtjänst med den skillnaden att ansvaret för färdtjänsten övergått från kommu- nen till den lokala kollektivtrafikansvariga myndigheten. Paragrafen motsvarar 15 § i lagen (1997:736) om färdtjänst. Paragrafen tar exempelvis sikte på personer som är eller har varit verksamma inom beställnings- och samordningscentral för anrops- styrd trafik. Paragrafen motsvarar 16 § i lagen (1997:736) om färdtjänst med den skillnaden att ansvaret för färdtjänsten övergått från kommu- nen till den lokala kollektivtrafikansvariga myndigheten. Paragrafen motsvarar 1 § i lagen (1997:735) om riksfärdtjänst med den skillnaden att ansvaret för riksfärdtjänsten övergått från kommunen till den lokala kollektivtrafikansvariga myndigheten. Paragrafen motsvarar 4 § i lagen (1997:735) om riksfärdtjänst med den skillnaden att ansvaret för riksfärdtjänsten övergått från kom- munen till den lokala kollektivtrafikansvariga myndigheten, samt att den lokala kollektivtrafikansvariga myndigheten inte kan över- låta ansvaret till en trafikhuvudman. Paragrafen motsvarar 5 § i lagen (1997:735) om riksfärdtjänst med den skillnaden att ansvaret för riksfärdtjänsten övergått från kommunen till den lokala kollektivtrafikansvariga myndigheten. Paragrafen motsvarar 6 § i lagen (1997:735) om riksfärdtjänst. Paragrafen motsvarar 7 § i lagen (1997:735) om riksfärdtjänst. Paragrafen motsvarar 8 § i lagen (1997:735) om riksfärdtjänst med den skillnaden att ansvaret för riksfärdtjänsten övergått från kommunen till den lokala kollektivtrafikansvariga myndigheten. Paragrafen motsvarar 9 § i lagen (1997:735) om riksfärdtjänst med den skillnaden att ansvaret för riksfärdtjänsten övergått från kommunen till den lokala kollektivtrafikansvariga myndigheten. Paragrafen motsvarar 11 § i lagen (1997:735) om riksfärdtjänst med den skillnaden att ansvaret för riksfärdtjänsten övergått från kommunen till den lokala kollektivtrafikansvariga myndigheten. Paragrafen motsvarar 12 § i lagen (1997:735) om riksfärdtjänst. Paragrafen tar exempelvis sikte på personer som är eller har varit verksamma inom beställnings- och samordningscentral för anrops- styrd trafik. Paragrafen motsvarar 13 § i lagen (1997:735) om riksfärdtjänst med den skillnaden att ansvaret för riksfärdtjänsten övergått från kom- munen till den lokala kollektivtrafikansvariga myndigheten. Mina överväganden finns i avsnitt 11.6.7. Paragrafen motsvarar i stort 1 § i lagen (1991:419) om resekostnadsersättning vid sjuk- resor. En skillnad är att den lokala kollektivtrafikansvariga myndig- heten i paragrafen ges ett ansvar för att sörja för att det anordnas sjukresor med särskilt anpassade fordon. En annan skillnad är att sjukvårdshuvudman har bytts mot den lokala kollektivtrafik- ansvariga myndigheten. 2–4 §§ Paragraferna motsvarar 2–4 §§ i lagen (1991:419) om resekostnads- ersättning vid sjukresor med den skillnaden som framgår av kom- mentaren till 1 §. Av bestämmelsen framgår att kollektivtrafiklagen ska ersätta de i punkten nämnda lagarna . I och med att lagen (1997:734) om ansvar för viss kollektiv persontrafik upphör att gälla ska trafikhuvudmännen avvecklas. Denna fråga behandlas i kap. 14. Punkten har behandlats i kap. 14. Trafikhuvudmannen har fram till ansvaret för lokal och regional kollektivtrafik. I de fall en trafikhuvudman varit organiserad som ett aktiebolag kommer detta bolag att finnas kvar och förvalta ingångna avtal till dess att de löper ut. Aktiebolagen ägs av kommuner och landsting. Den lokala kollektivtrafikansvariga myndigheten kommer att avtala med bolaget om hur avtalen ska förvaltas samt hur övriga uppgifter ska utföras. I de län där trafikhuvud- mannens uppgifter hanterats i förvaltningsform kommer ansvaret i de flesta fall att ligga kvar i samma myndighet. För att förhindra oklarheter om vad aktiebolagen får göra anges i punkten att trafik- huvudmännen fram till får förlänga trafikavtal. Det anges vidare att trafikhuvudmannen dock längst får förlänga avtalen till . Denna bestämmelse är även tillämplig på de trafikhuvudmän som bedriver sin verksamhet i förvaltningsform. Bestämmelsen innebär