sou · GYB31 · 2010-01-14 00:00:00 — Om det betalningsförmedlande organet inte kan förmedla en betalning inom viss bestämd tid ska pengarna nedsättas hos enligt lagen (1927:56) om nedsättning av pengar hos myndighet, om förutsättningar för nedsättning i övrigt föreligger. Pengarna ska anses nedsatta den dag de kom in till det betalningsförmedlande organet. Paragrafen har huvudsakligen behandlats i avsnitt 5.3.6. Det kan i vissa fall hända att det betalningsförmedlande organet inte kan förmedla en betalning som enligt lagen ska förmedlas. Detta kan till exempel bero på att målsäganden inte går att få tag på eller att målsäganden av något skäl vägrar ta emot betalningen. För att det betalningsförmedlande organet i en sådan situation inte ska behöva förvara pengarna och den skadeståndsskyldige ska kunna fullgöra sin betalningsskyldighet på sätt som han eller hon genom betalningen måste anses ha gett uttryck för att vilja följer av första stycket att betalningar som inte kan förmedlas inom en viss av regeringen bestämd tid ska, om förutsättningar i övrigt föreligger, nedsättas hos enligt lag om nedsättning av pengar hos myndighet. Nedsättning får alltid ske så snart det betalningsförmedlande organet kommit till uppfattningen att betalningen inte kan förmedlas. Nedsättning kan ske hos valfri länsstyrelse utifrån vad det betalningsförmedlade organet i det enskilda fallet finner lämpligt. Den skadeståndsskyldige och, om möjligt, målsäganden ska informeras om att nedsättning skett. passerar utan att målsäganden gör anspråk på det nedsatta beloppet har den skadeståndsskyldige möjlighet att återkräva pengarna. För att den skadeståndsskyldiges betalning då nedsättning sker inte ska förlora den verkan som inbetalningen till det betalningsförmedlande organet inneburit ska enligt andra stycket pengarna anses nedsatta den dag de kom in till det betalningsförmedlande organet. Paragrafen utgör en specialbestämmelse i förhållande till lag om nedsättning av pengar hos myndighet och den gäller därmed istället för vad som enligt lag brukar gälla i reglerade avseenden. Det betalningsförmedlande organets beslut får inte överklagas. Möjligheten att betala genom det betalningsförmedlande organet utgör en service som det för den skadeståndsskyldiges del är frivilligt att utnyttja. Det betalningsförmedlande organets verksamhet går i huvudsak ut på att förmedla frivilligt gjorda betalningar och inte på att pröva enskildas rättigheter och skyldigheter. Den del av verksamheten som skulle kunna anses avse sådana frågor är främst beräkningen av de belopp som ska förmedlas och återbetalas och i undantagsfall frågor om nedsättning. Beräkningarna ska ske enligt skadeståndsförordnanden som är intagna i en dom eller ett straffföreläggande. Ett beslut som blir oriktigt på grund av en felräkning eller något liknande förbiseende bör enligt allmänna förvaltningsrättsliga regler kunna rättas av det betalningsförmedlande organet. Om någon enskild på grund av en felräkning eller liknande skulle drabbas av förlust torde den enskildes anspråk till följd härav kunna tillgodoses inom ramen för statens skadeståndsansvar. Något behov av att göra det betalningsförmedlade organets beslut till föremål för de allmänna förvaltningsdomstolarnas prövning finns därför inte. Närmare föreskrifter om förmedlingen av brottsskadestånd enligt denna lag meddelas av regeringen. Paragrafen innehåller ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om förmedlingen av brottsskadestånd. Exempel på områden där föreskrifter behöver meddelas är frågan om vilken myndighet som ska agera betalningsförmedlande organ, de tidsfrister som i olika situationer ska anges som sista betalningsdag, det betalningsförmedlande organet får försöka förmedla en betalning innan nedsättning sker samt skyldigheten för domstolarna och åklagarna att tillhandahålla det betalningsförmedlande organet med information om de brottsskadestånd som betalas till organet. 