sou · GYB362 · 2010-09-30 00:00:00 — Projektet skapar även bastjänster för informationstjänster inom offentlig sektor och för allmänheten (öppen data), och infra- strukturella e-tjänster. Exempel på beräknade nyttor är: SOU 2010:62 Bilaga 10 En försiktig uppskattning genomfördes i förstudien av en effek- ökad samhällsnytta och lägre kostnader hos myndigheterna. Den administrativa kostnaden för företagare att ansöka om F-skatt är . Den uppskattade tiden att fylla i blanketten är och kan minskas väsentligt med hjälp av . Innehåll och tidpunkt för nästa projektleverans och har befunnit sig i pilotdrift och innehållit stöd innan företagsstart och möjlighet att registrera enskild firma. driftsattes en mer fullständig lösning, samt funktionalitet för registrering av aktiebolag. Förbätt- ring av användargränssnittet för Mina sidor har genomförts. tillkommer registrering av handelsbolag, komman- ditbolag och ekonomisk Förening, samt inkludering av funktiona- litet för Mina meddelanden, steg 1. Goda exempel projektet kan bidra med Projektet kan bidra med följande goda exempel: Metoder och best practice för samverkan i utveckling, riktlinjer för gemensam förvaltning, riktlinjer/mallar för affärsmodell. Verktygslåda för utveckling av e-tjänster. Juridiska utredningar runt bland annat samverkan på webben. Utveckling av gemensamma funktioner – t.ex. meddelande- förmedling och fullmaktshantering och verktygslåda för utveckling av e-tjänster. 25 Åtkomst egen information förare Syftet är att skapa enkelhet för den kommande körkortstagaren, körkortsägaren etc. att utföra sina ärenden, följa dessa samt få åtkomst till sin egen information. Antalet samtal till kundtjänst ska minska och ärendeprocessen effektiviseras. Syftet är även att erbjuda näringsliv, kommuner etc. att kunna lämna in intyg, beslut, domar etc. elektroniskt via säker elektronisk kanal. Ansvarig myndighet och andra deltagande organisationer Transportstyrelsen ansvarar för projektet. Nedanstående aktörer är berörda på olika sätt: (Förarprövning), Trafikskolor (ca 80 st.), riskutbildare, optiker, läkare, kommuner, landsting, , , polismyndigheterna, Riks- polisstyrelsen (RPS), Kriminalvården och Posten. Det ska bli enkelt för privatpersoner, företag och andra enskilda, enkelt för kommuner eller landsting, ökad effektivitet inom eller mellan myndigheter och ökad kvalitet i kärnverksamheten. E-förvaltningsområden som berörs är: e-identitet/-signering, IT-standardisering, öppen standard och olika e-tjänster. Livshändelser och verksamhetsprocesser hos målgrupp Privatpersoners och företagares körkortsfrågor ingår: Jag ska ta körkort Jag har blivit av med mitt körkort Området påverkas av livshändelser (t.ex. förnyelse av körkort) samt andra livssituationer, t.ex. giftermål och namnbyte. Leveranserna består av myndighetsspecifika uppdaterande e-tjänster, gemensamt producerade e-tjänster, bastjänster för informations- försörjning och infrastrukturella e-tjänster. Nyttorna handlar om: Miljö: färre pappershandlingar in, färre transporter. Tid internt: färre samtal till kundtjänst, snabbare ärende- hantering. Tid externt: snabbare beslut och tillstånd. Innehåll och tidpunkt för projektleverans Planen är inte beslutad. Regeringens bedömning är att biståndet måste bli mer transparent och öppnas för insyn och idéer för fler. Målsättningen är att åstad- komma en så effektiv fattigdomsbekämpning som möjligt genom att använda de möjligheter som globaliseringen och den teknolo- giska utvecklingen skapar. Öppna biståndet är benämningen på regeringens nästa steg i reformeringen av det svenska biståndet. Åtgärder för att åstadkomma ett mer öppet bistånd kommer särskilt att prioriteras . Öppna biståndet tar fasta på behovet av ökad öppenhet och transparens för att öka kunskapen om biståndet och förbättra förutsättningarna för ansvarsutkrävande och granskning, för att främja nytänkande och för att öka samverkan med andra delar av samhället. Avsikten är att transparens, deltagande från och