sou · GXB336 · 2010-01-01 00:00:00 — 1.Varje konventionsstat ska genom generalsekreterare till kommittén avge en fullständig rapport om de åtgärder som den har vidtagit för att verkställa sina skyldigheter enligt denna konvention och om de framsteg den har uppnått i det hänseendet efter denna konventions ikraft– trädande för konventionsstaten i fråga. 2.Därefter ska konventionsstaterna avge påföljande rapporter minst och vidare när kommittén begär det. 3.Kommittén ska bestämma eventuella riktlinjer för rapporternas innehåll. 4.En konventionsstat som har avgett en heltäckande inledande rapport till kommittén behöver inte i följande rapporter upprepa tidigare lämnad information. Konventionsstaterna uppmanas att vid utformningen av sina rapporter till kommittén använda ett öppet och tydligt förfarande och att på lämpligt sätt beakta bestämmelsen i artikel 4.3 i denna konvention. 5.Rapporterna får innehålla uppgifter om de omständigheter och svårigheter som påverkar i vilken grad skyldigheterna i denna konvention uppfylls. Artikel 36 Granskning av rapporter 1.Varje rapport ska granskas av kommittén, som ska lämna sådana förslag och allmänna rekommendationer om rapporten som den finner lämpliga och framföra dem till den berörda konventionsstaten. Konventionsstaten får svara med information som den väljer till kommittén. Kommittén får begära ytterligare information från konventionsstater som gäller tillämpningen av denna konvention. 2.Om en konventionsstat är avsevärt försenad med att avge sin rapport, får kommittén påminna konventionsstaten om nödvändigheten av att pröva tillämpningen av denna konvention i den konventionsstaten på grundval av sådan tillförlitlig information som är tillgänglig för kommittén, om rapporten i fråga inte avges efter påminnelsen. Kommittén ska uppmana den berörda konventionsstaten att delta i en sådan prövning. Om konventionsstaten svarar genom att avge rapporten, ska bestämmelserna i punkt 1 i denna artikel tillämpas. 3.Förenta nationernas generalsekreterare ska göra rapporterna tillgängliga för alla konventionsstaterna. 4.Konventionsstaterna ska göra sina rapporter allmänt tillgängliga för allmänheten i sina egna länder och underlätta tillgång till förslagen och de allmänna rekommendationerna om dessa rapporter. 5.Kommittén ska, som den finner lämpligt, till fackorgan, fonder och program och andra berörda organ överlämna rapporter från konventionsstaterna för att tillmötesgå en begäran om eller anvisning om behov av teknisk rådgivning eller bistånd jämte kommitténs eventuella syn– punkter och rekommendationer om denna begäran eller anvis– ningar. Artikel 37 Samarbete mellan konventionsstaterna och kommittén 1.Varje konventionsstat ska samarbeta med kommittén och stödja dess medlemmar i utövandet av deras mandat. 2.I sitt förhållande till konventionsstaterna ska kommittén vederbörligen beakta hur man bäst kan förbättra ländernas möjlig– heter att tillämpa denna konvention, inklusive genom inter– nationellt samarbete. Artikel 38 Kommitténs förhållande till andra organ För att främja en effektiv tillämpning av denna konvention och uppmuntra internationellt samarbete på dess område a)ska fackorgan och andra FN-organ ha rätt att vara företrädda vid granskningen av tillämpningen av de bestämmelser i denna konvention som faller inom ramen för deras mandat. Kommittén får inbjuda fackorganen och andra behöriga organ som den finner lämpligt att komma med expert– råd om tillämpningen av konventionen inom områden som faller inom ramen för deras respektive mandat. Kommittén får uppmana fackorgan och andra FN-organ att avge rapport om tillämpningen av konventionen inom områden som faller inom ramen för deras verksamhet. b)Vid utförandet av sina uppgifter ska kommittén på lämpligt sätt rådgöra med andra behöriga organ som upprättats genom internationella fördrag om mänskliga rättigheter för att trygga förenlighet mellan deras riktlinjer för rapportering, förslag och allmänna rekommendationer för att undvika dubblering och överlappning i utförandet av deras uppgifter. Artikel 39 Kommitténs rapport Kommittén ska rapportera till generalförsamlingen och till Ekonomiska och sociala rådet om sin verksamhet och får lämna förslag och allmänna rekommendationer grundade på granskning av rapporter och information som mottagits från konventions– staterna. Sådana förslag och allmänna rekommendationer ska ingå i kommitténs rapport tillsammans med eventuella kommentarer från konventionsstaterna. 1.Konventionsstaterna ska mötas regelbundet i en konventionsstatskonferens för att behandla frågor som gäller tillämpningen av denna konvention. 