sou · GYB330 · 2010-05-04 00:00:00 — Enligt artikel 32 i elmarknadsdirektivet ska ett beslut om vägrat tillträde omfatta vederbörligen motiverade skäl vilka ska belysa artikel 3 (skyldighet att tillhandahålla allmännyttiga tjänster och skyddet av kunderna) samt grundas på objektiva, samt tekniskt och ekonomiskt motiverade kriterier. Detta innebär att den nätkonces- sionshavare som vägrar tillträde till det nät för vilket denne har koncession ska vara tvungen att motivera ett sådant avslag. Utredningen föreslår därför att ellagen ska kompletteras med en bestämmelse som ålägger nätkoncessionshavare att motivera beslut om vägrat tillträde till sina nät. En sådant motiverat beslut ska belysa vilken effekt ett vägrat tillträde har på skyldigheten att tillhandahålla allmännyttiga tjänster och skyddet av kunderna enligt artikel 3 i elmarknadsdirektivet. Beslutet ska även omfatta en redo- görelse för hur koncessionshavaren har bedömt de relevanta tekniska och ekonomiska kriterierna i det aktuella fallet. 4.10Energimarknadsinspektionen ska offentliggöra rollbeskrivningar Bedömning: Den skyldighet som följer av elmarknadsdirektivet att offentliggöra beskrivningar av roller och ansvarsområden för företag som bedriver nätverksamhet, elhandlare och kunder, samt vid behov andra aktörer, ryms inom Energimarknads- inspektionens uppdrag enligt förordning (2007:1118) med instruktion för . Beskrivningar offentliggörs också till viss del inom ramen för elmarknadshandboken. Beskrivningarna ska omfatta avtals- villkor, åtaganden mot kunder, regler för utbyte av uppgifter och betalning, äganderätt till uppgifter och mätningsansvar. Något behov att föreslå ny reglering föreligger således inte. För att säkerställa att direktivets intention genomförs kan det övervägas att uppdra åt Energimarknads- inspektionen att ta fram och offentliggöra beskrivningar av de uppräknade aktörerna samt eventuellt andra aktörer. Ett sådant uppdrag kan exempelvis ges i inspektionens regleringsbrev. Skyldigheten att hålla beskrivningarna aktuella och eventuellt fyllas på med nya aktörer följer av instruktionen. Överväganden och förslag – elmarknadsdirektivet Artikel 41 anger att medlemsstaterna ska se till att rollerna och ansvarsområdena beskrivs och offentliggörs vad gäller avtalsvillkor, åtaganden mot kunder, regler för utbyte av uppgifter och betalning, äganderätt till uppgifter och mätningsansvar. De aktörer som omfattas är samtliga företag som bedriver nätverksamhet, elleve- rantörer och kunder. Vid behov kan det även gälla andra aktörer. Beskrivningarna ska utformas på ett sådant sätt att kundernas och elhandlarnas nättillträde underlättas, och de ska granskas av tillsynsmyndigheten. Det svenska regelverket omfattar inte någon explicit bestämmelse som tilldelar någon myndighet ett särskilt ansvar för att sammanställa och offentliggöra rollbeskrivningar för elmarknadens aktörer. Det aktuella beskrivningarna syftar dock till underlätta tillträdet till elmarknaden och att därigenom främja konkurrensen. Enligt 1.3 § punkten a.i förordning (2007:1118) med instruktion för ska inspektionen verka för effektiv konkurrens på elmarknaden. Inspektionen ska även följa och analy- sera utvecklingen på elmarknaden samt lämna förslag till ändringar i regelverk eller andra åtgärder för att främja marknadernas funktion (punkten 5). Det torde därmed utgöra en naturlig del av detta arbete att beskriva de olika aktörernas roller samt att följa hur dessa roller förändras . Den aktuella uppgiften torde därmed i allt väsentligt falla under befintliga bestämmelser i instruktion. Det finns därmed inget behov av att förändra inspektionens instruktion i dessa delar. I syfte att på lämpligt sätt tydliggöra uppdrag i denna del menar utred- ningen att inspektionen genom sitt regleringsbrev bör ges i uppdrag att ta fram och offentliggöra de aktuella beskrivningarna. Skyldigheten att hålla beskrivningarna aktuella och eventuellt fyllas på med nya aktörer följer av instruktionen. Utredningen