sou · GYB330 · 2010-05-04 00:00:00 — Punkten 3 slår fast att de nationella tillsynsmyndigheterna ska ha rätt att ingå samarbetsarrangemang med varandra i syfte att främja tillsynssamarbetet. Punkten 4 anger att samarbetet enligt punkten 2 vid behov ska ske i nära samråd med andra berörda nationella myndigheter. Detta ska inte påverka deras specifika befogenheter. Slutligen anges i punkten 5 att kommissionen under vissa förut- sättningar får anta riktlinjer som anger i vilken utsträckning till- synsmyndigheterna är skyldiga att samarbeta med varandra och med byrån. Detta ska då ske enligt kommittéförfarandet i artikel 51.3. Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas har i uppdrag att för räkning delta i utvecklingen av marknaderna för el och naturgas inom och EU, samt att arbeta med nordiska och övriga europe- iska tillsynsmyndigheter i syfte att verka för en harmoniering av regelverket så att likvärdiga förutsättningar skapas på marknaden för el och naturgas inom och EU. Detta framgår av inspektionens instruktion 1 § punkterna 7–8. Frågor av gränsöverskridande karaktär på den svenska natur- gasmarknaden hanteras gemensamt av och inom ramen för det delade systemansvaret. Utredningen föreslår ett fortsatt delat systemansvar inom ramen för en TSO- lösning i avvaktan på ytterligare utredning av hanteringen av systemansvaret. I detta avseende bedömer utredningen att det nya direktivet inte föranleder några ytterligare åtgärder för svenskt vidkommande. Vad gäller bestämmelserna om konfidentialitet så kommer information mottagen från andra tillsynsmyndigheter oavsett om dessa befinner sig inom eller utom att falla in under de sekretessbestämmelser som finns i offentlighets- och sekretess- lagen (2009:400). Härigenom ges möjlighet att sekretessbelägga uppgifter som rör enskilda företags ekonomiska förhållanden om det skulle vara till skada för de aktuella företagen om dessa röjs. Det kan dock finnas ett behov för de svenska tillsynsmyndig- heterna att informera relevanta tillsynsmyndigheter i de nordiska och europeiska länder om de begränsningar som de svenska reglerna om offentlighet och sekretess innebär i detta sammanhang. Vad gäller den s.k. utrikessekretessen torde denna inte vara till- lämplig i sådana fall som avser information som överförs mellan europeiska tillsynsmyndigheter, jfr offentlighets- och sekretess- lagen (2009:400). 8.10.5Artikel 43 – Överensstämmelse med riktlinjerna Artikel 43 är ny och omfattar bestämmelser som rör överensstäm- melse med riktlinjer. Punkten 1 anger att varje tillsynsmyndighet samt kommissionen får begära ett yttrande från rörande huruvida ett beslut som fattats av en tillsynsmyndighet överensstämmer med de riktlinjer SOU 2010:30 Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas som avses i gasmarknadsdirektivet eller i gasförordningen (EG) nr 715/2009. Punkten 2 anger att har på sig att yttra sig. Yttrandet ska skickas till den tillsynsmyndighet som begärt att byrån ska yttra sig eller till kommissionen samt till den tillsyns- myndighet som fattat beslutet. Enligt punkten 3 ska informera kommissionen om den aktuella tillsynsmyndigheten inte följt byråns yttrande . Enligt punkten 4 får varje tillsynsmyndighet även informera kommissionen om den anser att ett beslut som fattats av en annan tillsynsmyndighet inte överensstämmer med de riktlinjer som avses i gasmarknadsdirektivet eller förordningen om villkor för tillträde till nät för gränsöverskridande handel med naturgas (EG) nr 715/2009. Detta gäller beslut som är relevanta för gränsöverskri- dande handel och ska ske räknat för det beslutet. Punkterna 5, 6 och 7 reglerar kommissionens tillsynsroll och förfarandet kring detta. Punkten 5 anger att kommissionen får besluta att undersöka ärendet ytterligare om den finner att det beslut som fattats av en tillsynsmyndighet ger anledning till allvarliga tvivel beträffande dess förenlighet med de riktlinjer som avses i