sou · GXB379d2 · 2010-01-01 00:00:00 — Sammanfattningsvis framgår det att av de 70 remissinstanser som besvarat utredningens förslag rörande begravningsombuden tillstyrker 49 instanser utredningens förslag, medan nio instanser avstyrker och tolv ställer sig tveksamma till utredningens förslag. De remissinstanser som ställer sig tvekande till utredningens förslag menar att nuvarande system antingen ska behållas eller att hela systemet med begravningsombud bör avskaffas. instämmer i utredningens förslag att minska antalet begravningsombud genom att det i begravningslagen markeras att det endast om det föreligger särskilda skäl får förordnas fler än ett begravningsombud i en kommun. Man finner det också rimligt att införa en bestämmelse i begravningslagen om att måste göra en aktiv prövning av en persons kvalifikationer och lämplighet innan han eller hon förordnas. Hovrätten för noterar att förslaget när det gäller ersättningen till ett ombud innebär att ombuden är berättigade till dels ett årligt grundarvode, dels ett sammanträdesarvode. Hovrätten instämmer i utredningens bedömning att systemet kan bidra till att årsberättelserna ges in . Enligt hovrätten finns det emellertid skäl att överväga om inte sammanträdesarvodet bör utbetalas löpande enligt en separat ordning. Den fördröjda utbetalningen innebär en nackdel för ombuden. i anser att uppdraget som begravningsombud i normalfallet inte är mer omfattande än att en enda person på ett bra sätt kan inneha uppgiften gentemot huvudmännen i en kommun. är positiv till att en generell regel ställs upp för vem som kan förordnas som ombud, så att likartade kompetenskrav ställs i hela landet. delar utredarens uppfattning att krav på formell kompetens inte bör ställas, eftersom ett sådant krav skulle minska utbudet av lämpliga kandidater. är även positiv till att det i begravningslagen införs ett krav på skriftlig motivering av kommunens förslag, med utgångspunkt i de kvalifikationer som anges i begravningslagen. delar utredarens uppfattning att trossamfund utanför samt livsåskådningsorganisationer är instanser som lämpligen bör ges nomineringsrätt. Mot bakgrund av att begravningsombudens kompetens i redovisningsfrågor kan variera ser man värdet i en ökad samverkan mellan begravningsombudet och huvudmannens revisor. Man anser dock att det är svårt att se hur detta samråd är tänkt att fungera. delar utredarens uppfattning att ombudens ersättning från bör fastställas i ett överklagbart beslut. i tillstyrker förslaget. i län har inte något att erinra mot förslaget. i anser att innan en person förordnas som begravningsombud måste det göras en aktiv lämplighets- och jävsprövning, i enlighet med förslaget. Begreppet kunskaper om och förståelse för olika religioner och livsåskådningar samt dessas begravningsseder kan dock tolkas på en rad olika sätt. Formuleringen verkar olycklig utifrån ett tillämparperspektiv. Beträffande förordnandetiden bör det inte finnas hinder att eftersträva en annan tid än , t.ex. som är en vanligt förekommande förordnandetid för tjänstemän. Även andra grupper bör ha rätt att nominera begravningsombud. Vidare anser man att det vore naturligt att dra paralleller till frågan om vilka trossamfund som har vigselrätt. anser att det är rimligt att ombuden får ersättning för förlorad arbetsförtjänst. Huvudregeln bör vara att ersättning för inkomstförlust utbetalas , men att inkomstförluster vid varje enskilt utbildningstillfälle inte ska beräknas. i har inget att erinra mot förslaget. i tillstyrker utredningens förslag. hade dock föredragit att ombudets roll formellt delats i två: en avseende ekonomiska frågor och en avseende övriga frågor, med möjlighet att förordna samma person för båda rollerna. Detta skulle sannolikt öka möjligheterna att förordna kompetenta personer. ser det som positivt att kommunerna även fortsättningsvis ska ges tillfälle att lämna förslag på kandidater till uppdraget som begravningsombud. i anser att systemet med begravningsombud tills vidare