sou · GXB316d2 · 2010-01-01 00:00:00 — redovisar att det har vuxit fram en allt större insikt om kulturens och den kreativa sektorns ekonom- iska betydelse, men kunskapen om dessa frågor behöver förbättras. För enskilda kulturinstitutioner är behovet av utvärderingar och upp- följningsstudier stora bl.a. när det gäller hur man ska kunna värdera effekterna av insatser på annat sätt än bara genom besökssiffror. Att initiera och stödja forskning om kulturens roll i utvecklings- och tillväxtarbetet, liksom att utveckla kulturstatistik och metoder för utvärdering och uppföljning är ett naturligt ansvar för berörda myndigheter. På regional nivå pågår ett arbete med att utveckla metoder för uppföljning och utvärdering av kulturinsatser, inte minst med koppling till den kreativa sektorn. Vid de regionala dialogerna som fördes inom ramen för visades ett stort intresse för att medverka i utvecklingsarbete kring dessa frågor. Det finns ett växande intresse för kulturturism. Kultursektorn lyfts fram som den som i hög grad med sin attraktionskraft driver resandet och därmed övriga sektorer framåt. Museer, kulturhus, kon- serthus, , kulturhistoriskt intressanta byggnader och miljöer är viktiga dragplåster för både svenska och utländska besökare. Även om turistnäringens exportvärde utgör ett viktigt bidrag till ekonomi, så är det framförallt turistnäringens förmåga att bidra till ökad sysselsättning som kommit i fokus . som sysselsättningen inom många traditionella basnäringar i minskar, har turistnäringen bidragit med nästan 50 000 nya heltidsar- beten . bidrog turistnäringen med drygt 151 000 helårverken, vilket är mer än inom till exempel jordbruk, Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden skogbruk och yrkesfiske177. konstaterar också i sin rapport att konsumtionen av kultur, rekreation och sport är den minsta sektorn, men en av de sektorer som växer snabbast. Kult- ur, rekreation och sport har ökat från 8 750 till nästan 13 000 helårsverken eller med . Den gängse bilden av konkurrenskraft som något som i första hand skapas i företagen måste när det gäller turistnäringen komplet- teras med en annan utslagsgivande faktor. Denna består framför allt av platsens eller aktivitetens attraktionskraft som samspelar med företagen och blir en avgörande omständighet för framgången. Det är den helhet som karaktäriserar platsen eller aktiviteten, det vill säga natur- och kulturmiljö, evenemang, infrastruktur etc. som skapar attraktionskraften. Som exempel på evenemang med stark attraktions- kraft kan nämnas Medeltidsveckan i , och olika spelmansstämmor. Festivaler och andra sådana evenemang genererar tillväxt i form av arbetstillfällen både för kulturskapare och för servicenäringar av olika slag. För att skapa konkurrenskraft bl.a. när det gäller evene- mangsverksamhet krävs ett utvecklat samarbete mellan många olika aktörer. menar att detta gäller inte bara företag inom olika branscher utan i högsta grad även offentliga aktörer som inom turist- näringen måste ha en väsentligt tyngre och mer aktiv roll än i andra mer traditionella näringar. Statens roll som ägare och förvaltare av många attraktions- resurser som till exempel nationalparker, kulturminnen och infra- struktur, har en avgörande inverkan på turistnäringens möjligheter att utvecklas. Turistnäringen påverkas också av en mängd andra beslut och förutsättningar inom många olika sektorer och politik- områden. Det avsätts också betydande resurser inom en rad olika sektorer på både nationell och regional nivå för att direkt eller indirekt främja turistnäringen. Som ett exempel kan nämnas att inte mindre än åtta kulturhus och kulturhistoriskt inriktade besöksmål finns med bland de 30 mest attraktiva besöksmålen i landet. Museer och andra besöksmål bidrar också till utvecklingen av det lokala näringslivet med lokal mat, konsthantverk och hemslöjd. 177 , Fakta om svensk turism 2008. Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden Ökad överblick över kultur som resurs för regional utveckling och tillväxt Vi kan konstatera att ett antal politikområden, däribland kultur- politik, pekas ut som betydelsefulla för att mål om håll- bar regional tillväxt ska uppnås.178 Kulturmyndigheterna och har, som redovisats ovan, fått flera regeringsuppdrag i syfte att synliggöra kulturpolitiken i andra politikområden och lyfta fram den som en resurs i det regionala tillväxtarbetet. konstaterar i sin redovisning till regeringen av hur entreprenörskap och företagande kan utvecklas inom myndighetens verksamhetsområde179, att kultur och kommersiell verksamhet ställs mot varandra i de nationella kulturpolitiska målen (att främja kulturell mångfald, konstnärlig förnyelse och kvalitet och därigenom motverka kommersialismens negativa verkningar). Rådet menar att .. det finns en förändrad syn på kulturens roll, inte minst i regionerna, där man ser kulturen som en möjlighet att skapa tillväxt och att göra regionen attraktiv för boende och turister parallellt med att betona kulturens och konstens värde i utvecklingen av samhället. Kulturen lyfts ofta fram som en positiv faktor inom politikområden som utbild- ning, hälsa och näringsliv. Även inom EU pågår ett arbete med att utveckla och stärka kult- uren och de kreativa näringarna. I de regionala utvecklingspro- grammen (RUP) lyfter regionerna fram de möjligheter som finns att utveckla regionernas kultur och kulturarv, men också kulturens roll när det gäller att skapa kreativa miljöer för innovation och före- tagande, liksom en god livsmiljö och attraktivitet för boende och besökare i regionen. På den regionala och kommunala nivån reser man ut i världen och samverkar med sina motsvarigheter i andra länder, särskilt inom EU. Nätverk, projekt och samarbeten uppstår genom detta. Strukturfonderna är förstås av stor betydelse som motor för att stimulera utvecklingsprojekt av olika slag. Stiftelsen och Allmänna arvsfonden kan med sina respektive projekt- stöd också sägas ha stimulerat den regionala tillväxten på kultur- 2008/09:01. 179Entreprenörskap och företagande inom verksamhetsområde, rapport , s. 8. Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden området och därtill stimulerat nätverksskapande. iakttagelser och slutsatser är angelägna att ta tillvara i detta sam- manhang och i det fortsatta arbetet och i kommande uppdrag till myndigheterna som fortsatt behöver utveckla sin samverkan med regionerna, gärna med konkreta uppdrag omkring till exempel den metodutveckling som efterfrågas av regionerna eller andra behov som kan finnas på den regionala nivån. Vi föreslår att de förvaltningsmyndigheter som vi anser ska ansvara för föreslagna sfärer bör få i uppdrag att skaffa sig nationell och inter- nationell överblick på området kultur och regional tillväxt inom sina respektive ansvarsområden. Detta kan ske genom statistik, kunskaps- uppbyggnad, uppföljning och utvärdering, forskning, metodstöd samt tvärsektoriellt samarbete med andra aktörer. på internationell, nationell och regional nivå. Den nationella överblicken ska ta till- vara och stödja den regionala nivåns behov och erfarenheter bl.a. i arbetet med regionala program och strategier. Vi föreslår även att de förvaltningsmyndigheter som vi anser ska ansvara för föreslagna sfärer bör ges i uppdrag att förmedla kun- skaper om nationell och internationell forskning på området till berörda aktörer på nationell och regional nivå t.ex. genom kunskaps- översikter. Det finns fog för att säga att det regionala tillväxtarbetet med programskrivningar av olika slag alltmer har inkluderat kult- urområdet och synliggjort det som en viktig resurs för sin regions attraktionskraft vad gäller goda livsmiljöer för boende och besökare. Kultur, rekreation och sport är de områden som växer snabbast och som i huvudsak bidrar med den attraktionskraft som driver resan- det och därmed övriga sektorer framåt. Kultur, rekreation och sport har ökat från 8 750 till nästan 13 000 