gasmarknadsdirekti- vet eller i förordningen (EG) nr 715/2009. Kommissionen ska uppmana tillsynsmyndigheten och parterna i förfarandet hos till- synsmyndigheten att yttra sig. Kommissionen måste fatta beslut om ytterligare granskning av ett beslut efter att ha informerats av (enligt punkten 3) eller av en tillsyns- myndighet (enligt punkten 4). Om det sker på kommissionens eget initiativ har den på sig att fatta beslut om ytterligare granskning av beslutet. Punkten 6 anger att om kommissionen beslutar att undersöka ärendet ytterligare har den 4 månader på sig att fatta ett slutligt beslut. Ett sådant beslut kan antingen innebära att kommissionen inte har några invändningar mot tillsynsmyndighetens beslut, eller att kommissionen begär att den berörda tillsynsmyndigheten ändrar eller återkallar sitt beslut på grund av att riktlinjerna inte följts. Punkten 7 anger att om kommissionen inte fattar beslut att undersöka ärendet ytterligare eller inte fattar ett slutligt beslut Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas inom tidsgränserna i punkterna 5 respektive 6 anses kommissionen inte ha haft några invändningar mot tillsynsmyndighetens beslut. Punkten 8 anger att tillsynsmyndigheten ska följa kommissio- nens beslut att återkalla beslutet . Kommissionen ska informeras om detta. Avslutningsvis fastslås i punkten 9 att kommissionen får anta riktlinjer för det förfarande som ska följas vid tillämpningen av denna artikel. Detta ska då ske enligt kommittéförfarandet i artikel 51.3. Artikel 43 omfattar bestämmelser som möjliggör för varje till- synsmyndighet samt kommissionen att begära att yttrar sig om huruvida ett beslut som fattats av en tillsynsmyndighet över- ensstämmer med de riktlinjer som avses i detta direktiv eller i förordning (EG) nr 715/2009. Artikeln innehåller bestämmelser som anger hur processen ska fortgå samt vilka tidsgränser som gäller. Vad som är av särskilt intresse att lyfta fram från det svenska regelverkets perspektiv är att om kommissionen finner att det beslut som fattats av en tillsynsmyndighet ger anledning till allvar- liga tvivel beträffande dess förenlighet med de riktlinjer som avses i gasmarknadsdirektivet eller gasförordningen får kommissionen besluta att undersöka ärendet ytterligare. Som nämnts ovan kan kommissionen antingen själv initiera en sådan granskning, eller efter information från en tillsynsmyndighet eller om infor- merar dem om att en tillsynsmyndighet inte följt ett yttrande från där byrån påpekat brister i överrens- stämmelsen i ett av tillsynsmyndighetens beslut. Kommissionens undersökning kan utmynna i att kommissionen fattar ett slutgiltigt beslut om att begära att den berörda tillsynsmyndigheten ändrar eller återkallar sitt beslut på grund av att riktlinjerna inte följts (punkten 6 b). ska följa kommissionens beslut att återkalla beslutet och ska informera kommissionen om detta (punkten 8). Punkterna 6 b och 8 är därmed problematiska ur ett svenskt perspektiv. För svenskt vidkommande omfattar förvaltningslagen bestämmelser som förbjuder att ett beslut som är till fördel för den enskilde ändras till nackdel för denne, under förutsättning att SOU 2010:30 Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas beslutet vilar på icke vilseledande uppgifter. Syftet är att så långt som möjligt garantera att en enskild ska kunna lita till att ett gynnande beslut förblir giltigt när det vunnit laga kraft. Principen innebär även att bördan av ett eventuellt felaktigt beslut hamnar hos den myndighet som har att hantera den aktuella lagstiftningen snarare än hos den enskilde som är föremål för beslutet. Gasmarknadsdirektivet saknar en absolut tidsgräns för hur efter att tillsynsmyndighetens beslut har fattats som det kan granskas av kommissionen för att bedöma dess överensstämmelse med riktlinjerna. Därmed skulle en sådan ordning kunna innebära osäkerhet under en i princip obegränsad tid för den enskilde. Därmed är det inte heller aktuellt att villkora de aktuella besluten med en hänvisning till att om kommissionen kommer till en annan slutsats än tillsynsmyndigheten kan besluten ändras eller återkallas. Sammantaget är det utredningens bedömning att det inte vore förenligt med den svenska förvaltningslagen och de principer som ligger till grund för svenska förvaltningsbeslut att ändra ett beslut som gynnar en enskild när detta beslut vunnit laga kraft. 