sou · GYB341 · 2010-06-22 00:00:00 — Enligt 14–15 a §§ kommittéförordningen (1998:1474) ska en utredning vidare redovisa vissa kostnadsberäkningar och konsekvensbeskrivningar. Det gäller om förslagen i ett betänkande påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda. Detsamma gäller om förslagen innebär samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt. Om förslagen i ett betänkande har betydelse för den kommunala självstyrelsen ska konsekvenserna i det avseendet anges i betänkandet. Samma sak gäller när ett förslag har betydelse för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företag, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheten att nå de integrationspolitiska målen. Utredningen redovisar i detta kapitel de beräknade kostnaderna för att införa ett system med kompensationstillägg i enlighet med det förslag som lämnas i detta betänkande. Först behandlas kostnader för utbetalt kompensationstillägg och sedan kostnader för uppbyggnad och underhåll av nödvändigt IT-stöd. De uppgifter som redovisas här bygger uteslutande på beräkningar som och gjort för utredningens räkning. I kapitlet behandlas kortfattat också frågan om finansiering. Slutligen redovisar utredningen sin bedömning beträffande övriga konsekvenser av förslaget. Konsekvenser av utredningens förslag 10.2Kostnader för utbetalt kompensationstillägg Utredningens bedömning: Kostnaderna för utbetalt kompensationstillägg beräknas för del uppgå till . För beräknas motsvarande kostnader för kompensationstillägg avseende inkomstpension, tilläggspension, garantipension, bostadstillägg för pensionärer och efterlevandepension uppgå till . Kostnader för utbetalt kompensationstillägg avser de belopp som eller enligt systemet med kompensationstillägg skulle komma att utbetala till enskilda på grund av att handläggningen dragit ut . I dessa kostnader ingår varken kostnader för IT-system eller för personal. Som angetts ovan bygger de uppgifter som beskrivs här uteslutande på beräkningar som och har redovisat för utredningen. har beräknat kostnaderna i ärenden om föräldrapenning, tillfällig föräldrapenning, sjukpenning, vårdbidrag, handikappersättning, sjukersättning och aktivitetsersättning. Kompensationstillägget har beräknats med en årlig räntesats om . Beräkningarna har gjorts utifrån förhållandena och handläggningstiden har mätts från den dag ansökan inkom till myndigheten till och med den dag den första utbetalningen gjordes i ärendet. Här finns således en skillnad jämfört med utredningens författningsförslag, vilket som huvudregel utgår från den tidpunkt som förmånen hänför sig till. Enligt uppgift från har det emellertid inte varit möjligt att med den ärendeinformation som finns tillgänglig göra beräkningar som utgår från den tid som förmånen hänför sig till. För att kompensera denna avvikelse har beräkningarna utgått från att alla ansökningar en viss månad inkommer den 15:e i den månaden. Därmed har den tid som löpt fram till dess att beräkningen av kompensationstillägget börjat definierats som 45 (15 + 30) alternativt 105 (15 + 90) dagar. På så sätt har ett uppskattat genomsnittligt värde för handläggningstiden erhållits för alla ansökningar om förmåner som inkommit en viss månad. Utifrån de förutsättningar som angivits redovisas i det följande medianbelopp och genomsnittligt belopp per utbetalning Konsekvenser av utredningens förslag Med medianbelopp avses det belopp som storleksmässigt är så placerat att det finns lika många tal som är större än som mindre än medianbeloppet. Det redovisas även totalt utbetalt kompensationsbelopp och totalt utbetald förmånsersättning för . Samtliga belopp har avrundats till hela kronor. Föräldrapenning (15 + ) Totalt utbetald förmånsersättning (2009) 22 975 391 076 Tillfällig föräldrapenning (15 + ) Totalt utbetald förmånsersättning (2009) 4 254 368 514 Sjukpenning (15 + ) Totalt utbetald förmånsersättning (2009) 11 883 770 813 Vårdbidrag (15 + ) Totalt utbetald förmånsersättning (2009) 2 389 393 022 Handikappersättning (15 + ) Totalt utbetald förmånsersättning (2009) 1 203 897 587 Sjukersättning (15 + ) Totalt utbetald förmånsersättning (2009) Konsekvenser av utredningens förslag SOU 2010:41 Aktivitetsersättning (15 + ) Totalt utbetald förmånsersättning (2009) Även om osäkerheten i de uppskattade beloppen ovan är förhållandevis stor, visar siffrorna tydligt att det belopp som kan komma att betalas ut till den enskilde förmånstagaren är litet. Exempelvis kommer cirka hälften av de kompensationstillägg som betalas ut avseende föräldrapenning att understiga . De här redovisade förmånerna motsvarar uppskattningsvis av det sammanlagda förmånsbeloppet för de förmåner som totalt utbetalas av och som omfattas av bestämmelserna om kompensationstillägg1. Det sammanlagda kompensationsbeloppet för de redovisade förmånerna ovan uppgår till . Under förutsättning att förhållandena är desamma beträffande övriga förmåner som handläggs av och som omfattas av bestämmelserna om kompensationstillägg går det att göra en uppskattning av vilket belopp som totalt sett skulle komma att betalas ut i kompensationstillägg från . Med en sådan beräkning skulle det totala beloppet avseende kompensationstillägg för del uppgå till . Även har för utredningens räkning gjort ungefärliga kostnadsberäkningar avseende utbetalningar i form av kompensationstillägg. Beräkningarna omfattar enligt uppgift från uppskattningsvis åtminstone av de sammanlagda utbetalningar som myndigheten gör . har gjort följande generella antaganden. Perioden för beräkning av kompensationstillägg börjar som följer efter den för kunden önskade utbetalningsmånaden. Det antas även att det finns en spärr som säger att det måste ha gått åtminstone efter att kundens ansökan nått myndigheten innan den beräkningsgrundande tiden för kompensationstillägg kan börja räknas. 1 Här har uppskattningsvis antagits att det totala förmånsbelopp som kan komma i fråga uppgår till . Uppgifterna är hämtade ur årsredovisning 2009 och Socialförsäkringen i siffror 2009. Konsekvenser av utredningens förslag sträcker sig har inte använts, eftersom den längsta tidsperioden i beräkningen är 12 månader bakåt i tiden. Följande beräkningar har redovisats av . Inkomstpension, tilläggspension och Efterlevandepension (uppskattat min- och 5 692–5 943 Redan mot bakgrund av beräkningen avseende kunde konstateras att det rörde sig om mycket små belopp för den enskilde förmånstagaren. Detta gäller, som framgår av tabellerna ovan, i ännu högre utsträckning beträffande förmåner från . Exempelvis skulle ungefär hälften av kompensationsutbetalningarna vara högst i ärenden om inkomstpension, tilläggspension och garantipension. När det gäller bostadstillägg för pensionärer skulle cirka hälften av utbetalningarna vara eller lägre. Utredningens bedömning: kostnader för IT-stöd avseende kompensationstillägg beräknas till mellan cirka 78 miljoner och . kostnader för motsvarande IT-stöd beräknas till mellan cirka 6 miljoner och . Konsekvenser av utredningens förslag och har för utredningens räkning även gjort beräkningar av kostnader avseende IT-system för hantering av kompensationstillägg. beräkning har bl.a. baserats på jämförelser med IT-projekt som antagits vara av motsvarande storlek. Det har förutsatts att systemet i största möjliga utsträckning ska kunna fungera automatiskt och därför kopplats till tekniska system i respektive förmånsslag. Kostnaden för arbetet är beräknat enligt ett kalkyltimpris om och kostnaderna för testmiljöerna är beräknade utifrån en kostnad av . har därvid uppskattat att det krävs mellan 1 800 och till förstudie, mellan 40 000 och till konstruktion av IT-system samt mellan 45 360 och till förmånsspecifika förändringar i olika tekniska system. Arbetsinsatsen har således uppskattats till mellan cirka 87 000 och . Vidare har kostnaden räknat för att konstruera nödvändig