sou · GYB330 · 2010-05-04 00:00:00 — Utredningen har också diskuterat att i stället harmonisera reglerna kring övervakningsansvarig och övervak- ningsplanen genom att föreslå att endast vertikalt integrerade företag behöver upprätta övervakningsplaner. Detta var också El- och gasmarknadsutredningens förslag då det förra direktivet skulle införlivas (SOU 2003:113). Dock valde regeringen att föreslå riks- dagen att samtliga nätföretag skulle vara skyldiga att upprätta över- vakningsplaner. Regeringen menade att det är viktigt att samtliga innehavare av naturgasledningar aktivt arbetar med att säkerställa att de i alla lägen agerar objektivt och icke-diskriminerande, varför samtliga företag som bedriver överföring av naturgas borde omfat- tas av kravet på upprättande av övervakningsplan (prop. 2004/05:62 s. 156). Utredningen delar regeringens bedömning och föreslår Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas därför inte några förändringar i reglerna rörande övervaknings- planerna. Den tredje punktens första del handlar om tillsyn så att den systemansvarige inte kan dra fördel av sin vertikala integration för att snedvrida konkurrensen. Detta torde falla under tillsynen av övervakningsplanerna och därmed kunna anses infört i lagen. Ener- gimarknadsinspektionen har tillsyn över efterlevnaden av natur- gaslagen. Naturgaslagen behöver kompletteras med stadgande om att de företag som är vertikalt integrerade ska utse en oberoende övervakningsansvarig. Den andra delen av tredje punkten stadgar att vertikalt integre- rade systemansvariga för distributionssystem inte får, i synnerhet inte i samband med kommunikation och varumärkesprofilering, ge upphov till förvirring i fråga om den separata identitet som leve- ransdelen av det vertikalt integrerade företaget har. Syftet är att man inte ska kunna dra otillbörlig nytta av att vara vertikalt integ- rerade. Den bakomliggande problematiken beskrivs närmare i avsnitt 8.7.3. Enligt fjärde punkten får medlemsstaterna besluta att inte till- lämpa punkten 1–3 på integrerade naturgasföretag som har färre än 100 000 anslutna kunder. Det sammanlagda antalet naturgaskunder som är anslutna till det svenska naturgassystemet uppgick till ca 47 000. Enligt uppgift från väntas antalet kunder på den svenska naturgasmarknaden minska till ca 41 000 vid utgången av 2010 till följd av en pågående omställning till stadgas i . Vid utgången av 2010 väntas kunderna på den svenska naturgasmarknaden utgöras av ca 4 000 anslutna icke- hushållskunder, knappt 17 000 villakunder och ca 20 000 spiskun- der. Mot bakgrund av den ringa omfattningen av den svenska naturgasmarknaden bedömer utredningen att undantaget i punkten 4 bör användas avseende punkten 3. Punkten 3 föranleder därför ingen åtgärd för svenskt vidkommande. Om detta visar sig vara ett problem på den svenska naturgasmarknaden kan en förnyad bedömning göras. SOU 2010:30 Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas 8.7.4Artikel 27 – skyldighet till konfidentiell behandling för systemansvariga för distributionssystemet Artikel 27 motsvaras av artikel 14 i det tidigare direktivet och är oförändrad. Artikeln innehåller bestämmelser om sekretess när det gäller systemansvariga för distributionssystemet. Den första punkten föreskriver att den systemansvarige för distributions- systemet ska bevara sekretessen för kommersiellt känsliga uppgif- ter som denne erhåller inom ramen för sin verksamhet. Den systemansvariga ska också förhindra att sådana uppgifter om den egna verksamheten som kan vara kommersiellt fördelaktiga röjs på ett diskriminerande sätt. Enligt den andra punkten får inte den systemansvarige för distributionssystemet, i samband med försälj- ning eller köp av naturgas från anknutna företag, missbruka kommersiellt känsliga uppgifter som erhållits från tredje part i samband med tillhandahållande av eller förhandlingar om tillträde till systemet. I samband med införlivandet av direktiv /55/EG