8.10.6Artikel 44 – Bevarande av information Artikel 44 är ny och behandlar bevarande av information. Punkten 1 ställer upp ett krav på att medlemsstaterna ska kräva att naturgashandlarna håller relevanta uppgifter om samtliga trans- aktioner gällande gasleveransavtal och gasderivat med grossister och systemansvariga för överföringssystemet och systemansvariga för lagring och LNG tillgängliga för de nationella myndigheterna . Här ingår de nationella tillsynsmyndigheterna, de nationella konkurrensmyndigheterna och kommissionen. Uppgifterna ska vara relevanta för de berörda myndigheternas fullgörande av sina uppgifter. Punkten 2 föreskriver vad uppgifterna ska omfatta. Uppgifterna ska innehålla information om relevanta transaktioner och omfatta uppgifter såsom löptid, tillhandahållande och fullgörande. Infor- mationen ska även omfatta mängd, datum och tider för verkstäl- lande, transaktionspriser och metoder för att identifiera den berörda grossisten. Den ska även omfatta specificerad information om gasleveransavtal och gasderivat som inte fullgjorts. I punkten 3 ges tillsynsmyndigheten möjlighet att besluta att göra delar av denna information tillgänglig för marknadsaktörer, Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas förutsatt att kommersiellt känslig information om enskilda mark- nadsaktörer eller individuella transaktioner inte lämnas ut. Detta gäller dock inte för information om finansiella instrument som omfattas av direktivet om marknader för finansiella instrument 2004/39/EG. Punkten 4 ger kommissionen rätt att anta riktlinjer som fast- ställer metoder och villkor för bevarande av information liksom form och innehåll när det gäller de uppgifter som ska bevaras. Detta ska ske enligt kommittéförfarandet i artikel 51.3 i direktivet. Punkten 5 innehåller bestämmelser om transaktioner avseende gasderivat mellan gashandlare å ena sidan och grossister och systemansvariga för överföringssystemet och systemansvariga för lagring och LNG å andra sidan. Här anges att denna artikel ska till- lämpas först när kommissionen antagit riktlinjer i enlighet med punkten 4. Punkten 6 anger en begränsning för tillämpningen av artikeln genom att föreskriva att bestämmelserna i artikeln inte får skapa ytterligare skyldigheter i förhållande till de myndigheter som avses i punkt 1 för de enheter som omfattas av direktiv /39/EG. Avslutningsvis anger punkten 7 att om de myndigheter som avses i punkt 1 behöver tillgång till de uppgifter som innehas av enheter som omfattas av direktiv /39/EG ska de myndigheter som är ansvariga enligt det direktivet tillhandahålla de begärda uppgifterna. Naturgaslagen och närliggande regelverk saknar bestämmelser som anger vilken typ av information som gashandelsföretag ska spara samt vilka myndigheter som ska ha tillgång till denna. Det finns dock andra regelverk som omfattar bestämmelser om vilken infor- mation som ett företag ska spara. Sådana bestämmelser finns främst i bokföringslagen (1999:1078), men även andra relaterade regelverk kan vara av intresse, samt i relevanta fall även det regelverk som styr de finansiella marknaderna, såsom lag (2007:528) om värde- pappersmarknaden och förordning (2007:572) om värdepappers- marknaden. Artikeln fastställer även att dess bestämmelser inte får skapa ytterligare skyldigheter i förhållande till de myndigheter som avses i punkten 1 för de företag som omfattas av direktivet om markna- SOU 2010:30 Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas der för finansiella instrument 