ska behållas, men att det bör reformeras i enlighet med förslaget. i tillstyrker i huvudsak förslagen i betänkandet, men konstaterar också att förslagen i vissa stycken innebär en kraftigt ökad detaljreglering. välkomnar förslaget som syftar till att ge ombuden större och bredare kompetens, inte minst förslaget att även andra trossamfund än ska kunna nominera ombud. Vidare framhåller man att i ett samhälle som präglas av tilltagande mångfald finns det principiella skäl att överföra ansvaret för begravningsväsendet till en religiöst neutral huvudman. Beträffande utredningens förslag om begravningsombudens skyldighet att kontrollera tillgången till ceremonilokaler och särskilda gravplatser anser man att den rätten inte bara måste gälla lika mellan medlemmar och ickemedlemmar i , utan också oavsett kön, könsuttryck, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning, funktionsnedsättning eller ålder. stöd till trossamfund tillstyrker förslaget att koncentrera antalet ombud och även det förslag som innebär att en generell regel införs om vem som bör förordnas som begravningsombud. Vidare tillstyrker nämnden utredningens förslag om begravningsombudens skyldighet att kontrollera tillgången till ceremonilokaler och särskilda begravningsplatser. finner att förslaget är bra, då det innebär att man enklare kan låna platser för kistförvaring mellan de olika bisättningshusen. anser att det är bra att det ställs tydligare kompetenskrav på begravningsombuden och att kommunernas förslag till ombud ska motiveras utifrån fastställda kvalifikationskrav. har inget att invända mot utredningens förslag i denna del, men lämnar egna förslag till författningsändringar (se avsnitt 14 nedan om författningsförslagen). Kyrkan vill dock lämna ett antal kommentarer: I betänkandets avsnitt 2.5.10 (Begravningsombudens kontroll av särredovisningen) anges att det enligt vissa ombud finns en tendens hos huvudmännen att debitera allt fler kostnader på begravningsverksamheten. Det finns ingen närmare redogörelse om vad detta skulle stå för, menar kyrkan. Vidare saknas det uppgift om vad detta skulle vara för kostnader och om det möjligen kan röra sig om kostnader som faktiskt bör bekostas via begravningsavgiften. Kyrkan menar att påståendena inte stämmer med uppgifterna i och inte heller med den information som man har fått genom Kammarkollegiet. Kyrkan har inget att invända mot att begravningsombudets skyldighet att kontrollera hur huvudmannen uppfyller sin skyldighet att tillhandahålla ceremonilokaler utan religiösa symboler och särskilda gravplatser för dem som inte tillhör något kristet samfund skrivs in i begravningslagen. Beträffande utredningens synpunkter på ceremonilokalens kvalitet undrar kyrkan om utredaren jämför dessa lokaler utan religiösa symboler med kyrkorum, och vill därför påminna om att det endast är lokaler utan religiösa symboler som finansieras via begravningsavgiften. När ceremonin hålls i eller andra trossamfunds gudstjänstlokaler sker finansieringen genom medlemsavgifter eller liknande. (f.d. ) delar utredarens bedömning när det gäller behovet av att utbilda begravningsombud. Det bör dock övervägas att i begravningsförordningen uttalat ange att det ska finnas en obligatorisk grundutbildning för begravningsombuden. När det gäller kompetensen för begravningsombuden vill organisationen, förutom det som angetts av utredningen, lyfta fram förmågan att hålla kontakt med företrädare för olika religioner samt baskunskaper i livsåskådning och religion utöver bara begravningsseder. tillstyrker utredningens förslag. anser att de föreslagna ändringarna är bra. anser att systemet med begravningsombud bör omprövas/avskaffas. Man anser att lämpligheten ska vara vägledande då kommunerna föreslår ombud. Stiftet anser vidare att länsstyrelserna bör hämta in förslag endast från kommunerna, som i sin tur bör samråda med olika trossamfund och livsåskådningsorganisationer inom kommunen. är positivt inställt till att kompetensen höjs. Däremot