sou · GYB359 · 2010-09-01 00:00:00 — lag, erkännande och verkställighet av domar samt samarbete i fråga om underhållsskyldighet)................... internationell indrivning av underhåll till barn och andra familjemedlemmar)................................................ gemenskapens ingående av Haagprotokollet av den om tillämplig lag avseende (Haagprotokollet av om tillämplig lag avseende underhållsskyldighet)................ En särskild utredare ska föreslå de författningsändringar som ett framtida tillträde till av om internationell indrivning av underhåll till barn och andra familjemedlemmar () ger anledning till. Utredaren ska vidare föreslå de kompletterande författnings- bestämmelser som behövs till rådets förordning (EG) nr 4/2009 av om domstols behörighet, tillämplig lag, erkännande och verkställighet av domar samt samarbete i fråga om underhållsskyldighet (underhållsförordningen). I utredarens uppdrag ingår att föreslå vilken myndighet som bör utses till centralmyndighet enligt och underhållsförordningen. Uppdraget ska redovisas . Människors ökade rörlighet medför att allt fler familjeband sträcker sig och knyts över gränserna. Den ökade rörligheten påverkar inte minst barnens situation. Det ekonomiska ansvar som har sin grund i en familjerelation följer inte med lika enkelt över gränserna. Den ökade rörligheten har konsekvenser även för andra underhålls- berättigade och är också av betydelse för dem som är skyldiga att betala underhållsbidrag. Behovet av att ta till vara barns intressen i gränsöverskridande situationer har varit föremål för arbete i olika interna- organisationer. Konventionen om barnets rättigheter, antagen av , slår fast viktiga principer. Barnets bästa ska komma i främsta rummet vid alla åtgärder som rör barn. Föräldrar eller andra som är ansvariga för barnet har, inom ramen för sin förmåga och sina ekonomiska resurser, huvudansvaret för att säkerställa de levnadsvillkor som är nödvändiga för barnets utveckling. Konventionsstaterna ska vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa indrivning av underhåll för barnet från föräldrar eller andra som har ekonomiskt ansvar för barnet, både inom landet och från utlandet. Särskilt för de fall då den person som har det ekonomiska ansvaret bor i en annan stat än barnet ska konventionsstaterna främja internationella överens- kommelser och andra lämpliga arrangemang. för internationell privaträtt har behandlat frågor om gränsöverskridande underhållsskyldighet . Det finns tre konventioner som rör indrivning av underhålls- bidrag i andra stater: om erkännande och verkställighet av avgöranden om underhåll till barn, om erkännande och verkställighet av avgöranden angående underhållsskyldighet och om internationell indrivning av underhåll till barn och andra familjemedlemmar. Det har även utarbetats tre instrument som behandlar tillämplig lag på underhållsskyldighet: två konventioner samt ett protokoll . har tillträtt och Haagkonventioner om erkännande och verkställighet av underhållsavgöranden. Frågan om en framtida bundenhet för del till har aktualiserats. Bakgrunden till denna konvention är ett påbörjat arbete med att se över existerande instrument om gränsöverskridande underhålls- skyldighet och överväga behovet av ett nytt, modernare instrument på området. antogs den nya konventionen och ett protokoll om tillämplig lag. De nya instrumenten har ännu inte trätt i kraft. Parallellt med förhandlingsarbetet inom har ett arbete pågått också inom EU med att förhandla fram en förordning om domstols behörighet, tillämplig lag, erkännande och verkställighet av domar samt samarbete i fråga om underhålls- skyldighet. Arbetet har varit inriktat på att samla regleringen av gränsöverskridande frågor om underhållsskyldighet i ett instrument och utvidga det europeiska samarbetet på området, som främst regleras av rådets förordning (EG) nr 44/2001 av den om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (I- förordningen). Förordningen