helårsverken eller med drygt 46 procent.180 Kulturturismen är också ett område som alltmer uppmärksammas. Kulturmiljöer och tillgången till kulturella upplevelser är, som har redovisats ovan, av stor betydelse för såväl boende som besökare. Vad kultur som attraktionskraft i sig innebär behöver kartläggas och analyseras. Kulturmyndigheterna har, som vi har beskrivit ovan, påtalat behovet av statistik. ITPS lyfte fram detta i sin ? – En rapport om kreativa näringar i politik och stati- stik(A2008:007) och det har även påtalats som ett behov på det europeiska planet. Ett sådant uppdrag bör enligt kulturmyndig- 180 Nuteks Fakta om Turism 2008. Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden heterna, inkludera en översyn av statistik som avser kultur, kultur- arv och företagande samt framtagande av en ny samlad rapport med kulturarvsstatistik. Även pekar i sin rapport som näringsgren181 på att det finns ett generellt behov av bättre nationell statistik inom hela kultur- och upplevelsesektorn, inte bara på hem- slöjdsområdet. Vi föreslår även att och Myndigheten för Till- växtpolitiska utvärderingar och analyser i samverkan med de för- valtningsmyndigheter som vi anser ska ansvara för föreslagna sfärer bör få i uppdrag att definiera vilken statistik som närmare skulle behövas och som täcker såväl kultur- som kulturarvsföretagande inom olika tjänstesektorer, bl.a. turism och slöjd. Tvärsektoriell samverkan och nivåhöjning Kulturområdet har bl.a. genom regionaliseringen och genom till- gången till strukturfondsmedel fått tillgång till nya medfinansi- eringsmöjligheter och ett breddat samarbete med andra aktörer utan- för kulturområdet. Detta har tillfört såväl kulturmyndigheterna som deras samarbetspartners nya kunskaper om varandras förutsättningar och behov och ökat förståelsen mellan politikområdena. Myndigheterna , och Riks- arkivet har särskilt genom sina uppdrag beretts möjlighet att aktivt samarbeta för att stärka kulturens roll inom det regionala tillväxt- arbetet och . Deras arbete med frågor om regional utveckling och tillväxt har gjorts med stöd av regeringsuppdrag och arbetet har ibland upplevts som konkurrerande eller främmande inslag i verksamheterna. finns, enligt , politiskt antagna aktuella kulturprogram endast i cirka hälften av länen/regionerna och aktu- ella kulturmiljö- och kulturarvsprogram finns endast i ett fåtal reg- ioner. Vi föreslår att de förvaltningsmyndigheter som vi anser ska ansvara för föreslagna sfärer bör få i uppdrag att stödja den region- ala nivån med kartläggning av befintliga program samt erbjuda de metodstöd som efterfrågas regionalt. Den civila sektorn medverkar vid framtagandet av RUP:ar men det saknas kartläggningar av vad deras arbete inneburit på kulturområdet och vad deras medverkan kan innebära för utveck- lingen i regionen. 181 Ibid., s. 70. Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden Vi föreslår att och Myndigheten för Tillväxt- politiska utvärderingar och analyser i samverkan med de förvalt- ningsmyndigheter som vi anser ska ansvara för föreslagna sfärer bör få i uppdrag att kartlägga vad den civila sektorns medverkan i de regionala partnerskapen betyder för kulturområdet. En sådan kart- läggning är angelägen att göra bl.a. om utredningens förslag om den s.k. portföljmodellen införs och där regionalt baserade kultur- aktörer i den civila sektorn förutsätts involveras i partnerskapen. Översyn av förutsättningar för medfinansiering Förordningarna för bidragsgivning kan, enligt kulturmyndig- heterna, upplevas som krångliga och, i vissa fall även verka begräns- ande vad gäller medfinansiering av till exempel strukturfondsmedel. Vi föreslår att bidragsförordningarna för de olika kulturbidragen ses över i syfte att förenkla bidragsregler och främja medfinansi- ering mellan olika kulturbidrag och t.ex. strukturfondsmedel Kulturmiljö och kulturarv har, enligt , en mer framträdande roll än övrig kulturverksamhet. Vilken betydelse den