vill här särskilt lyfta fram att de roller, regler och ansvarsområden som avses i huvudsak utgörs av befintliga regel- verk. Inspektionen avses sammanställa denna information bl.a. för att underlätta tillträdet till marknaden för nya och potentiella aktö- rer. Väsentliga delar av informationen är redan publicerad på olika sätt och det torde därför vara möjligt för inspektionen att hänvisa till dessa källor så länge en sådan hänvisning är tillräckligt tydlig och specifik så att det är enkelt att återfinna den aktuella informa- tionen. En möjlig källa till sådan information är t.ex. som ges ut av , Oberoende Överväganden och förslag – elmarknadsdirektivet elhandlare och gemensamt. Därmed kommer inspektionen endast att behöva komplettera med mer begränsade delar av den aktuella informationen. Utredningen vill här även lyfta fram att det är betydelsefullt att beskrivningarna även omfattar andra aktörer av väsentlig betydelse för elmarknaden. En sådan aktör är den nordiska elbörsen som oavsett att den är belägen i och därmed faller under det norska regelverket, har en avgörande betydelse för funktionen på elmarknaden i . är tillsynsmyndighet enligt elmarknadsdirektivets bestämmelser. De tillsynsuppgifter som hänvisas till i artikel 41 torde dock inte avse offentliggörandet av de aktuella rollerna, ansvarsområdena och regelverken utan snarare syfta till att övervaka att de aktuella regelverken följs och att aktörerna uppfyller de krav som är förenade med respektive roll. Dessa tillsynsuppgifter torde i relevanta delar redan omfattas av det befintliga regelverket i bl.a. ellagen och Energimarknadsinspektio- nens instruktion alternativt de förslag som utredningen lägger i övriga delar. Något ytterligare förslag läggs därmed inte i denna del. 4.11Energimarknadsinspektionens ansvar och uppgifter 4.11.1Energimarknadsinspektionens ledning och oberoende Förslag: Ellagen ska kompletteras med en bestämmelse som anger att myndighetens chef ska förordnas för en period av fem till samt att förordnandet endast ska kunna förnyas . utgör för räkning tillsyns- myndighet enligt direktivet. instruktion omfattar ett fåtal bestämmelser som rör myndighetens ledning samt anställningar. Av dessa framgår inget om anställ- ningsförhållandena för myndighetens högsta ledning, dvs. Bestämmelserna i artikel 35 anger att tillsynsmyndighetens högsta ledning ska vara tillsatt för en bestämd period på mellan fem och . Uppdraget kan förnyas en gång. Överväganden och förslag – elmarknadsdirektivet Enligt 9 § anställningsförordningen (1994:373) får en anställ- ning vad gäller arbetstagare hos myndigheter under regeringen begränsas till att gälla antingen för en bestämd tid eller tills vidare längst till en viss tidpunkt bl.a. då arbetstagaren får en verksledande eller därmed jämförlig ställning. Detta möjliggör de tidsbegränsade förordnandena som är aktuella här. Vad gäller chefen för den svenska tillsynsmyndigheten, dvs. generaldirektören för , faller denna befattning in under gängse praxis och regelverk för utnämning av myndighetschefer. I ges myndighetschefer vanligen ett förordnande , vilket senare kan förnyas två gånger på respektive . I ljuset av direktivets bestämmelser bör dock ellagen kompletteras med en bestämmelse som anger att myndig- hetens chef kan förordnas för en period av fem till , samt att ett förordnande endast kan förnyas en gång. 4.11.2Energimarknadsinspektionens ansvar och uppgifter Förslag: instruktion ska upp- dateras med en hänvisning till det nya direktivet. Förordningen (2007:1118) med instruktion för Energimarknads- inspektionen innehåller en hänvisning i 1 § punkten 6 a till att inspektionen inom sitt område ska fullgöra de uppgifter som följer av elmarknadsdirektivet 2003/54/EG. Denna hänvisning ska uppdateras till att gälla det nya direktivet för att omfatta det tredje energimarknadspaketets rättsakter. Denna komplettering av det befintliga regelverket kommer att säkerställa genomförandet av direktivets bestämmelser