är publicerad i Europeiska unionens officiella tidning (EUT L 7, 10.1.2009, s. 1, Celex 32009R0004). Förhandlingsarbetet i EU har av förklarliga skäl präglats av det internationella förhandlingsresultatet i . I förord- ningen föreskrivs att den lag som ska tillämpas på underhålls- skyldighet ska fastställas i enlighet med Haagprotokoll om tillämplig lag. Tidpunkten för när underhållsförordningen börjar tillämpas fullt ut är också beroende av att Haagprotokoll tillämpas i gemenskapen . Inte bara stater utan även regionala organisationer för ekonomisk integration som EG (gemenskapen) kan tillträda och Haagprotokoll. Avsikten är att gemenskapen för medlemsstaternas räkning ska tillträda Haagprotokoll. Troligen kommer det att förhålla sig på samma sätt med , dvs. medlemsstaterna blir bundna av konventionen genom gemenskapens tillträde till den. Både förhandlingsarbetet inom gemenskapen och i Haag- konferensen har präglats av en strävan att stärka de underhålls- berättigades rättigheter genom att se till att förfarandet för indrivning av underhållbidrag över gränserna är enkelt, snabbt och kostnadseffektivt. En viktig komponent för att uppnå detta är ett välfungerande administrativt samarbete över gränserna. Det administrativa samarbetet regleras i New Yorkkonven- tionen om indrivning av underhållsbidrag i utlandet (SÖ 1958:60). Samarbetet inom ramen för denna konvention sker genom särskilt utsedda organ. Det organ som hjälper den underhållsberättigade i bosättningslandet kallas för förmedlande organ och det organ som tar emot en ansökan från ett annat land kallas för mottagande organ. Ansökningar kan bl.a. avse erkännande och verkställighet av ett utländskt avgörande eller fastställande av underhållsbidrag. I är både förmedlande och mottagande organ. Det internationella samarbetet är av stor betydelse för . Statistik visar att antalet avsända ansökningar inom ramen för samarbetet enligt New Yorkkonvention vida överstiger antalet mottagna ansökningar. fanns hos drygt 6 000 pågående ärenden där ansökan är avsänd från och avser underhållsberättigade bosatta i Antalet pågående ärenden som avser en mottagen ansökan där den underhållsskyldige bor i var drygt 500. De tjänster som de förmedlande organen utför enligt konventionen är kostnadsfria. reglerar erkännande och verkställighet av avgöranden om underhåll samt administrativt samarbete i gräns- överskridande ärenden om underhållskyldighet. I kapitel I anges konventionens mål och tillämpningsområde samt definieras grundläggande begrepp. Där klargörs att konven- tionens primära tillämpningsområde är föräldrars underhålls- skyldighet för barn . Kapitel II reglerar det administrativa samarbetet. Varje konventionsstat ska utse en centralmyndighet, som ska samarbeta med andra staters centralmyndigheter och främja samarbetet mellan behöriga myndigheter i den egna staten för att uppnå konventionens mål. Centralmyndigheterna ska även bistå vid enskilda ansökningar som sker via dem, bl.a. genom att utbyta information om parters inkomstförhållanden och dylikt. Det bistånd som centralmyndigheten lämnar ska som regel vara kostnadsfritt. Kapitlet innehåller vidare regler om effektiv tillgång till förfaranden och föreskriver som huvudregel att konventions- staterna ska tillhandahålla kostnadsfritt rättsligt bistånd vid ansökningar som rör underhåll till barn . Regler om vilka ansökningar som kan göras via centralmyndig- heten, vilka uppgifter dessa ska innehålla och hur de ska hanteras finns i kapitel III. Där föreskrivs en obligatorisk användning av blanketter vid mottagande och översändande av en ansökan. Kapitel IV föreskriver en begränsning i fråga om var en underhållsskyldig kan inleda ett förfarande för att ändra eller få ett nytt avgörande om underhåll. I kapitel V finns regler om erkännande och verkställighet, bl.a. om på vilka grunder erkännande och verkställighet får vägras. Konventionen innehåller inga direkta regler om