gjordes en genomgång av vilka möjligheter som fanns att ålägga anställda vid nätföretagen tystnadsplikt för vissa uppgifter. Det konstaterades då att anställda vid kommunalt ägda nätföretag omfattades av reglerna i tryckfrihetsförordningen samt i sekretesslagen. Man valde att inte föreslå någon tystnadsplikt för anställda i privata eller statliga företag. trädde en ny lag i kraft som ersatte den gamla sekretesslagen, Offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Utredningen bedömer inte att det heller nu framkommit något som talar för att vidta några åtgärder med anledning av detta. 8.7.5Artikel 28 – Slutna distributionssystem Artikel 28 är ny och behandlar slutna distributionssystem. Artikeln består av fyra punkter. I första punkten ges medlemsstaterna en möjlighet att föreskriva om att den nationella tillsynsmyndigheten ska kunna klassificera vissa gassystem som slutna distributions- system. För att system ska kunna klassificeras som slutna ska de distribuera gas inom en geografiskt avgränsad kommersiell eller Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas industriell plats eller plats där gemensamma tjänster tillhandahålls och som inte distribuerar gas till hushållskunder. Vidare krävs att driften eller produktionsprocessen hos system- användarna är integrerad av särskilda tekniska skäl eller säkerhets- skäl, eller att systemet huvudsakligen distribuerar gas till ägaren eller den driftsansvarige för systemet eller till företag med anknyt- ning till ägaren av eller den driftsansvarige för systemet. Om ett distributionssystem klassificeras som slutet får medlemsstaterna föreskriva att tillsynsmyndigheten undantar det slutna systemet från skyldigheten att få tarifferna prövade innan de träder i kraft i enlighet med artikel 37. Dock föreskrivs i punkten 3 att om någon av användarna av det slutna systemet kräver det ska tarifferna ändå prövas innan de träder i kraft. Slutligen i punkten 4 finns ett begränsat undantag från förbudet att ha hushållskunder anslutna till det slutna distributionssystemet. Ett litet antal hushållskunder som har anställning hos eller liknande koppling till ägaren av distributionssystemet och som befinner sig inom området kan få leveranser av gas från det slutna systemet för tillfällig användning . Ett slutet distributionssystem benämns på den svenska naturgas- marknaden för ett internt ledningsnät. I syfte att så långt som möjligt använda gasmarknadsdirektivets terminologi, används begreppet slutet distributionssystem i det följande. Överföring av naturgas i slutna distributionssystem är en typ av överföring som faller utanför naturgaslagens definition av begrep- pet överföring. Slutna distributionssystem utmärks av att de är belägna inom ett visst avgränsat område och där uteslutande används för att distribuera gas inom området. De slutna distribu- tionssystemen används således av en ledningsinnehavare för att överföra gas för egen räkning. Exempel på slutna distributions- system är ledningar inom hamn- och industriområden. De slutna distributionssystemen fyller en viktig funktion för gasanvändare i industriområden anslutna till det svenska naturgas- systemet. Explicita regler för slutna distributionssystem saknas dock i naturgaslagen vilket bidrar till otydlighet. Utred- ningen bedömer därför att naturgaslagen bör kompletteras med regler i enlighet med gasmarknadsdirektivets artikel 28. SOU 2010:30 Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas 28 bedöms i praktiken inte innebära några skillnader för de slutna distributionssystemen jämfört med . Däremot skulle reglerna kunna bidra till att befästa dagens väl fungerande praxis som de bidrar till en ökad tydlighet och långsiktighet för marknadens aktörer. I samband med ett införande av nya regler kring slutna distribu- tionssystem bör gasmarknadsdirektivets begrepp slutet distribu- tionssystem införas i naturgaslagen i syfte att omfatta ledningar inom hamn- och industriområden. Den