sou · GYB345 · 2010-06-30 00:00:00 — Som tidigare nämnts spänner lagen om händelseanalyser vid självmord, trots att den endast avser en begränsad uppgift, över ett vitt område av aktörer och verksamheter och en stor mängd känsliga personupp- gifter kan i vart fall i vissa skeden av verksamheten komma att hanteras. Ett riktmärke bör vara att åtkomsten begränsas till att avse uppgifter som behövs för att handlägga ett ärende enligt lagen. Det finns uppgifter som myndigheterna inte har något behov eller i vart fall ett mycket litet sådant av. En begränsning av direkt- åtkomsten bör kopplas till de områden där den tillåtna behand- lingen begränsas och endast förekomma när det finns starka effek- tivitetsskäl som talar för det. Eftersom begränsningar av den till- låtna behandlingen kommer att regleras i förordning, bör reger- ingen eller den myndighet regeringen bestämmer även ges rätt att meddela föreskrifter om direktåtkomst till personuppgifterna. För det fall denna möjlighet utnyttjas bör den utnyttjas restrik- tivt. Vidare måste givetvis de begränsningar som kan finnas i sek- retesslagstiftning beaktas liksom annan lagstiftning som kan på- verka frågan om direktåtkomst. Det finns också anledning att skilja mellan den rätt till åtkomst som kan finnas internt och den rätt till åtkomst som kan finnas för andra aktörer. Utredningens överväganden, bedömning och förslag Undantag från förbudet mot behandling av känsliga personuppgifter i sammanställningar Utredningens förslag: En bestämmelse som möjliggör att i sammanställningar behandla känsliga personuppgifter bör infö- ras. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer ges rätt att meddela ytterligare föreskrifter om sammanställningar. Sammanställningar är ofta särskilt känsliga ur integritetssynpunkt. Utredningen menar att ett behov av s.k. sammanställningsregister kan finnas inom ramen för händelseanalyser vid självmord. En bestämmelse som möjliggör detta bör införas. Utredningens förslag: PuL:s bestämmelser om den personupp- giftsansvariges informationsplikt bör gälla även när personupp- gifter behandlas inom ramen för lagen om händelseanalyser vid självmord. I PuL finns bestämmelser om vilken information som den person- uppgiftsansvarige ska lämna till den registrerade. Enligt utredningens förslag ska personuppgifter enligt nu före- slagen lag få behandlas oaktat samtycke. Det är därför viktigt att information ges till berörda. PuL:s reglering är tillräcklig. Denna bestämmelse gäller givetvis i förhållande till personer som alltjämt är i livet. Säkerhet vid behandling och tillsynsmyndighetens befogenheter Utredningens förslag: PuL:s och annan kompletterande lag- stiftnings bestämmelser om säkerhet vid behandlingen och till- synsmyndighetens befogenheter bör gälla också när personupp- gifter behandlas inom ramen för lagen om händelseanalyser vid självmord. Utredningens överväganden, bedömning och förslag Några särskilda bestämmelser utöver de som finns i PuL behövs inte vad gäller säkerhet vid behandlingen och tillsynsmyndighetens befogenheter. Utredningens förslag: I lagtexten införs en uttrycklig bestäm- melse om de sekretessregler som ska beaktas vid behandlingen av personuppgifter inom ramen för lagen om händelseanalyser vid självmord. I det allmännas verksamhet gäller . För enskilda verk- samheter finns regler om tystnadsplikt, t.ex. i SoL och LYHS. Något behov av att därutöver införa särskilda bestämmelser om sekretess föreligger inte. Däremot bör en erinran om att sådana bestämmelser finns tas in i lagen. Utredningens förslag: De bestämmelser om rättelse som finns i PuL ska gälla även behandlingar som utförts i strid med lagen om behandling av personuppgifter vid verksamhet enligt lagen om händelseanalyser vid självmord. Enligt PuL är den personuppgiftsansvarige skyldig att på begäran av den registrerade rätta, blockera eller utplåna sådana per- sonuppgifter som inte har behandlats i enlighet med PuL eller före- skrifter som utfärdats med stöd av