kulturella infrastrukturen inom de fria konstarterna, museer och bibliotek har för utveckling och tillväxt framhålls inte lika mycket. Att kulturarv är mer framträdande än konstarterna, museerna med flera i det regionala tillväxtperspektivet är inte överraskande utan hänger naturligt samman bl.a. med breda verk- samhet. Konstarterna, museerna och biblioteken skulle däremot kun- na vara mer framträdande i programmen och projekten än vad de är . Ett systematiskt arbete för att komma dithän och ett närmare samarbete med andra aktörer krävs för att även dessa områden ska kunna synliggöras i programskrivningar av olika slag och få del av de medfinansieringsmöjligheter som finns. Vårt förslag om reg- ionala bidragsportföljer förväntas stödja ett sådant arbete på så sätt att de regionala strategier som föreslås tas fram enligt en partner- skapsmodell främjar institutioners och andra kulturaktörers med- verkan i regionala programskrivningar av olika slag. Vi föreslår att den förvaltningsmyndighet som föreslås ansvara för konstarterna, bör få i uppdrag att, tillsammans med berörda aktörer, ta fram en plan för hur konstarterna kan bidra till regionala program och strategier. Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden Behov av breddad och fördjupad kompetens Det finns även behov av att på nationell nivå öka kompetensen och kunskapsuppbyggnaden genom att ha överblick över och stödja forsk- ningsinsatser på området. På regional nivå finns flera initiativ på forsk- ingsområdet med anknytning till kultur och regional tillväxt och krea- tiva och kulturella näringar, t.ex. vid i som bl.a. har bildat , Crea- tivity and Competitiveness – IC3. Ett sätt att bygga upp kompetens på området är även att bedriva masterutbildningar på området kultur, kreativitet och konkurrenskraft. Vi har erfarit att det finns planer på att starta sådana i bl.a. vid Internationella Handels- högskolan i . Sedan EU-inträde 1995 har kulturområdet varit fram- gångsrikt när det gäller att få del av strukturfondmedel. EU:s olika fonder och program har stor betydelse för genomförandet av olika satsningar kopplat till kultur och regional utveckling och tillväxt. Enligt Statens kulturråds bedömning utgjorde en så stor del som av kulturrelaterade projekt under strukturfondsperi- oden –2006. Den nya strukturfondsperioden har en något annorlunda inriktning än den förra med tydligare fokus på Lissa- bonstrategin vilket sannolikt får konsekvenser även för kulturrela- terade projekt. Det kan innebära att andra typer av kulturrelaterade projekt får stöd under innevarande period än under den förra t.ex. att de får ett ökat fokus på skapande av arbetstillfällen. Det totala stödet till kulturrelaterade projekt i uppgick till varav drygt 2,1 miljarder var EU-medel och resten var svensk offentlig eller privat finansiering. Kulturrelaterade projekt har således i hög grad bidragit till regional tillväxt. Synen på kultur som en resurs för regional tillväxt och att göra regionen attraktiv för boende och turister har utvecklats och fått fäste såväl inom kultursektorn som inom andra områden. Det finns möjligheter för kultursektorn att ytterligare ta del av denna finansieringsmöjlighet. Vi menar att såväl de förvaltningsmyndigheter som vi anser ska ansvara för föreslagna sfärer som de näringslivsfrämjande myndig- heterna kan behöva bygga upp mer kompetens vad gäller kultur- frågornas betydelse för regional tillväxt. Vi föreslår därför att detta kompetensbehov synliggörs i myn- digheternas kompetensutvecklingsplaner. Masterutbildningar och kompetensutvecklingssatsningar liksom utvecklade samarbeten Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden mellan områdena kultur och regional tillväxt är goda exempel på sådana åtgärder som syftar till att öka kunskaperna och förståelsen för verksamheter som behöver närma sig varandra. Vår bedömning: Samverkan mellan kulturpolitik och folkhälso- politik är angeläget. På regional nivå är stöd- och