sou · GXB316d2 · 2010-01-01 00:00:00 — Som tidigare nämnts har en överenskommelse slutits mellan regeringen, kommuner och landsting (SKL) och idéburna organisationer på det sociala området, däribland flera verksamma inom folkhälsoområdet. Den dialog som lett fram till överenskommelsen har utgått ifrån parternas ömsesidiga beroende och del i samhällsutvecklingen. Dialogen skulle bland annat belysa hur idéburna organisationer kan utvecklas som utförare av olika former av service och tjänster till allmänheten, samt undanröja hinder för utveckling. Överenskommelsen bildar nu utgångspunkten för fortsatt och fördjupat samarbete där nya idéburna organisationer även fram- över har möjlighet att underteckna överenskommelsen. Staten och SKL kommer inte att särbehandla de organisationer som har skrivit på.187 ingår dock inga kulturorganisationer i denna överens- kommelse, trots att många av dessas verksamheter kan anses tydligt relevanta, givet att kulturutövande och andra kulturupplevelser kan bidra till hälsan. De insatser som gjorts i för att befrämja hälsa med hjälp av kultur har, liksom de i bl.a. och , i hög grad inriktat sig på att stödja olika forsknings- och kulturprojekt. Ytter- ligare en modell är den som föreslås i , nämligen att stödja kulturdeltagande genom lösningar i skattelagstiftningen. I inräknas under vissa omständigheter inte arbetsgiv- arens finansiering av motionsaktiviteter i den skattepliktiga inkomsten för arbetstagarna. föreslås i att inte heller kulturtjänster som arbetsgivaren erbjuder sina arbetstagare ska räknas in. Kultur- tjänsterna kan således erbjudas skattefritt på motsvarande sätt som motionstjänster redan gör. Med kulturverksamhet avses här besök på museer, teatrar, opera, biografer, konserter, konstutställ- ningar eller andra motsvarande evenemang eller tillställningar med anknytning till olika konstområden. Som kulturverksamhet ska också betraktas besök i vetenskapscenter och på idrottsevenemang och deltagande i handledda, aktivitetsbaserade konstkurser. 187 Överenskommelse mellan regeringen, idéburna organisationer inom det sociala området och Kommuner och Landsting 2008. Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden Det förutsätts då att förmånen står till förfogande endast för arbets- tagaren.188 Syftet med förslaget är att vara förbättra arbetsgivarens möjlig- heter att stödja personalens arbetshälsa genom att bredda urvalet av personalpolitiska metoder med arbetshälsorelaterade åtgärder och handlingsmodeller som stöder möjligheterna att orka arbeta, trivas med sitt arbete och därigenom öka sannolikheten för att de stannar kvar i arbetslivet. I finns en liknande regel om skattefri per- sonalvårdsförmån. utökades möj- ligheten för arbetsgivare att erbjuda sina anställda skattefri friskvård (se 11 kap. 11 och 12 §§ inkomstskattelagen 1999:1229). Friskvården ska avse möjlighet till enklare slag av motion och annan friskvård. För- månen ska vara av mindre värde och rikta sig till hela personalen. Fastställd beloppsgräns saknas emellertid. Enligt avgöranden i Regeringsrätten kan ett årskort på gymanläggning vara en sådan skat- tefri personalförmån.189 Andra exempel som omfattas inkluderar ett stort antal verksamheter som t.ex. gymnastik, styrketräning, mas- sage, stresshantering och kostrådgivning.190 I propositionen om ändring i inkomstskattelagen uttalas även att hänsyn till den fortlöpande förändringen i synen på vilket slag av motion och annan friskvård som är effektiv för god hälsa, i vid bemärkelse, får göras av rättstillämpningen.191 Frågan om att likställa kulturupplevelser med motion och annan friskvård har väckts bl.a. i en flerpartimotion (m, fp, c, kd) . I motionen anförs – med hänvisning till studier om sam- band mellan kulturella aktiviteter och livslängd – att möjligheten till skattefri förmån i form av kulturcheckar, i likhet med motion och annan friskvård, bör införas (2008/09:Sk443). 