2.Senast efter denna konventions ikraftträdande ska generalsekreterare sammankalla en konventionsstatskonferens. Påföljande möten ska sammankallas av generalsekreterare eller efter konventionsstatskonferensens beslut. generalsekreterare ska vara depositarie för denna konvention. Denna konvention är öppen för undertecknande av alla stater och av organisationer för regional integration vid högkvarter i . Artikel 43 Samtycke till att vara bunden Denna konvention ska ratificeras av de stater som har undertecknat den och formellt bekräftas av de organisationer för regional integration som har undertecknat den. Konventionen ska stå öppen för anslutning av stater eller organisationer för regional integration som inte har undertecknat konventionen. Artikel 44 Organisationer för regional integration 1.Med termen organisation för regional integration avses en organisation bildad av suveräna stater i en viss region till vilken dess medlemsstater har delegerat behörighet med avseende på frågor som täcks av denna konvention. Sådana organisationer ska i sina instrument för formellt bekräftande eller anslutning förklara räckvidden av sin behörighet med avseende på frågor som täcks av denna konvention. Därefter ska de underrätta depositarien om varje betydande ändring av räckvidden av deras behörighet. 2.Hänvisningar i texten till konventionsstaterna ska gälla sådana organisationer inom gränserna för deras behörighet. 3.För de syften som avses i artikel 45.1 och artikel 47.2–3 ska instru– ment deponerade av en organisation för regional integration inte räknas. 4.Organisationer för regional integration får i frågor inom deras behörighet utöva sin rösträtt i konventionsstatskonferensen med det antal röster som är lika med antalet av deras medlemsstater som är konventionsstater. En sådan organisation får inte utöva sin rösträtt om någon av dess medlemsstater utövar sin rösträtt och omvänt. 1.Denna konvention träder i kraft den trettionde dagen efter deponeringen av det tjugonde ratifikations- eller anslutnings– instrumentet. 2.För varje stat eller organisation för regional integration som ratificerar, formellt bekräftar eller ansluter sig till konventionen efter deponeringen av det tjugonde instrumentet, träder konven– tionen i kraft den trettionde dagen efter deponeringen av dess instrument. 1.Reservationer som är oförenliga med denna konventions ändamål och syfte är inte tillåtna. 2.Reservationer får när som helst återtas. 1.En konventionsstat får föreslå en ändring av denna konvention till generalsekreterare. Generalsekreteraren ska översända ändringsförslagen till konventionsstaterna med en begäran om att bli underrättad om huruvida de tillstyrker att en konferens av stater sammankallas för att ta ställning till och besluta om förslagen. Om minst en tredjedel av konventions– staterna för ett sådant med– delande tillstyrker en sådan konferens, ska generalsekreteraren sammankalla konferensen i regi. Ändringsförslag som antagits av en majoritet av två tredjedelar av när– varande och röstande konventionsstater ska av generalsekreteraren underställas generalförsamling för godkännande och därefter alla konventionsstater för antagande. 2.En ändring som har antagits och godkänts i enlighet med punkt 1 i denna artikel träder i kraft den trettionde dagen efter det att antalet godtagandeinstrument som deponerats uppgår till två tredjedelar av antalet konventionsstater dagen för antagandet av ändringen. Därefter ska ändringen träda i kraft för en konventionsstat den trettionde dagen efter deponeringen av dess godtagandeinstrument. En ändring ska endast vara bindande för de konventionsstater som har godtagit den. 3.Om konventionsstatskonferensen så beslutar med konsensus, ska en ändring som har antagits och godkänts i enlighet med punkt 1, som gäller endast artiklarna 34, 38, 39 och 40 träda i kraft för alla konventionsstater den trettionde dagen efter det att deponerade godtagandeinstrument har uppnått två tredje– delar av antalet konventionsstater dagen för antagandet av ändringen. En konventionsstat får säga upp denna konvention genom en skriftlig underrättelse till generalsekreterare. Uppsägningen träder i kraft efter generalsekreterarens mot– tagande av underrättelsen. Artikel 49 Tillgängligt format Texten i denna konvention ska göras åtkomlig i tillgängliga format. Artikel 50 Giltiga texter Denna konventions arabiska, engelska, franska, kinesiska, ryska och spanska texter är lika giltiga. Till bekräftelse härav har undertecknade, därtill vederbörligen bemyndigade av sina respektive regeringar, undertecknat denna konvention. Fakultativt protokoll till konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning De stater som är parter i detta protokoll har kommit överens om följande: 1.En stat som är part i detta protokoll (protokollspart) erkänner att kommittén för rättigheter för personer med funktionsned– sättning (kommittén) är behörig att ta emot och pröva framställningar från eller för enskilda individer eller grupper av enskilda individer som lyder under dess jurisdiktion och som hävdar att de har blivit utsatta för en kränkning från den ifrågavarande protokollspartens sida av bestämmelserna i konventionen. 