sou · GXB316d2 · 2010-01-01 00:00:00 — Detta ställs i kontrast till den i allmänhet dominerande estetiken som inte tränger in i undervis- , och 2004. Skolan och den radi- kala estetiken. 4FN:s konvention om barnets rättigheter. Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden ningen utan istället låter sig begränsas till speciella och klart avgrän- sade estetiska ämnen och kulturupplevelser. Det anses utmärkande för den radikala estetiken att den leder till ifrågasättande av etable- rade strukturer medan den estetiken snarare förhåller sig passiv till omgivningen. En mer neutral distinktion kan göras mellan kultur i skolan i form av specifika ämnen och kultur i skolan som ett perspektiv på undervisningen i alla ämnen. Formerna kan naturligtvis användas parallellt. Perspektiven kan förenas i begreppet bildning. Enligt folkbildningsforskaren syftar bildning på en lärprocess som inte enbart inne- bar ett förvärvande av faktakunskaper utan även en mer genomgå- ende personlighetsutvecklande process där ökad kunskap utgör en viktig del. Historiskt sett har bildningsbegreppet inte minst inne- fattat betydande estetiska inslag.5 Så som vi använder begreppet här innefattar det människans förmåga till kreativ användning av kun- skap i en vid mening som inkluderar såväl konstformerna som kultur- arvet. Bakgrund till förhållandet mellan kulturpolitiken och skolan Till skillnad från många andra delar av utbildningsväsendet har skolan även varit föremål för mer uttalat engagemang från och dess myndigheter. har kulturpolitiken ofta fokuserat på barnkulturen, och då använt skolan både som ett sammanhang där kulturen kan möta eleverna och som en resurs för lärandet. Bland de äldsta inslagen i den kulturpolitik som riktas till barn är den kommunala , vars utbyggnad inleddes på 1940- talet. Kring 1970 var den redan väl utbyggd och väntades finnas i landets samtliga kommuner. Utredningen kom emellertid, i sin rapport , att fokusera på den obligatoriska skolan som medium för att nå ut till den unga generationen. Dess ökade sats- ningar på det fria kulturlivet, och framför allt då på teatern, kom i stor utsträckning att leda till en utbyggnad av barnkulturen. Detta gäller inte minst de fria teatergrupperna och regionmusiken (nuvarande 5 , 1996, Bildning : om bildningens möjligheter och villkor i det mod- erna samhället. Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden länsmusiken), som båda tidigt kom att samarbeta mycket med skolan.6 I läroplanen för 1980 (Lgr 80) lyftes kulturen fram. Eget skapande, skolans roll som kulturcentrum och dess uppgift att stimulera elevernas intresse fick ett särskilt avsnitt i läroplanen. Sär- skilda statliga medel satsades på kultur i skolan. Detta skulle bli stilbildande. I läroplanen för det obligatoriska skolväsendet, för- skoleklassen och fritidshemmet (Lpo 94, som fortfarande gäller) står det bl.a. att eleverna skall få uppleva olika uttryck för kunskaper. De skall få pröva och utveckla olika uttrycksformer och uppleva känslor och stäm- ningar. Drama, rytmik, dans, musicerande och skapande i bild, text och form skall vara inslag i skolans verksamhet. När kursplanerna för reviderades infördes est- etiska dimensioner i så gott som alla ämnen. har ett antal riktade satsningar på kulturen i skolan genomförts inom ramarna för den statliga kulturpolitiken. En sådan satsning var den som föreslagits i En strategi för kultur i skolan (Ds 1998:58) En beredningsgrupp inom tillsattes för att utforma riktlinjer och insatsområden för kultur i skolan på nationell nivå.7 Myndigheten för skolutveckling, Kultur- rådet, Lärarutbildningen i , m.fl. bedrev utvecklingsprojekt och anordnade konferenser inom denna ram. fick 1999 i uppdrag av regeringen att utarbeta modeller för kompetensutveckling för lärare inom området kultur och lärande. Uppdraget Kultur och skola innebar att analysera och dra slutsatser av genomförda kulturprojekt. Med utgångspunkt i den analysen skulle högskolan