testmiljö beräknats till mellan cirka 4,5 miljoner och . Kostnaderna för programvara och hårdvara har uppskattats till mellan cirka 5,5 miljoner och . Drift och förvaltning har uppskattats till en årlig kostnad om mellan cirka 3 miljoner och . Uppgifterna ovan innebär en beräknad kostnad för utveckling av IT-stöd om mellan cirka 70 miljoner och . Till detta kommer investeringar i programvara och hårdvara om mellan cirka 5,5 miljoner och samt årliga kostnader för drift och förvaltning om mellan cirka 3 miljoner och . Sammanfattningsvis uppgår den beräknade totalkostnaden till mellan cirka 78 miljoner och . För del har kostnaderna beräknats utifrån ett tekniskt system som så långt möjligt bygger på ovan redovisade IT-system. har därvid uppskattat de totala investeringskostnaderna till mellan cirka 6 miljoner och . Arbetsinsatsen har beräknats till mellan cirka 8 000 och . Av den totala kostnaden har angett att minst två tredjedelar bör betecknas som avskrivningsbar investering. Kostnaden för drift och förvaltning har uppskattats till mellan cirka 0,5 miljoner och . Konsekvenser av utredningens förslag Utredningens förslag: Systemet med kompensationstillägg bör finansieras genom omfördelningar inom respektive förvaltningsanslag. Utredningen ska enligt direktiven även överväga hur en ekonomisk kompensation på ett ändamålsenligt sätt kan finansieras, t.ex. i syfte att skapa incitament för myndigheten att handlägga ärenden skyndsamt. Enligt 14 § kommittéförordningen ska en utredning vidare föreslå finansiering när det gäller kostnadsökningar och intäktsminskningar för staten, kommuner eller landsting. Beträffande frågan om kompensationstillägg som incitament för en snabbare handläggning hänvisas till den analys som gjorts i avsnitt 6.2.4. Här kan dock sammanfattningsvis sägas att utredningen ställer sig tveksam till om en skyldighet att betala ekonomisk kompensation verkligen skulle fungera som ett sådant incitament, eftersom det finns tydliga krav på att myndigheterna ska hushålla väl med statens medel. går det inte att utesluta att vissa positiva effekter skulle kunna uppkomma med en sådan lösning. Det skulle kunna hävdas att ett system med kompensationstillägg bör finansieras med ökade förvaltningsanslag till och mot bakgrund av att de förmåner som handläggs av dessa myndigheter utgör en väsentlig grund för ett fungerande välfärdssamhälle. Mot detta kan emellertid invändas att det framstår som olämpligt att på ett sådant sätt låta andra områden inom den statliga förvaltningen betala för de kostnader som uppkommit till följd av långsam handläggning hos eller . I sådant fall skulle de eventuella positiva effekterna av kompensationstillägget som incitament för en snabbare handläggning dessutom helt utraderas. Utredningen anser därför att den enda rimliga lösningen – om systemet med kompensationstillägg över huvud taget ska genomföras – är att finansiera systemet genom omfördelningar inom respektive förvaltningsanslag. Situationen inom premiepensionssystemet är dock speciell på så sätt att det där inte finns några andra finansieringskällor än avgifterna från pensionsspararnas konton. Kostnaden för kompensationstillägg inom premiepensionssystemet kommer därför att på Konsekvenser av utredningens förslag ett mycket direkt sätt belasta de berättigades förmånsbelopp. För att det inte ska uppstå en situation där den enskilde betalar sin egen kompensation bör kostnaden inom premiepensionssystemet således rimligen slås ut på hela kollektivet. Utredningens bedömning: Förslaget kommer inte att ha några effekter på den kommunala självstyrelsen, brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet eller villkoren för små företag. Detsamma gäller för möjligheten att nå de integrationspolitiska målen samt för jämställdheten mellan kvinnor och män. När det gäller övriga konsekvenser som ska beskrivas enligt kommittéförordningen ser utredningen inga direkta effekter. I