sou · GYB368 · 2010-10-25 00:00:00 — rörliga bilder som närgånget eller utdraget skildrar grovt våld mot människor eller djur med uppsåt att fram- ställningen sprids. eljest kan anses kränka den frid, som bör tillkomma den avlidne, dock ej om det med hänsyn till omständigheterna var försvarligt att lämna uppgift i saken och han eller hon visar att uppgiften var sann eller att han eller hon hade skälig grund för den; 15.förolämpning, varigenom någon smädar annan genom kränk- ande tillmäle eller beskyllning eller genom annat skymfligt beteen- de mot honom; 16.olaga hot, varigenom någon hotar annan med brottslig gär- ning på ett sätt som är ägnat att hos den hotade framkalla allvarlig fruktan för egen eller annans säkerhet till person eller egendom; 17.hot mot tjänsteman, varigenom någon med hot om våld förgriper sig på annan i hans myndighetsutövning, i annan verk- samhet där samma skydd åtnjuts som är förenat med myndig- hetsutövning eller vid biträde till åtgärd som omfattas av sådant skydd, för att tvinga honom till eller hindra honom från åtgärd däri eller hämnas för sådan åtgärd eller varigenom någon sålunda förgriper sig mot den som tidigare utövat sådan verksamhet eller biträtt därvid för vad denne däri gjort eller underlåtit; försök eller förberedelse till sådant hot mot tjänsteman, såvida ej brottet, om det fullbordats, skulle ha varit att anse som ringa; 18.övergrepp i rättssak, varigenom någon med hot om våld angriper annan för att denne gjort anmälan, fört talan, avlagt vittnesmål eller annars vid förhör avgett utsaga hos en domstol eller annan myndighet eller för att hindra annan från en sådan åtgärd eller varigenom någon med hot om gärning som medför lidande, skada eller olägenhet angriper annan för att denne avlagt vittnesmål eller annars avgett utsaga vid förhör hos en myndighet eller för att hindra honom från att avge en sådan utsaga. 2 § Som yttrandefrihetsbrott räknas också gärningar, begångna genom massmedier och straffbara enligt lag, som innebär att någon 1.uppsåtligen offentliggör allmän handling som ej är tillgänglig för envar, om han eller hon fått tillgång till handlingen i allmän tjänst, under utövande av tjänsteplikt eller i därmed jämförbart förhållande; 2.offentliggör uppgift och därmed uppsåtligen åsidosätter tyst- nadsplikt som avses i den i 3 § första stycket 3 angivna särskilda lagen; 3. när landet är i krig eller omedelbar krigsfara offentliggör uppgift om förhållanden vilkas röjande enligt lag innefattar annat brott mot landets säkerhet än som anges i 1 §. 3 § Som yttrandefrihetsbrott anses ett tillkännagivande i en annons eller annat sådant meddelande endast om det av innehållet omedel- bart framgår att ansvar för ett sådant brott kan komma i fråga. Är meddelandet straffbart men omständigheter gör att det inte framgår av meddelandet gäller vad som sägs i lag. Vad som har sagts gäller även meddelanden genom chiffer eller som på annat sätt är obegripliga för allmänheten. 4 § Om någon lämnar ett meddelande som avses i 1 kap. 1 § tredje stycket eller, utan att ansvara enligt 1 kap. 10 §, medverkar till en framställning som är avsedd att offentliggöras i ett massmedium som författare eller annan upphovsman eller genom att framträda och därigenom gör sig skyldig till något av de nedan angivna brotten, gäller vad som föreskrivs i lag om ansvar för brottet. De brott för vilka det sagda gäller är 1.högförräderi, spioneri, grovt spioneri, grov obehörig befatt- ning med hemlig uppgift, uppror, landsförräderi, landssvek eller försök, förberedelse eller stämpling till sådant brott; 2.oriktigt utlämnande av allmän handling som ej är tillgänglig för envar eller tillhandahållande av sådan handling i strid med myndighets förbehåll vid dess utlämnande, när gärningen är upp- såtlig; och 3.uppsåtligt åsidosättande av tystnadsplikt i de fall som anges i särskild lag. Om någon anskaffar en uppgift eller underrättelse i ett sådant syfte som avses i 1 kap. 6 § och därigenom gör sig skyldig till ett sådant brott som anges i första stycket 1, gäller vad som föreskrivs ilag om ansvar för brottet. Det som sägs i 2 kap. 12 § tredje stycket regeringsformen om särskilt lagstiftningsförfarande ska gälla också i fråga om förslag till föreskrifter som avses i andra stycket 3. 