mäklarfunktioner av stor betydelse. Frågor kring skatteincitament för kultur som friskvårdsinsats samt forskning om sambandet mellan kultur och hälsa är relevanta områden för framtida satsningar. Det nya bör göras ansvarigt för att utvärdera kulturinstitutionernas och kulturmyndigheters arbete med hälsofrågor. En myndighet bör ges ett särskilt ansvar för att tillgäng- liggöra nya arbetsmetoder och goda exempel på området kultur och hälsa till relevanta aktörer. Detta ansvar bör ges till den myndighet som föreslås för konstartsfrågor. Sambandet mellan kultur och hälsa har uppmärk- sammats allt mer, såväl vetenskapligt som politiskt. Positiva sam- band har belagts mellan kulturkonsumtion och välbefinnande och mellan kulturkonsumtion och livslängd. Sambandet mellan välbe- finnande och hälsa är även det belagt. Nya samband hittas ständigt mellan känslor, tänkande och medicinska förändringar. Därtill har samband kunnat påvisas mellan kulturupplevelser och vissa aspekt- er av god fysisk hälsa, såsom stärkt immunförsvar, sänkt blodtryck och minskade halter av stresshormoner. Starka kulturupplevelser sporrar till eftertanke och engagemang.182 182 I rapporten för hälsa. En exempelsamling från forskning och praktik (R 2005:23) sammanstälde aktuell forskning kring kultur och hälsa. En översikt över de senaste årens diskussion på området ges av i Blir man frisk av kult- ur? i KulturSverige 2009. Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden har forskarna ofta tänkt sig att de positiva effekterna kommer av kulturen som socialt sammanhang. Ny forskning tyder emellertid på att vissa av de positiva effekterna också är ett resultat av själva kulturupplevelsens förmåga att stimulera hjärnan.183 Sådan stimulans anses också gynnsam för den personliga kreativiteten och därigenom för förmågan att vara innovativ. Tanken på ett samband mellan kultur och hälsa kan ses som en del av en allt starkare ten- dens att betrakta människan som en helhet där både den fysiska och den psykiska sidan ingår. Därmed blir kulturens roll i folk- hälsopolitiken relevant, liksom forskningsbehovet när det gäller sam- banden mellan kultur och hälsa. Även sjukvården har långsiktiga aspekter där kulturen kan spela en viktig roll. De flesta aspekter av sambandet mellan kulturupplevelser och hälsa återstår dock fort- farande för forskningen att kartlägga och belägga (behovet av ytter- ligare forskning diskuteras även i avsnitt 10.2). fick 2004 en uttalad roll inom folkhälso- politiken. Andra viktiga myndigheter i sammanhanget är och . I följande avsnitt ges en över- siktlig beskrivning av ansvarsfördelningen mellan myndigheter i gräns- landet mellan kulturpolitik och folkhälsopolitik. Därtill ges en över- sikt över forskningsläget på området samt goda exempel på satsningar inom området kultur och hälsa. Åtminstone har kulturens betydelse för hälsan återkommande diskuterats inom folkhälsopolitiken. Här diskuteras kultur såväl i ordets estetiska mening som i dess antro- pologiska. Folkhälsopolitiken handlar i hög grad om att påverka människors levnadsvanor varför den antropologiska meningen blir särskilt intressant för denna. Levnadsvanor anses nämligen i stor utsträckning styras av kulturella faktorer och kulturupplevelser kan vara ett sätt att påverka livsmönstren. Därtill finns det mycket som tyder på att kulturupplevelser i sig har positiva hälsoeffekter. Folkhälsopolitikens övergripande mål är att skapa samhälleliga förutsättningar för en god hälsa på lika villkor för hela befolk- 183 , Weissglas G, , Konlaan BB, Grjibovski AM, , , . Cultural, 2009, Participation and Health: A Among Care Staff. i kommande Psychosomatic Medicine. SOU 2009:16 Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden Dessutom finns elva målområden för folkhälsopoli- tiken:184 1.Delaktighet och inflytande i samhället 2.Ekonomiska och sociala förutsättningar 3.Barns och ungas uppväxtvillkor 6.Hälsofrämjande hälso- och sjukvård 8.Sexualitet och reproduktiv