ifrågasätter man att utbildningen ska bekostas av huvudmannen. stift tillstyrker förslagen till ändringar i stort och välkomnar särskilt en aktiv lämplighets- och jävsprövning av ombuden innan utser dem. Stiftet välkomnar även förslaget om ökad samverkan mellan begravningsombudet och huvudmannens revisor för ökad tydlighet kring särredovisningen av begravningsavgiften. stift instämmer i utredarens bedömning om behovet av ökad kompetens hos begravningsombuden. instämmer i att det är viktigt att ombuden har relevant utbildning och i synnerhet kunskaper om och förståelse för olika religioner, livsåskådningar och begravningsseder. stift tillstyrker intentionerna i förändringsförslagen när det gäller begravningsombuden och deras uppgifter. Utredningens förslag medför dock ett inte obetydligt administrativt merarbete. Stiftet avstyrker förslaget om en huvudman per kommun. stöder utredningens förslag beträffande lämplighets- och jävsprövning. stift stöder förslaget om ett begravningsombud per kommun. Man stöder också att kvalitetskraven på årsberättelserna ska höjas. Stiftet ställer sig dock avvisande till att länsstyrelserna ska hämta in skriftligt motiverade förslag från livsåskådningsorganisationer inom kommunens område. kyrkliga samfällighet tillstyrker utredningens förslag rörande begravningsombuden. kyrkliga samfällighet tillstyrker utredningens förslag rörande begravningsombuden. kyrkliga samfällighet tillstyrker i huvudsak utredningens förslag, men menar att den ekonomiska kompetensen visserligen är viktig men att ombudens ekonomiska insyn i hög grad redan har eller bör få stöd genom huvudmannens egen förvaltning och revisorer. De religionsrelaterade och kulturella aspekterna av ombudens tillsyn är minst lika viktiga och kan i ännu högre grad kräva en självständig kompetens hos ombuden. kyrkliga samfällighet anser att jävsfrågan måste förtydligas. kyrkliga samfällighet ställer sig bakom förslaget att kompetensen hos begravningsombuden ska förstärkas och förtydligas. kyrkliga samfällighet instämmer i att man vid bedömningen av en persons lämplighet för uppdraget särskilt ska beakta dennes kompetens och lämplighet inom ekonomi samt kunskaper om och förståelse för olika religioner och livsåskådningar och dessas begravningsseder. Man instämmer också i att utbildningen för ombuden måste förbättras, men att det inte är självklart att huvudmannen ska stå för kostnaderna för detta. Lunds kyrkliga samfällighet tillstyrker samtliga förslag rörande begravningsombuden. Bollnäs-Ovanåkers kyrkliga samfällighet är positiv till utredningens förslag och konstaterar att högre krav på kompetens och engagemang hos begravningsombuden innebär att nivån för begravningsombudens granskande roll höjs. Kompetensen och engagemanget ska omfatta ekonomiska frågor men även förståelse för olika religioner, livsåskådningar och andra begravningsseder. kyrkliga samfällighet anser att förslaget med en huvudman per kommun är bra. Dessutom instämmer man i att begravningsombudens roll skrivs in i begravningslagen som en skyldighet att särskilt kontrollera hur huvudmannen uppfyller dels sin skyldighet att tillhandahålla begravningsceremonilokaler utan religiösa symboler, dels sin skyldighet att tillhandahålla särskilda gravplatser för dem som inte tillhör något kristet trossamfund. och Väne-Ryrs kyrkliga samfällighet ställer sig bakom förslagen. Man är dock rädd att det kan bli svårt att finna kompetenta begravningsombud. ställer sig positiv till utredningens förslag. tillstyrker utredningens förslag. instämmer i huvudsak i förslaget angående begravningsombudens roll. tillstyrker den föreslagna ordningen med en huvudman per kommun. kyrkliga samfällighet tillstyrker utredningens förslag, men vill påtala nödvändigheten av att jävsfrågan undersöks noga vid förordnandet av begravningsombud. tillstyrker utredningens förslag. kyrkliga samfällighet avvisar förslaget med en huvudman per kommun, åtminstone för större kommuner. Samfälligheten anser bl.a. att utredningen