domstols behörighet utan innehåller i stället s.k. indirekta domsrättsregler. Det innebär att reglerna om domsrätt inte är harmoniserade. En konventionsstat kan välja att låta sina domstolar tillämpa även andra domsrättsgrunder än dem som räknas upp och godkänns i konventionen, men det finns i sådana fall ingen skyldighet att erkänna och verkställa avgörandet i andra konventionsstater. Förfarandet för erkännande och verkställighet (det s.k. exekvaturförfarandet) bygger på ett tvåstegssystem, som i stor utsträckning liknar förfarandet enligt I-förordningen. En konventionsstat kan genom en deklaration få tillämpa ett alternativt förfarande, som inte är uppdelat i två steg utan som ger motparten tillfälle att komma till tals direkt. Vidare är besluts- fattande myndighets möjlighet att på eget initiativ (ex officio) pröva om det finns grund för att vägra erkännande och verkställighet, till skillnad från vad som gäller för tvåstegssystemet, inte begränsad till situationer då ett erkännande eller en verkställighet uppenbart skulle strida mot grunderna för rättsordningen (ordre public). Vissa avtal om underhållsbidrag omfattas av reglerna om erkännande och verkställighet, under förutsättning att avtalet är verkställbart i ursprungsstaten. Vissa regler om verkställighet finns i kapitel VI. Där klargörs att verkställighet sker i enlighet med lagen i verkställighetsstaten, med förbehåll för det som regleras i konventionen. Kapitel VII föreskriver att offentliga organ, som agerar i en underhållsberättigads ställe eller som har en fordran för bistånd som har lämnats i stället för underhållsbidrag, ska likställas med en underhållsberättigad vad gäller ansökningar om erkännande och verkställighet av avgöranden. Därmed har sådana offentliga organ rätt till kostnadsfritt rättsligt bistånd vid ansökningar om underhåll till barn . I kapitel VIII finns allmänna bestämmelser, bl.a. om skyddet av personuppgifter och sekretess samt förhållandet mellan konven- tionen och andra internationella instrument. Konventionen påverkar inte tillämpningen av nordiska konvention på området. Inte heller påverkas gemenskapsinstrument antagna efter antagandet av konventionen. Vad gäller erkännande och verkställighet av avgöranden mellan EU:s medlemsstater inverkar konventionen inte på gemenskapsregler, oavsett om de har antagits före eller efter det att konventionen antagits. Konventionen ska däremot ersätta och Haagkonventioner om erkännande och verkställighet av underhållsavgöranden och New Yorkkonvention. Kapitel IX innehåller slutbestämmelser om bl.a. tillträde till konventionen och konventionens ikraftträdande. Underhållsförordningen trädde i kraft , men dess bestämmelser ska, med några få undantag, börja tillämpas först . Detta gäller under förutsättning att Haagprotokoll om tillämplig lag tillämpas i gemenskapen . I annat fall ska förordningen tillämpas från och med dagen för tillämpningen av det protokollet i gemenskapen. Förordningen blir direkt tillämplig och till alla delar bindande för alla EU:s medlemsstater utom och . har dock förklarat sin önskan att bli bunden av förordningen, men däremot inte av Haagprotokoll om tillämplig lag. Förordningens tillämpningsområde är brett och omfattar underhållsskyldighet som har sin grund i familje-, släktskaps-, äktenskaps- eller svågerlagsförhållanden. Förordningen är tillämplig inte bara på domstolsavgöranden utan även på vissa andra avgöranden om underhåll. Reglerna i förordningen om vilken domstol som är behörig bygger i huvudsak på I-förordningen. Till skillnad från vad som gäller enligt I-förordningen regleras behörighetsfrågor fullständigt i den nya förordningen, dvs. de frågorna överlåts inte till någon del åt nationell rätt. Vidare är möjligheten att avtala om behörig domstol mer begränsad än enligt I-förordningen. Förordningen innehåller inte egna regler om tillämplig lag, utan det anges i förordningen att Haagprotokoll om tillämplig lag ska tillämpas mellan