förhållande till den kommunala självstyrelsen, brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet samt villkoren för små företag bedömer utredningen att förslagen inte innebär någon förändring jämfört med vad som gäller . Detsamma gäller för möjligheten att nå de integrationspolitiska målen samt för jämställdheten mellan kvinnor och män. 11.1Förslaget till lag om ändring i socialförsäkringsbalken Paragrafen innehåller en katalog över avdelning H. Den har ändrats för att omfatta även 108 a kap. om kompensationstillägg. Paragrafen innehåller en katalog över bestämmelserna i 108 kap. Den har ändrats för att omfatta även dels den nya 10 a § om kompensationstillägg, dels de nya 18 a och 20 a §§ om ränta respektive dröjsmålsränta. Paragrafen anger hur utbetalt kompensationstillägg ska behandlas när den ersättning som kompensationstillägget beräknats på ska betalas tillbaka. Innebörden av paragrafen är att den som befunnits återbetalningsskyldig för viss ersättning även ska betala tillbaka sådant kompensationstillägg som utbetalats i anledning av ersättningen. Eventuellt kompensationstillägg ska därvid återbetalas i samma utsträckning som ersättningen ska återbetalas. Det innebär att skyldigheten att återbetala tillägget enbart omfattar sådant tillägg som beräknats på den del av ersättningen som ska betalas tillbaka. Paragrafen anger förutsättningarna för att efterge krav på återbetalning. Den har ändrats för att omfatta även återkrav av kompensationstillägg enligt 10 a §. Paragrafen anger förutsättningarna för att ta ut ränta på kompensationstillägg som återkrävts enligt reglerna i 108 kap. Innebörden av bestämmelsen är att möjligheten att ta ut ränta följer vad som gäller för den ersättning som kompensationstillägget beräknats på. För det fall ränta inte ska tas ut på viss återkrävd ersättning ska därmed sådan ränta inte heller tas ut på kompensationstillägg som beräknats på den ifrågavarande ersättningen. Paragrafen reglerar förutsättningarna för att ta ut dröjsmålsränta på kompensationstillägg som återkrävts enligt reglerna i 108 kap. Innebörden av bestämmelsen är att möjligheten att ta ut dröjsmålsränta följer vad som gäller för den ersättning som kompensationstillägget beräknats på. För det fall dröjsmålsränta inte ska tas ut på viss återkrävd ersättning ska därmed sådan ränta inte heller tas ut på kompensationstillägg som beräknats på den ifrågavarande ersättningen. Paragrafen anger i vilken utsträckning ränta och dröjsmålsränta kan efterges. Den har ändrats för att omfatta även ränta på kompensationstillägg enligt 18 a och 20 a §§. Bestämmelserna om kompensationstillägg har placerats i ett nytt kapitel a i avd. H II (Gemensamma bestämmelser om förmåner m.m.). Paragrafen innehåller en katalog över bestämmelserna i detta kapitel. Den innehåller inga materiella regler utan har endast till syfte att göra det enklare att hitta bland kapitlets övriga bestämmelser. Paragrafen innehåller en definition av begreppet kompensationstillägg. Av första stycket framgår att kompensationstillägg betalas ut när handläggningstiden för ett ärende överskridit viss angiven tidsram. Vilken tidsram som gäller för respektive ärende anges i 4–6 §§. Kompensationstillägg avser förmåner som kan utbetalas. Det innebär att tillägg endast kan beräknas på sådana förmåner som utges i form av ekonomisk ersättning. Därmed faller exempelvis hanteringen av det s.k. utanför tillämpningsområdet för kompensationstillägg. I andra stycket slås fast vem som är berättigad till kompensationstillägg. Innebörden av regleringen är att denna rätt tillkommer den som har rätt till den förmån som tillägget beräknats på. Paragrafen anger kapitlets tillämpningsområde. Innebörden av regleringen är att förmåner som enligt socialförsäkringsbalken inte handläggs av eller inte heller omfattas av bestämmelserna om kompensationstillägg. Det finns emellertid även förmåner som handläggs av eller men som inte