inget förbud för den lokala kollektivtrafikansvariga myndigheten att efter förlänga avtal om en sådan möjlighet finns enligt avtalen. Punkten har behandlats i kap. 14. I bestämmelsen anges att för- budet mot direkttilldelning av avtal om allmän trafik till ett internt företag inte tillämpas på avtal som ingåtts före lagens ikraft- trädande. Detta undantag är av betydelse när den lokala kollektiv- trafikansvariga myndigheten låter trafikhuvudmannen förvalta befintliga löpande avtal och hantera uppgifter som hör samman med avtalen som exempelvis trafikinformation, biljettförsäljning och resegarantier. Punkten har behandlats i kap. 14. I bestämmelsen anges att den information om trafik som trafikhuvudmännen innehar ska övergå till den kollektivtrafikansvariga myndigheten senast för kollektivtrafiklagens ikraftträdande. Med information avses exempelvis information om antal resenärer på olika linjer och subventionsgrad. Informationen ska överlämnas för att kollektiv- trafikföretagen från den kollektivtrafikansvariga myndigheten ska kunna få den information som de behöver för att bedöma marknadspotentialen och för att kunna lämna in anmälningar om kommersiell trafik. Genom regeln klargörs hur eventuella, kvarstående hänvisningar till föreskrifter som ersätts genom föreskrifter i den nya lagen ska tydas. Det finns nämligen anledning att räkna med att det kan bli svårt att i ett sammanhang se över alla de hänvisningar av detta slag som förekommer. Strävan bör dock givetvis vara att man under det vidare lagstiftningsarbetet ser över så många som möjligt av hänvisningarna och anpassar dem till den nya lagen innan den träder i kraft. 16.2Förslag till ändring i sekretesslagen (1980:100) Mina övervägande finns i kap. 9.9. Paragrafen är ändrad. I paragra- fen anges att sekretess även omfattar ett anmälnings- och anbuds- förfarande enligt kollektivtrafiklagen (20xx:xx). 16.3Förslag till ändring i skollagen (1985:1100) Mina överväganden finns i avsnitt 11.6. Paragrafen är ändrad. Enligt paragrafen ges den kollektivtrafikansvariga myndigheten ansvaret att tillhandahålla skolskjuts till elever som är berättigade härtill. Kommunerna har kvar resterande del av ansvaret enligt paragrafens tidigare lydelse. Kommunen ska exempelvis så som tidigare pröva om en elev i ska beviljas kostnadsfri skolskjuts. I paragrafen har ett nytt stycke lagts till i vilket kommunerna ges en skyldighet att underrätta den kollektivtrafikansvariga myndigheten om behovet av skolskjuts. 16.4Förslag till ändring i (1987:10) Paragrafen har behandlats i avsnitt 13.1.9. Till paragrafen har lagts en fjärde punkt enligt vilken det av översiktsplanen ska framgå hur kommunen har beaktat den kollektivtrafikansvariga myndighetens principer för hur kollektivtrafiken ska beaktas vid den fysiska planeringen. Paragrafen har behandlats i avsnitt 13.1.9. Paragrafen är ändrad. Enligt paragrafen ska kommunen även samråda med den kollektiv- trafikansvariga myndigheten när förslag till översiktsplan eller förslag till ändring av planen upprättas. Mina överväganden finns i avsnitt 13.1.9. Paragrafen är ändrad. Enligt paragrafen ska ett exemplar av planförslaget med plan- beskrivning och samrådsredogörelse, innan förslaget ställs ut, sän- das även till den kollektivtrafikansvariga myndigheten. Paragrafen har behandlats i avsnitt 13.1.9. Till paragrafen har lagts en fjärde punkt enligt vilken detaljplanen ska redovisa hur kom- munen har beaktat den kollektivtrafikansvariga myndighetens prin- ciper för hur kollektivtrafiken ska beaktas vid den fysiska plane- ringen. Mina överväganden finns i avsnitt 13.1.9. Paragrafen är ändrad. Enligt paragrafen ska kommunen även samråda med den kollektiv- trafikansvariga myndigheten när program utarbetas och när förslag till detaljplan upprättas. Paragrafen har behandlats i avsnitt 13.1.9. Paragrafen är ändrad. Enligt paragrafen ska kommunen, innan förslaget ställs ut, sända ett exemplar av förslaget med en planbeskrivning, en genom- förandebeskrivning och samrådsredogörelsen även till den kollek- tivtrafikansvariga myndigheten. Mina