sou · GXB368d2 · 2010-01-01 00:00:00 — Genom att lyfta upp definitionen i SoL blir det i denna lag tydligt vad som i olika paragrafer avses med begreppet familjehem. Det blir också möjligt att i andra lagar hänvisa till definitionen och på så sätt klart ange vad som avses när begreppet familjehem används. Bestämmelsen har justerats på så sätt att den tidigare hänvisningen till 12 § lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga har ersatts av 10 kap. 1 § LBU. Någon ändring i sak är inte avsedd. Bestämmelsen i första stycket 5 är ny. Den slår fast att det krävs till- stånd av för att yrkesmässigt bedriva verksamhet i form av psykosocialt stöd eller behandling till en person som inte har fyllt och som vårdas i ett familjehem eller i ett sådant hem som avses i 9 kap. 5 § LBU (jourhem). Sådan verksamhet ska där- med också stå under tillsyn. Bestämmelsen innebär att verksamhet som bedrivs av privata företag och organisationer som rekryterar och ger stöd till familjehem (s.k. konsulentstödda verksamheter) förutsätter tillstånd, i den del verksamheten går ut på att ge psykosocialt stöd eller behandling till barn och unga som vårdas i ett familjehem. Med psykosocialt stöd eller behandling avses här individuellt anpassade och behovsprövade insatser som exempelvis samtalsstöd, samtalsbehandling, färdighetsträning och deltagande i behandlings- program. I detta inkluderas även psykosocialt stöd eller behandling som inriktas på familjen eller familjens nätverk, där barnet ingår som en av flera personer. Utanför tillståndspliktig verksamhet fal- ler vardagligt stöd till barnet som exempelvis deltagande i sociala aktiviteter, läxläsning, etc. Bestämmelsen har justerats på så sätt att den tidigare hänvisningen till 5 kap. 1 § har ersatts av en hänvisning till LBU. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen har ändrats på så sätt att hänvisningarna till olika be- stämmelser rörande barn och unga har justerats i enlighet med dessa bestämmelsers nya placering i LBU. Någon ändring i sak är inte avsedd. De berörda paragrafhänvisningarna i första stycket utgörs av -8 kap. 4 § LBU om beslut om ansökan om vård utan samtycke, -8 kap. 7 § första och andra styckena LBU om beslut om genom- förandet av vård utan samtycke, -8 kap. 9 § tredje stycket LBU om övervägande av beslut om um- gänge m.m. under vård utan samtycke, -8 kap. 10 § LBU om beslut om upphörande av vård utan sam- tycke, -8 kap. 12 § LBU om beslut om omhändertagande, -8 kap. 16 § LBU om beslut om öppna insatser utan samtycke, -8 kap. 18 § LBU om beslut om ansökan om flyttningsförbud, -8 kap. 20 § LBU om övervägande och upphörande av fortsatt flyttningsförbud, -8 kap. 21 § LBU om beslut om tillfälligt flyttningsförbud, -9 kap. 1 § LBU om medgivande eller beslut beträffande placer- ing i ett enskilt hem, -9 kap. 14 § LBU om övervägande och omprövning av vården, -9 kap. 16 § LBU om övervägande beträffande vårdnadsöverflytt- ning, -11 kap. 1 § LBU om medgivande inför adoption, -11 kap. 2 § LBU om återkallelse av medgivande, samt -14 kap. 3 § LBU om polishandräckning. Ändringen i andra stycket avser samtycke till adoptionsförfarande enligt 11 kap. 3 § LBU. Bestämmelsen i andra stycket har justerats på så sätt att hänvis- ningen till 5 kap. 2 § om socialnämndens befogenhet att förbjuda eller begränsa möjligheten för en person att i sitt hem ta emot andras barn har ersatts av en hänvisning till 14 kap. 4 § LBU. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen har justerats på så sätt att hänvisningen till lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga har ersatts av en hänvis- ning till LBU. Någon ändring i sak är inte avsedd. Bestämmelsen i andra stycket om genomförandeplan gäller enbart barn och unga och har förts över till LBU. Bestämmelsen i första stycket om skyldighet för socialnämnden att slutföra en utredning rörande ett barns behov av stöd eller skydd har förts över till LBU. Bestämmelsen om en motsvarande skyldig- het beträffande utredning avseende vård av missbrukare finns kvar utan någon ändring i sak. Bestämmelsen i första stycket har ändrats på så sätt att den tidigare uppräkningen av olika sorters stöd och insatser har ersatts av begreppet stöd- och hjälpinsatser. Formuleringen av bestämmelsen motsvarar därmed i denna del det förslag läm- nat i sitt betänkande SOU 2009:38. Den föreslagna ändringen är avsedd att inrymma samtliga i den nuvarande bestämmelsen upp- räknade stöd- och hjälpformerna. Genom att inte binda upp be- stämmelsen till särskilt angivna paragrafer i blir bestämmelsen tillämplig även beträffande sådana stöd- och hjälpinsatser som ges enligt LBU. En särskild bestämmelse i 2 kap. 2 § LBU hänvisar hit för att tydligt ange att den här aktuella bestämmelsen är tillämplig även i förhållande till stöd- och hjälpinsatser enligt LBU. Någon ändring i sak beträffande ansvaret för de åtgärder som bestämmel- sen avser är inte åsyftad. Andra stycket har justerats till följd av ändringen i första stycket. Inte heller här är någon ändring i sak avsedd. Paragrafen, som innehåller bestämmelser om överklagande, har ändrats till följd av LBU. De överklagandebestämmelser som avser sådana beslut som fattas enligt LBU har förts över till den lagen. Kvar finns de bestämmelser som reglerar sådana beslut som fattas enligt SoL. Bestämmelsen om böter har ändrats till följd av att de beslut som rör barn och unga enligt förslaget förts över till LBU. Paragrafen har kompletterats för att omfatta även sådant bistånd som enligt förslaget beslutas enligt LBU. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen har kompletterats för att omfatta även sådant bistånd som enligt förslaget beslutas enligt LBU. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen har kompletterats för att omfatta även sådant bistånd som enligt förslaget beslutas enligt LBU. Någon ändring i sak är inte avsedd. Offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Utredningens förslag innebär att en ny bestämmelse införs i offent- lighets- och sekretesslagen enligt följande. Bestämmelsen är ny. Syftet med bestämmelsen är att det, i de fall som anges i paragrafen, ska vara möjligt att utan hinder av sekretess lämna ut information om beslut att inleda eller inte inleda utred- ning enligt lagen (0000:000) om stöd och skydd för barn och unga (LBU). Det är endast beslutet som omfattas av undantaget från sekretess enligt den här bestämmelsen, inte uppgifterna som ligger till grund för beslutet. Vidare gäller undantaget endast den som gjort sådan anmälan som avses i 5 kap. 2–4 §§ LBU. Det innebär att sekretess alltjämt kan gälla i förhållande till en enskild person som gjort en anmälan enligt 5 kap. 1 § LBU. Det ligger i sakens natur att bestämmelsens tillämplighet förut- sätter att beslutet om utredning och den inkomna anmälan avser ett och samma barn. Den som gjort en anmälan beträffande ett visst barn kan alltså inte åberopa undantaget i bestämmelsen i förhål- lande till ett beslut om utredning beträffande ett annat barn. Socialtjänstförordningen (2001:937) Utredningens förslag innefattar i några fall att bestämmelser som finns i SoF förs över till LBU eller SoL. Därutöver medför för- slaget huvudsakligen följdändringar av mer redaktionell karaktär. Nedan lämnas kortfattade kommentarer till utredningens ändrings- förslag i SoF. Socialtjänstförordningen föreslås innehålla kompletterande före- skrifter även till LBU. Eftersom LVU upphör den dag LBU träder i kraft, justeras bestämmelsen på så sätt att strecksatsen som anger LVU i stället anger LBU. Bestämmelser om familjehem och hem för vård eller boende finns enligt förslaget i SoL. Ändringen är endast redaktionell. Ändringen är endast redaktionell. Ändringen är endast redaktionell. Ändringen är endast redaktionell. Ändringen är endast redaktionell. Förutom hänvisningen till LBU i bestämmelsens inledning har bestämmelsen kompletterats på så sätt att den unges komplette- rats med barnets. Detta har gjorts för att benämningen av mål- gruppen ska göras på samma