2.Framställningar ska inte tas emot av kommittén, om den gäller en konventionsstat, som inte är bunden av detta protokoll. Kommittén ska avvisa en framställning i följande fall: a)när framställningen är anonym, b)när framställningen utgör ett missbruk av rätten att göra sådana framställningar eller är oförenlig med konventionens bestämmelser, c)när samma sak redan har prövats av kommittén eller har varit eller är föremål för internationell prövning eller reglering i annan form, d)när alla tillgängliga nationella rättsmedel inte har uttömts; såvida inte tillämpningen av rättsmedlen dröjer oskäligt länge eller om rättsmedlen inte kan förväntas vara tillräckligt verkningsfulla, e)när framställningen är uppenbart ogrundad eller inte tillräckligt styrkt, eller f)när de omständigheter som framställningen avser har inträffat innan detta protokoll trädde ikraft för den berörda protokolls– parten, om inte dessa omständigheter har fortsatt att råda efter det datumet. Med förbehåll för bestämmelserna i artikel 2 i detta protokoll, ska kommittén konfidentiellt underrätta den berörda protokollsparten om alla framställningar som den har mottagit. ska den berörda staten skriftligen lämna kommittén förklaringar eller uttalanden som klargör saken samt uppgift om de eventuella åtgärder som den har vidtagit. 1.När som helst efter mottagandet av en framställning och före beslut i sakfrågan, får kommittén begära hos den berörda protokollsparten att den skyndsamt prövar om den ska vidta sådana interimistiska åtgärder som kan vara nödvändiga för att undvika att det uppstår skada som inte kan avhjälpas för den eller dem som har utsatts för den påstådda kränkningen. 2.När kommittén utövar sin behörighet enligt punkt 1 i denna artikel innebär det inte ett ställningstagande i frågan om framställningen kan tas upp till prövning eller hur den ska bedömas i sak. Kommittén ska sammanträda inom stängda dörrar när den prövar framställningar enligt detta protokoll. Efter avslutad prövning av en framställning ska kommittén framföra sina eventuella förslag och rekommendationer till den berörda protokollsparten och sökanden. 1.Om kommittén tar emot tillförlitlig information som utvisar allvarliga eller systematiska kränkningar från en protokollsparts sida av rättigheter som anges i konventionen, ska kommittén uppmana denna protokollspart att samarbeta vid prövningen av informationen och i detta syfte framföra kommentarer om informationen i fråga. 2.Med beaktande av eventuella kommentarer som har framförts av den berörda protokollsparten och annan tillförlitlig information som den har tillgång till, får kommittén utse en eller flera av sina medlemmar att genomföra en undersökning och att brådskande rapportera till kommittén. När det är befogat och med protokolls– partens samtycke, får undersökningen innefatta ett besök i protokollspartens territorium. 3.Efter att ha granskat resultaten av en sådan undersökning, ska kommittén överlämna dessa resultat till den berörda protokollsparten tillsammans med sina eventuella kommentarer och rekommendationer. 4.Den berörda protokollsparten ska efter att av kommittén ha mottagit resultaten, kommentarerna och rekommen– dationerna lämna sina kommentarer till kommittén. 5.En sådan undersökning ska genomföras förtroligt och protokollspartens medverkan ska begäras i alla skeden av förfarandet. 1.Kommittén får uppmana den berörda protokollsparten att i sin rapport enligt artikel 35 i konventionen ta med närmare uppgifter om eventuella åtgärder som den har vidtagit som reaktion på en undersökning som har gjorts enligt artikel 6 i detta proto– koll. 2.Om så behövs, får kommittén efter utgången av den tid som avses i artikel 6.4 uppmana den berörda proto– kollsparten att informera den om de åtgärder som vidtagits som reaktion på undersökningen. Varje protokollspart får vid undertecknandet, ratifikationen eller anslutningen till detta protokoll förklara att den inte erkänner kommitténs behörighet enligt artiklarna 6 och 7. generalsekreterare ska vara depositarie för detta protokoll. Detta protokoll ska stå öppet för undertecknande av alla stater och av organisationer för regional integration vid högkvarter i . Detta protokoll ska ratificeras av de stater som har undertecknat det och som har ratificerat eller anslutit sig till konventionen. Det ska formellt bekräftas av de organisationer för regional integration som har formellt bekräftat eller anslutit sig till konventionen. Protokollet ska stå öppet för anslutning av stater eller organisationer för regional integration som har ratificerat, formellt bekräftat eller anslutit sig till konventionen men som inte har undertecknat detta protokoll. 