om den nationella tillsynsmyndighetens oberoende. För att säkerställa att detta oberoende kan omsättas i praktiken är det viktigt att inspek- tionen ges tillgång till nödvändiga resurser och kompetens i synnerhet mot bakgrund av de utökade och delvis nya uppgifter som det tredje energimarknadspaketet som helhet kommer att innebära för . Överväganden och förslag – elmarknadsdirektivet Förslag: ska ges befogenhet att besluta om intäktsramen för stamnätet. Ellagens 5 kap. 18 § ska ändras så att det är nätmyndigheten som fattar beslut om intäktsramen för stamnätet. I 5 kap. ellagen finns bestämmelser som anger att en intäktsram ska fastställas i förväg för varje tillsynsperiod för nätkoncessionshavare. Enligt 18 § samma kapitel beslutar nätmyndigheten om intäkts- ramen för lokal- och regionnät medan regeringen beslutar om intäktsramen för stamnätet. Enligt nuvarande bestämmelser lämnar nätmyndigheten förslag till beslut rörande intäktsramen för en stamledning, varefter regeringen har att förkasta eller godta förslaget. I syfte att införa direktivets bestämmelser i artikel 37.1 a samt 37.6 a ska nätmyndigheten ges befogenhet att besluta om intäktsramen för stamnätet. 4.12Skyldigheter som enligt direktivet läggs på och andra myndigheter – Förslag: Svenska kraftnäts instruktion ska kompletteras med en bestämmelse som anger att myndigheten ska rapportera resultatet av sin tillsyn rörande elsystemets drift till Energi- marknadsinspektionen som ska ansvara för den årliga rapporte- ringen av övervakningen i enlighet med elmarknadsdirektivet. Artikel 36 anger ett flertal mål för nationella tillsynsmyndigheter och artikel 37.1 omfattar 21 underpunkter som fastställer Energi- marknadsinspektionens och medlemsstatens skyldigheter enligt direktivet. Oavsett att den konkreta övervakningen i vissa fall sker och fortsatt kommer att ske genom andra myndigheter och organ, är inspektionen skyldig att se till att uppgifterna förenade men de olika punkterna genomförs. Inspektionen ska därmed motta den information som är resultatet av övervakningen, vilket innebär att inspektionen kommer att ansvara för den sammanställ- ning och därav följande analys och rapportering som blir aktuell. Överväganden och förslag – elmarknadsdirektivet svarar för tillsyn i frågor om driftsäkerhet hos det nationella elsystemet enligt ellagen och förordningen om systemansvar för el. Vad gäller Svenska kraftnäts uppgifter under artikel 37 (i vart fall punkten h) bör Svenska kraftnäts instruktion kompletteras med en hänvisning till att ska rapportera resultatet av sin tillsyn över det nationella elsystemet driftssäkerhet till . Energimarknads- inspektionen ansvarar sedan i enlighet med resonemanget ovan för rapporteringen till kommissionen. 4.13Skyldigheter som enligt direktivet läggs på och andra myndigheter – Förslag: instruktion ska kompletteras med en bestämmelse om att verket ska bistå Energimarknadsinspek- tionen vad gäller övervakningen av de konsumentrelaterade aspekterna som anges i elmarknadsdirektivet 2009/714/EG. ska ansvara för rapporteringen av övervakningen av de konsumentrelaterade frågorna som anges i elmarknadsdirektivet där inget annat specifikt har angetts. Konsu- mentverket är dock den myndighet som generellt sett ansvarar för konsumentfrågor vilka berörs i artikel 37.1. Verket har därmed ett flertal uppgifter som innebär att de löpande kommer i kontakt med de frågor som är relevanta för konsumenter, däribland även energi- frågor. I syfte att åstadkomma en så tydlig bild som möjligt av hur konsumenternas situation ser ut på marknaden bör Konsument- verket till överlämna sådan informa- tion om elkonsumenternas ställning på marknaden som är relevant i sammanhanget. Inspektionen har huvudansvaret för över- vakningen enligt direktivet samt ansvarar för den årliga rapporte- ringen av resultaten. Överväganden och förslag – elmarknadsdirektivet 4.14Skyldigheter som enligt direktivet läggs på och andra myndigheter – Förslag: instruktion ska uppdateras