inryms i socialförsäkringsbalken. För en del av dessa finns i respektive författning hänvisningar till bestämmelserna i detta kapitel. Så är t.ex. fallet beträffande vissa ersättningar enligt lagen (1991:1047) om sjuklön. Paragrafen anger huvudregeln för när en skyldighet att betala kompensationstillägg uppkommer. Första stycket första meningen anger att kompensationstillägg ska betalas om en förmån inte betalas ut från utgången av den kalendermånad som ersättningen hänför sig till. Med uttrycket hänför sig till avses som utgångspunkt den månad då den förmånsgrundande situationen inträffar. Beträffande sjukpenning avses därmed den månad den försäkrade på grund av sjukdom är oförmögen att utföra sitt arbete och därför har rätt till ersättning i form av sjukpenning. På motsvarande sätt avses beträffande föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning den månad i vilken föräldern avstår från förvärvsarbete för att vårda barn. Även beträffande t.ex. graviditetspenning, vårdbidrag, sjukersättning, aktivitetsersättning, livränta och närståendepenning avses den månad då den berättigade av olika anledningar inte förvärvsarbetar. I fråga om ålderspensioner åsyftas den månad som pensionen avser, dvs. normalt den månad då betalning enligt gällande regler bör ske. Pension som enligt gällande regler ska betalas ut är enligt detta resonemang också att hänföra till januari månad. Samma sak gäller beträffande barnbidrag och bostadsbidrag. Situationen beträffande underhållsstöd är något speciell. Underhållsstöd betalas enligt reglerna i socialförsäkringsbalken ut i förskott och avser som regel månaden efter den då utbetalning gjorts (18 kap. 32 § SFB). I de fall en förmån på detta sätt enligt bestämmelser i lag betalas ut i förskott är förmånen att hänföra till den månad då förskottsutbetalningen enligt dessa bestämmelser ska ske. Det är nämligen som den förmånsberättigade enligt lag ska ha tillgång till ersättningen i fråga. I fråga om kostnadsersättningar gäller som huvudregel att dessa får anses hänföra sig till den månad då den aktuella kostnaden uppstod för den försäkrade. Det innebär att en förmån som avser att ersätta kostnaden för exempelvis tandvård i samband med arbetsskada får anses hänföra sig till den tidpunkt då den försäkrade betalade för vården. På samma sätt får ersättning för t.ex. begravningskostnad anses hänföra sig till den tidpunkt då kostnaderna i anledning av begravningen uppstod för den förmånsberättigade. I fråga om adoptionsbidrag gäller att sådant bidrag betalas ut först när adoptionen blivit giltig här i landet. Det får därför anses att adoptionsbidraget hänför sig till den tidpunkt då adoptionen enligt gällande regler blev giltig. I de fall ersättning för kostnader enligt bestämmelser i denna balk begärs i förväg på så sätt att den försäkrade ansöker om särskild ersättning för att kunna införskaffa viss egendom eller utföra en särskild resa, bör man kunna anse att förmånen i stället hänför sig till den tid då den förmånsberättigade inkom med en ansökan om förmånen. Så är fallet beträffande exempelvis rehabiliteringsersättning i form av särskilt bidrag som under vissa förutsättningar kan beviljas som förskottsutbetalning. Är det däremot fråga om kostnadsersättning som utbetalas löpande som en del av eller i stället för det månatliga ersättningsbeloppet, t.ex. sjukpenning i form av merutgifter för resor, är det beträffande frågan om vilken tidpunkt förmånen hänför sig till ingen skillnad jämfört med övriga utbetalningar av sjukpenning (se ovan). Andra meningen anger en begränsning i förhållande till den första meningen. Den innebär att den tid som myndigheten har på sig att besluta om och betala ut en förmån aldrig blir kortare än från den dag då ansökan om förmånen inkom till myndigheten. Andra meningen tar främst sikte på de fall där ansökan kan göras i efterhand, dvs. där ersättning kan beviljas retroaktivt. Utan regeln i andra