8.3Förslaget till lag om brottsofferavgift Den som döms för ett eller flera brott ska, om fängelse ingår i straffskalan för något av brotten, i domen åläggas att betala en brottsofferavgift på . Detsamma gäller när fråga om ansvar för brott tas upp av åklagare genom strafföreläggande. Brottsofferavgift ska inte tas ut om påföljdseftergift meddelas. Förslaget till lag om brottsofferavgift behandlas i avsnitt 7.1.4. Paragrafen motsvarar huvudsakligen 1 § lagen (1994:419) om Avgiften benämns dock numera brottsofferavgift och har höjts till . Brottsofferavgiften ska tas ut på samma sätt och i samma omfattningen som avgiften enligt lagen om brottsofferfond tidigare togs ut. De nya bestämmelserna ska gälla för brott begångna efter lagens ikraftträdande. Bestämmelserna i 35 kap. 7 § om bortfallande av böter gäller även brottsofferavgift enligt denna lag. Paragrafen motsvarar 2 § lagen om brottsofferfond. Av varje brottsofferavgift ska föras till en brottsofferfond och till den myndighet som regeringen enligt lagen (20xx:xx) om förmedling av betalning av skadestånd på grund av brott utsett till betalningsförmedlande organ. Av paragrafen framgår att av varje brottsofferavgift som tidigare ska föras till brottsofferfonden samt att av varje avgift uttagen enligt den nya lagen ska föras till det betalningsförmedlande organet. Brottsofferfondens medel ska, enligt de föreskrifter som regeringen bestämmer, användas för verksamhet som gagnar brottsoffer. Regeringen får besluta att kostnaderna för förvaltning av brottsofferfonden ska ersättas av fondens medel. Paragrafen motsvarar 3 § lagen om brottsofferfond. Den andel av brottsofferavgiften som förs till det betalningsförmedlande organet ska användas till att finansiera organets verksamhet. Av paragrafen framgår att den del av brottsofferavgiften som förs till det betalningsförmedlande organet ska användas till att finansiera dess verksamhet enligt lagen om förmedling av betalning av skadestånd på grund av brott. Genom att den tidigare avgiften enligt lagen om brottsofferfond görs om till en brottsofferavgift som tas ut av samma personkrets och på samma sätt som tidigare kan detta ske utan att den administrativa bördan ökar i någon större omfattning. Närmare föreskrifter om förvaltningen av brottsofferfonden och finansieringen av det betalningsförmedlande organets verksamhet meddelas av regeringen. Paragrafen motsvarar till del 4 § lagen om brottsofferfond. Regeringen ges nu även rätt att meddela föreskrifter om finansieringen av det betalningsförmedlande organets verksamhet. En av de frågor som därvid bör regleras är hur man ska hantera eventuella överskott. 8.4Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) 35 kap. 17 a § Sekretess gäller hos den myndighet som regeringen enligt lagen (20xx:xx) om förmedling av betalning av skadestånd på grund av brott utsett till betalningsförmedlande organ i ärende om förmedling av brottsskadestånd för uppgift om en enskilds personliga och ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men om uppgiften röjs. Sekretessen gäller inte beslut i ärende. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Paragrafen är ny och har behandlats i avsnitt 5.4.2. I paragrafen regleras sekretessen hos det betalningsförmedlande organet. Det betalningsförmedlande organet kommer i sin verksamhet att behöva få del av uppgifter om främst målsägande som till exempel kan ha sekretessbelagts av domstolarna eller åklagarna. Det kan härvid handla om känsliga uppgifter, som t.ex. målsägandens namn, personnummer, kontaktuppgifter och liknande, som av olika skäl behöver skyddas. Det är därför viktigt att uppgifterna även kan skyddas hos det betalningsförmedlande organet. Enligt första stycket är föremålet för sekretessen hos det betalningsförmedlande organet uppgifter om enskildas personliga och ekonomiska förhållanden. Det gäller dock en presumtion för offentlighet och sekretessen har begränsats med ett rakt skaderekvisit. Sekretess gäller därför endast om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men om uppgiften röjs. Enligt andra stycket gäller inte sekretessen för det betalningsförmedlande organets beslut i ett ärende. Av tredje stycket följer att sekretesstiden för uppgifter i allmänna handlingar är högst . 