den. Enligt utredningens upp- fattning ska PuL:s bestämmelser om rättelse gälla även behandling som utförts i strid med lagen om behandling av personuppgifter vid verksamhet enligt lagen om händelseanalyser vid självmord. Det är nödvändigt med hänsyn till PuL:s utformning att i de särskilda registerförfattningarna ha en egen bestämmelse om rättelse eller en hänvisning till PuL:s bestämmelse. Utredningens överväganden, bedömning och förslag Utredningens förslag: De bestämmelser om skadestånd som finns i PuL ska gälla även behandlingar av personuppgifter som utförts i strid med nu föreslagen lag. Enligt PuL ska den personuppgiftsansvarige ersätta den registre- rade för skada och kränkning av den personliga integriteten som en behandling av personuppgifter i strid med den lagen har orsakat. Ersättningen kan i den mån det är skäligt jämkas, om den person- uppgiftsansvarige visar att felet inte berodde på honom eller henne. Enligt utredningens mening bör PuL:s bestämmelser om ska- destånd gälla även behandling som utförts i strid med lagen om be- handling av personuppgifter vid händelseanalyser vid självmord. En uttrycklig hänvisning till bestämmelserna krävs. Utredningens förslag: En myndighets beslut om att avslå en ansökan om information och om rättelse ska kunna överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd ska krävas vid överklagande till kammarrätt. Beslut som direkt rör en enskild ska kunna överklagas. Ekonomiska och andra konsekvenser Utredningens förslag: tilldelas medel för att påskynda framtagandet av IT-stöd med en särskild funktion för händelseanalyser vid självmord. Utredningens bedömning: Genomförandet av förslagen medför inte några nämnvärda ekonomiska eller andra konsekvenser för stat, landsting eller kommun. Vad kan en åtgärd som förebygger självmord kosta för att vara samhällsekonomiskt lönsam? Denna fråga behandlas i dåvarande och samhällsekonomiska kostnader (2004). I denna beräknas samhällets kostnader i form av direkta och indirekta kostnader för självmord samt värdet för ett statistiskt liv det s.k. humanvärdet. Direkta kostnader avser kostnader som kan hänföras direkt till självmordet t.ex. sjukvård och sociala insatser etc. Indirekta kost- nader avser andra konsekvenser som tillkommer i ett senare led till följd av självmordet. De tydligaste exemplen på indirekta kostnader när det gäller självmord är produktionsbortfall och administrativa kostnader. Humanvärdet handlar om att man i samhället sparar mänskligt kapital genom att förhindra ett dödsfall. Humanvärdet speglar även den nedsatta livskvaliteten som ett dödsfall leder till för närstående t.ex. lidande för släkt och vänner. Denna kostnad är svår att värdera ekonomiskt och utelämnas därför ofta i samhälls- ekonomiska studier. I rapporten beräknas – grovt räknat – den totala samhällsekono- miska kostnaden1 för alla självmord till 2 varav utgörs av direkta kostnader (medicinska kost- nader , administrativa kostnader 1 Kostnaderna är uttryckta prisnivå. Ekonomiska och andra konsekvenser och övriga kostnader ) och 2 utgörs av indirekta kostnader i form av produktionsbortfall. Humanvärdet är inte en finansiell transaktion utan speglar sam- hällets betalningsvilja för att minska risken för t.ex. självmord. Det är därför viktigt att humanvärdet ingår i utvärderingar av skade- förebyggande åtgärder. För att få svar på frågan om vad en åtgärd som förebygger själv- mord kan kosta för att vara lönsam måste man veta vad ett statistiskt liv och en skada är värd i form av direkta och indirekta kostnader samt göra en riskvärdering. Värdet av ett statistiskt liv studerades inte särskilt i rapporten utan rapportförfattarna värderade själv- mord när det gäller anhöriga och omgivning på samma sätt som dåvarande värdering av vägtrafikolyckor gjorts. Risk- värdering är således det som den genomsnittlige svensken vill betala för att minska risken för att omkomma, skadas svårt eller lindrigt i en trafikolycka. I rapporten konstateras dels att