2004/39/EG. I det fall de myndig- heter som övervakar de finansiella marknaderna har denna infor- mation ska den på begäran överlämnas till tillsynsmyndigheterna. För svenskt vidkommande omfattar tillsyn endast de gashandelsföretag som utgör värdepappersbolag och som erbjuder investeringstjänster åt andra än den egna koncernen. Dessa företag är skyldiga att dokumentera sin verksamhet, vilket omfattar i vart fall delar av den information som efterfrågas i gasmarknadsdirektivet. Även bokföringslagen innehåller bestämmelser om de underlag som ska sparas som en del av företagens bokföring. Sådana under- lag ska sparas även om en förkortning av till övervägs i vissa delar. Vad gäller bokföring utgör den myndighet som har huvudansvar för utvecklandet av god redovisningssed i företagens bokföring och offentlig redovisning samt utgör även statens expertorgan på området. Det är utredningens uppfattning att det existerande regelverket uppfyller artikel 44.1 och 44.2 och syftet med dessa bestämmelser. I detta sammanhang är det värt att notera att även artikel 20 i gasförordningen (EG) nr 715/2009 innehåller bestämmelser om bevarande av information. I artikel 44.3 ges en möjlighet för tillsynsmyndigheten att bestämma vilket av det materialet som omnämns i artikel 44.1 och 44.2 som ska offentliggöras. Då det gäller den avreglerade delen av naturgasmarknaden och det inte bedöms föreligga några allvarliga problem med marknadens funktion i detta avseende är det utred- ningens uppfattning att det inte föreligger något behov av före- skriftsrätt för tillsynsmyndigheten i frågan. Punkten 1 i artikeln tar även upp de nationella konkurrensmyndigheterna. I detta samman- hang kan nämnas att enligt 5 kap. 1 § punkten 1 konkurrenslagen (2008: 579) får ålägga ett företag eller någon annan att tillhandahålla uppgifter, handlingar eller annat, som verket behöver för att fullgöra sina uppgifter enligt konkurrens- lagen. Enligt utredningens bedömning föranleder artikeln inga föränd- ringar i det svenska regelverket. Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas 8.11Kapitel IX – Kundmarknader Kapitel IX omfattar endast artikel 45 och behandlar kundmarkna- der. 8.11.1Artikel 45 – Kundmarknader Artikel 45 är ny och innehåller regler om hur medlemsstaterna ska underlätta utvecklingen av väl fungerande och transparenta kund- marknader för naturgas i gemenskapen. Medlemsstaterna ska se till att rollerna och ansvarsområdena för systemansvariga för över- föringssystem, systemansvariga för distribution, gashandelsföretag och kunder, samt vid behov andra aktörer på marknaden, beskrivs med avseende på avtalsvillkor, åtaganden mot kunder, regler för utbyte av uppgifter och betalning, äganderätt till uppgifter och mätningsansvar. I artikelns andra stycke stadgas att dessa regler ska offentlig- göras och utformas i syfte att underlätta kundernas och gashand- larnas nättillträde och granskas av tillsynsmyndigheterna eller andra relevanta nationella myndigheter. Artikel 45 anger att medlemsstaterna ska se till att rollerna och ansvarsområdena beskrivs vad gäller avtalsvillkor, åtaganden mot kunder, regler för utbyte av uppgifter och betalning, äganderätt till uppgifter och mätningsansvar. De aktörer som omfattas är system- ansvariga för överföringssystem och distribution, gashandlare och kunder. Vid behov kan det även gälla andra aktörer. Det svenska regelverket omfattar inte några bestämmelser som tilldelar någon myndighet ett särskilt ansvar för att sammanställa och offentliggöra rollbeskrivningar för gasmarknadens aktörer. Det är dock utredningens uppfattning att de aktuella uppgifterna ryms inom ramen för uppdrag enligt inspektionens instruktion. Det finns därmed inget behov av att ändra det befintliga regelverket. För att tydliggöra direktivets intention i denna del kan man dock överväga att genom inspektionens regleringsbrev ge inspek- tionen i uppdrag att ta fram och offentliggöra de aktuella beskriv- ningarna. De uppdateringar av uppgifter och eventuellt andra SOU 2010:30 Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas aktörer som därefter kan bli aktuella faller dock inom ramen för befintliga uppdrag enligt instruk- tionen. 