sätt som i LBU. Någon ändring i sak är inte avsedd. Förutom hänvisningarna till LBU har bestämmelsen kompletterats på så sätt att den unge kompletterats med barnet. Detta har gjorts för att benämningen av målgruppen ska göras på samma sätt som i LBU. Någon ändring i sak är inte avsedd. Ändringen är endast redaktionell. Ändringen är endast redaktionell. Ändringen är endast redaktionell. Förordningen (1999:1134) om belastningsregister Utredningens förslag innefattar ett tillägg i förordningen om be- lastningsregister. Därutöver medför förslaget följdändringar av redaktionell karaktär. Nedan lämnas en kommentar till utredning- ens ändringsförslag i förordningen. Uppräkningen i bestämmelsen har enligt förslaget kompletterats med en hänvisning till 2 kap. 8 § LBU, som reglerar insatser i form av kontaktperson, särskilt kvalificerad kontaktperson och kon- taktfamilj. Syftet med förslaget är att socialnämnden ska få en möj- lighet att inhämta uppgifter ur belastningsregistret för att bedöma en persons lämplighet att åta sig ett sådant uppdrag. Övriga ändringar i paragrafen är endast redaktionella. Förordningen (1999:1135) om misstankeregister Utredningens förslag innefattar ett tillägg i förordningen om misstankeregister. Därutöver medför förslaget följdändringar av redaktionell karaktär. Nedan lämnas en kommentar till utredning- ens ändringsförslag i förordningen. Uppräkningen i bestämmelsen har enligt förslaget kompletterats med en hänvisning till 2 kap. 8 § LBU, som reglerar insatser i form av kontaktperson, särskilt kvalificerad kontaktperson och kon- taktfamilj. Syftet med förslaget är att socialnämnden ska få en möj- lighet att inhämta uppgifter ur misstankeregistret för att bedöma en persons lämplighet att åta sig ett sådant uppdrag. Övriga ändringar i paragrafen är endast redaktionella. Särskilt yttrande av sakkunniga och Socialtjänstlagens ursprungliga utformning bygger på synsättet att en positiv utveckling av metoder och arbetssätt gagnas bäst av en lagstiftning utan alltför fast, detaljerad reglering. Metodutvecklingen skulle inte, och kunde inte heller, drivas av lagstiftaren utan av verksamhetens huvudmän. Lagstiftningen skulle ge frihet vid val av tillvägagångssätt och möjliggöra hänsyns- tagande till den enskildes behov och önskemål och de lokala förutsättningarna. Vår uppfattning är att detta synsätt alltjämt är korrekt. Lagstiftaren bör fastställa tydliga vägledande mål för verksamheten men avstå från att ge detaljerade anvisningar om hur målen ska nås. Lagen har sedan den ursprungligen trädde i kraft utvecklats mot en allt högre grad av detaljreglering. Enligt vår mening har dessa förändringar, och de inskränkningar i den kommunala självstyrelsen som de inneburit, i många fall gått längre än vad som varit motiverat. Fokus har flyttats från mål och resultat till procedurfrågor och själva sättet att nå målen. Vi kan tyvärr konstatera att vissa av de förslag utredaren nu lägger innebär en fortsättning på denna utveckling. Vi ger nedan exempel på omoti- verad reglering men vill även framhålla det olämpliga i att, som utredningen föreslår, överföra vissa mycket detaljerade bestäm- melser från socialtjänstförordningen till lagstiftning. Utredaren föreslår en långtgående reglering av personalens kompetens. Vi delar självfallet utredningens uppfattning att den sociala barnavården är en komplex och ytterst viktig verksamhet som kräver välutbildad och kompetent personal. De behörighets- krav som tas upp i utredningen, och även i allmänna råd, är relevanta i sig. Vi avvisar dock att man i lag inför detaljerade krav på kompetens, erfarenhet, introduktion och, , krav på inrättande av särskilda tjänster inom den sociala barn- och ungdomsvården. Vi menar att vad som regleras i socialtjänst- lagen, om kvalitet och att det ska finnas personal med lämplig utbildning och erfarenhet, ger en tillräcklig ram för kommunerna att arbeta efter. Vi vill också peka på att den avhandling som utredningen hänvisar till (Arbetsvillkor i den sociala