sou · GXB316d3 · 2010-01-01 00:00:00 — Vi uppskattar behovet till ca 150 miljoner. Inom ramen för större anslag och en särskild forskningsnämnd blir det även möjligt att samla de resurser för forskning som finns anvisade till i första hand , RAÄ och Natur- historiska . Att däremot omfördela dessa myndigheters forskningsmedel utan att resurserna väsentligt ökas bedömer vi dock inte vara lämpligt. Det skulle innebära att flera ändamål fick konkurrera om redan knappa medel och att villkoren för forskning inom arkivväsendet, kulturmiljövården och det området därmed försämrades. Vi drar slutsatsen att det finns betydande vinster att göra genom att samla forskningen för kulturområdets behov till ett forsk- ningsmedelsfördelande organ. Grundläggande krav på en sådan organisation bör vara att den ska besitta kompetensen att bedöma både områdes- relevans och vetenskaplig kvalitet i den forskning den finan- sierar, att den ska ha ett så pass brett uppdrag att den kan finansiera forskning som överskrider gränserna mellan forskning om kulturområdets olika delar och mellan de forskningsdiscipliner som traditionellt anknyter till dessa, att den bidrar till en ökad personalomsättning mellan kultur- området och forskningen i alla steg i karriären. Forskning som inkluderar doktorand- och postdok-projekt är därför av sär- skild betydelse, att uppdraget innefattar dels forskning utifrån behov och problem som identifieras inom kulturområdet, dels grund- läggande kunskapsinfrastruktur för forskningen och andra aktörer, att den kan matcha andra forskningsfinansiärers pengar till kulturområdet. Vi delar (SOU 2007:81) bedömning att stats- makternas styrning av resurser till specifika områden bör ske vid sidan av fakultetsanslagen. Det bör i stället ske via särskilda forsk- ningsråd och liknande organ som finansierar forskningsprojekt som kan förläggas till universitet eller till andra forskningsmiljöer (t.ex. museer eller arkiv). Vi bedömer också att resurserna nyttjas bäst genom att man håller fast vid denna i övrig svensk forsknings- finansiering etablerade organisationsform istället för att genom direkta anslag i statsbudgeten stödja forskningen vid specifika museer eller universitetsinstitutioner. Uppdragets omfattning talar också för att ett sådant organ bör ges ansvar för hela den statliga finansieringen av forskning för kulturområdets behov. Att forskningsprojekt bedöms relevanta för kulturområdets behov är emellertid inte tillräckligt. De bör också vara veten- skapligt högkvalitativa. Ett nytt organ för finansiering av forskning för kulturområdets behov bör därför ledas av företrädare för både kulturområdets myndigheter och forskarsamhället. skulle enligt vår bedömning ha goda möjligheter att bedöma både kulturområdets och kulturforskningens långsiktiga strategiska behov ur ett helhetsperspektiv, inte enbart de kortsiktiga behoven hos dess enskilda delar. Bedömningen av projektansökningar bör utföras genom att inkomna ansökningar behandlas av sakkunniga tillsatta på basis av vetenskaplig kompetens. Om den konstnärliga forskningen inkluderas i dess ansvarsområde bör även företrädare för den konstnärliga högre utbildningen inkluderas och ansök- ningar om medel till konstnärlig forskning behandlas av bedömare med konstnärlig kompetens. Forskningsråd är ofta fristående myndigheter. Ursprungligen byggdes forskningsråden för den tillämpade forskningen upp som sektorsavgränsade specialmyndigheter. Under de senaste decen- nierna har emellertid flera av dem slagits samman till större enheter för att kunna täcka bredare samhällsområden och vidgade per- spektiv. Sådana övergripande organ är Formas och . Även om kulturområdet berör många områden i samhället finns det dock inget existerande forskningsfinansierande organ som enligt vår bedömning skulle kunna utvidgas