samver- kan med fler ska genomsyra hela biståndet. Som ett led i arbetet för att öka effektiviteten i biståndet har en transparensgaranti införts inom det svenska biståndet. Ambitionen är att de skattemedel som används för bistånd ska vara spårbara. Transparensgarantin innebär att det ska vara enkelt att ta del av relevant information om biståndet - det ska tydligt framgå vad som görs, när, hur och varför, för hur mycket pengar och med vem. Biståndsinformationen ska publiceras aktivt och göras snabbt till- gänglig och jämförbar i ett öppet format. Ambitionen är att alla intresserade ska kunna följa hela biståndskedjan, från övergripande beslut om biståndets inriktning och fördelning, till enskilda beslut, utbetalningar, genomförande och uppföljning. Dagens digitaliserade verklighet gör det möjligt att tillämpa offentlighetsprincipen på ett mer tillgängligt sätt. kan information bli tillgänglig på begäran. Ett utvecklat sätt att tillämpa offentlighetsprincipen inom biståndsförvaltningen ska medföra att all information som inte är föremål för sekretess ska göras tillgänglig online. Ansvarig myndighet och andra deltagande organisationer ansvarar för projektet. kommer hela biståndsförvaltningen, alltså samtliga biståndsmyn- digheter att aktivt delta, däribland Sida, , Sadev och . Det ska bli enkelt för privatpersoner, företag och andra enskilda. Effektivitet inom och mellan myndigheter ska öka, liksom kvalite- ten i kärnverksamheten. E-förvaltningsområden som adresseras är e-demokrati och till- gängliggörande av information (öppen data). Livshändelser och verksamhetsprocesser hos målgrupp Målgrupper som projektet fokuserar på är privatpersoner, företa- gare, myndigheter/central förvaltning, kommuner, och universi- tet/högskolor, samt personer i det svenska biståndets mottagar- länder. Verksamhets som stöds är granskning, insyn och revision av biståndet, samt utkrävande av ansvar från politikerna. Förädlande av information till nya tjänster blir en möjligt. Projektet levererar gemensamt producerade e-tjänster och öppen data. Nyttorna består av: Bättre beslutsunderlag för politiskt fattade beslut. Bättre förutsättningar för ansvarsutkrävande i och i mottagarländerna. Stärkt fokus på biståndets resultat. Begränsat utrymme för korruption och oegentligheter. Ökad kunskap om biståndets funktionssätt. Innehåll och tidpunkt för projektleverans Lansering av en webbaserad informationstjänst för det samlade svenska biståndet görs . Goda exempel projektet kan bidra med Projektet använder en moderniserad tillämpning av offentlighets- principen vilket innebär att vi inte kommer att vänta på att någon begär ut en handling för att den ska offentliggöras. Sekretesspröv- ning kommer därmed nu att ske "i förhand" inte på begäran. Projektet har för avsikt att aktivt och online tillgängliggöra, samla och sortera all offentlig information om biståndet som inte är föremål för sekretess. Bakgrund till IPv6 och DNSSEC När datorer kommunicerar med varandra över Internet används regler för kommunikationen som kallas protokoll. Det mest grundläggande av dessa heter Internetprotokollet och förkortas IP. Dagens Internet domineras fortfarande av IPv4, en version av protokollet som först togs fram 1981. Det finns dock ett allvarligt problem inbyggt i IPv4. Det tillåter bara drygt fyra miljarder unika IP-adresser, det vill säga de nummer som används för att identifiera anslutna datorer. Begränsningen var inget problem 1981, men i takt med att världen blir alltmer upp- kopplad uppstår det helt enkelt adressbrist på Internet. En spridd uppfattning är att situationen blir kritisk –2012. togs en ny IP-standard fram. Den kallas IPv6 och erbjuder praktiskt taget obegränsat med adresser. Men utvecklades ett antal tekniker för att kringgå problemen i stället för att ta itu med att sjösätta en helt ny standard. Dessa gav andrum och eliminerade det omedelbara behovet av ett skifte, men löste inte det grundläggande problemet att antalet IP-adresser är