8.12Kapitel X – Slutbestämmelser Kapitel X innehåller direktivets slutbestämmelser och omfattar artiklarna 46–56. 8.12.1Artikel 46 – Skyddsåtgärder Artikel 46 innehåller bestämmelser om skyddsåtgärder. Artikeln är oförändrad jämfört med det tidigare direktivet. Enligt första punkten får en medlemsstat, i händelse av en plötslig kris på energimarknaden, eller om personers, anordningars eller anläggningars fysiska trygghet eller säkerhet hotas, eller om ett systems integritet hotas, vidta tillfälliga skyddsåtgärder. I punkterna 2 och 3 anges hur omfattande åtgärderna i första punkten får vara samt hur medlemsstaterna ska gå till väga om sådana åtgärder vidtas. Den svenska naturgaslagstiftningen innehåller inte några sådana bestämmelser som avses i artikel 46. Direktivet kräver inte heller att sådana bestämmelser införs. Det är utredningens uppfattning att artikeln inte kräver någon åtgärd i svensk lagstiftning. 8.12.2Artikel 47 – Lika villkor Artikel 47 är ny och innehåller bestämmelser om de åtgärder som medlemsstaterna kan vidta för att säkerställa lika villkor i enlighet med direktivet. Enligt första punkten ska de åtgärder som medlemsstaterna vidtar för att säkerställa lika villkor i enlighet med direktivet vara förenliga med fördraget, särskilt med artikel 30 och med gemen- skapslagstiftningen. Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas I andra punkten stadgas att de åtgärder som avses i första punkten ska vara proportionerliga, icke-diskriminerande och trans- parenta. Åtgärderna får bara vidtas efter anmälan till kommissionen och med kommissionens medgivande. Enligt tredje punkten ska kommissionen reagera på den anmälan som avses i andra punkten efter anmälans mottagande. ska börja dagen efter det att fullständig information har erhållits. Om kommissionen inte handlat inom , ska det anses att kommissionen inte har några invändningar mot de anmälda åtgärderna. Bestämmelserna i punkterna 1 och 2 upprepar vad stadgar och vad som gäller all lagstiftning inom EU som huvud- regel. Inga åtgärder behöver vidtas särskilt för att säkerställa detta. Dock ska medlemsstaterna enligt andra meningen i punkten 2 först anmäla de åtgärder som de avser att vidta till kommissionen för att säkerställa lika villkor i enlighet med direktivet. Medlemsstaterna får sedan vidta åtgärderna efter kommissionens medgivande. Inte heller denna punkt i artikeln föranleder någon åtgärd. 8.12.3Artikel 48 – Undantag när det gäller take-or-pay– åtaganden Artikel 48 motsvaras av artikel 27 i det tidigare gasmarknadsdirek- tivet (2003/55/EG) samt artikel 25 i det första gasmarknadsdirekti- vet (98/30/EG). Artikeln 48 innehåller bestämmelser om undantag när det gäller s.k. take-or–pay–åtaganden. Artikeln innehåller bestämmelser som avser såväl förutsättningarna för att bevilja undantag som bestämmelser om förfarandet för att få sådana undantag beviljade. Vid införlivandet av direktiv /30/EG införde bestämmel- ser i 3 kap. 3 § i då gällande naturgaslagen (2000:599) som reglerade möjligheten att få ett av regeringen beviljat undantag från kravet på tredje parts tillträde till ledningen. Ett sådant undantag kunde SOU 2010:30 Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas beviljas om innehavaren av en naturgasledning hade gjort inköps- åtaganden i avtal om köp av naturgas och om naturgasföretaget fick, eller kunde antas få, allvarliga ekonomiska och finansiella svårigheter på grund av långsiktiga åtaganden som hade godkänts i ett eller flera avtal om köp av naturgas. Dessa bestämmelser saknar motsvarighet i nu gällande natur- gaslag eftersom något behov inte längre bedömdes föreligga av att reglera frågan. 