10.5.3Utvecklingen på området kultur och hälsa Forskningen på området kultur och hälsa är i stor utsträckning tvärvetenskaplig och inkluderar forskare och perspektiv från bland annat neurobiologi, psykologi, medicin, folkhälsoforskning, hum- aniora och konstnärlig forskning. – professor i psyko- social miljömedicin, verksam vid institution för 188Finlands undervisningsministerium 2008: Kulttuuriseteli/Kultursedel. 189RÅ 2001 ref. 44. 2002/03:123, s. 14. 2002/03123, s. 15. Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden folkhälsovetenskap – menar att sambanden mellan kultur och hälsa är svåra att greppa med de naturvetenskapliga metoder som vanligen används. En rent kvantitativ vetenskapssyn är inte tillräcklig utan mer humanvetenskapliga metoder måste till för att förstå samman- hangen konstaterar han i ett bidrag till en rapport från Folkhälso- institutet.192 Följande översikt bygger bland annat på forsk- ningsöversikt Kultur för hälsa. Inom folkhälsoarbetet uppfattas folk- hälsa som ett uttryck för befolkningens hälsotillstånd, som tar hänsyn till såväl nivå som fördelning av hälsan. En god folkhälsa handlar inte bara om att hälsan bör vara så bra som möjligt, den bör också vara så jämlikt fördelad som möjligt.193 Mycket tyder på att det finns samband mellan kulturkonsumtion och välbefinnande samt mellan välbefinnande och god hälsa. Där- med blir kulturlivet en relevant del av de levnadsvanor som folk- hälsopolitiken arbetar med att påverka. Huruvida själva kulturupp- levelsen eller dess roll i skapandet av ett socialt sammanhang är orsaken till resultaten diskuteras dock fortfarande bland folkhälso- forskarna. I det sammanhanget spelar begreppet socialt kapital en stor roll. Socialt kapital kan definieras som den resurs som en per- sons anknytning till olika delar av samhällslivet utgör.194 Kulturlivet blir därmed en av flera faktorer som kan bidra till att bygga upp socialt kapital. bedrivs forskning även om de möjliga – och i vissa fall belagda – sambanden mellan olika typer av kultur- upplevelser och den personliga hälsan, inte minst immunförsvaret. Psykiatriprofessorn ställer frågan om all kultur verkligen kan betraktas som hälsofrämjande. Vidare anför han att kult- urens hälso- och nyttoaspekter inte bör vara vägledande för vilken kultur som för stöd. I så fall skulle vi överösas med kulturprodukter som bara vill få oss att känna oss väl till mods. Det som är hälso- främjande för en, kan ha motsatt effekt på en annan.195 , professor i socialmedicin, menar däremot att det är just konstarternas förmåga att engagera som gör dem stimulerande för 192Theorell, 2005: Efterord i Kultur för hälsa. 193Folkhälsoinstitutet 2005:23, s. 23. 194Begreppet socialt kapital används här som samhällsforskaren (1996) uppfattade det. Som exempel nämner han kvalitetslitteratur och utställ- ningen som knappast kan anses bidra till den kulturella publikens hälsa eftersom den fått många människors blodtryck att gå i höjden. Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden Olika människor kan i så fall väntas påverkas på skilda sätt av samma kulturyttringar. Som ett internationellt exempel på forskning som utvärderar arbetet med kultur och hälsa kan nämnas en brittisk granskning av 90 kulturprojekt som publicerades . Där används begreppet socialt kapital för att belysa kulturens betydelse för hälsa och väl- befinnande. Granskningen visar att förbättrat välmående och själv- känsla är direkt relaterat till kulturellt engagemang och inte bara till det sociala sammanhanget eller den fysiska aktiviteten. Av enkät- svaren framgår att deltagarnas välmående ökade genom att de fick större motivation, bättre kontakter med andra och en mer positiv livs- syn medan rädsla, ensamhet och oro minskade. Detta hade skett inte bara på grund av deltagandet i sig. Kulturaktiviteterna erbjöd också möjligheter att uttrycka sig. Deltagarna bedömdes ha haft en stark inre känsla av att de utförde något värdefullt. Denna känsla för- stärktes när deras projektarbete presenterades för