35 kap. 17 b § Sekretess gäller hos en länsstyrelse i ärende om nedsättning av pengar när nedsättning gjorts av det betalningsförmedlande organet enligt lagen (20xx:xx) om förmedling av betalning av skadestånd på grund av brott för uppgift om en enskilds personliga och ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men om uppgiften röjs. Sekretessen gäller inte beslut i ärende. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Paragrafen är ny och har behandlats i avsnitt 5.4.2. I paragrafen regleras sekretessen hos länsstyrelserna i deras handläggning av ärenden om nedsättning av pengar när nedsättning gjorts av det betalningsförmedlande organet enligt 5 § lagen (20xx:xx) om förmedling av betalning av skadestånd på grund av brott. Bestämmelsen är i övrigt utformad på samma sätt som föreslagna 35 kap. 17 a §. 8.5Förslaget till lag om ändring i 16 kap. 11 § När en omyndig på grund av arv eller testamente har fått pengar till ett värde överstigande ett prisbasbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring eller med villkor om särskild överförmyndarkontroll, ska den som ombesörjer utbetalningen från dödsboet för den omyndiges räkning sätta in medlen hos bank eller kreditmarknadsföretag, med uppgift om att medlen inte får tas ut utan överförmyndarens tillstånd. Vad som sagts om skyldighet att betala till bank eller kreditmarknadsföretag ska även gälla 1.försäkringsgivare vid utbetalning av försäkringsbelopp som den omyndige har rätt till, 2.pensionssparinstitut vid utbetalning enligt lagen (1993:931) om individuellt pensionssparande, 3.Brottsoffermyndigheten vid utbetalning av ersättning enligt brottsskadelagen (1978:413), 4.huvudman vid utbetalning av skadestånd enligt 14 a kap. 12 § skollagen (1985:1100), 5.myndighet som betalar ut ersättning med anledning av skadeståndsanspråk mot staten, samt 6.det betalningsförmedlande organ som förmedlar betalningar enligt lagen (20xx:xx) om förmedling av betalning av skadestånd på grund av brott eller den länsstyrelse som betalar ut pengar som nedsatts av det betalningsförmedlande organet enligt nämnda lag. Om betalningen avser en periodisk förmån, gäller skyldigheten att betala till bank eller kreditmarknadsföretag endast när den första utbetalningen görs. När utbetalning enligt första eller andra stycket görs, ska den som ombesörjer utbetalningen genast göra anmälan till förmyndaren och överförmyndaren. En sådan anmälan ska också göras om en omyndig på grund av arv eller testamente har fått värdehandlingar till ett värde som överstiger i första stycket nämnt belopp eller med villkor om att värdehandlingarna ska stå under särskild överförmyndarkontroll. Bestämmelserna i första–fjärde styckena gäller inte vid utbetalning av medel som den omyndige får förvalta själv. Andra–fjärde styckena gäller inte heller om utbetalning görs från försäkring som har tagits inom ramen för en rörelse. Bestämmelserna i denna paragraf gäller också vid betalning eller utgivande av värdehandlingar till någon för vilken det har förordnats god man med uppgift att förvalta egendom eller för vilken det har förordnats förvaltare. Ändringen har behandlats i avsnitt 5.2.5. Andra stycket har ändrats på så sätt att den skyldighet som gäller enligt paragrafens första stycke att för en omyndigs räkning sätta in vissa medel hos bank eller kreditmarknadsföretag på ett s.k. spärrat konto ska gälla även för det betalningsförmedlande organ som förmedlar betalningar enligt lagen (20xx:xx) om förmedling av betalning av skadestånd på grund av brott och den länsstyrelse som betalar ut pengar som nedsatts av det betalningsförmedlande organet enligt 5 § samma lag. Ändringen syftar till att bidra till skyddet av barns tillgångar. 