5 § Om någon anskaffar uppgift eller underrättelse i sådant syfte som avses i 1 kap. 6 § och därigenom gör sig skyldig till brott som anges i 4 § första stycke 1, gäller vad som sägs i lag om ansvar. Om påföljd vid yttrandefrihetsbrott § Vad i lag sägs angående påföljd för brott, som avses i 1, 2 och §§, gäller även då brottet utgör ett yttrandefrihetsbrott. Vid bestämmande av påföljd för yttrandefrihetsbrott ska dom- stol särskilt beakta om rättelse eller annat tillrättaläggande offent- liggjorts för allmänheten. 8 § Vid fällande dom i yttrandefrihetsmål kan förordnas att domen eller en av domstolen gjord sammanfattning av domen ska publi- ceras i kommande utgåva av massmediet. 9 § Massmedier som innehåller ett yttrandefrihetsbrott får kon- fiskeras till de delar som innehåller det brottsliga eller om detta ej är möjligt i sin helhet. Konfiskering innebär att alla exemplar avsedda för spridning som innehåller det brottsliga ska förstöras. Domstol får vid vite förbjuda spridning av det brottsliga av- snittet i ett massmedium. 10 § I samband med konfiskering av ett massmedium må, då fråga är om något av de brott som avses i 4 § 1–3, 4 såvida det brottet är att anse som grovt, samt 6 och 7, meddelas förbud att utgiva mass- mediet under viss, av rätten bestämd tid, högst från det domen i yttrandefrihetsmålet vinner laga kraft. Sådant förbud får endast meddelas då landet befinner sig i krig. Angående konfiskering av massmedia som sprids i strid mot utgivningsförbud eller uppenbart utgör fortsättning av mass- medium som avses med sådant förbud, gäller vad i allmänhet sägs om förverkande av föremål på grund av brott. 8 kap. Om ansvar Ansvar om utgivningsbevis finns 1 § Finns utgivningsbevis ligger ansvaret för yttrandefrihetsbrott i ett massmedium på utgivaren. Har en ställföreträdare inträtt som utgivare har han eller hon ansvaret. Har ansvariga utgivare utsetts enligt 4 kap. 7 § gäller den be- slutade ansvarsfördelningen om den har registrerats och registret hålls allmänt tillgängligt. Ansvarskedja när utgivningsbevis finns 2 § Har utgivare utsetts för skens skull eller går det inte att fast- ställa var han eller hon befinner sig, eller har utgivaren uppen- barligen inte haft den befogenhet som sägs i 4 kap. 6 §, svarar andra enligt nedanstående ansvarskedja, varvid den som är lägre i kedjan svarar om den närmast högre inte kan lagföras. 1. den bland identifierade personer i som får anses främst ansvarig för verksamheten [2. den som har framträtt som upphovsman till yttrandet] 3. den som i medvetenhet om yttrandet sprider det En spridare som har försäkrat sig om att det finns en utgivare eller någon annan i ansvarskedjan som tar ansvar för yttrandet ansvarar inte. [En alternativ ansvarskedja, med begrepp hämtade från TF och YGL skulle kunna se ut enligt följande: 2 § Har ingen utsetts eller angetts enligt 1 §, eller utsetts eller angetts för skens skull, eller går det inte att fastställa var han eller hon befinner sig, eller har personen uppenbarligen inte kunnat utöva kontroll över innehållet, svarar andra enligt nedanstående ansvarskedja, varvid den som är lägre i kedjan svarar om den närmast högre inte kan lagföras. Ansvar när utgivningsbevis saknas 3 § Saknas utgivningsbevis men har det angetts vem som ansvarar för innehållet enligt 1 kap. 4 § ansvarar denne. Ansvarskedja när utgivningsbevis och ansvarsuppgifter saknas 4 § Har en ansvarig angetts för skens skull eller går det inte att fastställa var han eller hon befinner sig, eller har den ansvarige uppenbarligen inte haft den befogenhet som fordras för att kunna ta det avsedda ansvaret, inträder andra enligt den ansvarskedja som anges i 2 §. 