tidigare naturgaslagens (2000:599) undantag från koncessionsplikt för ledningar inom hamn- och industriområden bör åter införas i naturgaslagen, men i syfte att omfatta slutna distributionssystem. I slutbetänkande Koncessioner för el- och gasnät (SOU 2009:48) föreslås en ny avgränsning mellan koncessionspliktiga och icke-koncessionspliktiga naturgasled- ningar. Förslaget syftar till att koppla koncessionen till syftet med en naturgasledning och inte huruvida den är belägen före eller efter en mät- och reglerstation (). Denna avgränsning torde vara mer logisk än den nuvarande och kan bidra till att undvika framtida gränsdragningsproblem. Ett införlivande av artikel 28 i naturgaslagen berör i viss mån samma delar av naturgaslagen som förslag i fråga om gränsdragning för koncession. De förändringar som krävs för att införliva artikel 28 bör därför ta hänsyn till Energinäts- utredningens förslag. Utredningen väljer mot denna bakgrund att utgå från förslag och med erforderliga kompletteringar möjliggöra ett införande av artikel 28. 8.7.6Artikel 29 – Kombinerat systemansvar Artikel 29 motsvarar artikel 15 i det tidigare direktivet. Bestämmel- sen rör de fall då en systemansvarig har ett kombinerat ansvar för såväl överföringssystemet som ett distributionssystem. I bestäm- melsen anges att bestämmelserna i artikel 26.1 inte ska hindra verk- samhet med ett kombinerat systemansvar för överförings-, LNG-, lagrings- och distributionssystem som vad avser juridisk form, organisation, och beslutsfattande är oberoende av annan verksam- het utan samband med överförings-, lagrings-, och distributions- system. I de fall ett kombinerat systemansvar tillåts ska vissa närmare angivna krav på organisation och beslutsfattande ställas. Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas Vid införlivandet av det tidigare direktivet bedömdes att det skulle vara fortsatt tillåtet med ett kombinerat systemansvar för över- förings-, LNG, lagrings och distributionssystem på naturgasmark- naderna. Utredningen finner inga skäl att göra någon annan bedömning. Artikeln kräver därför ingen vidare åtgärd. 8.8Kapitel VI – Särredovisning och transparens i bokföringen Kapitel VI innehåller bestämmelser om särredovisning samt trans- parens i bokföringen och omfattar artiklarna 30 och 31. 8.8.1Artikel 30 – Tillgång till räkenskaper Artikel 30 motsvaras av artikel 16 i det tidigare direktivet och är i princip oförändrad. Nytt är att begreppet behörig tillsynsmyndig- het har kompletterats med inklusive de nationella tillsynsmyndig- heterna som avses i artikel 39.1. Artikeln innehåller bestämmelser om rätt till tillgång till räkenskaper. Medlemsstaterna eller varje behörig myndighet som medlemsstaterna utser, inklusive de natio- nella tillsynsmyndigheterna, ska i den utsträckning det behövs för att de ska kunna utföra sina uppgifter ha tillgång till naturgasföre- tagens bokföring i enlighet med artikel 31. Medlemsstaterna och varje behörig utsedd myndighet, inklusive de nationella tillsyns- myndigheterna, ska behandla kommersiellt känsliga uppgifter konfidentiellt. Medlemsstaterna får föreskriva att sådan informa- tion offentliggörs om detta är nödvändigt för att de behöriga myndigheterna ska kunna utföra sina uppgifter. I samband med införlivandet av direktiv /55/EG konstaterades att dåvarande hade tillsynen över efterlevnaden av naturgaslagen. är den myndighet som utövar denna tillsyn. Tillsynen omfattar bl.a. före- tagens tariffer. För att kunna utöva denna tillsyn måste Energi- marknadsinspektionen ha tillgång till företagens bokföring. SOU 2010:30 Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas stöd av 10 kap. 2 § naturgaslagen har den möjligheten. trädde en ny lag i kraft som ersatte den gamla sekretesslagen, Offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Mot bakgrund av att dåvarande bestämmelser gällande myndighetens möjlighet att få tillgång till företagens bokföring samt dåvarande sekretesslagens bestämmelser nu motsvaras av bestämmelser i gällande naturgaslagen och i 30 kap. 23 § i den nya sekretesslagen finner utredningen att det inte heller nu framkom- mit något som talar för några andra slutsatser. Artikeln föranleder därför inte någon åtgärd. 