meningen skulle det beträffande vissa förmåner kunna uppkomma en rätt till kompensationstillägg i samma stund som ansökan ingavs till myndigheten. De begränsningar som följer av andra meningen gäller även i fråga om kostnadsersättningar som den förmånsberättigade ansöker om i efterhand. Med ansökan avses här detsamma som i 110 kap. 4 § SFB. Begreppet ansökan ska inte förväxlas med förmånsspecifika krav på särskild anmälan (t.ex. i fråga om föräldrapenning) eller läkarintyg (t.ex. i fråga om sjukpenning). Enligt 110 kap. 6 § kan eller bevilja vissa där angivna förmåner även utan ansökan. Beträffande dessa förmåner får begränsningsregeln i första stycket andra meningen i denna paragraf inte någon praktisk betydelse. I stället är det enbart vilken tid som förmånen hänför sig till som styr tidpunkten för myndighetens skyldighet att betala kompensationstillägg. Andra stycket är endast av informationskaraktär och har till syfte att upplysa om de särskilda bestämmelser som enligt 5 och 6 §§ gäller för vissa ärenden. Bestämmelsen utgör ett undantag från huvudregeln i 4 §. Första meningen innebär att handläggningen av vissa här särskilt angivna ärenden medges ta innan en skyldighet att betala kompensationstillägg uppkommer. Beträffande uttrycket hänför sig till hänvisas till kommentaren till 4 §. Andra meningen motsvarar första stycket andra meningen i föregående paragraf med den skillnaden att det här rör sig i stället . I övrigt hänvisas även här till kommentaren till 4 §. I denna paragraf regleras skyldigheten att betala kompensationstillägg när en förmån beviljas efter ändring, omprövning, överklagande eller rättelse. Paragrafen innebär att reglerna om kompensationstillägg i 4 och 5 §§ gäller även om den förmånsberättigade beviljas förmånen först efter ändring, omprövning, överklagande eller rättelse. Det betyder att skyldigheten att betala kompensationstillägg inträder 30 eller från utgången av den kalendermånad som förmånen hänför sig till alternativt 30 eller från den dag som ansökan om förmånen inkom till den handläggande myndigheten. Regler om hur den kompensationsgrundande tiden beräknas finns i 9 §. Paragrafen innehåller ett undantag från skyldigheten att betala kompensationstillägg i de fall det är uppenbart att den försäkrade själv har orsakat dröjsmålet och det med hänsyn till omständigheterna är oskäligt att betala ut tillägget. Utgångspunkten för bestämmelserna om kompensationstillägg är att orsaken till att handläggningen i ett enskilt fall drar ut ska sakna betydelse för skyldigheten att betala kompensationstillägg. går det inte att bortse från att det kan finnas situationer där det skulle framstå som direkt stötande att betala ut kompensation för en fördröjd betalning. Som framgår av ordalydelsen ska det röra sig om uppenbara fall. Det innebär att det inte får råda någon som helst tvekan om att det är den enskilde som varit orsaken till dröjsmålet. För att rätten till kompensationstillägg ska falla bort krävs dessutom att det är oskäligt att betala ut tillägget. Utanför bestämmelsens tillämpningsområde faller därför exempelvis ärenden där det enbart rör sig om en kortare fördröjning eller ett misstag från den förmånsberättigades sida. Paragrafen innehåller regler om hur kompensationstillägg ska beräknas. I första stycket anges att tillägget ska beräknas som en ränta på ersättning som utbetalas efter de tidpunkter som anges i 4–6 §§. De tidpunkter som avses är 30 eller från utgången av den kalendermånad som förmånen hänför sig till alternativt 30 eller från den dag som ansökan inkom till den handläggande myndigheten. Det är endast den del av en förmån som betalas ut efter angivna tidpunkter som ligger till grund för beräkningen. På den del av en förmån som betalats ut i rätt tid beräknas det således inte någon ränta. Beräkningen görs vidare på det förmånsbelopp som rent faktiskt betalas ut till den förmånsberättigade, dvs. efter avdrag för skatt.