genomföra utbildningsinsatser, upprätta mötesplatser på internet och stödja kompetensutveckling av per- sonal vad avser estetiska uttrycksformer som verktyg i verksam- heten eller undervisningen i förskola och skola. –2003 hade Myndigheten för skolutveckling även uppdraget Språkrum.8 Detta syftade till att stödja och stimu- lera språkutvecklingen med inriktning mot att förbättra läs- och skriv- miljöerna i skolan samt att stärka och utveckla skolbibliotekens roll. Med inriktning på förskolans pedagogiska arbete med lärande, lek och språk har Myndigheten för skolutveckling i samarbete med 6SOU 1972:66, Ny kulturpolitik, betänkande av . 7Regeringskansliet, , Kultur i skolan – en skrift om regeringens satsning – 2003, . 8Kulturrådet 2007/4360, Hinder och framgångsfaktorer för samverkan kulturliv och skola, s 34. Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden barnbibliotekarier och lärarutbildare bedrivit utvecklingsarbetet LekaSpråkaLära. Myndigheten fick 2006 i uppdrag att medverka till att utveckla kultur och estetiska lärprocesser i undervisningen i alla ämnen från förskolan till och med gymnasieskolan. har vidare i uppdrag att ta fram en ny klassikerserie för skolan med totalt 50 titlar för grund- och gymnasieskolan. Omfattande insatser har gjorts i läsfrämjande syfte och för att förstärka tillgången till litteratur i skolorna. ges statligt stöd för läsfrämjande insatser. Därtill ingår skol- biblioteken i inköpsstöd till skol- och folkbibliotek. genomförde –2003 även en särskild satsning på museipedagogiska forsknings- och utvecklingsinsatser. fördelades till de regionala museerna under dessa år till utvecklingsprojekt inom det området. Huvuddelen av dessa insatser riktade sig mot skolan. Satsningen permanentades 2005 genom att de regionala museernas verksamhetsbidrag utökades med till museipedagogisk verksamhet. Stöd till länskonsulenter inom konst och dans (från och med bud- /91) samt rikskonsulenten i slöjd för barn och unga (för- sök , permanent ) är andra åtgärder som i huvudsak inriktats på att förmedla och stödja kultur för barn, unga och skola. Enligt direktiv (U2006/6210/S) skulle 2007 vara ett Ung- kulturår. Planerna för ett sådant temaår skrinlades dock efter valet . Det arbete som sattes igång vid Myndigheten för skolutveckling i samband med förberedelserna har dock ändå gett vissa resultat i form av en mängd möten och konferenser som har arrangerats runt om i landet. Intresset för estetiska lärprocesser, och för samarbetet mellan kultur och skola i allmänhet, förefaller nu vara mycket stort bland ett växande antal av de verksamma i skolan. Detta är ett intryck som stöds av samtal med lärare och kulturutövare som både och Myndigheten för skolutveckling har fört. Det ska dock tilläggas att de som medverkat i dessa sammanhang i första hand är de verkligt intresserande. Dessas antal förefaller dock vara växande. Det senaste tillfälle då insatserna för kultur för barn och unga samt i skolan kartlades var av utredningen för barn- kultur i betänkandet Tänka framåt men göra , Så stärker vi barnkult- uren (SOU 2006:45). Denna kartläggning bildar en del av grunden för de beskrivningar som ges här. Betänkandet har remissbehandlats. Sedan betänkandet presenterades har flera insatser gjorts till för- mån för kultur med inriktning på barn, unga och skola. Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden kommer till vissa av Aktionsgruppens förslag i den följande diskus- sionen. Den senaste i raden av satsningar på kultur med inriktning på skolan är Skapande skola, vars första två ansökningsomgångar ägt rum . Detta är en satsning som vi kommer att återkom- ma till. 10.1.2Dagens arbete med kulturen i skolan Skolan har bland annat folkbiblioteken, kultur- och , Forum för levande historia, teatrar, museer, regionala filmcentra, länsmusiken det fria kulturlivet och civilsamhällets organisationer som riktiga samarbetspartners. bedriver och Folkets Hus och Parker (tidigare ) en gemensam verksamhet med skolbio tillsammans med film- och biografbranschen i . Verksamheten organiseras genom de regionala resurscentr- umen för film och video. Den gemensamma filmupplevelsen ger utgångspunkt för samtal, skapar nyfikenhet och ger impulser till fort- satt kunskapssökande. Filmerna väljs ofta av lärare och elever tillsam- mans för att komplettera och berika övrig undervisning. Ansvaret för samordningen av filmvisningarna kan ligga på en grupp lärare, på kommunens kulturförvaltning eller på den lokala biografföre- ståndaren. Vid sidan av filmvisningar anordnar många kommuner även fortbildning kring film och medier för lärare och övrig skol- personal. Att se och uppleva film är en dimension, att analysera och lära sig förstå den rörliga bildens språk ger en annan. En tredje dimen- sion är att själv få möjlighet att uttrycka sig med rörliga bilder. Skol- och folkbibliotek är andra viktiga institutioner i gränslandet mellan kultur och skola. Ungefär hälften av landets kommuner beskriver i sin rapportering till ett utvecklat samarbete med skolornas specialpedagoger, och med särskolan, kring lättläst lit- teratur och specialanpassade medier. redovisar också sam- arbete mellan modersmålslärare och folkbibliotek. Ungefär hälften av folkbiblioteksfilialerna är integrerade i skolbibliotek. Trots detta har av eleverna tillgång till ett skolbibliotek som är bemannat . Detta beror inte minst på att av friskolorna, enligt samma källa, saknar eget skol- Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden bibliotek.9 Bibliotek är emellertid en verksamhet som det kan ta tid att bygga upp. Ökad samordning av skolbibliotek och folkbibliotek skulle kunna skapa nya möjligheter att såväl öka den totala mängden till- gängliga titlar som förbättra annan service. När biblioteken blir allt mer integrerade med gemensamma elektroniska kataloger, samar- beten kring elektronisk publicering och förbättrade möjligheter till fjärrlån är det viktigt att skolbiblioteken får del av denna utveck- ling. Därmed ökar tillgången till såväl böcker som andra media och information i varje enskilt bibliotek och för varje enskild användare som möjligheterna till service kan förbättras. En annan institution där huvuddelen av verksamheten utgörs av insatser i skolorna är länsmusiken, som på många håll har utvecklat en verksamhet dominerad av skolkonserter. Här saknas dock uppdaterad statistik. nådde länsmusiken 491 801 elever via skolkonsert- verksamheten. Förhållandena var dock mycket olika i skilda delar av landet.10 var länge ett marginellt inslag i skolundervisningen. var dansen inte en uttalad konstform i den nationella kulturpoli- tiken. har intresset för dans och danspedagogik emellertid ökat betydligt. I runt hundra kommuner står dans på schemat. Tillsam- mans med Myndigheten för skolutveckling och Nationellt centrum för främjande av god hälsa hos barn och ungdom driver Kultur- rådet programmet i skolan. Besök på museer från förskolor och skolor minskade , från 1,65 miljoner till 1,55 miljoner besök. Antalet besök har dock uppvisat betydande variationer och var på sin högsta nivå 2005 med 1,72 miljoner besök.11 När det gäller övriga kulturinstitutioner är storleken på samarbetet med skolan däremot oklart, huvudsakligen därför att statistiken kan differentieras med avseende på besökarnas ålder, men inte för att urskilja sammanhang som skolgrupper. Regeringens satsning Skapande skola syftar till att stödja de initia- tiv till arbete med kulturellt skapande som tas i skolan och möjliggöra nya. Kriterierna för stödet regleras i förordning (2007:1436) om stats- bidrag till kulturell verksamhet i skolan. Statsbidrag ges till skol- Kulturen i siffror, Folkbiblioteken 2007. SOU 2006:45, Tänka framåt, men göra . Så stärker vi barnkulturen, betänkande av Aktionsgruppen för barnkultur, Totalt 507 av 1 001 folkbiblioteksfilialer är integrerade i skolbibliotek. I av kom- munerna var samtliga biblioteksfilialer integrerade med skolbibliotek. 