självmord kan värderas för att användas vid analyser av förebyggande åtgärder för att minska risken för att självmord inträffar, dels att en åtgärd som leder till ett in- besparat liv skulle kunna kosta för att det skulle vara samhällsekonomiskt lönsamt att genomföra. Ett självmord kan värderas till varav avser direkta och indirekta kostnader medan avser humanvärdet. Utredningens bedömning är att nyttan av händelseanalyser vid självmord inom hälso- och sjukvården och motsvarar de kostnader som förslaget eventuellt kan medföra. Om fler händelseanalyser vid självmord genomförs kommer kvaliteten och patient- och klientsäkerheten vid verksamheterna att förbättras och antalet självmord att minska. Ett minskat antal självmord innebär kraftigt reducerade utgifter inom såväl landsting som kommun. Ekonomisk konsekvensanalys för utredningens förslag Utredningen föreslår ett system för händelseanalyser vid självmord som kommer att ligga utanför lex och lex Sarah-systemen. som de praktiska arbetsuppgifterna i princip är desamma för kommuner och landsting. Ekonomiska och andra konsekvenser Utredningen bedömer att de uppgifter som här föreslås redan ingår i kommunernas och i landstingens och i övriga hälso- och sjukvårdens och skyldigheter Den nya lex är tänkt att gälla . Den innebär bl.a. att socialnämnden och andra huvudmän inom ska anmäla allvarliga missförhållanden till tillsynsmyndigheten styrelsen. Vidare har lex Sarah-bestämmelsen utvidgats till att gälla inom hela och för SiS institutioner. Regeringens be- dömning i prop. 2009/10:131, och – förslag om vissa förändringar, är att dessa förändringar inte medför nämn- värda kostnadsökningar för eller SiS. Regeringen har föreslagit att det i den nya lagen om patient- säkerhet (där lex inryms) förs in bestämmelser om skyldig- het för vårdgivare att bedriva ett systematiskt patientsäkerhets- arbete m.m. samt att det i lagen uttryckligen anges att vårdgivarna är skyldiga att både arbeta aktivt för att reducera risker och att utreda tillbud och negativa händelser som inträffat i verksamheten samt att vidta åtgärder för att säkerställa patientsäkerheten (prop. 2009/10:210 Patientsäkerhet och tillsyn). Eftersom vårdgivarna inom hälso- och sjukvården , enligt bestämmelserna i är skyldiga att tillhandahålla en god och säker hälso- och sjukvård och då det finns, i föreskrifter från Social- styrelsen, författningskrav om bl.a. systematiskt patientsäkerhets- arbete samt om anmälningsskyldighet när patientsäkerheten kan antas vara i fara, konstaterar regeringen att förslagen i denna del inte innebär att, vare sig landsting eller kommuner, påförs några nya arbetsuppgifter. För all personal inom finns redan, i likhet med för hälso- och sjukvården ovan, ett krav att arbeta med systematisk hantering av fel och brister. Detta följer bland annat av 4 kap. 3 § föreskrifter och allmänna råd om ledningssystem för kvalitet i verksamhet enligt SoL, LVU, LVM och LSS (SOSFS 2006:11). Av föreskrifterna följer att det i en verksamhet ska finnas rutiner för att identifiera, dokumentera, analysera och åtgärda fel och brister i verksamheten samt följa upp vidtagna åtgärder. En viss ökning av ärenden i förhållande till de redan föreslagna ändringarna i lex och lex kan förväntas på grund av framförallt den förlängda tiden, , för skyldigheten att göra en händelseanalys vid självmord enligt förslagen i detta Ekonomiska och andra konsekvenser Det gäller såväl inom , inklusive SiS, i förhållande till lex som inom hälso- och sjukvården i för- hållande till lex där tidsfristen är . I övrigt innebär förslagen i detta betänkande ingen ytterligare kostnads- ökning i förhållande till nya lex och lex , utan i stället ges och hälso- och sjukvården bättre verktyg för sina uppföljningar när det gäller inträffade självmord. Utredningen föreslår att tilldelas medel för att påskynda framtagandet av IT-stöd med särskild funktion för händelseanalyser vid självmord skyldighet att i vissa fall göra egna samlade händelseanalyser innebär en viss ökning av kostnaderna jämfört med nuvarande skyldighet att enbart granska händelseanalyser som hälso- och sjukvården eller inkommit med. Social- styrelsen har fått en anslagsförstärkning i och med att man övertog tillsynsansvaret för i landet från länsstyrelserna. ingår i tillsyn. Regeringen bedömde i prop. 2009/10:131 att kostnaderna för genomförande av förslagen i lex bör rymmas inom myndighetens anslagsramar. 