5 § I fråga om andra direktsändningar än sådana som anges i 1 kap. 11 § får i lag föreskrivas att den som framträder själv ska ansvara för sina yttranden. 6 § Om åtal väcks för ett yttrandefrihetsbrott och den tilltalade anser sig inte vara ansvarig, ska han eller hon åberopa detta före huvudförhandlingen. Om så inte sker, ska den tilltalade betraktas som ansvarig. 7 § Den som ansvarar enligt detta kapitel för ett yttrandefrihets- brott ska anses ha haft full kännedom om innehållet i fram- ställningen och ska anses ha medgett offentliggörandet. Det gäller dock inte den som är ansvarig som spridare. 9 kap. Om tillsyn och åtal 1 § Justitiekanslern ska vaka över att de gränser för yttrandefri- heten som anges i denna grundlag inte överskrids. 2 § Justitiekanslern är ensam åklagare i mål om yttrandefrihets- brott. Ingen annan än Justitiekanslern får inleda förundersökning rörande ett yttrandefrihetsbrott. 3 § Endast Justitiekanslern och rätten får besluta om tvångsmedel med anledning av misstanke om yttrandefrihetsbrott, om inte något annat anges i denna grundlag. Regeringens anmälan och medgivande till åtal 4 § Regeringen får hos Justitiekanslern anmäla massmedier till åtal för yttrandefrihetsbrott. I lag får föreskrivas att allmänt åtal för yttrandefrihetsbrott får väckas endast efter regeringens med- givande. Åklagare i vissa yttrandefrihetsmål 5 § Justitiekanslern är ensam åklagare även i andra yttrandefrihets- mål än mål om yttrandefrihetsbrott samt i mål som i övrigt avser brott mot bestämmelser i denna grundlag. I lag kan anges att ombudsman har befogenhet att vara åklagare i mål som avses i första stycket. Justitiekanslerns rätt att överlåta behörighet m.m. 6 § Justitiekanslern har rätt att i särskilda fall överlåta sin behörig- het som åklagare helt eller delvis till eller till någon särskilt angiven åklagare. Justitiekanslern får vidare uppdra åt eller någon särskilt angiven åklagare att utföra hela eller delar av åklagaruppdraget för Justitiekanslerns räkning. När det är osäkert vem som är rätt åklagare ska Justitiekanslern anses behörig till dess att något annat klarläggs. De åtgärder som har vidtagits ska därvid anses behörigen gjorda. 7 § Allmänt åtal för yttrandefrihetsbrott ska väckas från det att massmediet gjordes tillgängligt för allmän- heten. Utan hinder kan, sedan allmänt åtal inom nämnda tid blivit väckt, nytt åtal väckas mot annan, som är ansvarig för brottet. 8 § Vad som sägs i lag om tid inom vilken brott ska beivras för att påföljd ska kunna utdömas gäller även för yttrandefrihetsbrott. 9 § Angående målsägandes rätt att ange yttrandefrihetsbrott till åtal eller att själv väcka åtal på grund av ett sådant brott gäller vad som sägs i lag. 10 § Om ett yttrandefrihetsbrott har begåtts utan att någon kan ställas till ansvar för brottet, får åklagaren eller målsäganden i stället för att väcka åtal ansöka om konfiskering. Detsamma gäller om den ansvarige inte kan delges stämning i . 10 kap. Om särskilda tvångsmedel 1 § Finns det anledning att konfiskera ett massmedium på grund av yttrandefrihetsbrott, får massmediet tas i beslag i avvaktan på domstolens beslut om konfiskering. I avvaktan på rättens beslut kan också, i fall som avses i 7 kap. 10 §, utgivningsförbud för ett massmedium meddelas. Justitiekanslerns beslut om beslag och utgivningsförbud 2 § Innan åtal för yttrandefrihetsbrott har väckts eller ansökan hos rätten gjorts om konfiskering, får, om brottet hör under allmänt åtal, förordnande enligt 1 § om beslag och utgivningsförbud meddelas av Justitiekanslern. I lag får föreskrivas att även allmän åklagare har rätt att förordna om beslag inom sitt verksamhets- område. Rättens prövning av beslag 3 § Om ett beslag har verkställts utan rättens förordnande, får den som drabbas av beslaget begära att rätten prövar det. Anmälan till Justitiekanslern om beslag 4 § Allmän åklagare som har förordnat om beslag ska skyndsamt anmäla detta till Justitiekanslern. Denne ska genast pröva om beslaget ska bestå. 