8.8.2Artikel 31 – Särredovisning Artikel 31 motsvaras av artikel 17 i det tidigare direktivet och är oförändrad. Artikeln innehåller bestämmelser om särredovisning. Enligt första punkten ska medlemsstaterna vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att naturgasföretagens bok- föring utförs i enlighet med punkterna 2–5. De företag som kan beviljas undantag från denna bestämmelse enligt artikel 49.2 och 49.4 ska i vart fall hantera sin interna bokföring enligt denna arti- kel. I andra punkten stadgas att naturgasföretag, oberoende av ägartyp eller juridisk form, ska upprätta, låta revidera och offentlig- göra sina årsredovisningar enligt bestämmelser i nationell lagstift- ning som avser årsredovisning för aktiebolag och som har fastställts i enlighet med rådets fjärde direktiv /660/EEG av grundat på artikel i fördraget om årsbokslut i vissa typer av bolag. Företag som enligt lag inte är skyldiga att offentlig- göra sin årsredovisning ska hålla en kopia av denna tillgänglig för allmänheten på sitt kontor. I samband med införlivandet av direktiv /55/EG konstaterades att det vad avser upprättande, revision och offentliggörande av årsredovisningar finns sådana krav i årsredovisningslagen (1995:1554). Årsredovisningslagen gäller för alla naturgasföretag, utom om de bedrivs som kommunala eller statliga verk. För de naturgasföretag som bedriver överföring eller lagring av naturgas Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas för annans räkning fanns vid införlivandet av det tidigare direktivet föreskrifter meddelade av regeringen om redovisning och revision av naturgas och lagring av naturgas för annans räkning. Föreskrif- terna har ersatts av förordningen (2006:1051) om redovisning och revision av överföring av naturgas, lagring av naturgas och drift av förgasningsanläggning. Förordningen gäller för alla företag som bedriver verksamhet som rör överföring av naturgas och lagring av naturgas för annans räkning oavsett associationsform. Förord- ningen bygger på samma principer som årsredovisningslagen. Införlivandet av de två första punkterna i denna artikel bedöms därför inte föranleda någon åtgärd. I tredje punkten finns bestämmelser om hur särredovisningen ska ske i naturgasföretag. I sin interna bokföring ska naturgasföre- tag särredovisa verksamhetsgrenarna överföring, distribution, LNG och lagring så som de skulle behöva göra om verksamheten drevs av separata företag. De ska också redovisa, eventuellt genom en sammanställd redovisning, andra gasverksamheter utan samband med överföring, distribution, LNG och lagring. Fram till ska de särredovisa leveranserna till de berättigade kunderna och leveranserna till de icke-berättigade kunderna. Inkomster från äganderätt till transmissions-/distributionsnät ska specificeras i bokföringen. Vid behov ska de upprätta en sammanställd redovis- ning för annan verksamhet utanför gassektorn. Den interna bok- föringen ska omfatta en balansräkning och en resultaträkning för varje verksamhetsgren. Enligt fjärde punkten ska den revision som avses i punkten 2 särskilt verifiera att den i punkten 3 angivna skyldigheten att undvika diskriminering och korssubventioner uppfylls. Enligt femte punkten ska företagen i sin interna bokföring ange de regler för fördelning av tillgångar och skulder, utgifter och inkomster samt för avskrivningar som de följer vid upprättandet av den separata bokföringen som anges i punkten 3. Dessa interna regler får ändras i undantagsfall och ska vara väl underbyggda. Föreskrifter i detta hänseende fanns vid införlivandet av det tidigare direktivet i Statens energimyndighets föreskrifter och all- männa råd om redovisning och revision av verksamhet avseende