2009/10:210 föreslår regeringen att anslag för till- synsverksamhet bör höjas med . ingår i tillsyn. Inom pågår ett arbete med ny databas. Det är utredningens bedömning att detta verktyg är centralt även för nu föreslagna händelseanalyser. Utan adekvat IT-stöd är det utredningens uppfattning att får en kostnadsökning på grund av ökad ärendemängd och skyldighet att göra egna händelseanalyser. Det är dock svårt att överblicka hur stor denna ökning av ärende- mängden blir. Om verksamheterna däremot, som är avsikt, kan rapportera direkt i en databas innebär det en ekonomisk besparing på den centrala myndigheten som frigör resurser till analys- och uppföljningsarbete. Därtill blir det enklare att göra de egna händelseanalyserna, sammanställa kunskap och förbättra kvalitets- säkringsarbetet. Utredningen har som sagts ovan inte tagit ställning till huruvida det finns förutsättningar ur ett rättsligt perspektiv att tillskapa en sådan funktion, utan detta får utredas i annan ordning. Ekonomiska och andra konsekvenser Det är utredningens bedömning att den här föreslagna underrättelse- skyldigheten för polismyndigheten och RMV inte innebär nämnvärda kostnadsökningar Underrättelseskyldigheten för polismyndigheterna och RMV till respektive hälso- och sjukvården innebär viss ökad arbetsbelastning då det är en helt ny uppgift för dessa myndigheter. Polismyndigheterna har dock en underrättelseskyldig- het till i olika frågor och samarbetar också i övrigt med . Det innebär att det inom polisen redan finns vissa rutiner och upparbetade kanaler. föreslås också i samband med den nya patientsäkerhetslagstiftningen få utökat anslag och borde därför rimligtvis kunna hantera nu före- slagen uppgift inom ramen för myndighetens generella anslag. Det är utredningens bedömning att den här föreslagna nya uppgiften för RMV inte heller innebär nämnvärda kostnadsökningar. RMV har i många fall redan kontakt med hälso- och sjukvården i sam- band med utredningar om självmord och RMV gör redan mot- svarande anmälan till dödsorsaksregistret på . För dessa båda myndigheter handlar det främst om att skapa bra rutiner för arbetet. Utredningens förslag: Lagförslagen förslås träda i kraft . I en övergångsbestämmelse i lagen om händelse- analyser vid självmord anges att självmord som anmälts enligt lex eller i förekommande fall lex , före nu föreslagen lags ikraftträdande, ska handläggas enligt de bestämmelserna och inte enligt den nu föreslagna lagen. Utredningen föreslår att lagen om händelseanalyser vid självmord och lagen om behandling av personuppgifter vid verksamhet enligt lagen om händelseanalyser vid självmord samt ändringarna som föreslagits i existerande lagstiftning träder i kraft . Mot beaktande av de föreslagna avgränsningarna av fall som ska utredas, bör den nya lagen få tillämpas även på vissa dödsfall som inträffat före ikraftträdandet. Det förslås dock att en övergångsbestämmelse införs i lagen. I denna bestämmelse ska anges att anmälningar om självmord som gjorts före lagens ikraftträdande ska handläggas enligt förfarandet i lex eller i förekommande fall lex . Efter lagens ikraftträdande kan det förekomma fall där ett händelse- förlopp blir föremål för dels en anmälan enligt nu föreslagen lag eftersom ett självmord inträffat, dels blir föremål för en anmälan enligt lex eller lex eftersom det också i anslutning till samma händelse förelegat omständigheter som omfattas av denna anmälningsskyldighet. Behov av andra övergångsbestämmelser bedöms inte föreligga. Förslaget till lag om händelseanalyser vid självmord Enligt