överväganden finns i avsnitt 13.1.9. Paragrafen är ändrad. Enligt paragrafen ska kommunen, senast dagen efter det att juste- ringen av protokollet med beslut om antagande av detaljplanen har tillkännagetts på kommunens anslagstavla, i brev sända ett medde- lande om tillkännagivandet, ett protokollsutdrag med beslutet och en uppgift om vad den som vill överklaga beslutet måste göra även till den kollektivtrafikansvariga myndigheten. Den kollektivtrafikansvariga myndigheten omfattas härigenom av sakägarkretsen som enligt 13 kap. 2 § (1987:10) kan överklaga bland annat ett beslut att anta, ändra eller upphäva detaljplaner. 16.5Förslag till ändring i yrkestrafiklagen (1998:490) Paragrafen är ändrad. I paragrafen anges som tidigare att yrkes- mässig trafik endast får drivas av den som har trafiktillstånd. Mitt förslag om ett öppnare marknadstillträde innebär bland annat att ansvaret för kollektivtrafiken inom länet övergår från trafikhuvud- mannen till den lokala kollektivtrafikansvariga myndigheten. Som en konsekvens av förslaget finns trafikhuvudmannen, som följaktligen inte kan ha möjlighet att driva linjetrafik eller anlita någon annan att utföra sådan trafik. I paragrafens andra stycke erinras om att det i kollektivtrafiklagen (20xx:xx) finns bestämmelser om marknadstillträde till kollektivtrafiken inom länet. Paragrafen är ändrad. I paragrafen har borttagits bestämmelsen om att Transportstyrelsen prövar frågor om tillstånd till linjetrafik som berör flera län eftersom denna prövning inte längre behöver göras efter ikraftträdandet av kollektivtrafiklagen (20xx:xx). Mina överväganden finns i kap. 10. Paragrafen är ändrad på så sätt att ett ytterligare krav om goda säkerhetsförhållanden ställs på den som vill få ett trafiktillstånd. Ett bemyndigande har i tredje stycket givits att meddela ytterligare föreskrifter om de villkor för verksamheten som behövs från säkerhetssynpunkt. 16–17 §§ Paragraferna är upphävda. En följd av mitt förslag är att kollektiv- trafikföretag kan ansöka om och beviljas linjetrafik- tillstånd. Mitt förslag innebär att marknadstillträdet för kollektiv- trafikföretagen underlättas mot dagens bestämmelser. De före- slagna bestämmelserna om ett öppnare marknadstillträde finns i kollektivtrafiklagen (20xx:xx). 16.6Förslag till ändring i lagen (2009:47) om vissa kommunala befogenheter Mina överväganden finns i kap. 13. Paragrafen är ny. Enligt 2 kap. 1 § kollektivtrafiklagen (20xx.xx) ska vara ansvarig för kollektivtrafiken om inte och kommunerna i länet kommer överens om att låta ett samverkansorgan, enligt lagen (2002:34) om samverkansorgan i länet, vara kollektivtrafikansvarig myndighet. Paragrafen möjliggör för kommuner att lämna ekono- miskt bidrag till kollektivtrafik som ansvarar för. Paragrafen är ändrad. I paragrafen har trafikhuvudman enligt lagen (1997:734) om ansvar för viss kollektiv persontrafik ersatts av kollektivtrafikansvarig myndighet enligt kollektivtrafiklagen (200xx:xx) för att möjliggöra för kommunala aktiebolag att ingå ett avtal om att utföra lokal och regional linjetrafik med den som är ansvarig för kollektivtrafiken även efter att kollektivtrafiklagen (200xx:xx) har trätt i kraft. När det gäller linjetrafik hänvisas till definitionen i kollektivtrafiklagen (20xx:xx) som omfattar buss, båt, spårväg, taxi, tunnelbana och tåg. Detta innebär att även båt och taxi omfattas av paragrafen. Paragrafen är en allmän inledning i vilken det anges att det i denna förordning finns kompletterande bestämmelser till kollektivtrafik- lagen (20xx:xx), samt att de benämningar som används i förord- ningen har samma betydelse som i den lagen. Paragrafen har behandlats i avsnitt 13.1.10. Av paragrafen framgår att den lokala kollektivtrafikansvariga myndigheten är behörig lokal myndighet när uppgifter ska fullgöras enligt och rådets förordning (EG) nr 1370/2007 av om kollektivtrafik på järnväg och väg och om upphävandet av rådets förordning (EEG) nr 1191/69 och (EEG) nr 1107/70.2 Paragrafen har behandlats i avsnitt 12.5. I paragrafen anges att en väghållare som vill begränsa trafiken vid