överföring av naturgas och lagring av naturgas för annans räkning (STEMFS 2001:1). Eftersom de krav som ställs på redovisning i dåvarande artikel 17 (nuvarande direktivs artikel 31) tredje punkten är mer omfattande än vad som stadgades i dåvarande naturgaslag bedömdes att föreskrifterna behövde anpassas med de krav som SOU 2010:30 Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas ställs enligt direktivet. Föreskriften har sedan ersatts med Statens energimyndighets föreskrifter och allmänna råd om redovisning av naturgas, lagring av naturgas och drift av förgasningsanläggning (STEMFS 2006:3). Även punkten 5 är därmed införlivad. Enligt sjätte punkten ska årsredovisningen i noter ange alla transaktioner av en viss storlek som har genomförts med anknutna företag. Föreskrifter om detta saknades vid införlivandet av det tidigare direktivet i Statens energimyndighets föreskrifter och allmänna råd om redovisning och revision av verksamhet avseende överföring av naturgas och lagring av naturgas för annans räkning (STEMFS 2001:1). Föreskrifterna bedömdes därför behöva kompletteras med detta. Föreskriften har sedan ersatts med Statens energimyndighets föreskrifter och allmänna råd om redovisning av naturgas, lagring av naturgas och drift av förgasningsanläggning (STEMFS 2006:3). Även punkten 6 är därmed införlivad. Artikeln föranleder därför ingen åtgärd. 8.9Kapitel VII – organisation av tillträde till systemet Kapitel VII innehåller bestämmelser om organisationen av tillträde till systemet och omfattar artiklarna 32-38. 8.9.1Artikel 32 – Tillträde för tredje part Artikel 32 omfattar reglerna om tillträde för tredje part och motsvaras av artikel 18 i det tidigare direktivet. Artikeln är i princip oförändrad jämfört med det tidigare direktivet. Enligt första punkten ska medlemsstaterna se till att det införs en ordning för tredjepartstillträde till överförings- och distributionssystem och LNG-anläggningar som grundas på offentliggjorda tariffer. Tillträ- det ska gälla alla berättigade kunder och ska tillämpas objektivt och utan att någon diskriminerande åtskillnad görs mellan system- användarna. Medlemsstaterna ska se till att dessa tariffer, eller de metoder som använts för att beräkna dem, godkänns av en i artikel 39.1 avsedd tillsynsmyndighet innan de träder i kraft samt att tarifferna – och metoderna om endast dessa har godkänts – offent- liggörs innan de träder i kraft. I artikeln hänvisas till artikel 41 som Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas är ny och reglerar den nationella tillsynsmyndighetens skyldigheter och befogenheter. Nuvarande artikel 41.6 anger att tillsynsmyndigheterna ska ansvara för att i tillräckligt i förväg och innan dessa träder i kraft, fastställa eller godkänna åtminstone metoder för att beräkna villkor och tariffer för anslutning till och tillträde till LNG-anlägg- ningar och balanstjänster. Artikel 41.6 motsvaras av artikel 25.2 i det tidigare direktivet. Den nuvarande artikeln har utvecklats något jämfört med tidigare, men i sak reglerar de båda artiklarna samma frågor. Artikeln är genomförd och föranleder därför ingen ytterligare åtgärd. 8.9.2Artikel 33 – Tillträde till lagring Artikel 33 gäller tillträde till lagring och motsvaras till större delen av artikel 19 i det tidigare direktivet. Enligt punkten 1 får medlemsstaterna, vad det gäller organise- ringen av tillträdet till lagringsanläggningar och lagring av gas i rörledning samt stödtjänster välja att organisera detta enligt två olika förfaranden som regleras i punkterna 3 och 4. Detta får ske om det är tekniskt och/eller ekonomiskt nödvändigt för att tillhan- dahålla ett effektivt tillträde till systemet för leverans till kunderna. Förfarandena ska användas i enlighet med objektiva, transparenta och icke-diskriminerande kriterier. Artikeln omfattar nu även punkten 1 andra stycket vilken inne- bär att tillsynsmyndigheten, om medlemsstaterna föreskrivit detta, eller medlemsstaterna, ska