begränsat. har Internet snabbt spridits över världen. börjar adressbristen bli akut både på grund av den snabba utvecklingen i jätteländer och , där en ständigt växande andel av befolkningen blir uppkopplade, och den tekniska utvecklingen som medför att allt fler tekniska prylar ansluts till Internet. Enbart världens en miljard mobiltelefoner skulle kunna ta upp en fjärdedel av IP-numren som finns tillgäng- liga med IPv4. sker en allmän konvergens mot IP i redan etablerade elektroniska kommunikationsnät. Adressbristen blir snart akut och det är hög tid att påbörja skiftet till IPv6. Det är enda sättet att garantera en stabil framtida Internetinfrastruktur och att de e tjänster som finns och kommer att utvecklas ska vara nåbara. I vissa delar av världen går omställningen till IPv6 fort. Speciellt i de delar av världen där Internet var dåligt utbyggt . I den expansion som sker i dessa länder används IPv6- lösningar varvid IPv4-trafik inte är tillgänglig. Det kan innebära att privatpersoner och företag som befinner sig i dessa länder och vill komma åt e-tjänster i inte lyckas på grund av att IPv6- anpassningar saknas hos svensk förvaltning. Det råder ingen som helst tvekan om att IP-adresserna kommer att räcka och bli över när övergången till IPv6 väl har genomförts. Med IPv6 blir IP-adresserna långa i stället för 32, vilket medför att det totala antalet möjliga adresser blir i det närmaste obegränsat. Från att det med IPv4 inte ens finns en IP-adress per person i världen, skulle varje nu levande individ kunna få 5 x 10 upphöjt till 28 adresser var. Varje individ skulle då kunna få sina egna 50 000 000 000 000 000 000 000 000 000 IP-adresser. Argumentet för att gå över till IPv6 har alltid varit och är fortfa- rande att man får fler adresser. Det är kanske den främsta orsaken till att övergången måste ske nu när adressbristen börjar bli akut. Fler adresser i sig möjliggör också en massa tillämpningar som annars blir svåra att genomföra. Själva tekniken håller nu på att bli så billig att vad som helst kan kopplas upp till Internet, vilket öppnar för intressanta tillämpningar inom till exempel hemelektro- nik och telefoni. Det har länge talats om smarta hus med lösningar för till exempel uppvärmning, där sensorer kan känna av värme från solljus och minska temperaturen på elementen bara i de rum som vetter mot solen. Transportsektorn vill också ha kommunikation. Lastbilar, personbilar och andra typer av fordon kan samla på sig information om utnyttjande och slitage m.m. Tidbokning för service kan göras individuellt per fordon istället för att göra det med schabloner eller via ägaren. Kartor, rutter och annan kommunikation kan enkelt förmedlas från en ledningscentral till chauffören. Trådlös kommu- nikation i en lastbil, på en båt eller tåg kan spåra försändelser och prognoser för ankomst etc. kan räknas fram. Fastighetsägare kan koppla upp värmestyrning, porttelefoner, sensorer, kameror och styra belysning, elektroniska anslagstavlor och liknande från en central. Antalet resor kan minskas, energi- förbrukning trimmas och servicen förbättras. Antalet individuella förbindelser för t.ex. larm i hissar, brandlarm och liknande kan minskas och effektiviseras. Tryggheten kan ökas för t.ex. äldre, hotade och funktionshindrade. Alla dessa prylar kräver individuella IP-adresser för att kunna nås. Om detta ska åstadkommas på ett enkelt sätt så krävs en över- gång till IPv6. Bilindustrin har ett behov av 250 miljoner IP- adresser . Det är genom uppslagningar i domännamnssystemet (DNS) som det går att hitta fram till rätt dator på Internet när man till exempel skickar e-post till en viss webbadress. DNS är en gigantisk databas som översätter domännamn till IP-adresser, det vill säga de unika nummerserier som identifierar Internetuppkopplade datorer. Man kan likna det vid hur en telefonkatalog översätter namn till telefonnummer. När DNS skapades var huvudtanken att minimera den centrala administrationen av nätverket och göra det lätt att