medlemsstater bundna av protokollet. Huvudregeln enligt Haagprotokoll är att lagen i den stat där den underhållsberättigade har sitt hemvist är tillämplig. Protokollet möjliggör avsteg från denna regel, bl.a. när det gäller underhåll till barn och mellan makar. Vidare innehåller protokollet en särskild försvarsregel, som innebär att en underhållsskyldig i vissa fall kan bestrida ett underhållskrav på den grunden att det inte finns någon underhållsskyldighet vare sig enligt lagen i den stat där den underhållsskyldige har sitt hemvist eller i den stat där båda parterna är medborgare. Parterna kan också i viss mån avtala om vilken lag som ska vara tillämplig. Avtalsmöjligheten är dock begränsad när det gäller underhåll till barn och vuxna som på grund av bristande beslutsförmåga inte kan bevaka sina intressen. Tillämpningen av den lag som pekas ut i protokollet får vägras endast om en sådan tillämpning är uppenbart oförenlig med grunderna för domstolslandets rättsordning (ordre public). En central nyhet i förordningen är att avgöranden om underhåll som meddelats i medlemsstater bundna av Haagprotokoll om tillämplig lag ska vara direkt verkställbara i en annan medlems- stat, dvs. exekvaturförfarandet avskaffas för dessa avgöranden. Vid formella brister, som enligt I-förordningen utgör grund för att vägra erkänna ett utländskt avgörande, införs en rätt för en svarande som inte gått i svaromål i ursprungsmedlemsstaten att ansöka om förnyad prövning. För avgöranden meddelade i en medlemsstat som inte är bunden av protokollet kvarstår exekvatur- förfarandet i enlighet med en reglering som i allt väsentligt motsvarar den som finns i I-förordningen. Verkställighet sker enligt lagen i verkställighetsstaten, men vissa skäl för hinder mot och uppskov med verkställigheten regleras i förordningen. Förordningen innehåller även regler om möjligheten till rättslig prövning och rättshjälp, som till stora delar bygger och rådets direktiv /8/EG av om förbättring av möjligheterna till rättslig prövning i gränsöverskridande tvister genom fastställande av gemensamma minimiregler för rättshjälp i sådana tvister (rättshjälpsdirektivet). I likhet med föreskrivs som huvudregel att förfaranden som gäller underhåll till barn ska vara kostnadsfria. En annan viktig nyhet i förordningen är att medlemsstaterna ska utse centralmyndigheter, som ska bistå vid tillämpningen av förordningen. Reglerna om samarbete mellan centralmyndigheter bygger i huvudsak . I förordningen finns även regler om centralmyndigheters tillgång till och hantering av personuppgifter. I syfte att underlätta tillämpningen av förordningen och minska översättningskostnader föreskrivs användning av olika formulär, bl.a. vid kontakter mellan centralmyndigheter. Liksom anges i förordningen att offentliga organ, som agerar i en underhållsberättigads ställe eller som har en fordran för bistånd som har lämnats i stället för underhållsbidrag, ska likställas med en underhållsberättigad när det gäller ansökningar om erkännande och verkställighet av avgör- anden. Därmed har sådana offentliga organ rätt till kostnadsfritt rättsligt bistånd vid ansökningar om underhåll till barn upp till Förordningen ska ersätta bestämmelserna om underhålls- skyldighet i I-förordningen och och rådets förordning (EG) nr 805/2004 av om införande av en europeisk exekutionstitel för obestridda fordringar, utom när det gäller europeiska exekutionstitlar som utfärdats i en medlemsstat som inte är bunden av Haagprotokoll om tillämplig lag. Förordningen påverkar inte tillämpningen av konventionen av mellan , , , och angående indrivning av underhållsbidrag, men en tillämp- ning av den nordiska konventionen får inte beröva svaranden det skydd som följer av vissa artiklar i förordningen. Det finns behov av en utredning Gemenskapen och deltog aktivt i utarbetandet av . Förhandlingsresultatet i har till stora delar präglat utformningen av underhållsförordningen. Mycket talar för att