kapacitetsbrist på väg ska kungöra att en sådan brist rådet på ett visst vägavsnitt. Väghållaren ansvarar för att ett förfarande för att fördela vägkapaciteten anordnas. Förfarandet ska vara öppet och transparent. Paragrafen har behandlats i avsnitt 13.4.3. Enligt paragrafen ges den myndighet som har ett nationellt ansvar för kollektivtrafik i uppgift att bygga upp och sprida kunskap, ge metodstöd och råd samt samla och sprida goda exempel till varje läns kollektivtrafik- ansvariga myndighet. Paragrafen har behandlats i avsnitt 13.4.1. I paragrafen anges att den myndighet som har ett nationellt ansvar för kollektivtrafik ska ansvara för uppföljning och utvärdering av kollektivtrafiklagen. Det handlar om att följa upp vilken effekt lagen får för resenären, kollektivtrafikföretagen och samhället i stort. Det handlar även om en uppföljning av beviljandet av ensamrätter och dess effekter samt om en uppföljning av eventuella konkurrensbegränsande ska krav i trafikförklaringen. 2 EUT L 315, 3.12.2007, s. 1 (Celex 32007R1370). Paragrafen behandlas i avsnitt 13.4.2. Den myndighet som har ett nationellt ansvar för kollektivtrafik ska enligt paragrafen ansvara för uppföljning av de lokala kollektivtrafikansvariga myndig- heternas tolkning och operationalisering av de transportpolitiska målen. Ansvaret innebär även att följa upp och sammanställa utfallet. Eventuella avvikelser i förhållande till delmål och etappmål ska myndigheten rapportera till regeringen samt vid behov föreslå åtgärder. Paragrafen behandlas i avsnitt 13.4.6–13.4.8. Den myndighet som har ett nationellt ansvar för kollektivtrafik ska enligt paragrafen utveckla ett samordnat informationssystem. Detta innebär att myndigheten ansvarar för samordningsfunktionen för information och ser till att information samlas på ett ställe. Myndigheten är vidare systemansvarig för vissa delar av informationssystemet men drift och förvaltning av denna portal kan läggas ut på extern part. Myndigheten äger även systemet och talar om hur information ska lämnas, exempelvis vad gäller störningar. Ett sådant informations- system kan omfatta tidtabeller, linjekartor samt hur biljetter kan köpas. Av systemet ska också framgå tillgänglighet i fordon och infrastruktur för exempelvis funktionshindrade samt hur ledsag- ning bokas eller om ledsagning finns tillgängligt utan bokning vissa tider. Informationssystemet omfattar vidare störningsinformation och realtidsinformation vid hållplatser och bytespunkter. Paragrafen behandlas i avsnitt 9.11. Den myndighet som har ett nationellt ansvar för kollektivtrafik ska offentliggöra samtliga kollektivtrafikansvariga myndigheters rapporter om den allmänna trafikplikten . Paragrafen behandlas i avsnitt 9.4.1 och 9.5.6. Enligt paragrafen ska den myndighet som har ett nationellt ansvar för kollektivtrafik ansvara för att offentliggöra samtliga lokala kollektivtrafikansvariga myndigheters trafikförklaringar och trafikplanerna vid i paragrafen angivna tider. Detta ska ske i Europeiska unionens officiella tidning. Om informationen ändras ska myndigheten möjligt offentliggöra förändringen i Europeiska unionens officiella tidning. Paragrafen behandlas i avsnitt 9.4.1. Av paragrafen framgår vilka uppgifter som ska framgå av trafikförklaringen. Paragrafen har behandlats i avsnitt 9.4.2. I paragrafen anges inom vilken tid kollektivtrafikföretagen till den lokala kollektivtrafik- ansvariga myndigheten ska anmäla om de kommersiellt vill trafi- kera en linje i anslutning till förfarandet med trafikförklaring. Paragrafen har behandlats i avsnitt 9.4.2. Av paragrafen framgår inom vilken tid kollektivtrafikföretagen till den lokala kollektiv- trafikansvariga myndigheten löpande ska anmäla om de kommersiellt vill trafikera en linje. Paragrafen behandlas i avsnitt 9.4.4. I paragrafen anges ett särskilt krav för att få bedriva kollektivtrafik inom länet. Paragrafen behandlas i avsnitt 9.4.4. I paragrafen anges att kollek- tivtrafikföretag avseende den trafik de avser att bedriva eller bedriver kommersiellt ska anmäla att trafiken upphör senast trafiken avslutas. Detta