fastställa vilka regler för tillträde som ska tillämpas för lagringsanläggningar och lagring av gas i rörled- ning. De ska vidare offentliggöra eller ålägga systemansvariga för lagringsanläggningarna och överföringssystem att offentliggöra, vilka lagringsanläggningar eller delar av sådana anläggningar respektive vilken lagring av gas i rörledning som tillhandahålls i enlighet med de olika förfaranden som anges i punkten 3 och 4 i artikel 33. Nytt är också att det i första punktens tredje stycke anges att den skyldighet som avses i andra stycket första meningen SOU 2010:30 Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas inte ska påverka medlemsstaternas valmöjlighet i enlighet med första stycket. Punkten 2 är oförändrad mot det tidigare direktivet. Nytt i punkten 4 är att tillsynsmyndigheterna, om medlems- staterna föreskrivit detta, eller medlemsstaterna ska samråda med systemanvändarna i samband med utarbetandet av tarifferna eller metoderna för deras fastställande. Bestämmelser om att tillsynsmyndigheten ska fastställa vilka regler för tillträde som ska tillämpas för lagringsanläggningar och lagring av gas i rörledning bör införas i naturgaslagen. Vidare bör bestäm- melser om offentliggörande om vilka lagringsanläggningar respek- tive vilken lagring av gas i rörledning som tillhandahålls i enlighet med de olika förfaranden som anges i punkten 3 och 4 i artikel har valt att organisera tillträde till naturgaslager inklu- sive lagring av gas i rörledning som reglerat tillträde enligt artikel 33.4 i direktivet. Punkten 3 i artikel 33 är därför inte relevant för svenskt vidkommande. För att uppfylla gasmarknadsdirektivets artikel 33.4 bör en bestämmelse införas i naturgaslagen som anger att tillsynsmyndig- heten ska samråda med systemanvändarna vid utarbetandet av tarifferna eller metoderna för deras fastställande. 8.9.3Artikel 34 – Tillträde till tidigare led i rörledningsnätet Artikel 34 motsvarar artikel 20 i det tidigare direktivet och är oför- ändrad. Artikeln innehåller bestämmelser om tillträde till tidigare led i rörledningsnäten. Med tidigare led i rörledningsnätet avses, enligt definitionen i artikel 2 punkten 2 i direktivet, varje rörled- ning eller nät av rörledningar som drivs och/eller byggs som en del av en anläggning för olje- eller gasproduktion, eller som används för att överföra naturgas från en eller flera sådana anläggningar till en bearbetningsanläggning eller terminal eller slutlig landnings- terminal vid kusten. Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas I det svenska naturgassystemet finns inga tidigare led i rörlednings- systemet. Artikeln saknar därför relevans för svensk del och kräver ingen åtgärd. 8.9.4Artikel 35 – Vägrat tillträde Artikel 35 motsvaras av artikel 21 i det tidigare direktivet och är oförändrad. Artikeln innehåller bestämmelser om vägrat tillträde. Enligt första punkten får naturgasföretag vägra tillträde till systemet på grund av bristande kapacitet, eller om tillträde till systemet skulle hindra dem från att tillhandahålla sådana allmän- nyttiga tjänster som de åläggs i enlighet med artikel 3.2. De kan även vägra tillträde på grundval av allvarliga ekonomiska och finan- siella problem med take-or-pay-avtal som har att göra med kriteri- erna och förfarandena i artikel 48 och det alternativ som valts av medlemsstaterna i artikel 48.1. Motiverade skäl ska ges för en sådan vägran. Enligt 3 kap. 5 § naturgaslagen är den som innehar en naturgasled- ning skyldig att på skäliga villkor ansluta en annan naturgasledning som innehas av ett naturgasföretag eller en berättigad kund. Skyl- dighet att ansluta föreligger inte om ledningen saknar kapacitet för den begärda anslutningen eller om det annars finns särskilda skäl. Denna bestämmelse står i överensstämmelse med artikel 35. Utred- ningen bedömer risken för kapacitetsbrist på den svenska naturgas- marknaden som liten. Någon ytterligare åtgärd krävs därför inte i denna del.