5 § Då Justitiekanslern har beslutat om beslag eller fastställt beslag som allmän åklagare har beslutat, ska åtal väckas eller ansökan om konfiskering av massmediet vara gjord , sedan Justitiekanslern meddelade beslutet. Sker inte det är beslaget för- fallet. Det gäller även utgivningsförbud som har förenats med beslaget. Om den tid som avses i första stycket med hänsyn till beslagets omfattning eller någon annan omständighet är otillräcklig, får rätten på Justitiekanslerns framställning medge att tiden förlängs. Förlängningen får inte avse än som är oundgängligen nödvändig och får omfatta sammanlagt högst . Rättens förordnande efter åtal 6 § Sedan åtal för yttrandefrihetsbrott har väckts eller ansökan hos rätten gjorts om massmediets konfiskering, kan rätten besluta om beslag och utgivningsförbud samt häva beslag eller förbud. Rättens förordnande vid slutlig prövning 7 § Då målet avgörs ska rätten pröva om ett beslut enligt 6 § ska bestå. Avvisas målet på den grunden att rätten inte är behörig eller skiljer sig rätten från målet utan någon prövning av massmediets brottslighet och finns det anledning att anta att talan om konfiskering kommer att föras i ett annat mål, kan rätten bestämma att beslutet ska bestå . Väcks inte talan , förfaller beslutet. Verkställande av beslag m.m. 8 § Varje beslut om beslag ska ange det eller de avsnitt av mass- mediet som har föranlett beslaget. 9 § ska genast verkställa ett beslut om beslag. Angående förbud mot spridande av massmedier, som har lagts under beslag, gäller vad som sägs i x kap. x §. Verkställande av beslag av ett massmedium ska uteslutande om- fatta sådana exemplar som av avsedda för spridning. Bevis om beslag av ett massmedium ska och utan avgift överlämnas till den hos vilken beslaget verkställdes samt till den som ansvarar för massmediet. Beviset ska innehålla uppgifter om det eller de avsnitt av massmediet som har föranlett beslaget. 10 § Då ett beslut om beslag har hävts eller förfallit ska verk- ställighet av beslaget genast återlämnas. Särskilt om krigsman vid krig eller krigsfara 11 § Är riket i krig eller krigsfara och anträffas vid avdelning av försvarsmakten ett massmedium som uppenbart innefattar sådan enligt 7 kap. 4 § straffbar uppvigling att krigsman därigenom kan förledas åsidosätta vad som åligger honom i tjänsten, får ett mass- medium efter beslut av befattningshavare, som enligt lag ska avgöra frågor om disciplinansvar vid avdelningen, i avvaktan på förord- nande om beslag tas i förvar. Vid fara i dröjsmål, kan även utan sådant beslut som avses i första stycket åtgärd som där sägs vidtas av en annan befattnings- havare enligt bestämmelser som meddelas i lag. Anmälan ska dock skyndsamt göras hos befattningshavare som avses i första stycket. Denne har att genast pröva om massmediet ska förbli i förvar. 12 § Då enligt 11 § beslut har meddelats angående ett mass- mediums tagande i förvar, ska anmälan så det kan ske göras hos Justitiekanslern. Denne ska genast pröva om massmediet ska läggas under beslag eller inte. Beslag vid spridning i strid mot utgivningsförbud 13 § Angående beslag av massmedium som sprids i strid mot utgivningsförbud eller uppenbart utgör en fortsättning av ett mass- medium som avses med ett sådant förbud, gäller vad i allmänhet sägs om beslag av föremål, som får förklaras förverkat. 14 § Enstaka exemplar av ett massmedium som kan antas äga betydelse för utredningen i ett yttrandefrihetsmål får tas i beslag. Därvid gäller vad som sägs i 2 och 3 §§, 5 § första stycket, 6 §, 7 § första stycket samt 9 §. I övrigt ska i tillämpliga delar gälla vad som i allmänhet är föreskrivet om beslag. Åtal ska dock alltid väckas inom en månad från det att beslut om beslag meddelades, om inte rätten på Justitiekanslerns framställning medger att tiden förlängs. 11 kap. Om enskilt anspråk 12 kap. Om rättegången i yttrandefrihetsmål 13 kap. Om utrikes framställda massmedier m.m. 14 kap. Allmänna bestämmelser Rätten att yttra sig och att lämna uppgifter 1 § Var och en är gentemot det allmänna tillförsäkrad rätt enligt denna grundlag att i massmedier uttrycka tankar, åsikter och känslor och i övrigt lämna uppgifter i vilket ämne som helst. 