med en hänvisning till att verket ska bistå med underlag vad gäller de relevanta övervakningsuppgifter i artikel 37.1 punkterna j och k i det nya elmarknadsdirektivet 2009/72/EG. Den tidigare bestämmelsen om rapportering enligt elmarknads- direktivet i instruktion ska upphävas. Rapporteringen ska fortsättningsvis ske till Energimark- nadsinspektionen. ansvarar för efterlevnaden av de rapporteringskrav i fråga om vissa konkurrensfrågor på elmarkna- den som följer av artikel 23.8 andra stycket i det tidigare elmark- nadsdirektivet 2003/54/EG. Denna rapportering rör dominerande marknadsställning, underprissättning och konkurrenshämmande åtgärder, förändringar i ägarförhållandena, nationella åtgärder som garanterar en tillräcklig mångfald av marknadsaktörer eller som vidtagits för att förbättra sammanlänkningen och konkurrensen. Dessa områden ligger inom sedvanliga verk- samhetsområde. Motsvarande lydelse saknas i artikel 37.13 som dock omfattar det första stycket av den tidigare punkten. Även det nya elmark- nadsdirektivet omfattar övervakning av flera aspekter relaterade till konkurrensförhållandena på den svenska elmarknaden. Konkur- rensverkets instruktion bör därför uppdateras med en hänvisning till att ska bistå med information vad gäller de uppgifter som rör konkurrensrelate- rade frågor i artikel 37.1 punkten j i det nya elmarknadsdirektivet 2009/714/EG, där det nämns eventuell snedvridning eller inskränk- ning av konkurrensen på elmarknaden. Detsamma gäller uppgift- erna enligt punkten k som rör övervakning av begränsande avtalsvillkor såsom exklusivitetsklausuler. Härmed avses att rele- vant information lämnas till i syfte att utgöra en del av det underlag som ligger till grund för den årliga rapport som inspektionen ansvarar för. Information som kan vara relevant i detta sammanhang är dels ärenden som verket hanterat Överväganden och förslag – elmarknadsdirektivet som har beröringspunkter med elmarknaden, men även sådan information som inkommit genom tipsfunk- tion. Information från tipshanteringen kan vara av intresse oavsett om det enskilda tipset legat till grund för en fördjupad utredning eller ej, då inriktning och omfattning på sådana tips i sig kan ge information om hur olika faktorer påverkar den konkurrensutsatta elmarknadens funktion. I de fall även inom andra delar av sin verksamhet arbetat med frågor som berör elmarknaden kan även sådan information vara av intresse. Exem- pelvis har behandlat olika frågeställningar på elmarknaden i flera rapporter. Myndigheterna förutsätts även fortsättningsvis utbyta informa- tion och kompetens med utgångspunkt från deras respektive upp- drag när så är relevant. Ett sådant samarbete existerar och förutsätts därför fortsätta även då ett ömsesidigt utbyte torde underlätta övervakningen av elmarknaden. 4.15Klagomål på nätföretag – tidsfrister m.m. Förslag: Varje part som har ett klagomål mot en nätkonces- sionshavare vad avser dennes skyldigheter enligt ellagen får klaga hos nätmyndigheten. Myndigheten ska i egenskap av tvistlösande myndighet fatta ett beslut med möjlighet till förlängning om myndigheten begärt in komplet- terande upplysningar och ytterligare efter medgivande från sökanden. Ellagen ska kompletteras med bestämmelser om detta samt att besluten ska gälla och vara överklagbara. Prövning av tvister som redan är reglerade i ellagen, omfattas inte av den nya regeln. Artikel 37.11 anger att varje part som har ett klagomål mot ett elnätsföretag vad avser deras skyldigheter enligt direktivet får inge klagomål till nätmyndigheten. I syfte att säkerställa att det svenska regelverket uppfyller direktivets krav i denna del bör bestämmelser införas i ellagen. Av bestämmelserna ska det framgå vilka tidsfrister som gäller för nätmyndighetens hantering av ett sådant klagomål. Det ska även framgå vad man kan tvista om samt att besluten är gällande samt att de kan överklagas. 