hälsa 11.Tobak, alkohol, narkotika, dopning och spel. I rapporten för hälsa pekade vidare ut fyra av folkhälsopolitikens målområden som särskilt relevanta för arbetet med kultur och hälsa:185 Målområde 1 handlar om delaktighet och inflytande i samhället. Här är en diskussion om begreppet socialt kapital aktuellt, då det också inbegriper kulturvanor och livsstilar.186 Målområde 3 tar upp vikten av trygga och goda uppväxtvillkor. För barns och ungas hälsa och utveckling är det särskilt viktigt att sörja för hälsans fysiska, psykiska, emotionella, sociala, intellektu- ella och andliga aspekter. Barn och unga måste få möjligheter att utvecklas inom alla dessa områden eftersom de samspelar och förstärker varandra. Utveckling och inlärning underlättas också 2007/08: 110, 2007/08:SoU11, rskr 2007/08:226. 185När rapporten skrevs var folkhälsopolitikens målområden dock något annorlunda formulerade: (1) Delaktighet och inflytande i samhället, (2) Ekonomisk och social trygghet, (3) Trygga och goda uppväxtvillkor, (4) Ökad hälsa i arbetslivet, (5) och säkra miljöer och produkter, (6) En mer hälsofrämjande hälso- och sjukvård, (7) Gott skydd mot smitt- spridning, (8) Trygg och säker sexualitet och en god reproduktiv hälsa, (9) Ökad fysisk akti- vitet, (10) Goda matvanor och säkra livsmedel, (11) Minskat bruk av tobak och alkohol, ett samhälle fritt från narkotika och dopning samt minskade skadeverkningar av överdrivet spel- ande. 186Begreppet socialt kapital används i dessa sammanhang som samhällsforskaren uppfattade det, dvs. om den resurs som en persons anknytning till olika delar av samhällslivet utgör (: Den fungerande demokratin. Medborgarandans rötter i ). Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden av det egna skapandet och av deltagande i olika konstnärliga och kulturella uttrycksformer. Målområde 4 handlar om ökad hälsa i arbetslivet. Det finns en rad exempel på insatser där kulturella aktiviteter används för att förebygga utmattning och ohälsa och främja och förbättra hälsan hos arbetstagare. Målområde 6 tar upp behovet av en mer hälsofrämjande hälso- och sjukvård, där aktuell forskning visar på värdet av kultur i vård och rehabilitering. I sin strategi för arbetet med kultur och folkhälsa instämmer med denna bedömning. har också arbetat med utvecklingsprojekt och utredningar med relevans för området; Kultur i vården (1981–83) är ett exempel på detta, liksom Kultur i äldreomsorgen med bl.a. rapporterna Bingo & (1986) och Ända hem till (1990). Museer för alla (1996) och Funktionshindrades tillgång till kultur (1998) är utredningar om funktionshindrades tillgång till kultur. Även forskningspolitiken är relevant för politik med inriktning på kultur och hälsa. I propositionen Forskning för ett bättre liv (prop. 2004/05:80) sägs om relationen kultur och hälsa att forskningen på området bör stärkas och områdets metod och teoribildning bör utvecklas i syfte att nå en vetenskaplig grund som kan stärka kun- skapen om kulturens betydelse för folkhälsan. I enlighet med detta avsattes för forskning om kultur och hälsa. har delat ut dessa –2008. Sats- ningen är dock inte permanent. Som vi ska se bedrivs dock stora mängder relevant, och oftast tvärvetenskaplig, forskning i . Bland planerade insatser kan t.ex. nämnas det tvärvetenskapliga centrum för forskning om kult- ur och hälsa som är under uppbyggnad vid universi- tet i samarbete med bland annat . I vår promemoria Forskning för kulturområdets behov har vi under- strukit att forskning som är strategiskt inriktad på sambandet mel- lan kulturforskning och andra forskningsområden samt på behoven inom kulturområdet även långsiktigt behöver särskild finansiering. Detta gäller inte minst forskningen på området kultur och hälsa. I den forskningspolitiska propositionen föreslås dock inga resurser specifikt förbehållna detta område. Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden Ett annat angränsande politikområde är folkrörelsepolitiken.