2 § Yttrandefriheten enligt denna grundlag har till ändamål att säkra ett fritt meningsutbyte, en fri och allsidig upplysning och ett fritt konstnärligt skapande. Grundlagen ger ett särskilt skydd åt sådana yttranden som är riktade till allmänheten och som har spritts yrkesmässigt. I yttrandefriheten får inga andra begränsningar göras än de som följer av denna grundlag. 3 § Med massmedier avses i denna grundlag tidningar, böcker, film, radio, television, webbplatser samt andra medier som är avsedda att sprida yttranden till allmänheten. 4 § avses i denna grundlag sammanslut- ningar och enskilda vilkas huvudsakliga verksamhet består i att på yrkesmässiga grunder framställa eller sprida massmedier. När grundlagen blir tillämplig 5 § Grundlagen är tillämplig på massmedier som 1.har framställts eller spritts av ett massmedieföretag, eller 2.har försetts med tydliga uppgifter om vem som ansvarar för innehållet enligt denna grundlag och om dennes hemvist i . När ordet massmedier används nedan avses sådana grundlags- skyddade massmedier. Grundlagen gäller inte i den mån den ansvarige saknar möjlighet att kontrollera innehållet. I fråga om grundlagens tillämplighet vid direktsändningar gäller vad som föreskrivs i 12 §. 6 § Var och en får etablera och driva verksamhet för framställning eller spridning av massmedier. Inga andra begränsningar i denna frihet får förekomma än de som framgår av denna grundlag. 7 § Var och en får lämna uppgifter i vilket ämne som helst till företrädare för massmedier för offentliggörande. Meddelarfriheten gäller även då uppgifter lämnas till någon som avser att senare offentliggöra dem i ett sådant medium. Var och en har också rätt att anskaffa uppgifter i vilket ämne som helst för sådant uppgiftslämnande eller offentliggörande. I dessa rättigheter får inga andra begränsningar göras än de som följer av denna grundlag. Förbud mot förhandsgranskning och hindrande åtgärder 8 § Det får inte förekomma att något som är avsett att framföras i massmedier först måste granskas av en myndighet eller något annat allmänt organ. Dock får det genom lag meddelas föreskrifter om granskning och godkännande av rörliga bilder som ska visas offent- ligt för barn. Inte heller är det tillåtet för myndigheter och andra allmänna organ att utan stöd i denna grundlag, på grund av det kända eller förväntade innehållet i ett massmedium, förbjuda eller hindra dess SOU 2010:68 Bilaga 5 offentliggörande eller försvåra dess spridning och mottagande bland allmänheten. Inga ingripanden utan stöd i grundlag 9 § Myndigheter och andra allmänna organ får inte utan stöd i denna grundlag ingripa mot någon på grund av att han eller hon i ett massmedium har missbrukat yttrandefriheten eller medverkat till ett sådant missbruk. Inte heller får de utan stöd i denna grundlag av sådan anledning ingripa mot det massmedium där yttrandet har förekommit. 10 § Den som ska döma över missbruk av yttrandefriheten eller på annat sätt vaka över att denna grundlag efterlevs bör betänka att yttrandefriheten är en grundval för ett fritt samhällsskick, se mer till syftet än till framställningssättet och vid tveksamhet hellre fria än fälla. 11 § Om den rätt som tillkommer upphovsmän till litterära eller konstnärliga verk, om upphovsrätten närstående rättigheter och om förbud mot att återge ett verk på ett sätt som kränker den andliga odlingens intressen, gäller vad som stadgas i lag. Undantag för vissa direktsändningar 12 § I fråga om direktsändningar i massmedier av dagshändelser eller offentliga tillställningar som anordnas av någon annan än den som låter direktsända tillställningen tillämpas inte bestämmelserna i 7 § om meddelar- och anskaffarfrihet, 9 § om förbud mot ingripanden, 10 § om förhållningssättet vid tillämpning av denna grundlag, 3 kap. om rätten till anonymitet, 7–10 kap. om