inte tagit hänsyn till de samordningsvinster som nuvarande organisationsstruktur innebär samt vikten av det lokala engagemanget. Sollefteå-Boteå kyrkliga samfällighet ställer sig positiv till de föreslagna förändringarna när det gäller begravningsombuden. kyrkliga samfällighet tillstyrker i stort utredningens förslag. kyrkliga samfällighet avstyrker förslaget om att det får finnas endast en huvudman för begravningsverksamheten per kommun. kyrkliga samfällighet avslår förslaget om ett ombud per kommun. Man anser att uppdraget även fortsättningsvis bör utföras av lekmän. Utbetalning av ersättning bör som ombesörjas av varje huvudman utan inblandning av . Toarps kyrkliga samfällighet instämmer inte i motiveringen att förslaget med endast en huvudman i varje kommun skulle göra intrång i församlingarnas organisationsfrihet. Bro kyrkliga samfällighet instämmer i utredningens förslag till förändringar av regelverket kring begravningsombuden. håller med utredaren om att begravningsombudens kompetens bör förbättras, men tror att ett huvudmannaskap över större områden skapar en avidentifikation. Den kunskap om gravplatser, kyrkogårdar och invånare som den lokala huvudmannen har kan gå förlorad. instämmer i utredningens bedömning när det gäller utbildning för begravningsombud och anser att allt ansvar för utbildningen borde ligga hos länsstyrelserna om den föreslagna ordningen ska gälla. Håsjö kyrkliga samfällighet (f.d. Stugun-Borgvattnets kyrkliga samfällighet) avvisar betänkandets förslag om en huvudman per kommun. instämmer i förslaget, men noterar att om förslaget genomförs kommer utsedda länsstyrelser (maximalt sju stycken) att hantera ett stort antal begravningsombud. Man menar att detta kan skapa problem i tillsynen, men att det naturligtvis även kan ge möjligheter till ökad kompetens och erfarenhetsutbyte mellan begravningsombuden. kyrkliga samfällighet vill betona vikten av kompetenskrav vid anställning av begravningsombud. kyrkliga samfällighet tillstyrker utredningens förslag. Sammanfattningsvis framgår det att av de 41 kyrkliga instanser som besvarat utredningens förslag beträffande begravningsombuden tillstyrker 30 instanser utredningens förslag, medan åtta avstyrker och tre ställer sig tveksamma till utredningens förslag. tillstyrker utredningens förslag, men framför följande synpunkter: Förbundet anser att systemet med begravningsombud fungerat dåligt och anför som skäl att ombudens roll till vissa delar är otydligt beskriven både i lag och i förarbeten. För att klargöra uppdraget anser förbundet att man i utredningen mer ingående borde ha analyserat ombudens framtida roll. Bland annat förhållandet till tillsynsfunktion borde ha belysts ytterligare. Vidare borde länsstyrelsernas behörighet att entlediga icke lämpliga ombud förtydligas. Frågan om jäv bör också ytterligare studeras, och förbundet anser bl.a. att förtroendevalda i inte bör vara begravningsombud. begravningsbyråers förbund ställer sig i stort sett bakom utredningens förslag men med undantag av betänkandets avsnitt 2.5.2 (Antalet begravningsombud). Eftersom det finns så många olika trossamfund med olika inriktningar tror förbundet att det inte är hållbart med ett ombud per kommun. Den lokala förankringen skulle minska betydligt, anser man. När det gäller betänkandets avsnitt 2.5.8 (Bör andra grupper ha rätt att nominera begravningsombud?) vill man understryka vikten av att andra trossamfund ges tillfälle att utse begravningsombud. Se även sammanfattningens avsnitt 15 (Övriga synpunkter). Fonus delar utredarens uppfattning beträffande begravningsombudens skyldighet att informera dem som inte tillhör . Man framhåller att begravningsbyråerna är väl insatta i konsumenternas behov och önskemål när det gäller frågor som hör samman med en begravning. Begravningsbyråerna företräder dessutom konsumenterna i förhållanden till bl.a. huvudmännen för begravningsverksamheten. Föreningen lämnar förslaget utan egna synpunkter. ställer sig positiv till de förslag som