koppla upp nya datorer till Internet. Däremot fästes inte särskilt stor vikt vid säkerheten. Bristerna på detta område har öppnat för olika typer av missbruk och attacker där svaren på DNS-uppslag- ningar förfalskas. På så vis kan Internetanvändare ledas fel, exempelvis i syfte att lura av användaren känslig information som lösenord och kreditkortsnummer. Även om man så gott det går försöker täppa till säkerhetshål med de programverktyg som utnyttjas vid DNS-uppslagningar, ligger grundproblemet i hur DNS fungerar. Därför har man utvecklat säkerhetstillägg till DNS som fått beteckningen DNSSEC (Extensions). Med DNSSEC säkras domännamnssystemet från missbruk genom att svaren på DNS- uppslagningar signeras kryptografiskt. Då säkerställs att svaren verkligen kommer från rätt källa och inte har ändrats under över- föringen. Ju fler domäner som säkras, desto säkrare och pålitligare blir Internet i sin helhet. Nuvarande status för IPv6 finns ett världsomspännande, nära på heltäckande IPv6-nät. Alla stora operatörer har stöd för IPv6 och det har kunnat genomföras utan några större investeringar. Troligen har av världens Internetleverantörer infört IPv6-stöd i de centrala delarna av sina nät s.k. backbone eller core. finns också stöd för IPv6 i det mesta bland så väl mjukvara som hårdvara. Alla uppgraderade server- och klientprogramvaror, operativsystem, moderna switchar och routrar samt brandväggar har det nödvän- diga stödet. Det finn dock alltjämt stora brister i stödet i utrust- ningen som är placerad närmast kund t.ex. i DSL-routrar Vidare saknas det redundansfunktion för exempelvis klustring i vissa brandväggar. På operatörsnivå saknas IPv6-stöd i funktioner för felsökning och övervakning. Alla dessa brister i IPv6-stöd kommer sannolikt att snabbt försvinna så snart efterfrågan kommer igång. Nuvarande status för DNSSEC .SE () är en oberoende allmän- nyttig organisation som verkar för positiv utveckling av Internet i . .SE ansvarar för Internets svenska toppdomän .se, med registrering av domännamn samt administration och teknisk drift av det . .SE Registry ansvarar för administration och teknisk drift av det nationella domännamn- registret. Försäljningen av domännamn sker genom återförsäljare, så kallade registrarer. .SE har länge drivit på införandet av DNSSEC, tilläggen i Internets domänssystem som med hjälp av kryptografiska signatu- rer säkrar att webb- och e-postadresser verkligen leder rätt. I syfte att förenkla för fler att införa DNSSEC har .SE nu också varit med och utvecklat OpenDNSSEC, ett kostnadsfritt administrations- verktyg med öppen källkod som minskar all hantering. OpenDNSSEC tillhandahålls också med en licensform som gör det fritt fram för tillverkare av kommersiella produkter att dra nytta av den öppna källkoden och lägga in den i sin programvara utan att själva behöva öppna upp sin kod. Målet för OpenDNSSEC- utvecklarna är att sprida användningen av DNSSEC så mycket som möjligt. När .SE lanserade en fullständig DNSSEC-tjänst var man först i världen. införs också DNSSEC i Internets så kallade rotzon, den mest grundläggande delen av domännamnssystemet. Ju fler domäner som säkras, desto säkrare och pålitligare blir Internet i sin helhet. är .SE:s DNSSEC- tjänst ett tillägg som erbjuds av många registrarer (återförsäljare av domännamn). Inga stora tekniska insatser behöver göras för att Emellertid är en faktor att betänka att den privata nyckeln som används för att signera namnposterna inte bör lämnas ut till någon utanför myndighetssfären. Detta innebär att myndig- heter själva bör administrera DNSSEC för sina domäner, eventuellt genom en samordnad administration för att uppnå fördelar såväl ekonomiskt som kvalitetsmässigt. Basblock i enkel vägledning för konsekvensanalys och införande av IPv6-stöd Ett införande av IPv6-stöd bör ske stegvis då de två protokollen, IPv4 och IPv6 kommer att behöva användas parallellt , genom så kallad dual-stack-teknik. Det i sin tur innebär att en organisation kan