8.6Förslaget till lag om ändring i 48 kap. 2 § Strafföreläggande enligt detta kapitel innebär att den misstänkte till godkännande eller föreläggs ett bötesstraff efter vad åklagaren anser att brottet bör föranleda. Under förutsättningar som anges i 4 § andra stycket får strafföreläggande avse villkorlig dom eller sådan påföljd i förening med böter. Av 5 a § framgår att ett strafföreläggande också får omfatta ett enskilt anspråk som avser betalningsskyldighet. Föreläggande av ordningsbot enligt detta kapitel innebär att den misstänkte till godkännande eller föreläggs ett bötesstraff efter vad som bestämts enligt 14 §. Är brott förenat med egendoms förverkande, annan sådan särskild rättsverkan eller särskild rättsverkan i form av brottsofferavgift enligt lagen (20xx:xx) om brottsofferavgift, ska också denna föreläggas den misstänkte till godkännande. Detsamma gäller kostnad för blodprovstagning och blodundersökning som avser den misstänkte och som har gjorts för utredning om brottet. I fråga om sådan kostnad tillämpas bestämmelserna om särskild rättsverkan. Är brott förenat med företagsbot ska också denna genom strafföreläggande föreläggas den misstänkte till godkännande. Ändringen i tredje stycket har föranletts av att den tidigare lagen (1994:419) om brottsofferfond ersätts av lagen (20xx:xx) om brottsofferavgift. Avsikten är inte att ändringen ska påverka tilllämpningen av bestämmelsen. Fjärde stycket har endast ändrats i språkligt hänseende. 8.7Förslaget till ändring i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Under indrivningen gäller bestämmelserna i 7 kap. 14 § utsökningsbalken om företrädesrätt vid utmätning av lön för böter och viten samt för fordringar som påförts enligt bestämmelserna i 1.lagen (1972:435) om överlastavgift, 2.lagen (1976:206) om felparkeringsavgift, 3.vägtrafikskattelagen (2006:227), 4.lagen (2006:228) med särskilda bestämmelser om fordonsskatt, 5.lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl., 6.lagen (20xx:xx) om brottsofferavgift, 7.skattebetalningslagen (1997:483), 8.lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa tunga fordon, 9.lagen (1996:1030) om underhållsstöd, eller 10.lagen (2004:629) om trängselskatt. Ändringen i sjätte punkten har föranletts av att den tidigare lagen (1994:419) om brottsofferfond ersätts av lagen (20xx:xx) om Avsikten är inte att ändringen ska påverka tilllämpningen av bestämmelsen. Ett särskilt system för betalning av En särskild utredare tillkallas med uppdrag att överväga förutsättningarna för att skapa ett särskilt system för frivillig betalning av skadestånd som dömts ut på grund av brott. I uppdraget ingår bl.a. att -föreslå hur betalningen kan administreras av en betalningsförmedlande funktion och hur en sådan funktion kan organiseras, -föreslå de ändringar i lagstiftningen som utredarens förslag leder till, -redovisa ekonomiska, administrativa och andra konsekvenser av förslagen. En meddelad dom ska alltid skickas till parterna i målet (26 § förordning [1996:271] om mål och ärenden i allmän domstol). Har domstolen dömt ut skadestånd på grund av brott framgår beloppet och vem skadeståndet ska betalas till av domslutet. Adress- eller kontouppgifter lämnas inte ut och något särskilt inbetalningskort bifogas inte. Den som ålagts skadeståndsskyldighet får, i samband med domen, information om att det är viktigt att på eget initiativ betala skadeståndsbeloppet till målsäganden . Den skadeståndsskyldige får även information om att målsäganden kan vända sig direkt till och begära indrivning av skadeståndet samt att ett sådant förfarande kan komma att medföra negativa konsekvenser för den skadeståndsskyldige. Lagakraftvunna domar som innehåller en förpliktelse att betala skadestånd skickas till med ett lagakraftbevis (25 a § förordning [1990:893] om underrättelse om dom i vissa brottmål, m.m.). Myndigheten är skyldig att fråga