allmänheten, t.ex. genom teaterföreställningar och utställningar.196 kan det konstateras att mycket få av projekten i denna brittiska studie utvärderats medicinskt. I rap- port tolkas detta som ett exempel på en mer allmän motvilja inom kulturområdet mot utvärderingar som rättfärdigar kulturprojekt med hänvisning till att de kan vara socialt användbara. Många upp- lever, enligt samma källa, en risk för att detta kan leda till en instru- mentalisering av kulturen. Samma rapport redogör även för den fleråriga norska satsningen på kultur, natur och hälsa. Utvärderingarna av denna visar på kon- sekvenser inte bara för individer utan även på strukturell nivå där satsningen främjade samarbetet mellan olika organisationer som ver- kade i lokalsamhället för invånarnas kultur, välbefinnande och hälsa.197 I stort sett alla konstformer kan användas i hälso- och folk- hälsobefrämjande syfte. Exempel finns med bl.a. teater, dans, bild- konst, musik samt skriftligt och muntligt berättande. Särskilt stora förefaller effekterna bli när den egna delaktigheten (och därmed det sociala kapitalet) är betydande. Den ur hälsosynpunkt mest utforskade kulturupplevelsen är musiken. hänvisar bl.a. till en svensk studie som 196Health 2000: Art for health. A review of good practice in community- based arts projects and initatives which impact on health and wellbeing, . 197Baklien & 2000 Helse och kultur. Prosessevaluering av en nasjonal satsning på kultur och helsefremmende virkemiddel. NIBR:s projektrapport 2000:11 samt Folkhälsoinsti- tutet 2005:23. Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden visar hur sångundervisning ökar välbefinnandet hos amatörsångare. I ett experiment ökar människors fysiska prestationer när de lyss- nar till musik, medan ett annat visar på ökad intelligenskvot hos barn efter musikundervisning. En svensk pilotstudie pekar på att utökad musikundervisning kan sänka nivån av stresshormon. Musik har också använts terapeutiskt i vården. Dementa patienter blir, enligt , öppnare för kontakt och samarbete när vård- givaren sjunger. Teater har bland annat visat sig kunna förbättra ungdomars sociala förmåga och minska högriskbeteende, inte minst alkohol- drickande, tobaksrökning och marijuanamissbruk I en amerikansk studie användes teater för att utveckla och förbättra elev- ernas sociala förmåga och möjlighet att nå ut till andra. Beteende- utvärderingar och enkäter efter föreställningarna visar att ungdomar sedan gjort val som ansetts hälsosammare och förändrat relevanta vanor i skolorna i ett område präglat av industrinedläggning, arbetslöshet och problem med droger och våld. Deltagarna i det projektet var i åldern 13–och gruppen leddes av en person med utbildning i tobaks- och drogfrågor, psykologi och kreativt skapande. Forskningen antyder också att skrivande har en positiv effekt på det allmänna hälsotillståndet, såsom minskade sjukdomssymptom, minskad emotionell smärta, färre antal läkarbesök, samt ökat välbe- finnande. Forskningen har också börjat skärskåda de komplexa sambanden mellan tankeverksamhet och skrivande. Det har visat sig att skrivande ökar studenters både kognitiva och känslomässiga intresse för det ämne de studerar. Skrivprocessens hälsofrämjande och terapeutiska effekter har dokumenterats i ett flertal studier.198 Bildkonst och hälsa är ett samband som undersökts bland annat med utgångspunkt i eget skapande och i bildstimulering av svårt sjuka personer. En kontrollerad interventionsstudie för att studera effekten av konststimulans på äldre kvinnors psykomedicinska hälsa kan näm- nas som exempel. Studien består av en pilotstudie med 12 deltagare samt en huvudstudie i fyra delar med 40 deltagare (56–), som slumpvis fördelades på interventions- och kontrollgrupper. Båda grupperna fick lika mycket social kontakt och uppmärksam- het från experimentledaren. Syftet var att konstruera och beskriva ett program som genom samtal om konst skulle bidra till ökad hälsa bland äldre. Metoderna som användes var intervjuer, förevis- ning av bilder på konstverk, mätningar av fysisk hälsostatus, utveck- 198 1995: Teaching young adult literature. Sharing the connection., 2005:23. Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden ling av kreativitet och social aktivitet, samt bedömning av deltagarnas livssituation. Deltagarna kände sig gladare och lugnare. De blev också mer kreativa, ökade sin sociala aktivitet och deras blodtryck för- bättrades. I den första av huvudundersökningarna bedömde del- tagarna i båda grupperna själva sin generella hälsostatus. De uppgav också hur ofta de använde laxermedel, lugnande samt smärtstil- lande medel och den totala konsumtionen inom varje kategori räk- nades samman. En förbättring noterades också i medicinsk hälso- status när det gällde yrsel, trötthet och smärta. Flertalet förbättr- ingar var mer uttalade efter undersökningen än direkt efter. Tillsammans med och Insti- tutet driver det tvärvetenskap- liga forskningsprogrammet i vården och vården som kultur. Forskningsprogrammet stöder forskare vid svenska universitet och högskolor som i sina projekt kombinerar ämnesområden som konst, musik, dans, litteratur, hortikultur, etnologi, socialantro- pologi med omvårdnad, psykologi, psykiatri, medicin och pedago- gik. Det förenar därigenom naturvetenskap och samhällsvetenskap med humaniora. Geriatrisk och gerontologisk forskning med kult- urinslag stöds, men även projekt inriktade på barn och ungdom kan få forskningsmedel.199 En typ av insatser som uppmärksammats särskilt i är, enligt vad vi har erfarit vid besök i där, Community Art, som utgår från en bred syn på konst och kultur och kan uppfattas som socialt inriktat kulturarbete i boendemiljöer. Även generellt är sambandet mellan kultur och hälsa något som skjuts fram i brittisk kultur- politik. Inte minst i den nya skotska kulturpolitiken är kulturens hälsobefrämjande effekter en uttalad målsättning.200 Inte minst i vården av personer med psykiska problem kan kult- urupplevelser spela en stor roll. Ett exempel på detta är ett rehabili- teringsprogram som genomfördes vid social medicin (IPM) vid i . I detta deltog 36 patienter med kronisk smärta och sjukdomar med psyko- somatiska inslag deltog. De hade varit sjukskrivna helt eller delvis under . I programmet för rehabilitering ingick både pas- siva kulturupplevelser och aktiva inslag, där patienten själv får utföra 199Stockholms länsmuseums webbplats, . 200Scottish Executive Quality of Life and Well-being: Measuring the Benefits of Culture and Sport: and Thinkpiece, Scottish Executive . Scottish Executive Response on the . Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden musik, måla, dansa eller spela teater. Studien kan sägas visa hur vansk- ligt det är med strikt naturvetenskapliga studier inom detta område. Det är inte lätt att avgränsa själva kulturupplevelsen från det sociala sammanhanget. Efter i genomsnitt behandling rapporterade gruppen med 24 färdigbehandlade patienter mindre ångest och depression än före behandlingen. Det fanns även en tendens till att psykosomatiska besvär hade minskat. Vid telefonintervjuer efteråt visade det sig att graden av förvärvsarbete hade ökat.201 Sammanfattningsvis finns flera beröringspunkter mellan å ena sidan olika kulturformer och å andra sidan välbefinnande och hälsa, lik- som mellan kulturområdet och sjukvården. Det finns alltså, enligt vår mening, goda skäl att att stärka och utveckla samarbetet mellan kulturpolitiken och folkhälsopolitiken. Betydande insatser görs redan runt om i landet, såväl i form av praktiska kulturprojekt som i form av relevant forskning. Mycket tyder på att kulturupplevelser bidrar till ett bättre hälsotillstånd. Detta är ett argument för det offentliga att satsa på kultur i all- mänhet och arbeta för att göra kulturupplevelser tillgängliga för så många som möjligt, inte minst för barn och unga så att hälsan grund- läggs . Vissa röster i debatten har pekat på en risk för att det ska uppstå