genomföra skiftet steg för steg enligt en ganska självklar prioritering, där man går utifrån och in: 1.Internetanslutningen och den yttre infrastrukturen Tillse att den utrustning som används för att ansluta till Internet kan använda IPv6 parallellt med IPv4, dvs. brandväggar, switchar, routrar och så vidare. Tillse att förvaltningen är nåbar via IPv6. Det vill säga att alla tjänster som exponeras utåt som webbservrar, e-postservrar, namnservrar och så vidare får stöd för IPv6. För många organi- sationer och företag i , som är beroende av internatio- nella kontakter är det viktigt att kunna nås via IPv6. 3.Klienterna(PC:n på arbetsplatsen) Funktionen som här berörs är att kunna nå andra via IPv6. Här är det än så länge rekommendabelt för myndigheten att använda dual-stack teknik, eftersom det är det mest stabila. Myndig- heten behöver inte heller ha lika bråttom att låta klienterna köra IPv6. Det är viktigt att skapa en stabil testmiljö och börja med att introducera IPv6 på en mindre del av nätet för att sedan öka omfattningen successivt. För intranät, och så vidare genomföra samma typ av förändringar som gäller för de externa tjänsterna. Men eftersom dual-stack gör att IPv4 kommer att fortsätta att fungera parallellt med IPv6 , så kan man spara uppdateringen av de interna tjänsterna . Utdrag ur över gränserna (RiR 2009:18) Lånefinansiering av IT-investeringar – Bakgrund har i sin rapport över gränserna (RiR 2009:18), konstaterat följande: har en decentraliserad ledning av förvaltningen och förvalt- ningsutvecklingen. En viktig förutsättning för detta är att regeringen är tydlig i sina krav och förväntningar på myndigheterna. Riks- revisionen kan i granskningen konstatera att regeringen i stor utsträckning överlåtit till myndigheterna själva att hantera de hinder som kan uppstå vid IT-investeringar som kräver samverkan. Gransk- ningen visar dock att huvudproblemen vid IT-investeringarna ofta är sådana som myndigheterna inte själva kan hantera. Det handlar om när samverkande parter nedprioriterar sin del i IT-investeringen eller att myndigheterna uppger att stöd saknas i lagstiftningen. kan konstatera att en majoritet av de uteblivna IT- investeringarna sannolikt har medfört att statsförvaltningen inte tar till vara möjligheter till besparingar och effektiviseringar. IT-investering- arna har i de flesta fall inte enbart ett syfte, utan ändamålet med IT- investeringarna handlar ofta om en kombination av ökad service och effektiviserad kärnverksamhet inom myndigheterna. Myndigheternas ansvar formuleras i myndighetsförordningen (2007:515) och i förordningen (2003:770) om statliga myndig- heters elektroniska informationsutbyte. Myndigheternas ansvar är att: 62 Texten i detta avsnitt är till stor del hämtad från IT-investeringar över gränserna (RiR 2009:18). fortlöpande utveckla verksamheten (6 § myndighetsförord- ningen) samt att främja utvecklingen av ett säkert och effektivt elektroniskt informationsutbyte inom den offentliga förvalt- ningen (2 § förordningen om statliga myndigheters elektroniska informationsutbyte), verka för att genom samarbete med myndigheter och andra ta till vara de fördelar som kan vinnas för enskilda samt för staten som helhet (6 § myndighetsförordningen), uppmärksamma regeringen på de hinder som försvårar myndig- hetens åtaganden enligt ovan (3 § myndighetsförordningen). Regeringens ansvar bygger på 1 kap. 6 § regeringsformen (1974:152) samt 1 § lagen (1996:1059) om statsbudgeten (budgetlagen). Av 1 kap. 6 § regeringsformen framgår att regeringen styr riket och är ansvarig inför . Av budgetlagen framgår att staten ska eftersträva hög effektivitet och god hushållning i sin verksamhet (1 § budgetlagen). Regeringens ansvar är att genom styrning möjliggöra att ange- lägna IT-investeringar som bidrar till en effektiv statsförvaltning kommer till stånd (1 kap. 6 § regeringsformen och 1 § budget- lagen). 