läggs fram beträffande begravningsombuden, men lämnar följande synpunkter: Föreningen föreslår att en begravningsombudskandidat ska genomgå en obligatorisk utbildning innan vederbörande kan utses till begravningsombud. Även tillsynsansvarige bör genomgå utbildningen. Delegationen för romska frågor delar utredarens bedömning i fråga om formella behörighetskrav och även uppfattningen att det är mer ändamålsenligt med mer allmänt utformade krav. Delegationen saknar dock ett minoritetsperspektiv på vilka kunskapskrav som bör ställas på ett begravningsombud. Av de instanser som lämnat spontana remissvar i frågan ställer sig följande positiva till utredningens förslag: kyrkliga samfällighet, begravningsombuden i . , , och (som dock ställer sig negativa till utredningens förslag beträffande utbetalningsperioder för begravningsombuden), i samfällighet, begravningsombudet i , begravningsombudet i och (som dock ställer sig negativ till utredningens förslag beträffande utbetalningsperioder för begravningsombuden), , , (som dock tycker att ombudens uppdrag ska förtydligas), i stift och . Följande instans som lämnat spontant remissvar i frågan ställer sig negativ till utredningens förslag: . Länsstyrelsernas tillsyn över begravningsverksamheten Betänkandets förslag i sammandrag: Det ska i lag klargöras att länsstyrelserna har ansvaret för tillsynen över begravningsverksamheten. Det ska även klargöras att länsstyrelserna har rätt att inspektera verksamhet som står under deras tillsyn och får inhämta de upplysningar och ta del av de handlingar och annat material som behövs för tillsynen. Länsstyrelserna ska ansvara för utbildningen av begravningsombuden. Vidare införs en skyldighet för länsstyrelserna att med råd stödja begravningsombuden i deras verksamhet samt att främja ett erfarenhetsutbyte mellan ombuden. Hur utbildningen närmare ska utformas överlåts åt länsstyrelserna att bestämma. Det införs dessutom en skyldighet för länsstyrelserna att kontrollera begravningsombudens årsberättelser och att förelägga om komplettering om de är bristfälliga. Länsstyrelserna ges möjlighet att entlediga ett begravningsombud inte bara vid misskötsamhet från ombudets sida, utan också om denne i övrigt kan anses lämplig för uppdraget eller på dennes egen begäran. Begravningsfrågorna bör handläggas av ett väsentligt färre antal länsstyrelser än . Utredaren delar i allt väsentligt (Ds 2007:28) bedömning när det gäller denna fråga men vill, med hänsyn till de utredningar som pågår, inte ange något bestämt antal länsstyrelser. Utredaren förordar dock att antalet inte bör överstiga sju, utan snarare vara färre. Sammanfattningsvis framgår det att av de 60 remissinstanser som besvarat utredningens förslag rörande länsstyrelsernas tillsyn över begravningsverksamheten tillstyrker 49 instanser utredningens förslag, medan en instans avstyrker förslaget. Tio instanser ställer sig tveksamma till utredningens förslag eftersom de menar att utredningen inte belyser behovet av extra resurstilldelning till de länsstyrelser som kommer att få ansvar för begravningsverksamheten. tillstyrker utredningens förslag om att tydliggöra länsstyrelsernas ansvar i begravningslagen. Utredarens argumentation för detta är också viktig och klargörande. Dessutom instämmer man i utredningens förslag avseende länsstyrelsernas ansvar för begravningsombuden och för att utveckla deras kompetens. Man stöder även förslaget att länsstyrelserna bör kunna entlediga ombud. Att koncentrera begravningsfrågorna till färre länsstyrelser ses också som något positivt. Kammarkollegiet instämmer i utredningens förslag att antalet länsstyrelser koncentreras för att få en enhetligare tillämpning och upprätthålla kompetensen. Man anser emellertid att fördelningen av arbetsresurserna inte är tillräcklig. Kammarkollegiet presenterar även ett tidigare lämnat förslag som innebär att endast en myndighet bör ha tillsynsansvar över begravningsverksamheten och att denna myndighet bör vara Kammarkollegiet. i