gemenskapen kommer att tillträda konventionen och att därigenom kommer att bli bundet av instrumentet. Mot den bakgrunden finns det anledning att utreda vilka författnings- ändringar och åtgärder i övrigt som aktualiseras inför en framtida bundenhet av konventionen. Underhållsförordningen, som till alla delar är bindande och direkt tillämplig i , börjar tillämpas fullt ut tidigast . Det finns ett behov av att utreda vilka kompletterande författningsbestämmelser som förordningen kräver eller som annars behövs. I utredningsarbetet ingår till att börja med att undersöka hur svensk rätt förhåller sig till bestämmelserna i konventionen och analysera konsekvenserna av att blir bundet av konven- tionen. I sammanhanget ska även förhållandet till andra internationella instrument på området belysas. Utredaren ska, i den mån frågan aktualiseras, ta ställning till hur konventionen bör införlivas i svensk rätt, genom inkorporering eller transformering. Utredaren ska här, liksom i övrigt, eftersträva klarhet, enkelhet och överskådlighet och ska välja den form för införlivande som bedöms vara mest lämplig. Utredaren ska föreslå de författningsändringar som en svensk bundenhet till konventionen ger anledning till. Särskild uppmärk- samhet ska fästas vid frågor om rättsligt bistånd samt informations- utbyte och därtill hörande frågor om sekretess. Även frågorna om exekvaturförfarande och verkställighet ska beaktas särskilt. I uppdraget ingår också att ta ställning till om konventionens tillämpningsområde helt eller delvis bör utvidgas i enlighet med vad som är möjligt enligt konventionen. I det sammanhanget ska det praktiska behovet av ett bredare tillämpningsområde vara avgörande. Utredaren ska slutligen ta ställning till om det finns anledning att reservera sig enligt de möjligheter som följer av konventionen. Utgångspunkten är att så ska ske endast om det finns starka skäl för det. Utredaren ska analysera förordningen, varvid likheter och skillnader i förhållande till framför allt I-förordningen och ska belysas. Utredaren ska undersöka vilka kompletterande författnings- bestämmelser som behövs med anledning av förordningen, inklusive hänvisningen till Haagprotokolls regler om tillämplig lag, och föreslå sådana. I detta sammanhang ska utredaren särskilt uppmärksamma att exekvaturförfarandet huvud- sakligen avskaffas och att det införs en möjlighet till förnyad prövning i ursprungsmedlemsstaten för en svarande som inte har gått i svaromål. Utredaren ska också särskilt uppmärksamma frågor om rättshjälp, hinder mot och uppskov med verkställighet, informationsutbyte och sekretess samt tillgång till och hantering av personuppgifter. Utredaren ska så långt det är möjligt välja lösningar som passar in i redan existerande system. Enligt förordningen ska en administrativ myndighet som är behörig i frågor om underhållsskyldighet under vissa förutsätt- ningar likställas med domstol. Dessa myndigheter ska förtecknas i Utredaren ska bedöma vilka myndigheter i som bör likställas med domstol. Utredaren ska vidare överväga om de kompletterande bestämmelser som behövs till underhållsförordningen lämpligen bör tas in i lagen (2006:74) med kompletterande bestämmelser om domstols behörighet och om erkännande och internationell verkställighet av vissa avgöranden eller finnas i en särskild lag. Utredaren ska i sitt arbete beskriva förhållandet mellan de olika internationellt privat- och processrättsliga regler som svenska myndigheter har att tillämpa inom de områden som behandlas och underhållsförordningen. I uppdraget ingår att ge förslag på vilken myndighet som lämpligen bör utses till centralmyndighet i förhållande till och underhållsförordningen. Utgångspunkten ska vara att en och samma myndighet ska vara centralmyndighet både enligt konventionen och förordningen. Utredaren ska redovisa den kompetens och de resurser som behövs för att myndigheten ska kunna genomföra de uppgifter som ligger på centralmyndigheten enligt