63 Del av denna text är hämtad från RiR 2009:18. Exempel på gemensam e-tjänst Ett antal länder har infört en e-tjänst för att sända myndighets- beslut och myndighetsinformation till privatpersoner och härvid effektivisera hanteringen men också minska kostnaden, bl.a. porto- kostnaden. Individen upplever en bättre service eftersom beslutet eller informationen når individen tidigare, oavsett tid och plats. Varje privatperson, som inte avsäger sig möjligheten64 , har härvid en egen e-postbrevlåda dit all myndighetspost skickas. I t.ex. finns denna lösning och besparingen är . Nedan beskrivs ett hypotetiskt exempel, inga diskussioner är förda och inga myndigheter är vidtalade utan diskussionen förs endast för att beskriva en tänkt tillämpningen av modellen. Ett antal aktörer inom förvaltningen har tittat på den danska lösningen och har härvid gjort en första preliminär beräkning för att genomföra en förstudie. Utgångspunkten är att en fjärdedel av svenska befolkningen samt ett större antal företag är intresserade av att få förvaltningens information och beslut via en personlig eller företagsunik e-postlåda kallad Mina meddelanden. Myndighet A, myndighet B, myndighet C, myndighet D och myndighet E samt ett antal kommuner bedömer att det och förvaltning skickas ut mellan 3–6 beslut samt minst en information till privatpersoner och företag. Det innebär minst 20–35 utskick 64 Huruvida det ska vara tvingande eller om det går att avsäga sig en e-postlåda återstår att utreda. Det kan tekniskt ordnas så att alla medborgare och företag får en e-brevlåda och läses inte meddelande inom t.ex. så sänds det automatiskt ut i pappersform till folkbokföringsadress respektive till organisationens adress. Med ca 2,5 miljoner användare av e- tjänsten och med en uppskattad utskickskostnad (tryck, kuvertering, hantering och porto) av så varierar den ingående kostnaden mellan upptill . Ett enda pappersutskick kostar härvid ca . Kostnaden att etablera tjänsten bedöms till ca och den årliga förvaltnings- och driftkostnaden bedöms till ca . Den preliminära e-tjänstkalkylen verkar positiv och inblandade parter beslutar att genomföra en förstudie. Förstudien finansierar tillsammans och där varje intressent går in med 500kkr. Förstudien leds av en gemensam projektgrupp. En väl genomarbetad förstudie inklusive en förvaltningsplan bekräftar de preliminära siffrorna och en samver- kansöverenskommelse tecknas mellan de inblandade myndighe- terna och några kommuner. Myndighet A utses till att ha rollen tjänsteansvarig och ska härvid etablera lösningen. Förutom sam- verkansformen med styrmodell m.m. ingår också en investerings- kalkyl och avgiftsmodell i samverkansöverenskommelsen. Avgifts- modellen bygger på en grundavgift och en avgift per transaktion. Samverkansöverenskommelsen är bindande för alla parter avskrivningar finns. Myndighet A och delegationen tillskriver regeringen om en utökning av myndighet låneram varvid lösningen presenteras, inklusive finansieringskalkyl och återbetalningsplan. Kalkylen bör räknas på en återbetalningstid efter aktivering av låne- delen. Riksgälden beviljar en räntekontokredit som möter den avgiftstillväxt som förutsatts i kalkylen. Myndighet A får via författning rätt att ta ut avgift för tjänsten. (Detta kan jämföras med ESV och den avgift alla myndigheter betalar för att ESV driver ). Myndighet A genomför projektet och upphandlar en lösning där delegationen följer projektet på samma sätt som delegationen följer upp alla strategiska projekt. Myndighet A avrapporterar också till samverkansmyndigheterna aktuell projektstatus. Avvikel- ser hanteras i en gemensam styrgrupp och vid behov justeras avgiftsmodellen. Tjänsten levereras och anslutna myndigheter och kommuner betalar avgifter enligt samverkansöverenskommelsen. Myndighet A presenterar årsvis en förvaltningsplan som en del i avgiftsmodellen. En avstämning görs årsvis för justering av avgifterna enligt principen, Öppen bok. Enligt Avgiftsförordningen 1992:191, 7§ ska myndigheten samråda med ESV om de avgifter som myndigheten tar ut eller avser att ta ut.