1.Med termen organisation för regional integration avses en organisation bildad av suveräna stater i en viss region till vilken dess medlemsstater har delegerat behörighet med avseende på frågor som täcks av konventionen och av detta protokoll. Sådana organisationer ska i sina instrument för formellt bekräftande eller anslutning förklara räckvidden av sin behörighet med avseende på frågor som täcks av konventionen och av detta protokoll. Därefter ska de underrätta depositarien om varje betydande ändring av räckvidden av deras behörighet. 2.Hänvisningar i texten till protokollspart ska gälla sådana orga– nisationer inom gränserna för deras behörighet. 3.För de syften som avses i artikel 13.1 och artikel 15.2 ska instrument deponerade av en organisation för regional inte– gration inte räknas. 4.Organisationer för regional integration får i frågor inom deras behörighet utöva sin rösträtt vid partsmötet med det antal röster som är lika med antalet av deras medlemsstater som är protokollsparter. En sådan organisation får inte utöva sin rösträtt om någon av dess medlemsstater utövar sin rösträtt och omvänt. 1.Med förbehåll för konventionens ikraftträdande, ska detta protokoll träda i kraft den trettionde dagen efter deponeringen av det tionde ratifikations- eller anslutningsinstrumentet. 2.För varje stat eller organisation för regional integration som ratificerar, formellt bekräftar eller ansluter sig till detta protokoll efter deponeringen av det tionde instrumentet, träder protokollet i kraft den trettionde dagen efter deponeringen av statens eller organisationens instrument. 1.Reservationer som är oförenliga med detta protokolls ändamål och syfte är inte tillåtna. 2.Reservationer får när som helst återtas. 1.En protokollspart får föreslå en ändring i detta protokoll till generalsekreterare. Generalsekreteraren ska översända ändringsförslagen till protokollsparterna med en begäran om att bli underrättad om de tillstyrker att ett möte av stater sammankallas för att ta ställning till och besluta om förslagen. Om minst en tredjedel av protokollsparterna för ett sådant meddelande tillstyrker ett sådant möte, ska generalsekreteraren sammankalla mötet i regi. Ändringsförslagen som har antagits av en majoritet av två tredjedelar av närvarande och röstande protokollsparter ska av generalsekreteraren underställas generalförsamling för godkännande och därefter alla protokollsparter för antagande. 2.En ändring som har antagits och godkänts i enlighet med punkt 1 i denna artikel träder i kraft den trettionde dagen efter det att antalet godtagandeinstrument som deponerats uppgår till två tredjedelar av antalet protokollsparter dagen för antagandet av ändringen. Därefter ska ändringen träda i kraft för en protokollspart den trettionde dagen efter deponeringen av dess godtagandeinstrument. En ändring ska endast vara bindande för de protokollsparter som har godtagit den. En protokollspart får säga upp detta protokoll genom en skriftlig underrättelse till generalsekreterare. Uppsägningen träder i kraft efter generalsekreterarens mottagande av meddelandet. Texten i detta protokoll ska göras åtkomlig i tillgängliga format. Detta protokolls arabiska, engelska, franska, kinesiska, ryska och spanska texter är lika giltiga. Till bekräftelse härav har undertecknade, därtill vederbörligen bemyndigade av sina respektive regeringar, undertecknat detta protokoll. Principles relating to the Status of National Institutions (The Adopted by General resolution 48/134 of 1.A national institution shall be vested with competence to promote and protect human rights. 2.A national institution shall be given as broad a mandate as possible, which shall be clearly set forth in a constitutional or legislative text, specifying its composition and its sphere of competence. 3.A national institution shall, inter alia, have the following respon– sibilities: a)To submit to the Government, Parliament and any other competent body, on an advisory basis either at the request of the authorities concerned or through the exercise of its power to hear a matter without higher referral, opinions, recommendations, proposals and reports on any matters concerning the promotion and protection of human rights; the national institution may decide to publicize them; these opinions, recommendations, proposals and reports, as well as any prerogative of the national institution, shall relate to the following areas: i)legislative or administrative provisions, as well as provisions relating to judicial organizations, intended to preserve and extend the protection of human rights; in that connection, the national