barnavården, 2008) bygger sina slutsatser på siffror /2003. I en nyligen gjord kartläggning inom samma geografiska område, Barnuppdraget i , , framkommer inget som styrker att den sociala barnavården skulle skötas av oerfaren personal. Utredningen förslag är enligt vår mening ett omotiverat ingrepp i arbetsgivarens rätt att leda och fördela arbetet samt i socialnämndens beslutanderätt. Vidare föreslår utredaren reglering av inom vilken tid beslut att inleda eller inte inleda utredning ska fattas. Undantag från den angivna huvudregeln, , ska endast få göras om det finns synnerliga skäl. Enligt vår uppfattning är det olämpligt att införa en bestämmelse av detta slag. Att bedömningen ska göras så skyndsamt som möjligt är självklart och följer redan av nuvarande lagstiftning. Den föreslagna regleringen flyttar dock på ett olyck- ligt sätt fokus från professionella bedömningar och flexibilitet till själva tidsramen för denna process. Bestämmelsen riskerar enligt vår mening även att motverka utredarens vällovliga förslag om att anmälningsskyldiga, innan ställning tagits till om utredning ska inledas, ska kunna påkalla ett särskilt möte för att uppmärksamma barnets situation. Utredaren föreslår att barn och unga som vårdas i jourhem, familjehem eller HVB ska besökas av en särskilt utsedd socialsekreterare i den omfattning som är lämpligt utifrån barnets eller den unges behov och önskemål, dock minst . Att det finns en regelbunden kontakt med barn och unga som vårdas i ett annat hem än det egna är självklart. Vi delar därför utredarens bedömning att lagstiftningen bör ge uttryck för att det ska finnas en regelbunden kontakt med barnet/den unge. Att i lag lägga fast ett minsta antal besök framstår däremot som mindre välbetänkt. En sådan bestämmelse tar enligt vår mening inte sin utgångspunkt i barnets eller den unges behov och önskemål och lämnar inte heller tillräckligt utrymme för professionella bedöm- ningar. Utredaren har enligt direktiven haft att överväga om social- tjänstlagens bestämmelser till stöd och skydd för barn och unga, LVU samt de bestämmelser i socialtjänstlagen som rör det familjerättsliga området ska sammanföras i en särskild lag. Konsekvenserna av en sådan förändring av den nuvarande sammanhållna socialtjänstlagen måste enligt vår mening analyseras mycket omsorgsfullt. Vi har under utredningsarbetet inte motsatt oss framtagandet av ett förslag till hur en sådan lag skulle kunna utformas. Vi har dock betonat att de materiella förändringar som föreslås även måste kunna genomföras utan att en särskild lag tillskapas. Enligt vår uppfattning behövs ytterligare utredning av effekterna av en särskild lag. Analysen måste härvid även breddas – vilka konsekvenser får det för om bestämmelser avseende även andra grupper inom socialtjänstlagens ram, tex. äldre människor och människor med missbruksproblem, bryts ut till särskilda lagar? Särskilt yttrande av , förbundsordförande Jag kan glädjande konstatera att utredningens förslag vad gäller kvalitet och kompetens är ett stort steg i rätt riktning mot god kvalitet i barn- och ungdomsvården, enligt lagstiftarens intentioner. Utredningen har gjort ett förtjänstfullt arbete med att redovisa det sociala arbetets svårighetsgrad och vilka krav det ställer på yrkesutövarna. Arbete med barnavårdsutredningar är komplext och ansvarsfullt och innebär beslut och ingrepp som har avgörande betydelse för barns fortsatta liv. Detta ställer oavvisliga krav på kompetens hos den som ska utföra uppgiften. Olika kartläggningar visar att det finns en stor rörlighet bland socialsekreterare som arbetar med barn- och ungdomsvård och att det för många är den första anställningen efter examen. Konsekven- serna av detta innebär att många slutar, tycker att de har för svåra uppgifter, för hög arbetsbelastning, får psykosomatiska besvär och blir sjukskrivna. Detta leder inte sällan till en negativ spiral som utöver bristande kvalitet i arbetet innebär ett samhällsekonomiskt slöseri, onödigt lidande och