gäller inte om den anmälda trafiken är tidsbegränsad enligt 12 § kollektivtrafiklagen (20xx:xx). Paragrafen behandlas i avsnitt 9.5.6. Av paragrafen framgår vilka uppgifter som ska framgå av trafikplanen. Paragrafen har behandlats i avsnitt 9.5.7. I paragrafen finns vissa krav på anbudsförfarandet angivna. Det är endast priset och kvalitén på trafiken som kan användas som utvärderingskriterium. Paragrafen behandlas i avsnitt 9.4.4. Bestämmelsen är synkroni- serad med de bestämmelser om tidtabellsbyte som framgår av järnvägsförordningen (2004: 526). Paragrafen behandlas i avsnitt 13.1.7. den kollektivtrafikansvariga myndigheten ska verka för samordning av biljettpriser. Detta inne- bär att myndigheten ska underlätta införandet av prissamordning i geografiska områden där det bedöms vara motiverat. Samord- ningsansvaret innebär att erbjuda former för samverkan i syfte att utforma prissystem, rabatter, periodkort och liknande på ett sådant sätt att resenärerna inte drabbas av oklara gränssnitt och giltighet för sina färdbevis. Prissamordningen mellan olika kollektivtrafik- företag är emellertid frivillig. 16.8Förslag till ändring i yrkestrafikförordningen (1998:779) 2–3 och 11 §§ Paragraferna ska upphöra att gälla. De reglerar förfarandet kring ett linjetrafiktillstånd som genom ikraftträdandet av kollektivtrafik- lagen (20xx:xx) och ändringar i yrkestrafiklagen (1998:490) inte längre gäller. Mina överväganden finns i kap. 10. Paragrafen är ny. I paragrafen anges att en sökande för att anses uppfylla kravet på goda säkerhetsförhållanden enligt 2 kap. 5 § yrkestrafiklagen (1998:490) ska inneha ha ett säkerhetsstyrningssystem. De delar som ett säkerhetsstyrningssystem minst ska bestå av anges i paragrafens tredje stycke. Detta stycke motsvarar delvis 7 § JvSFS 2007:1. 16.9Förslag till ändring i järnvägsförordningen (2004:526) Sjätte stycket rörande definition av trafikhuvudman är upphävd. Som en konsekvens av mitt förslag till ett öppnare marknadstill- träde kommer trafikhuvudmannen inte längre att finnas och definitionen fyller inte någon funktion. Paragrafen är ändrad. Sista bisatsen i paragrafen som hänvisar till trafik som bedrivs av en trafikhuvudman har tagits bort eftersom trafikhuvudmannen som en konsekvens av mitt förslag till ett öppnare marknadstillträde inte längre kommer att finnas. Paragrafen är ändrad. rör paragrafen en trafikhuvudmans rätt att inom länet utföra och organisera lokal och regional persontrafik på järnvägsnät som förvaltas av staten. Som en konsekvens av mitt förslag om ett öppnare marknadstillträde finns trafik- huvudmannen. I paragrafen erinras om att det finns bestämmelser om marknadstillträde till kollektivtrafiken inom länet i kollektiv- trafiklagen (20xx:xx). Paragrafen är ändrad. Orden eller trafikhuvudmännen har tagits bort i paragrafen eftersom trafikhuvudmän som en följd av mitt förslag till ett öppnare marknadstillträde inte längre kommer att finnas. 3–5 och 7 §§ Paragraferna är ändrade. Orden trafikhuvudmän har tagits bort i paragraferna eftersom trafikhuvudmän som en konsekvens av mitt förslag till ett öppnare marknadstillträde inte längre kommer att finnas. Jag delar utredarens uppfattning som den framkommer i utred- ningens bakgrundsbeskrivning och förslag. Dock har utredaren valt att inte inbegripa två punkter som enligt min mening hade bort omfattas av utredningen. Det gäller dels frågan om tillträde för operatörer till , vilket sammanhänger med Arlanda- banans nuvarande avtalsförhållanden, dels frågan om en kon- sekvensändring gällande regler för hanteringen av dubbelparkering på stadsgator som påverkar operatörers möjlighet att bedriva buss- trafik. ägs i enlighet med avtal av ett aktiebolag som har monopol på trafiken på järnväg till . Tillträdet för tågoperatörer till C är därför starkt begrän- sat. Effekten är att den önskade ökningen av tågresandet till bara har blivit måttlig och att merparten av alla fortfarande åker bil eller buss. Det nuvarande monopolet har knappast inriktat sig på arbets- resorna över huvud taget, så gott som enbart på flygresenärerna.