en motsättning mellan arbetet med kultur och hälsa och såväl kult- urens egenvärde, som ambitionen att kulturen, som det heter i de gällande målen för kulturpolitiken, ska vara en dynamisk, utman- ande och obunden kraft i samhället. Vi ser dock inte under rådan- de omständigheter någon konflikt mellan dessa mål och strävan efter hälsobefrämjande effekter. framstår det också som oklart, om än inte helt omöjligt, att uttala sig om vilka kulturupplevelser som är mest hälsobefrämjande. Flera av våra förslag inriktar sig på att stärka samarbetet mellan kulturområdet och andra relevanta områden. Vårt förslag till ny modell för den regionala kulturpolitiken (portföljmodellen) syftar bland annat till att öka sambandet mellan kulturen och andra regionalt organiserade verksamheter. En förnyad regional organisation för mäklarfunktioner skulle kunna ges i uppdrag att förmedla kultur- tjänster till bl.a. sjukvård, äldrevård och skola (liknande funktioner 201 1998: När orden inte räcker, . Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden diskuteras i kapitel 9 samt i avsnitt 10.1. Tillsammans med sats- ningen Skapande skola kan den också bidra till att stärka tillgången till kulturupplevelser i skolan, vilket kan anses vara det mest effek- tiva sättet att nå ut med kulturupplevelser till barn och unga i skol- åldrarna. Även generellt utgör folkhälsoeffekter ur rättvisesyn- punkt ett argument för en bred kulturpolitik inriktad på att möjlig- göra kulturupplevelser och aktivitet för alla. På forskningsområdet har vi framlagt förslag för att skapa ett starkare organisatoriskt samband mellan forskarsamhället och kultur- området samt för att stödja forskning med strategisk betydelse för kulturområdets verksamheter. Detta är särskilt relevant för tvär- vetenskaplig forskning, och därmed för forskningen om kulturupp- levelsers samband med hälsa. I forskningspropositionen Ett lyft för forskning och innovation (prop. 2008/09:50) föreslog regeringen en liknande lösning inom ramarna för . Vi gör bedöm- ningen att tvärvetenskapligt samarbete mellan kulturforskning och t.ex. medicinsk forskning och folkhälsovetenskap kring området kult- ur och hälsa skulle kunna vara ett givande område för framtida sats- ningar (se vidare kapitel 10.2). Vi får enligt våra direktiv inte lägga förslag som avser för- ändringar i skattelagstiftningen. Vi kan dock konstatera att studier kunnat påvisa positiva samband mellan deltagande i kulturella aktivi- teter och ökat välbefinnande och ökad livslängd. Vidare kan konsta- teras att om kulturella aktiviteter skulle erbjudas anställda utan skatte- effekter skulle det kunna leda till att fler personer än skulle få tillgång till kulturutbudet, och därigenom göra de effekter detta kan ha för hälsan tillgängliga för fler. Det kan även leda till fler arbetstillfällen för kulturutövare, samt inte minst till nya möjligheter för kulturföretagande (jfr 10.3). Mot den bakgrunden anser vi att det finns skäl att i annat sammanhang överväga frågan om skatteincitament för kulturaktiviteter som per- sonalförmån på likartat sätt som gäller för t.ex. styrke- träning, stresshantering och kostrådgivning. Liksom andra områden med behov av förstärkt kunskap, forsk- ning och utvärdering på kulturområdesövergripande nivå skulle frågorna kring kultur och hälsa kunna gynnas av införandet av det nya (se kapitel 18). Alla myndigheter med ansvar för delar av kulturområdet har uppgifter med implikationer för området kultur och hälsa. Vi för- ordar därutöver att regeringen ger en myndighet inom kulturom- rådet ett särskilt ansvar för att sammanställa och tillgängliggöra nya Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden arbetsmetoder och goda exempel på området kultur och hälsa. Samma myndighet bör också fortsätta att utveckla kontakterna med . Eftersom det arbete som redan gjorts på detta område i stor utsträckning utförts av på konstområdet förordar vi att det nya också får ett sär- skilt ansvar för frågor som