institution shall examine the legislation and administrative provisions in force, as well as bills and proposals, and shall make such recommendations as it deems appropriate in order to ensure that these provisions conform to the fundamental principles of human rights; it shall, if necessary, recommend the adoption of new legislation, the amendment of legislation in force and the adoption or amendment of administrative measures; ii)situation of violation of human rights which it decides to take up; iii)The preparation of reports on the national situation with regard to human rights in general, and on more specific matters; iv)Drawing the attention of the Government to situations in any part of the country where human rights are violated and making proposals to it for initiatives to put an end to such situations and, where necessary, expressing an opinion on the positions and reactions of the Government; b)To promote and ensure the harmonization of national legislation, regulations and practices with the international human rights instruments to which the State is a party, and their effective implementation; c)To encourage ratification of the above-mentioned instruments or accession to those instruments, and to ensure their implementation; d)To contribute to the reports which States are required to submit to United Nations bodies and committees, and to regional institutions, pursuant to their treaty obligations and, where necessary, to express an opinion on the subject, with due respect for their independence; e)To cooperate with the United Nations and any other orgnization in the United Nations system, the regional institutions and the national institutions of other countries that are competent in the areas of the protection and promotion of human rights; f)To assist in the formulation of programmes for the teaching of, and research into, human rights and to take part in their execution in schools, universities and professional circles; g)To publicize human rights and efforts to combat all forms of discrimination, in particular racial discrimination, by increasing public awareness, especially through information and education and by making use of all press organs. Composition and guarantees of independence and pluralism 1.The composition of the national institution and the appointment of its members, whether by means of an election or otherwise, shall be established in accordance with a procedure which affords all necessary guarantees to ensure the pluralist representation of the social forces (of civilian society) involved in the protection and promotion of human rights, particularly by powers which will enable effective cooperation to be established with, or through the presence of, representatives of: a)Non-governmental organizations responsible for human rights and efforts to combat racial discrimination, trade unions, concerned social and professional organizations, for example, associations of lawyers, doctors, journalists and eminent scientists; b)Trends in philosophical or religious thought; c)Universities and qualified experts; d)Parliament; e)Government departments (if these are included, their representa– tives should participate in the deliberations only in an advisory capacity). 2.The national institution shall have an infrastructure which is suited to the smooth conduct of its activities, in particular adequate funding. The purpose of this funding should be to enable it to have its own staff and premises, in order to be independent of the Government and not be subject to financial control which might affect its independence. 3.In order to ensure a stable mandate for the members of the national institution, without which there can be no real independence, their appointment shall be effected by an official act which shall establish the specific duration of the mandate. This mandate may be renewable, provided that the pluralism of the institution's membership is ensured. Within the framework of its operation, the national institution shall: a)Freely consider any questions falling within its competence, whether they are submitted by the Government or taken up by it without referral to a higher authority, on the proposal of its members or of any petitioner, b)Hear any person and obtain any information and any documents necessary for assessing situations falling within its competence; c)Address public opinion directly or through any press organ, particularly in order to publicize its opinions and recommendations; d)Meet on a regular basis and whenever necessary in the presence of all its members after they have been duly concerned; e)Establish working groups from among its members as necessary, and set up local or regional sections to assist it in discharging its functions;