motverkar kunskapsutveckling och lärande organisationer. Med hänsyn till arbetsuppgifternas svårighetsgrad anser jag därför att det, i likhet med allmänna råd om kompetens, även ska krävas erfarenhet av socialt arbete. Det borde inte vara möjligt att gå direkt från socionom- utbildningen till arbete med det svåraste och känsligaste arbets- uppgifterna inom . Trots att min uppfattning är att de kvalificerade yrkesuppgifter som socionomer har borde kräva legitimation, är jag mycket nöjd med att man fastställer behörighetskrav i form av socionomexamen för dem som arbetar med bedömning, utredning och uppföljning av barnavårdsärenden. Det klargör vilken kompetens som tredje man kan förvänta sig och säkrar kvalitet och rättsäkerhet. De förslag som gäller specialistutbildning på avancerad nivå välkomnas. De bidrar till att säkra tillgång till specialistkompetenser, höja kvalitén och ökar förutsättningarna för en evidensbaserad praktik. SOU 1956:61 Ny barnavårdslag. Betänkande av (Betänkande II) . SOU 1974:7 Barn- och ungdomsvård. Betänkande av Fosterbarns- utredningen. SOU 1974:39 Mål och medel. Principbetänkande av Socialutred- ningen. SOU 1977:39 Socialvården – Mål och medel. SOU 1977:40 Socialtjänst och socialförsäkringstillägg – Lagar och motiv. SOU 1986:20 Barns behov och föräldrars rätt. Om arbete med utsatta familjer. Betänkande av Socialberedningen. SOU 1994:139 Ny socialtjänstlag. SOU 1995:58 Kompetens – och kunskapsutveckling. Om yrkesroller och arbetsfält inom . SOU 1996:138 Ny behörighetsreglering på hälso- och sjukvårdens område m.m. SOU 1997:116 Barnets bästa i främsta rummet. SOU 1998:31 Det gäller livet. Stöd och vård till barn och ungdomar med psykiska problem. SOU 1999:97 Socialtjänst i utveckling. Slutbetänkande av Social- utredningen. SOU 2000:19 Från dubbla spår till elevhälsa i en skola som främjar lust att lära, hälsa och utveckling. SOU 2000:77 Omhändertagen. Samhällets ansvar för utsatta barn och unga. SOU 2001:18 Barn och misshandel En rapport om kroppslig bestraffning och annan misshandel i vid slutet av 1900- talet. En delrapport av Kommittén mot barnmisshandel. SOU 2001:52 Välfärdstjänster i omvandling. Forskarantologi från kommittén om välfärdsbokslut. SOU 2001:72 Barnmisshandel. Att förebygga och åtgärda. Slut- betänkande av Kommittén mot barnmisshandel. SOU 2005: 43 Vårdnad – Boende – Umgänge. Barnets bästa föräld- rars ansvar. Betänkande av vårdnadskommitté. SOU 2005:81 Källan till en chans. Nationell handlingsplan för den sociala barn- och ungdomsvården. Betänkande av Sociala barn- och ungdomsvårdskommittén. SOU 2006:100 Ambition och ansvar. Betänkande av Nationella psykiatrisamordningen. SOU 2007:52 Beslutanderätt vid gemensam vårdnad m.m. Betän- kande av utredningen om beslutanderätt vid gemensam vårdnad. SOU 2007:72 kompetens i utveckling. Betänkande av Kommunala kompetensutredningen. SOU 2007:82 En samordnad och tydlig tillsyn. Slutbetänkande av Utredningen om tillsynen inom . SOU 2008:18 Evidensbaserad praktik inom – till nytta för brukaren. Betänkande av Utredningen för en kunskapsbaserad socialtjänst. SOU 2008:52 Legitimation och skärpta behörighetsregler. Betänkan- de av – om behörighet och auktorisation. SOU 2008:77 Möjlighet att leva som andra. Ny lag om stöd och service till vissa personer med funktionsnedsättning. SOU 2008:111 Barn som misstänks för brott. Betänkande av Barn- brottsutredningen. SOU 2008:125 En reformerad grundlag. Betänkande av Grundlags- utredningen. SOU 2008:131 Föräldrastöd – en vinst för alla. Betänkande av utredningen strategi för samhällets stöd och hjälp till föräldrar i deras föräldraskap. Integritet – Effektivitet. SOU 2009:38 Ingen får vara . Tydligare ansvarsfördelning inom . Ds 1981:17 Det förstärkta familjehemmet. Ds S 1984:15 insatser för ungdomar – Vissa frågor i samband med missbruk och kriminalitet. Ds S 1987:3 Översyn av LVU. Betänkande av särskild utredare. Den nya skollagen – för kunskap, valfrihet och trygghet. Ds 2009:26 Förbättringar i arbetslöshetsförsäkringen. SoU 1979/80:44 . 