5Förordning (EG) nr 714/2009 om villkor för tillträde till nät för gränsöverskridande elhandel Förordningen om villkor för tillträde till nät för gränsöverskri- dande elhandel innehåller regler som rör certifiering av system- ansvariga för överföringssystem, Europeiska nätverket av system- ansvariga för överföringssystemen för el (Entso för el – ENTSO- E), ramriktlinjer för utarbetandet av allmänna villkor för gräns- överskridande överföring av el, byrån för samarbete mellan energi- tillsynsmyndigheter (), regionalt samarbete samt regler om en kompensationsmekanism mellan systemansvariga för gränsöver- skridande elhandel, principer för bestämmande av nationella nät- tariffer och upplysningar om sammanlänkningskapacitet, samt principer och riktlinjer för tilldelning av tillgänglig överförings- kapacitet mellan nationella system. ENTSO-E ges även i uppdrag att arbeta fram s.k. nätföreskrifter. För svenskt vidkommande mot- svarar innehållet i dessa nätföreskrifter närmast vad som i det nordiska samarbetet har kallats nätverkskoder, vilka behandlar mer operativa aspekter av hanteringen av överföringsförbindelser. Förordningen innehåller också regler om undantag för nya sammanlänkningar, tillhandahållande av information till kommis- sionen, samrådsförfaranden, påföljder och bemyndiganden för kommissionen att utfärda riktlinjer. Artiklarna är i huvudsak utformade som principiella bestämmelser vilka ska definieras närmare genom riktlinjer framtagna av kommissionen samt av . Förordningens innehåll är uppdelat i en ingress, 26 artiklar samt 2 bilagor. Bilaga I omfattar riktlinjer medan bilaga II omfattar en Förordning (EG) nr 714/2009 om villkor för tillträde till nät för gränsöverskridande SOU 2010:30 jämförelsetabell över artiklarna i denna samt den tidigare förord- ningen.1 Den nya förordningen om villkor för tillträde till nät för gräns- överskridande elhandel är mer omfattande än den tidigare. I för- ordningen har artiklarna 3–12 samt artikel 25 tillkommit. Bilaga I reviderades och är därmed avsevärt förändrad i förhål- lande till förordning (EG) nr 1228/2003. De nya artiklarna rör bl.a. certifiering av systemansvariga för överföringssystem, bildandet av ENTSO-E och uppgifter, framtagande av ramriktlinjer för utarbe- tande av allmänna villkor för överföring i de delar som rör gräns- överskridande frågor (transmission) och marknadsintegration, frågor rörande nätföreskrifter, övervakningsuppgifter och regionalt samarbete. Bilaga I omfattar riktlinjer för hantering och tilldelning av tillgänglig överföringskapacitet mellan nationella system. De reviderade riktlinjerna är mer detaljerade samt avspeglar den utveckling som skett på den inre marknaden både vad gäller marknaden som sådan samt vad gäller faktiska och potentiella hinder för dess fortsatta utveckling. Inom ramen för det tredje energimarknadspaketet skapas dels det europeiska nätverket av systemansvariga för överföringssyste- men för el i form av ENTSO-E, dels en byrå för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter (). Tillskapandet av båda dessa organ är en indikation på den vikt som tillmäts ett ökat samarbete och samordning i syfte att skapa en inre marknad för energi. Det är i sammanhanget viktigt att notera att de nätföreskrifter som ska tas fram av ENTSO-E inte omfattar samma typ av fråge- ställningar som de nätföreskrifter som tas fram av Energimark- nadsinspektionen. De nätföreskrifter som tas fram av ENTSO-E ska fokusera på frågeställningar som rör gränsöverskridande förbindelser och gränsöverskridande handel med el. De frågor som därmed omfattas är frågor som har bäring på detta. En EG-förordning är bindande i sin helhet och direkt tillämplig i varje medlemsstat. Detta innebär att en sådan rättsakt varken ska eller får inkorporeras till nationell rätt. Några särskilda åtgärder för att införliva förordningen i den svenska rättsordningen ska således inte vidtas av . Förordningen föreskriver i artikel 21 att den inte påverkar medlemsstaternas rätt att behålla och införa åtgärder som innehål- 1 och rådets förordning (EG) nr 1228/203 