10Paul Stempel, 2002, Länsmusikens skolkonsertverksamhet. Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden huvudmän för användning i årskurs 7–9 till förmån för (1) inköp av professionell kulturverksamhet, (2) insatser som främjar elevernas eget skapande som en del av undervisningen, samt (3) insatser som främjar en långsiktig samverkan mellan högre årskur- ser och kulturlivets parter. Eleverna ska ha varit involverade redan på planeringsstadiet och det ska anges hur man planerar att sam- arbetet med kulturområdet ska äga rum. Det ska också finnas tyd- liga handlingsplaner för Skapande skola.12 Skapande skola syftar till att kulturella och konstnärliga uttryck långsiktigt integreras i årskurser 7–9 med utgångs- punkt i skolans läroplan samt till att öka den professionella kultur- verksamheten för och med eleverna så att tillgången till kulturens alla uttrycksformer och möjligheterna till eget skapande ökar. Valet av årskurser innebär en inriktning på de åldersgrupper där bortfallet från de av mätta kulturaktiviteterna är som störst. har medel från kunnat sökas . Totalt sökte 222 kommuner, 24 stadsdelar i 3 kommuner samt 59 fri- skolor stödet. Av dessa bifölls ansökningarna från 214 kommuner, 24 stadsdelar och 49 friskolor.13 Att döma av de inkomna ansökningarna (och av de samtal som vi har fört med kulturutövare och före- trädare för skolorna) har arbetet med ansökningarna bidragit till att öka kontakterna mellan olika förvaltningar och andra organ med ansvar för skola och barnkultur. Satsningen har organiserats så att det är skolornas huvudmän som ansöker hos om bidrag till kulturverksamhet. Ansökning- ar till förmån för kommunala skolor lämnas in av kommunerna (eller i vissa fall av kommundelsnämnder med ansvar för skolan). Friskolor har däremot möjlighet att söka självständigt. Genom denna kon- struktion hoppas regeringen att handlingsplaner, som är väl förank- rade både i skolledningen och hos kommunens utbildningsförvaltning och kulturförvaltning, kommer att utarbetas. Därmed uppmuntras uppbyggnaden av nya kontaktytor mellan skolan och kulturområdets aktörer. Detta är också ett av syftena med våra egna förslag gällande kulturen i skolan. Mycket tyder på att språkhanteringen förbättras av skrivande och läsning. Från författarhåll har man understrukit behovet av satsningar på ett tidigt etablerande av läsvanor, i synnerhet när det gäller skön- litteratur, och inte minst när det gäller att visa på bredden av olika 12Förordning (2007:1436), om statsbidrag till kulturell verksamhet i skolan. 13Av dessa har ansökningarna från 9 kommuner och en stadsdel avslagits varpå dessa åter- kommit med en ansökan som beviljats. Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden genrer och möjliga läsupplevelser. Litteraturens betydelse som en del av det kulturella arvet har också understrukits i debatten. Kun- skaper om eget och andras kulturarv utgör en viktig bakgrund för förståelse för samtiden. Utredningen av de finska och sydsamiska språken har i sitt betänk- ande behandlat dessa språks betydelse för minoriteternas kultur. Kultur kan användas som ett språkstimulerande och språkrevitaliser- ande verktyg, särskilt när det gäller kulturutövning där barnet själv deltar aktivt. Det är, inte minst därför, enligt denna utredning, ange- läget att stödja minoritetsspråkig kultur som riktar sig särskilt till barn och ungdomar. Sådan kultur bör då även spela en roll i skolan.14 Kritik har också riktats mot att de nationella minoriteternas kultur- arv inte ges tillräcklig uppmärksamhet i skolan.15 Gymnasiet skiljer sig från på flera sätt. Visserligen läser den överväldigande majoriteten av ungdomarna vidare efter avslutad grundskola. Skillnaden mellan de olika programmen inne- bär dock att hänsyn måste tas till att kontexten ser olika ut. Å ena sidan rymmer gymnasieskolan, liksom , generella estet- iska inslag. Å andra sidan rymmer den också ett mer specialiserat estetiskt