utredningens förslag utmönstras dagens händelseanalyser vid självmord, som görs av hälso- och sjukvården från lex . Sam- tidigt utvidgas händelseanalysskyldigheten vid självmord till att även omfatta hela . Utredningen föreslår en ny lag – lagen om händelseanalyser vid självmord – som ska gälla för såväl hälso- och sjukvården som . Den förslagna lagen bygger på samma systemtänkande som dagens lex Maria- och lex Sarah-bestämmelser, men i lagen har skapats en möjlighet för en nationell aktör att under vissa förutsättningar göra en samlad händelseanalys vid ett inträffat självmord. Bestämmelserna i den föreslagna lagen har så långt möjligt utformats i överensstämmelse med liknande bestämmelser i bl.a. LYHS och SoL respektive LuB. Utredningen har i möjligaste mån beaktat de ändringar som före- slagits beträffande lex och lex i prop. 2009/10:210 och prop. 2009/10:131. En närmare redogörelse för varför det enligt utredningen finns ett behov av en särskild lag framgår under rubriken lag om händelseanalyser vid självmord. I de inledande bestämmelserna i lagen anges lagens syfte och inne- håll samt vissa definitioner. Lagens syfte och innehåll Denna lag syftar till att genom händelseanalysverksamhet främja det självmordsförebyggande arbetet inom hälso- och sjukvård eller social- tjänst genom att ge underlag för förslag till självmordsförebyggande åtgärder. I lagen finns bl. a. bestämmelser om -de rapporteringsskyldigas ansvar m.m., -den verksamhetsansvariges ansvar, och Allmänna bestämmelser om mål och krav inom samt tillsyn över hälso- och sjukvården och finns i lagstiftning för respek- tive verksamhet. I första stycket anges lagens syfte och i andra stycket vilka bestäm- melser lagen innehåller. Självmord definieras i 2 § och hälso- och sjukvård respektive socialtjänst i §§ 3 och 5. Begreppet verksam- hetsansvarig definieras i 6 §. I tredje stycket finns en hänvisning till att de allmänna bestäm- melser om mål och krav samt tillsyn som kan finnas i annan lag- stiftning på respektive verksamhets område. Syftet är att betona att det självmordsförebyggande arbete som aktuell lag syftar till ingår som en del i en övergripande ambition att säkra god kvalité inom hälso- och sjukvården respektive och att nu aktuell lag inte på något sätt är avsedd att begränsa de skyldigheter den verksamhetsansvarige kan ha i detta avseende enligt annan lag- stiftning. På motsvarande sätt är syftet inte heller att begränsa befogenheter inom ramen för det tillsynsansvar myndigheten har. Med självmord avses i denna lag fall där en person avsiktligen tagit sitt liv. Paragrafen behandlas under rubriken . Bestämmelsen ger en definition av vad som i lagen avses med självmord. Med hälso- och sjukvård avses i denna lag verksamhet som omfattas av hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), tandvårdslagen (1985:125), lagen (2001:499) om omskärelse av pojkar samt verksamhet inom detaljhandel med läkemedel enligt lagen (2009:366) om handel med läkemedel. Paragrafen motsvarar 1 kap. 2 § LYHS. Enligt förarbetena till en ny patientsäkerhetslag (prop. 2009/10:210 s. 188 f.) kommer bestäm- melsen att oförändrad överföras till den lagen. Förarbeten till bestämmelsen återfinns i prop. 1997/98:109 s. 147 f., prop. 2000/01:81 s. 20 f. och prop. 2008/09:190 s. 147. Med hälso- och sjukvårdspersonal avses i denna lag 1.den som har legitimation för ett yrke inom hälso- och sjukvår- 2.personal som är verksam vid sjukhus och andra vårdinrättningar och som medverkar i hälso- och sjukvård av patienter, 3.den som i annat fall vid hälso- och sjukvård av patienter biträ- der en legitimerad yrkesutövare, 4.apotekspersonal som tillverkar eller expedierar läkemedel eller lämnar råd och upplysningar, 5.personal vid Giftinformationscentralen som lämnar råd och upplysningar, 6.personal vid larmcentral och sjukvårdsrådgivning som förmedlar hjälp eller lämnar råd och upplysningar till vårdsökande, och 7. den som i annat fall enligt föreskrifter som har meddelats i