av om villkor för tillträde till nät för gränsöverskridande elhandel (EUT L176, s. 1, Celex 32003R1228). SOU 2010:30 Förordning (EG) nr 714/2009 om villkor för tillträde till nät för gränsöverskridande ler mer detaljerade bestämmelser än de som anges i förordningen och i de riktlinjer som kommissionen utfärdar. Det är därför endast då svensk rätt kan anses strida mot förordningen och då förord- ningen föreskriver en skyldighet eller möjlighet att vidta lagstift- ningsåtgärder på det nationella planet som ändringar i den svenska lagstiftningen kan bedömas vara nödvändiga. Det kan även finnas ett behov av att se över berörda regelverk i syfte att förtydliga ansvarsområden i förhållande till aktörer och organisationer på den svenska marknaden. I förordningens ingress återfinns de bakomliggande motiven till förordningen. Ingressen kan även ge viss ledning vad gäller tolk- ningen av bestämmelserna i förordningens artiklar samt bilagor. Den inre marknaden för el utgår från premisserna för en konkurrensutsatt marknad där konsumenterna, stora såväl som små, genom aktiva val ska skapa en dynamisk marknad som leder till ökad effektivitet, konkurrenskraftiga priser och mer kvalitativa tjänster. En dynamisk inre marknad avses även leda till ökad försörjningstrygghet och hållbarhet. Ingressen hänvisar till kommissionens meddelanden från En energipolitik för och Utsikterna för den inre el- och gasmarknaden, samt kommissionens meddelande Utredning i enlighet med artikel 17 i förordning (EG) nr 1/2003 av de europeiska gas- och elsektorerna (slutrapport) och konstate- rar att det krävs ytterligare regler och åtgärder för att skapa en välfungerande, öppen och effektiv marknad. Det pekas särskilt på att det kvarstår vissa hinder för den inre marknaden för el; icke- diskriminerande tillgång till näten, en jämförbar tillsynsnivå hos olika medlemsländer samt fortsatt isolerade marknader. Såsom tidigare är det huvudsakliga syftet med förordningen att skapa processer för samt upprätta en harmoniserad ram för gräns- överskridande elhandel och frågor som är direkt relaterade till detta. Dessa frågor hanteras lämpligen inom ramen för en förord- ning då detta syfte inte kan uppnås i tillräckligt hög grad av medlemsstaterna var för sig. I den harmoniserade ram som förordningen avser skapa inryms bl.a. tillskapandet av samsyn kring de grundläggande principerna för tariffsystem och tilldelning av kapacitet i syfte att garantera Förordning (EG) nr 714/2009 om villkor för tillträde till nät för gränsöverskridande SOU 2010:30 effektivt tillträde till överföringssystem för gränsöverskridande handel samt samsyn kring transparens och rollfördelningen i arbe- tet med att harmonisera det framtida regelverket. Även frågor om samsyn kring kostnadskompensation och avgifter för användning av överföringsnät för gränsöverskridande handel med el samt beho- vet av sanktioner berörs. Även vikten av transparens och tillgång till mer detaljerad och relevant information lyfts fram. Kommissio- nen ges även möjlighet att ta fram riktlinjer i syfte att uppnå den grad av harmonisering som krävs för att uppnå syftet med förord- ningen. Ett ökat samarbete mellan de systemansvariga för el inom ENTSO-E ses som en viktig del av lösningen för att optimera hanteringen av överföringsnäten och den gränsöverskridande handeln med el. ENTSO-E får uppgifter som bl.a. rör utarbetandet av nätföreskrifter i överensstämmelse med ramriktlinjer samt framtagandet av en utvecklingsplan för det europeiska över- föringsnätet. Det regionala samarbetet kan sägas utgöra ett steg på vägen mot målet en europeisk inre marknad. I de delar utredningen har gjort bedömningen att en artikel inte föranleder några konsekvenser för svenskt vidkommande omfattar beskrivningen av artikeln i det följande ingen mer uttömmande bedömning. 5.3.1Artikel 1 – Syfte och tillämpningsområde Artikel 1 anger förordningens syfte och tillämpningsområde. Förordningen syftar som tidigare till att fastställa rättvisa regler