målsäganden om denne vill begära indrivning av skadeståndet. Om så är fallet ska myndigheten hjälpa målsäganden med ansökan om verkställighet. undersöker därefter om den dömde har några tillgångar att betala skadeståndet med. Detta kan leda till att målsäganden får betalt helt eller delvis. Om den dömde inte har tillgångar för att betala hela eller delar av skadeståndsbeloppet, får målsäganden en rapport från där detta framgår och vilka åtgärder myndigheten har vidtagit för att försöka få fram pengar. Förfarandet hos myndigheten är kostnadsfritt för målsäganden. När målsäganden fått kan han eller hon vända sig till sitt försäkringsbolag för att få hjälp med utbetalning av ersättning. Om det inte finns någon försäkring som täcker skadorna, kan målsäganden ha rätt till brottsskadeersättning som betalas med statliga medel. Denna ersättning ger framför allt kompensation för personskador och kränkning. För att målsäganden ska få brottsskadeersättning måste en ansökan göras till . Behovet av ett särskilt system för frivillig betalning av skadestånd till målsägande Att målsägande får ut tilldömda skadestånd är viktigt av flera skäl. Det är viktigt att en gärningsman som dömts att betala skadestånd gör rätt för sig. För målsäganden kan den ekonomiska kompensation ett skadestånd medför vara ett viktigt led för att få återupprättelse. är det från kriminalpolitiska utgångspunkter viktigt att återanpassningen till samhället av den som dömts för brott inte försvåras. Framför allt för ungdomar är det viktigt med en snabb process och enkla rutiner för att betala utdömda skadestånd. Obetalda skadestånd kan vara en inkörsport till skuldsättning och restföring och innebär en ökad risk för fortsatt brottslighet. Dagens system för betalning av skadestånd till målsägande är inte optimal. En förklaring är att många av dem som har dömts att betala skadestånd på grund av brott, trots informationen från dom- stolen, inte förstår hur de ska bära sig åt för att fullgöra sin skadeståndsskyldighet. Därtill kommer att målsägandens person- och adressuppgifter inte alltid framgår av domen, t.ex. på grund av sekretess, vilket försvårar eller omöjliggör för den skadeståndsskyldige att göra rätt för sig. De skadeståndsskyldiga får därför förhålla sig passiva och vänta på krav från målsäganden. Många målsägande vill dock inte kontakta den skadeståndsskyldige, utan vänder sig i stället till . Detta leder till att även personer som vill och kan göra rätt för sig blir föremål för utsökning och hamnar i kreditupplysningsföretagens register. Dessutom påför den skadeståndsskyldige en utsökningsavgift. Det är viktigt att det finns ett system som är tydligt och som underlättar för den som ålagts att betala skadestånd att fullgöra sin skyldighet. Det är också viktigt att ett sådant system innebär att målsäganden utan onödigt besvär, och utan att mot sin vilja behöva komma i kontakt med den skadeståndsskyldige, kan få det skadestånd han eller hon har tilldömts. Behovet av ett system som möjliggör betalning av skadestånd är särskilt stort i de fall då uppgifter om målsägandens person- och adressuppgifter är sekretessbelagda och det därför är mycket svårt för en skadeståndsskyldig person att göra rätt för sig gentemot en målsägande. En möjlighet att underlätta såväl betalning av skadestånd som att få betalt är att inrätta en ordning där betalningen administreras av ett betalningsförmedlande organ. Utredaren ska överväga förutsättningarna för att skapa ett särskilt system för betalning av skadestånd som dömts ut på grund av brott. En viktig utgångspunkt för uppdraget är att rutinerna för betalning av skadestånd till målsägande ska förbättras. En skadeståndsskyldig ska på ett enkelt sätt kunna göra rätt för sig och en målsägande ska kunna få ett utdömt skadestånd utan att själv vara tvungen att agera gentemot den skadeståndsskyldige eller mot sin vilja behöva komma i kontakt med denne. Utredaren ska lämna förslag på hur