1992/93: SoU4 Familjehemsvård för barn och ungdom 2002/03SoU10 Familjehemsvård. 2002/03:SoU15 Stärkt skydd för barn i utsatta situationer m.m. 1998/99: SoU6 Strategi för att förverkliga FN:s konvention om barnets rättigheter i . 1902:30 Angående uppfostran åt vanartade och i sedligt afseende försummade barn. 1924:150 Med förslag till lag om samhällets barnavård m.m. av förvaltnings- rättsskipningen, Förvaltningslag, Förvaltningsprocesslag m.m. 1973:90 Förslag till ny regeringsform och ny riksdagsordning m.m. 1979/80:1, del A–C Om . 1981/82:168 Vårdnad och umgänge m.m. 1984/85:171 Om särskilda insatser inom för ungdomar i samband med missbruk och kriminalitet m.m. 1989/90:28 Om vård i vissa fall av barn och unga. 1988/89:67 Om sekretessfrågor inom undervisningsväsendet. 1990/91:8 Om vårdnad och umgänge. 1990/91:117 Om en ny kommunallag. 1991/92:150 Förslag om slutlig reglering av statsbudgeten för /93, m.m. (kompletteringsproposition). 1993/94:150 Förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /95, m.m. 1994/95:224 Barns rätt att komma till tals. 1995/96:187 Patientskadelag m. m. 1996/97:25 Svensk migrationspolitik i globalt perspektiv. 1996/97:124 Ändring i socialtjänstlagen. 1997/98:182 Strategi för att förverkliga FN:s konvention om barnets rättigheter i . 2000/01:80 Ny socialtjänstlag m.m. Prop. 2001/02:14 Hälsa, lärande och trygghet 2002/03:53 Stärkt skydd för barn i utsatta situationer m.m. 2004/05:39 Kvalitet, dokumentation och anmälningsplikt i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, (LSS), m.m. 2004/05: 136 Stärkt skydd för ensamkommande barn. 2005/06:46 Mottagande av ensamkommande barn. 2005/06:99 Nya vårdnadsregler. 2005/06:115 Nationell utvecklingsplan för vård och omsorg om äldre. 2005/06:165 Ingripanden mot unga lagöverträdare. 2005/06:166 Barn som bevittnat våld. 2006/07:129 Utveckling av den sociala barn- och ungdoms- vården m.m. 2008/09:21 Kommunala kompetensfrågor m.m 2008/09:160 Samordnad och tydlig tillsyn av . 2008/09:193 Vissa psykiatrifrågor m.m. Dir. 2006:75 Utredning om dokumentation och stöd till enskilda som utsatts för övergrepp och vanvård inom den sociala barnavården. Dir. 2009:25 Trygghet och säkerhet för individer – behörighet för personal i hälso- och sjukvård och socialtjänst. allmänna råd om tillämpningen av lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. allmänna råd om ekonomiskt bistånd. skyldighet att föra förteckning över barn som vistas familjehem eller annat enskilt hem. allmänna råd om anmälan om missförhållanden enligt 14 kap.1 § socialtjänstlagen (2001:453). föreskrifter och allmänna råd om hem för vård eller boende. föreskrifter om ledningssystem för kvalitet och patientsäkerhet i hälso- och sjukvården. föreskrifter och allmänna råd om dokumentation vid handläggning av ärenden och genomförande av insatser enligt SoL, LVU, LVM och LSS. föreskrifter och allmänna råd om ledningssystem för kvalitet i verksamhet enligt SoL, LVU, LVM och LSS. allmänna råd om handläggning och dokumentation av ärenden som rör barn och unga. allmänna råd om personalens kompetens vid handläggning och uppföljning av ärenden som rör barn och unga. allmänna råd om socialnämndens ansvar vid behov av ny vårdnadshavare. föreskrifter och allmänna råd om samordning av insatser för habilitering och rehabilitering. SOSFS 2007:23 föreskrifter om erkännande av yrkeskvalifikationer inom hälso- och sjukvården. allmänna råd om socialnämndens handläggning av ärenden om adoption. föreskrifter och allmänna råd om tillämpningen av 14 kap 2 § SoL. allmänna råd om handläggningen av ärenden som gäller unga lagöverträdare. SOSFS 2009:4 föreskrifter om ändring i föreskrifterna och allmänna råden. (1969). Råd och anvisningar till Barnavårdslagen. 1969 nr 6. (1982). Allmänna råd från Socialstyrel- sen, 1982:2. (1990). Socialtjänst i förändring – kompetenskrav och utbildningsbehov. (1995). Familjehemsvården i utveckling. En sammanställning av uppföljningar på länsnivå. (1995a).