8.12.4Artikel 49 – Framväxande och enskilda marknader Artikel 49 motsvaras av artikel 28 i det tidigare direktivet och inne- håller bestämmelser om framväxande av enskilda marknader. Bestämmelserna gör det möjligt för en medlemsstat att få undantag från vissa av direktivets bestämmelser. I den första punkten finns en undantagsbestämmelse som gäller de medlemsstater som inte är direkt anslutna till det sammanlän- kande systemet. Det nya i punkten är att det i andra stycket finns bestämmelser som riktar sig till som får göra undantag från ett antal angivna artiklar. I första punktens tredje stycke, som också är nytt, finns bestämmelser som riktar sig till , och/eller tills dess att någon av dessa medlemsstater direkt ansluts till någon annan medlemsstats sammanlänkade system, dock med undantag för , ; och . I andra och tredje punkten finns undantagsbestämmelser som gäller medlemsstater som uppfyller villkoren för att anses som en framväxande marknad. Nytt i andra punkten är att det finns bestämmelser som riktar sig till tills dess att inte längre räknas som en framväxande marknad. En framväxande marknad är enligt definitionen i artikel 2.31 en medlemsstat i vilken den första kommersiella leveransen enligt det första långsiktiga avtalet för naturgasleveranser genomfördes än . I fjärde och femte punkten finns bestämmelser som reglerar framväxande regioner. Om genomförandet av direktivet kan orsaka allvarliga problem inom ett visst geografiskt område kan, enligt fjärde punkten, medlemsstaterna ansöka om undantag från vissa bestämmelser i direktivet hos kommissionen. Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas de kriterier som ska beaktas då kommissionen prövar en ansökan om undantag. Den sjunde punkten riktar sig till kommissionen. är direkt anslutet till det sammanlänkade systemet i . Bestämmelsen är därför inte tillämplig i . En framväxande marknad är enligt definitionen i artikel 2.31 en medlemsstat i vilken den första kommersiella leveransen enligt det första långsiktiga avtalet för naturgasleveranser genomfördes än . I genomfördes den första kommersiella leveransen . Bestämmelserna är därför inte tillämpliga för del. För det fall att det svenska naturgasnätet byggs ut till nya regio- ner blir bestämmelserna tillämpliga för svensk del. kan i en sådan situation ansöka om undantag från vissa bestämmelser i direktivet för att ska omfattas av bestämmelserna. Den sjätte och åttonde punkten riktar sig till , Luxem- burg och respektive till . 8.12.5Artikel 50 – Granskningsförfarande Artikel 50 motsvaras av artikel 29 i det tidigare direktivet. Artikeln innehåller bestämmelser om granskningsförfarande. Enligt artikel 52.6 ska kommissionen ha lagt fram en detaljerad rapport för och rådet om framstegen när det gäller att skapa en inre marknad för gas. Om kommissionen i den rapporten drar slutsatsen att vissa skyldigheter som företag åläggs i enlighet med gasmarknadsdirektivet inte står i proportion till det mål som eftersträvas, får medlemsstaten av kommissionen anhålla om befrielse från kravet i fråga. Artikeln innehåller också bestämmelser om förfarandet vid en sådan begäran. SOU 2010:30 Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas Det krävs inte någon åtgärd för att ska omfattas av bestämmelsen. 8.12.6Artikel 51 – Kommitté Artikel 51 motsvaras av artikel 30 i det tidigare direktivet. Artikeln innehåller bestämmelser om att kommissionen ska biträdas av en kommitté. När det hänvisas till denna punkt ska artiklarna 3 och 7 i beslut /468/EG tillämpas, med beaktande av artikel 8 i beslutet. Nytt i artikeln är att det när det hänvisas till denna punkt också artik- larna i 5 a.1–5 a.4 och 7 i beslut /468/EG ska tillämpas med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet. Artikeln riktar sig till kommissionen och kräver därför ingen åtgärd för del vid införlivande av direktivet. 8.12.7Artikel 52 – Rapportering Artikel 52 består av sex punkter och innehåller bestämmelser om rapportering.