till att tillgodose hela dess forskningsbehov på ett problemfritt sätt. Istället förordar vi ett särskilt organ för att finansiera forskning för kulturområdets behov. Ett sådant organ skulle stå fritt att på lika villkor samarbeta med samtliga andra forskningsfinansierande myndigheter och inte minst matcha deras finansiering av forskning som överskrider gränsen mellan deras ansvarsområden och kulturområdet. Samma organ skulle också kunna matcha annan extern finan- siering. Medan de privata intressenterna på kulturområdet för när- varande inte kan antas ha några större forskningsintressen gemen- samma med huvuddelen av det statliga kulturområdet förutser vi nämligen ett ökande intresse på regional och nivå. Intresset för kulturens roll i regional utveckling kan väntas öka viljan att finansiera ekonomisk forskning på detta område. För kulturområdets del skulle en sådan ordning med andra ord kunna bidra till att dra till sig ytterligare finansiering. Man kan ifrågasätta om ett forskningsråd med denna inriktning ens med en budget på skulle vara stort nog för att lämpa sig för att vara en fristående myndighet. Så tycks inte vara fallet. Vi föreslår därför att ett forskningsfinansierande organ inrättas som en nämnd kopplad till en värdmyndighet. Förslaget utgör alltså en tydlig parallell till den forskningsfinansierande verk- samhet som bedrivs vid bl.a. . till relevant och vetenskapligt högkvalitativ forskning av . Denna är ett forskningsfinansierande organ som är knutet till myndigheten. Den består av vetenskapligt meriterade representanter för relevanta områden. Jämlikt sina direktiv gör en översyn av kulturområdets förvaltningsstruktur och myndighetsorganisation. Den översynen bör leda till en mer ändamålsenlig myndighetsorga- nisation än dagens. Inom ramen för en sådan ny organisation bör också en naturlig värdmyndighet för den föreslagna nämnden kunna pekas ut. I avvaktan på det utredningsarbetet behöver nämnden placeras hos en tillfällig värdmyndighet. En tänkbar lösning är att placera nämnden vid . En annan lösning är att placera nämnden vid någon av kulturmyn- digheterna. Slutliga överväganden om värdmyndighet för nämnden anstår dock lämpligen tills den större frågan om nämnden ska inrättas har prövats. 1.En mer rättssäker inhämtning av elektronisk kommunikation i brotts- bekämpningen. 2.Nya nät för förnybar el. 3.Ransonering och prisreglering i krig och fred. 4.Sekretess vid anställning av myndighets- chefer. 5.Säkerhetskopiors rättsliga status. 6.Återkrav inom välfärdssystemen. – Förslag till lagstiftning. 7.Den svenska administrationen av jord- bruksstöd. 8.Trygg med vad du äter – nya myndigheter för säkra livsmedel och hållbar produk- tion. 9.Säkerhetskontroller vid fullmäktige- och nämndsammanträden. 11.En nationell cancerstrategi för framtiden. 12.Skatt i retur. 13.Effektiviteten i Kriminalvårdens lokal- försörjning. 14.Grundlagsskydd för digital bio och andra yttrandefrihetsrättsliga frågor. – museisamverkan ger resultat. Förnyelseprogram Kulturpolitikens arkitektur. En mer rättssäker inhämtning av elektronisk kommunikation i brottsbekämpningen. Säkerhetskopiors rättsliga status. Effektiviteten i Kriminalvårdens lokalförsörj- ning. Grundlagsskydd för digital bio och andra yttrandefrihetsrättsliga frågor. Ransonering och prisreglering i krig och fred. En nationell cancerstrategi för framtiden. Sekretess vid anställning av myndighets- chefer. Återkrav inom välfärdssystemen. – Förslag till lagstiftning. Säkerhetskontroller vid fullmäktige- och nämndsammanträden. Skatt i retur. Den svenska administrationen av jordbruks- stöd. Trygg med vad du äter – nya myndigheter för säkra livsmedel och hållbar produktion.. [8] Nya nät för förnybar el. Grundanalys Förnyelseprogram Kulturpolitikens arkitektur. – museisamverkan ger resultat.