rör kultur och hälsa Vår bedömning: Samverkan mellan kulturpolitik och miljöpolitik bör ökas. Kulturella perspektiv, kunskaper och uttryckssätt är använd- bara i arbetet för en hållbar samhällsutveckling. Den föreslagna myndigheten med ansvar för samtid, historia och livsmiljö bör ges ett särskilt ansvar för att sammanställa och för- medla kulturområdets insatser på miljöområdet till relevanta aktörer och att inom kulturområdet tillgängliggöra nya arbets- metoder och goda exempel. Vidare bör myndigheten i samver- kan med övriga berörda förvaltningsmyndigheter ha i uppdrag att föreslå regeringen strategier i anslutning till regeringens miljö- och miljömålsarbete. Myndigheterna med ansvar för arkiv och bibliotek bör ges i upp- drag att tydliggöra den viktiga roll som arkiv och bibliotek har som offentliga samlingspunkter för miljö- och samhällsinfor- mation. Miljöfrågorna202 är omfattande och komplexa och sträcker sig från individ till globala sammanhang. De handlar bl.a. om biologisk mångfald, havsmiljö, utsläpp och klimatförändringar. Vad gäller de senare slår FN:s klimatpanel t.ex. fast att det inte längre finns något tvivel om att människan bidrar till uppvärmningen av jordens klimat och att många ekosystem står inför en annalkande kris.203 202När vi i det följande använder begreppet miljö ser vi det som ett brett begrepp – som omfattar såväl frågor om naturvård som t.ex. klimat, boende och byggande. 203Jfr SOU 2008:24, Svensk klimatpolitik, s. 17-18. Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden Vår konsumtion i väst påverkar människors livsmiljöer på andra håll i världen. De får varken del av våra bekvämligheter eller kan påverka våra konsumtionsvanor. Vi å vår sida påverkas också, t.ex. av att miljöarbetet inte kommit lika långt i vissa andra länder. För människor i fattiga länder är det i många fall överlevnaden och inte miljöns hållbarhet som har prioritet, men är deras miljö- belastning lägre än i rika länder. Dessutom kan dessa människors livsstilar och sätt att bruka miljön i många delar vara före- bildliga. ska vara en föregångare i klimatarbetet och visa att det är möjligt att till en rimlig kostnad genomföra kraftfulla minskningar av utsläppen av växthusgaser.204 är målet att utsläppen av växthusgaser i bör vara nära noll. Detta för- utsätter genomgripande, successiva och kontinuerliga omställ- ningar av energisystemen och andra delar av samhällsekonomin, bl.a. samhällsplaneringen.205 Vi står alltså inför en omställning av stora mått. Andra delar av den hållbar utvecklingen handlar om materialanvändning, avfallshantering och återanvändning, samt om biologiska resurser och ekosystemtjänster. En av dagens mest aktuella samhällsfrågor är alltså hur en miljö- mässigt hållbar utveckling ska åstadkommas. Vår utgångspunkt är att kulturella perspektiv, kunskaper och uttryckssätt är användbara och viktiga i dessa sammanhang. För att kunna undersöka hur kulturpolitiken kan bidra till den hållbara utvecklingen av miljön har vi ställt oss tre grundläggande frågor om perspektiv, arbetssätt, metoder och åtgärder: Hur kan den kulturella dimensionen inom miljöpolitiken tas till vara? Hur kan miljöfrågorna aktualiseras inom hela kulturområdet? Hur kan erbjudandet från kultur till miljöfrågorna formuleras? Den kulturella dimensionen handlar om att kulturområdet har ett egenvärde och att det också har en kraft som bör användas i andra sammanhang. Den andra punkten utgår från förhållandet att kult- Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med andra samhällsområden urområdets verksamheter med bäring på miljöfrågor består av många enskilda initiativ. Den centrala frågan är dock den sista. Ansvaret för frågorna om klimat och hållbar samhällsutveckling delas av många, bl.a. av kulturaktörer. Har då kulturområdet något särskilt att erbjuda, som skiljer det från andra områden? Ja, det anser vi och tycker oss därvid kunna urskilja två typer av erbjudanden: Kulturyttringar som ger perspektiv.