program. Därtill kommer ett inslag av ännu mer markerade spetsutbildningar, på såväl grundskole- som gymnasienivå. Det främsta exemplet på detta är utbildningen av yrkesdansare som disku- teras i den pågående utredningen om en ny yrkesdansarutbildning.16 I betänkande föreslås att det estetiska pro- grammet inordnas i ett brett högskoleförberedande humanistiskt och estetiskt program som även rymmer inriktningar på språk och kultur. föreslår också att estetisk verksam- het stryks som obligatoriskt ämne vid samtliga program.17 Gym- nasieutredningens betänkande bereds nu i . Bland barn och unga är intresset för olika former av kultur mycket stort. Undersökningar genomförda av Aktionsgruppen för barnkultur visar att många kulturaktiviteter hör till de upplevelser som ungdomar vill ha ökade möjligheter till. Söktrycket på gymnasiernas estetiska 14SOU 2006:19, Att återta mitt språk – åtgärder för att stärka det samiska språket, betänkande av Utredningen av finska och sydsamiska språken. 15Europarådets kommitté för ramkonventionen om nationella minoriteter har i sin senaste rapport om (, s. 23 ) framhållit att det fortfarande finns en oroande brist på information om nationella minoriteter i svenska skolböcker, trots kravet i läroplanen. 17SOU 2008:27, – en reformerad gymnasieskola, betänkande av Gymnasie- utredningen. Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden program förblir högt. En mycket stor andel nämner yrken inom kultur och media som önskade framtida yrkesval. Om intresset för kultur hos dagens barn och unga kan vidmakthållas in i vuxen ålder visar detta mot en framtida befolkning som i ökande grad kommer att vilja delta aktivt i olika kulturverksamheter. Betydande insatser görs för att binda samman kultur och skola. Konsten har en potentiellt sett mycket stor betydelse i skolan, inte minst för att tillföra ytterligare perspektiv till en miljö som annars kan domineras av enbart vetenskapliga synsätt. Stort utrymme ges också för kulturupplevelser i dagens skola. Trots detta uppfattas relationen mellan skolan och kulturområdet ofta som både problematisk och splittrad. I våra kontakter med det fria kulturlivet har vi erfarit att möjligheterna att verka i skolan ofta upp- fattas som begränsade och i stor utsträckning beroende av enskilda lärares intresse. Från skolhåll framhålls ibland att kulturskaparna sak- nar kunskap om skolans inre liv och uppdrag. Tillgången på offent- ligt stödd kultur för barn är, både i skolan och i andra samman- hang, mycket varierande, såväl geografiskt som i relation till klass och etnisk bakgrund. Framgångsfaktorer för kulturprojekt i skolan Konstnärliga inslag i skolorna är ett prioriterat område i många länder, inklusive . Internationellt sett är målsättningarna relativt likartade. Modellerna kan däremot variera något. Storbri- tannien är en internationell förebild. Där, liksom här, bygger mod- ellerna på ett nära samarbete mellan kulturliv och skola. Även lokal- samhället bedöms vara av stor betydelse för framgång på området. Fokus ligger på kulturellt utövande inom skolans kontext.18 Både i och i många andra länder lyfts emellertid också möjligheten till upplevelser av professionellt kulturutövande samt av anknyt- ning till det kulturella arvet fram. Som slutsats av en analys av konstnärliga insatser i skolor världen över har professor kommit fram till ett antal fram- 18 , 2006, The Wow Factor. Global Research Compendium on the Impact of the Arts in Education. Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden gångsfaktorer för sådana projekt (studien har genomförts på uppdrag av ). Aktiva partnerskap mellan skolor konstorganisationer, samt mellan lärare, konstnärer och lokalsamhället. Delat ansvar för planering och utvärdering. Möjligheter till offentlig föreställning, utställning och/eller pre- sentation. En kombination av utveckling inom den specifika konstformen (utbildning i konstformerna) och kreativa sätt att närma sig lärande (utbildning genom konstformerna). Möjligheter till kritisk reflektion, problemlösning och risk- tagande. Tonvikt på samarbete. En inkluderande hållning med tillgänglighet för alla barn. Detaljerade strategier för utvärdering och rapportering om barns lärande, upplevelser och utveckling. Kontinuerligt professionellt lärande för lärare konstnärer och lokalsamhälle, samt Flexibla skolstrukturer och gränser mellan skola och omgiv- ning.19 drar liknande slutsatser på basis av svenska erfarenheter. Rådet betonar långsiktig samverkan mellan kulturliv och skola samt behovet av samstämmighet mellan olika nivåer och politikområden. Detta gäller inte minst samstämmighet i politiska målformuleringar på nationell, regional och lokal nivå, samt mellan kultur och utbild- ning. Det gäller också inkluderingen av både skolpersonal och skol- ledare i planeringen.20 En bra struktur för samordning underlättar mötet mellan kulturliv och skola då den syftar till att öka kunskapen om både situationen på kulturområdet och på skolområdet. Handlingsplaner som är gemen- samt framtagna av kulturförvaltningar och utbildningsförvaltningar är en framgångsfaktor. Att möjligheter till fortbildning och utbild- 20KUR 2007/4360, Hinder och framgångsfaktorer för samverkan kulturliv och skola. Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden ning ges till kulturlivet avseende skolans uppdrag och organisation fram som en framgångsfaktor. På motsvarande sätt behöver skolans personal utbildning och fortbildning i hur konst och kultur bättre kan integreras i utbild- ningen. pekar på problemet att arbetet med kultur ofta ligger utanför skolans ordinarie budget. Därtill saknas ofta forskning kring olika metoder för lärande, i synnerhet forsk- ning genomförd i svensk kontext. Argument för större inslag av kultur i skolan presenteras från flera håll. Flera konstformer skulle kunna spela en större roll för att komplettera skolans fokus på teoretiskt lärande. Forskningen under- stryker emellertid också betydelsen av konstnärliga metoder för att förbättra inlärningen i alla ämnen. Innan Skapande skola utvärderats är det, enligt vår bedömning, fortfarande för tidigt att yttra sig om satsningen. har ett regeringsuppdrag att följa upp Skapande skola och bl.a. göra en sammanfattande bedömning av de bidragssökandes prioriteringar. Uppdraget ska redovisas senaste . Regeringens ambition är att satsningen successivt ska omfatta alla elever i grund- skolan.21 Såväl ambitionen att utvidga barns och ungas möjligheter till kulturupplevelser som ambitionen att bidra till att bygga broar mellan kulturlivet och skolan ligger väl i linje med våra bedömningar och förslag. Vid jämförelse med den norska förebilden – den kulturelle skole- sekken – kan det konstateras att Skapande skola genom att utgå ifrån ett ansökningsförfarande koncentrerar resurserna till skolor och kommuner som tar egna initiativ till projekt. Detta kan miss- gynna elever i skolor där de kulturella intresset redan är svagt. Det har också visat sig att friskolor är betydligt sämre representerade bland ansökningarna än de kommunala skolorna. Detta kan tolkas som ett bristande intresse. Det kan emellertid också relateras till att friskolorna måste ansöka själva medan kommunerna gör samlade ansökningar för de kommunala skolorna, något som kan innebära en fördel eftersom det innebär att de kommunala ansökningar som lämnas in också är samordnade med den kommunala kulturförvalt- ningen. 2008/09:1 utgiftsområde 17, s. 20. Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden Insatserna kan också jämföras med det engelska programmet Creative Partnerships. Även där stöds initiativ från skolorna själva. Dessutom bidrar programmet med egna initiativ och hjälper skolorna med expertis och kontaktskapande verksamhet. I betänkande föreslås att det estetiska pro- grammet inordnas i ett brett högskoleförberedande humanistiskt och estetiskt program som även rymmer inriktningar på språk och kultur.