anslutning till denna lag tillhandahåller tjänster inom ett yrke inom hälso- och sjukvården under ett tillfälligt besök i utan att ha svensk legitimation för yrket. Vid tillämpningen av första stycket 1 och 3 jämställs med legiti- merad yrkesutövare den som enligt särskilt förordnande har motsva- rande behörighet. Regeringen får meddela föreskrifter om att andra grupper av yrkes- utövare inom hälso- och sjukvården ska omfattas av lagen. Definitionen av hälso- och sjukvårdspersonal återfinns i 1 kap. 4 § LYHS. I förslaget till ny patientsäkerhetslag har defini- tionen överförts, dock med vissa förtydliganden och justeringar (prop. 2009/10:210 s. 189). I nu aktuell lag föreslås en definition av begreppet som överensstämmer med definitionen i den föreslagna patientsäkerhetslagen. Förarbeten finns i prop. 1993/94:149 s. 55 f. och 116 f., prop. 1997/98:109 s. 148 ff. och prop. 2008/09:190 s. 147. I denna lag avses med socialtjänst 1.verksamhet enligt lagstiftningen om socialtjänst och den särskilda lagstiftningen om vård utan samtycke av unga eller av missbrukare, 2.verksamhet som i annat fall enligt lag handhas av socialnämnd, 3.verksamhet som i övrigt bedrivs av , 4.verksamhet hos invandrarbyrå, 5.verksamhet enligt lagstiftningen om stöd och service till vissa funktionshindrade, 6.handläggning av ärenden om bistånd som lämnas av social- nämnd enligt lagstiftning om mottagande av asylsökande m.fl. och 7.handläggning av ärenden om introduktionsersättning för flyk- tingar och vissa andra utlänningar. I denna paragraf definieras uttömmande begreppet socialtjänst. Definitionen är med vissa inskränkningar densamma som följer av 2 § första stycket SoL-PuL. Förarbeten till den bestämmelsen finns i prop. 2000/01:80 s. 136 och 173 f till vilka hänvisas för en redo- görelse för den närmare innebörden av definitionen. I denna lag avses med verksamhetsansvarig den som bedriver verk- samhet inom hälso- och sjukvården eller eller den som annars fattat beslut om en insats inom . I paragrafen definieras begreppet verksamhetsansvarig. Begreppet är nytt och har införts för att åstadkomma en gemensam beteck- ning för den krets som inom hälso- och sjukvården och social- tjänsten har vissa skyldigheter enligt den nya lagen. Avsikten är att kretsen ska bli densamma som enligt lex och lex , i vart fall efter föreslagna ändringar, har en anmälningsskyldighet m.m. enligt de bestämmelserna. Med rapporteringsskyldig avses i denna lag hälso- och sjukvårdsperso- nal eller den som fullgör uppgifter inom . I paragrafen definieras vem som i lagens mening är att se som rap- porteringsskyldig. Utredningen har ansett det nödvändigt att in- föra ett gemensamt begrepp för denna krets av personer. Hälso- och sjukvårdspersonal har definierats i 4 §. Samma krets som är rapporteringsskyldiga enligt lex ska alltså ha en rapporteringsskyldighet enligt denna lag. Med den som fullgör uppgifter inom avses samma personkrets som i förslaget till ny lex Sarah-bestämmelse. För- arbeten finns i prop. 2009/10:131 s. 26 f. De rapporteringsskyldigas ansvar m.m. De rapporteringsskyldiga ska bidra till det självmordsförebyggande arbetet i den egna verksamheten. De ska i detta syfte, när de får kän- nedom om ett självmord, genast rapportera självmordet till den som är verksamhetsansvarig. Rapporteringsskyldigheten avser självmord som inträffat från det att personen som tagit sitt liv haft kontakt med den Inom gäller skyldigheten också i fall där personen som tagit sitt liv kunnat komma i fråga för insatser inom verksamheten. Rapporteringsskyldighet föreligger även om en underrättelse enligt 9 § tillställts den verksamhetsansvarige. Paragrafen behandlas under rubriken och under- rättelseskyldighet vid självmord. Första stycket motsvarar delvis 2 kap. 7 § LYHS. En motsvarig- het i sin helhet finns i 6 kap. 4 § i förslaget till ny patientsäkerhets- lag (prop. 2009/10:210 s. 207–208). En liknande bestämmelse har även föreslagits i SoL 14 kap. 2–3 §§ (prop. 2009/10:131 s. 50–51).