regleringen av yttrandefrihetsbrotten, ansvarighet, tillsyn, åtal och särskilda tvångsmedel, 12 kap. om rättegången i yttrandefrihetsmål samt 13 kap. om meddelar- och anskaffarfrihet för vissa publiceringar med internationell anknytning. Undantag för kommersiella annonser, kreditupplysningsverksamhet och sättet för anskaffande 13 § Utan hinder av denna grundlag gäller vad som sägs i lag om 1.förbud mot kommersiell annons i den mån annonsen används vid marknadsföring av alkoholhaltiga drycker eller tobaksvaror; 2.förbud mot kommersiell annons som används vid marknads- föring av andra varor än tobaksvaror samt tjänster om det i annonsen förekommer ett varukännetecken som är i bruk för en tobaksvara eller enligt gällande bestämmelser om varumärken är registrerat eller inarbetat för en sådan vara; 3.förbud mot kommersiella annonser som har meddelats till skydd för hälsa eller miljö enligt förpliktelser som följer av anslut- ningen till Europeiska unionen; 4.förbud mot och villkor för annonser och andra reklam- åtgärder av utpräglat kommersiell natur; 5.förbud mot offentliggörande i yrkesmässig kreditupplys- ningsverksamhet av kreditupplysning som innebär ett otillbörligt intrång i enskildas personliga integritet eller som innehåller oriktiga eller missvisande uppgifter, om ersättningsskyldighet för sådant offentliggörande samt om rättelse av oriktiga eller missvisande uppgifter; 6.ansvar och ersättningsskyldighet som avser det sätt på vilket en uppgift eller underrättelse har anskaffats. 14 § Grundlagen är inte tillämplig på skildringar av barn i porno- grafiska bilder. 3 kap. Om anonymitetsskydd 1 § Upphovsmannen till innehållet i ett massmedium eller den som framträder däri är inte skyldig att röja sin identitet. Detsamma gäller den som har lämnat uppgifter för offentliggörande enligt 1 kap. 7 §. Frågeförbud rörande meddelare m.m. 2 § I mål som rör yttrandefrihetsbrott är det inte tillåtet att fråga vem som är upphovsman till innehållet i ett massmedium eller vem som har framträtt däri eller vem som har lämnat uppgifter enligt 1 kap. 7 §. Om någon har angetts som upphovsman eller den som har framträtt, är det tillåtet att pröva om han eller hon är ansvarig. Detsamma gäller om någon i målet uppger sig vara upphovsman eller den som har framträtt. Första stycket hindrar inte att det i en och samma rättegång handläggs både mål om yttrandefrihetsbrott och mål som avses i [TF 7 kap. 3 § och YGL 5 kap. 3 §]. 3 § Den som har medverkat vid tillkomsten av innehållet i ett massmedium eller på annat sätt varit delaktig i dess framställning eller spridning får inte lämna uppgifter som kan röja vem som är upphovsman eller har framträtt eller lämnat uppgifter enligt 1 kap. 7 §. 4 § Tystnadsplikten enligt 3 § gäller inte 1.om den som tystnadsplikten ska skydda har samtyckt till att hans eller hennes identitet röjs, 2.om fråga om identiteten får väckas enligt 2 § andra stycket, 3.om det rör sig om brott som anges i 7 kap. 3 § första stycket 1, 4.i den mån domstol, när det är fråga om brott enligt 7 kap. 2 § eller 3 § första stycket 2 eller 3, finner det nödvändigt att uppgift lämnas vid en förhandling om huruvida den som är tilltalad eller skäligen misstänkt för den brottsliga gärningen har lämnat med- delandet eller medverkat till framställningen, eller 5.i den mån domstol i något annat fall finner det vara av synnerlig vikt av hänsyn till ett allmänt eller enskilt intresse att uppgift om identiteten lämnas vid vittnesförhör eller förhör med en part under sanningsförsäkran. Vid förhör som avses i andra stycket 4 eller 5 ska rätten noga vaka över att frågor inte ställs som kan inkräkta på tystnadsplikten utöver vad som i varje särskilt fall är medgivet. 5 § Myndigheter och andra allmänna organ får inte efterforska någon som har rätt till anonymitet enligt 1 §. Förbudet i första stycket hindrar inte efterforskning i fall då denna grundlag medger åtal eller annat ingripande. I sådana fall ska den i 3 § angivna tystnadsplikten beaktas.