betalningen kan administreras av en betalningsförmedlande funktion och hur en sådan funktion närmare kan organiseras för att ge största möjliga fördelar för såväl målsäganden som den skadeståndsskyldige, och då överväga för- och nackdelar med olika alternativ. Utredaren ska särskilt överväga om alla skadestånd ska betalas till det betalningsförmedlande organet. Utredaren ska även bedöma omfattningen av ärenden som kan komma att hanteras inom ett särskilt system för betalning av skadestånd. Utredaren ska redogöra för rättsväsendets nuvarande informationsansvar om betalning av skadestånd och bedöma hur detta bör utvecklas för att bli tydligt och väl fungerande. Utredaren ska lämna förslag på hur sådan information kan utformas och hur ansvaret för att information lämnas bör fördelas mellan rättsväsendets aktörer. Utredaren ska också redovisa problem som kan komma att uppstå med ett särskilt system för betalning av skadestånd samt lämna förslag till lösningar. Utredaren ska slutligen lämna förslag till ändringar i lagstiftningen som övervägandena leder till. I uppdraget ingår att utarbeta fullständiga förslag på författningstext. Överväganden och förslag som rör barn och ungdomar ska ta sin utgångspunkt i konventionen om barnets rättigheter. Utredaren ska särskilt redovisa vilka konsekvenser förslagen får för barn. Utredaren ska även bedöma de kostnader och konsekvenser i övrigt som förslagen kan komma att medföra. Om ett förslag kan förväntas leda till kostnadsökningar för det allmänna, ska utredaren föreslå hur dessa ska finansieras. Utredaren ska samråda med , , , samt . Utredaren kan även samråda med andra i den utsträckning utredaren anser det nödvändigt. Uppdraget ska redovisas . Den som har rätt att få skadestånd enligt en dom behöver inte kräva betalning av den skadeståndsskyldige innan han eller hon vänder sig till och begär indrivning. En sådan dom får vidare verkställas genom utmätning innan den har vunnit laga kraft. Det är därför viktigt att skadeståndet betalas frivilligt och så snabbt som möjligt. Om kravet måste gå vidare till indrivning innebär detta nackdelar för den skadeståndsskyldige. Man blir antecknad i ett särskilt register och kan få problem med att få t.ex. banklån i fram- Man blir också skyldig att betala ytterligare kostnader hos . Ytterligare ett informationsblad om betalning av skadestånd finns tillgängligt på Internet, adress . Den som undrar hur man gör när man skall betala ett skadestånd frivilligt kan vända sig till , eller försvarsadvokaten för att få hjälp. ra att inte skickar ut något inbetalningskort vad gäller skadestånd. DV 399/3 2007-07 Producerat av Hur får Du ersättning för Dina skador? - En dom är inte nog. Du behöver agera! Du har genom denna dom fått rätt till skadestånd på grund av brott. Detta innebär inte att skadeståndet utbetalas automatiskt. Om den skyldige inte har betalat skadeståndet måste Du själv agera för att kunna få ersättning för Din skada. Du rekommenderas att beakta följande. När domen har vunnit laga kraft, dvs. när tiden för överklagan har gått ut och ingen har överklagat domen, skickar domstolen en kopia av den till kronofogdemyndigheten. Den myndigheten kommer via brev att fråga Dig om Du vill ha hjälp med att driva in skadeståndsbeloppet. Du bör svara att Du önskar sådan hjälp. undersöker i så fall den skyldiges ekonomiska förhållanden. Om det är möjligt ser kronofogdemyndigheten också till att Du får Ditt skadestånd. Denna service är helt kostnadsfri för Dig. Om kronofogdemyndighetens besked däremot innebär att den skyldige saknar betalningsförmåga ska Du vända Dig till Ditt försäkringsbolag. I många fall täcker Din hem- eller olycksfallsförsäkring skador till följd av brott. Du kan även vara försäkrad via Din arbetsgivare eller , varför Du bör kontakta dem för besked. Observera också att det är viktigt att Du efter brottet anmäler skadan till försäkringsbolaget. Om Du inte gjort det ännu ska Du göra en sådan anmälan!