välkomnar utredningens förslag som innebär att i lagtexten tydliggöra tillsynsansvar samt deras rätt till inspektion m.m. Myndigheten förutsätter att ansvaret för ombudens utbildning innebär ett ansvar att lösa frågan om ombudens utbildning och inte att utbildningen måste hållas i länsstyrelsernas regi. Myndigheten ser det som en självklarhet att ingivna årsberättelser även ska granskas och vid behov kompletteras. anser att fördelarna med en koncentration av verksamheter är betydande. i anser att det i lagtexten ska införas krav på årliga inspektioner av begravningsombuden. Myndigheten anser att utbildningsansvaret för begravningsombuden bör ligga hos Kammarkollegiet. i län välkomnar förslaget att begravningsfrågorna bör handläggas av ett färre antal länsstyrelser än . i anser att en koncentration av verksamhet skapar utrymme för framtida anpassningar till indelningen av i större regioner och färre län. i delar utredarens uppfattning att länsstyrelsernas verksamhet avseende begravningsfrågorna skulle vinna i kvalitet genom en koncentration till färre länsstyrelser. i anser att om utbildning etc. av begravningsombud i regi införs kommer det att medföra ökade kostnader, vilket är något som bör beaktas. När det gäller länsstyrelsernas tillsynsansvar måste man i praktiken arbeta med tillsynsfrågorna på ett annat sätt än man gjort, vilket innebär att ytterligare ett antal årsarbetskrafter kommer att behöva tas i anspråk. delar inte utredarens uppfattning att detta kommer att kompenseras av en effektivisering. ser dock positivt på utredningens förslag att en koncentration bör ske till ett fåtal länsstyrelser. i tillstyrker att länsstyrelsernas tillsynsansvar klargörs i lag. Myndigheten är också positiv till förslaget att ett färre antal länsstyrelser ska handlägga begravningsfrågor. anser att det är viktigt att de länsstyrelser som blir kvar vid en framtida koncentration av begravningsfrågorna till färre länsstyrelser får tillräckliga resurser, och att de juridiska och antikvariska delarna inom länsstyrelserna samarbetar vid bedömningen av t.ex. överklaganden. anser att man bör förtydliga ansvaret så att det klargörs att det även kommer att omfatta tillsyn av lokaler, innefattande inventering, kontroll av ansvarsfrågor och verksamhetens skötsel mot bakgrund av bl.a. föreskrifter. Man framhåller även att länsstyrelserna bör kunna ges rätt till vitesföreläggande eller nyttjandeförbud i de fall ett föreläggande inte följs. anser att det är bra att tillsynsansvar preciseras. har inget att invända mot utredningens förslag i denna del. anser att det är bra att man i utredningen avstår från att föreslå en obligatorisk årlig inspektion från sida. Utredningens förslag rörande utbildning av begravningsombud och sättet att utbetala ersättning till ombuden tillstyrks av stiftet. anser att de föreslagna ändringarna är bra. Stiftet ser även positivt på att tillsynen skärps och att kompetensen höjs. stifts principiella uppfattning är att länsstyrelserna bör åläggas det fulla ombuds- och tillsynsansvaret. Beträffande ombudens utbildning framhåller stiftet att samråd bör ske med t.ex. och . anser att huvudmannen för begravningsverksamheten bör få yttra sig i ärendet innan ett begravningsombud entledigas. Stiftet undrar varför inte något ombud ska förordnas när kommunen är huvudman. stift ser det som viktigt med en väl fungerande tillsyn av begravningsverksamheten och att det klargörs att det är som ansvarar för denna. stift välkomnar att det tydligt framgår av begravningslagen att har ett tillsynsansvar över begravningsverksamheten. föreslår att utbildningen ska utformas enhetligt i hela landet. stift har inget att erinra mot utredningens förslag. välkomnar utredningens förslag när det gäller begravningsombudens utbildning och även förslaget om en minskning av antalet ombud. Antalet länsstyrelser som ska ha tillsynsansvaret borde dock övervägas ytterligare. tycker att antalet länsstyrelser som handlägger begravningsfrågor bör förbli oförändrat.