konventionen och förordningen. Det ska även utredas om vissa uppgifter bör handhas av centralmyndigheten eller av andra organ, i enlighet med den möjlighet till fördelning av uppgifterna som följer av de båda instrumenten. Varken eller underhållsförordningen hindrar att en ansökan görs direkt till en behörig myndighet i ett annat land och alltså inte via centralmyndigheten, men samtliga bestämmelser blir inte tillämpliga för dessa ansökningar. Utredaren ska redovisa hur sådana direkta ansökningar behandlas i de båda instrumenten. Enligt underhållsförordningen kan en medlemsstat ange att den godtar ett eller flera av EU:s officiella språk förutom sitt eller sina egna för ifyllandet av vissa formulär, bl.a. i samband med verkställighet av ett avgörande. Även finns regler om språk. Enligt konventionen kan en stat avge en deklaration om att den godtar att ansökningar översätts till ett annat språk än det egna. Utredaren ska bedöma om och i så fall vilket eller vilka språk som bör godta. Om utredaren under arbetets gång finner att det finns behov av att ta upp någon anknytande internationellt familjerättslig fråga, står det utredaren fritt att göra det. Arbetets bedrivande och redovisning av uppdraget Utredaren ska följa övriga nordiska länders arbete med och arbete med underhållsförordningen. Vikt ska fästas vid intresset av nordisk rättslikhet. Om utredarens förslag påverkar kostnaderna för staten, ska en beräkning av kostnaderna redovisas. Finansiering för kostnads- ökningar ska föreslås. Uppdraget ska redovisas . Europeiska unionens officiella tidning L 7/1 (Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och som ska offentliggöras) RÅDETS FÖRORDNING (EG) NR 4/2009 omdomstolsbehörighet,tillämpliglag,erkännandeochverkställighetavdomarsamtsamarbeteifråga om underhållsskyldighet med beaktande av fördraget om upprättande av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 61 c och 67.2, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av yttrande (1), med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit- téns yttrande (2), och av följande skäl: (1)Gemenskapenharsattsommålattbevaraochutvecklaett område med frihet, säkerhet och rättvisa, där den fria rör- ligheten för personer säkerställs. För att gradvis upprätta ett sådant område bör gemenskapen bland annat besluta om åtgärder rörande civilrättsligt samarbete med gränsö- verskridande följder, i den mån de behövs för att den inre marknaden ska kunna fungera väl. (1) Yttrandeavgivetden13december2007(ännuejoffentliggjortiEUT) ochyttrandeavgivetden4december2008efterettnyttsamråd(ännu ej offentliggjort i EUT). (2) Yttrandeavgivettillföljdavetticke-obligatorisktsamråd(EUTC185, , s. 35). (2)Enligt artikel 65 b i fördraget ska dessa åtgärder bland annat omfatta främjande av förenligheten mellan tillämp- ligabestämmelserimedlemsstaternaomlagkonflikteroch om domstolars behörighet. (3)Mot denna bakgrund har gemenskapen bland annat redan (EG) nr 44/2001 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (3), rådets beslut /470/EG av 2001 om inrättande av ett europeiskt rättsligt nätverk på privaträttens område (4), nr 1206/2001 av om samarbete mellan medlemsstaternas domstolar i fråga om bevisupptagning i målochärendenavcivilellerkommersiellnatur (5),rådets direktiv2003/8/EGavden27januari2003omförbättring tvister genom fastställande av gemensamma minimiregler för rättshjälp i sådana tvister (6), rådets förordning (EG) nr 2201/2003 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar (7), nr 805/2004 av om införande av en europeisk exekutionstitel för obestridda fordringar (8) och och rådets förordning (EG) lingar i mål och ärenden av civil eller kommersiell natur (delgivning av handlingar) (9). EGT L 12, , s. 1. EGT L 174, 27.6.2001, s. 25. EGT L 174, 27.6.2001, s. 1. EGT L 26, 31.1.2003, s. 41. EUT L 338, 23.12.2003, s. 1. EUT L 143, 30.4.2004, s. 15. EUT L 324, 10.12.2007, s. 79. L 7/2 Europeiska unionens officiella tidning