sou · GXB396 · 2010-01-01 00:00:00 — Efter en lång politisk process fattade ett beslut om riktlinjer för ett nytt framtida allmänt ålderspensions- system. Den viktigaste orsaken till att pensionssystemet behövde göras om var att kostnaderna för pensionerna ökade, som tillväxten var låg. Därtill kom att ovanligt stora årskullar från 1940- talet skulle komma att belasta systemet ytterligare. Men det fanns också andra skäl, såsom att ATP-systemet ansågs missgynna till exempel de personer som haft jämn inkomstutveckling och arbetat . Lagregleringen i det nya pensionssystemet beslutades av riks- dagen . De viktigaste lagarna på området är lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension (LIP)1, lagen (1998:675) om införande av lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension samt lagen (1998:702) om garantipension. En grundläggande princip för det nya pensionssystemet är livs- inkomstprincipen. Principen innebär att värdet av alla inbetalda pensionsavgifter – det som betalats in under yrkeslivet – motsvarar det som betalas ut till pensionärer i form av pension. För personer födda eller senare kan pensionsrätt tjänas in under hela livet. Den inkomstrelaterade pensionen består av tre delar: inkomst- pension, tilläggspension och premiepension. Till den som saknar inkomstrelaterad pension eller har endast liten sådan, utges garanti- pension. Inkomstpensionen är den grundläggande nya inkomstrelaterade allmänna pensionen. Den kommer att utges fullt ut till dem som är födda och . Personer födda åren 1938–1953 får en del av sin ålderspension som inkomstpension och en del som tilläggs- pension. Tilläggspensionen kan sägas utgöra en fortsättning övergångsvis på ATP-systemets pensionsberäkning. Personer födda får hela sin pension i form av tilläggspension, som beräknas med 1997/98:151, bet. 1997/98:SfU13 och 1997/98:SfU14, rskr. 1997/98:315 och 1997/98:320. LIP trädde i kraft i olika delar 1999, 2001 samt 2003. tillämpning av de före pensionsreformen gällande pensionsbe- stämmelserna. Premiepensionen härrör till skillnad från inkomstpension och tilläggspension från ett individuellt konto i vilket den del av pen- sionsavgiften (2,) som avsätts till premiepensions- systemet fonderas. Tillgodohavandet på premiepensionskontot för- ändras med avkastningen på de fonder som pensionsspararen har valt. Premiepensionen betalas ut under hela livet i likhet med inkomstpension och tilläggspension. Den kan även tas ut i delar. Pensionens storlek beräknas på försäkringsmässiga grunder och beräknas lika för kvinnor och män. Pensionsrätt för premiepension får överföras till make. Garantipensionen utgör ålderspensionssystemets grundskydd. Den ges ut till dem som saknar eller har endast låg inkomst- relaterad pension och finansieras via statsbudgeten. Garanti- pensionen kan betalas ut tidigast till personer födda eller . Full garantipension uppgår till 2,13 pris- basbelopp för ensamstående och 1,90 prisbasbelopp för gifta. Garantipensionens storlek räknas till viss del av mot annan pension från ålderspensionssystemet. Den räknas också av mot vissa andra pensionsinkomster (till exempel änkepension). Det sker inte någon avräkning mot tjänstepensioner, privata pensioner eller andra för- värvsinkomster. Personer som är födda eller har som regel redan börjat få pension enligt äldre regler. Deras pension räknades om och för dessa personer består grundskyddet övergångsvis av en garantipension med något avvikande regler. Försäkrad för ålderspension är, såvitt gäller inkomstrelaterad pension, den som arbetar i . Försäkringen gäller också, när rätten till pensionen kan härledas till ett arbete i eller när i övrigt något annat som kan ge personen i fråga sådan pensionsrätt har förekommit här. För rätt till garantipension krävs bosättning i . som en person har varit försäkrad och har haft inkomster här i landet som är pensionsgrundande, ska hans eller hennes pensionsgrundande inkomst fastställas. Detta gäller dock endast om summan av de inkomster som är pensionsgrundande uppgått till av det för intjänandeåret gällande prisbasbeloppet (2 kap. 2 § LIP). Det är summan av den försäkrades inkomster av anställning och inkomster av annat förvärvsarbete som utgör den pensions- grundande inkomsten. Vid beräkning av den pensionsgrundande inkomsten ska det bortses från inkomster till den del summan av dessa överstiger inkomstbasbeloppet (2 kap. 1 §). Till grund för beräkning av en försäkrads pensionsgrundande inkomst ett visst intjänandeår ska läggas den försäkrades taxering till statlig inkomstskatt för det året (2 kap. 18 §). Beslut i ärenden om pensionsgrundande inkomst fattas av (13 kap. 1 §). Vilka inkomster av anställning och av annat förvärvsarbete som är pensionsgrundande anges i 2 kap. 3–5 respektive 6–8 §§ LIP. Lön eller annan ersättning i pengar eller annan skattepliktig förmån som en försäkrad har fått som arbetstagare i allmän eller enskild tjänst, är pensionsgrundande som inkomst av anställning. Med lön likställs kostnadsersättning som inte undantas vid beräkning av skatteavdrag enligt 8 kap. 19 eller 20 § skattebetalningslagen (1997:483). Sådan skattepliktig intäkt i form av rabatt, bonus eller annan förmån som har utgetts på grund av kundtrohet eller liknande, skall också anses som inkomst av anställning, om den som slutligt har stått för de kostnader som ligger till grund för förmånen är någon annan än den som är skattskyldig för förmånen. Ersättning i pengar eller annan skattepliktig förmån för utfört arbete, dock inte pension, samt tillfällig förvärvsinkomst av verk- samhet som inte bedrivits självständigt är pensionsgrundande som inkomst av anställning, även om mottagaren inte har varit anställd hos den som betalat ut ersättningen. Den som har utfört arbetet likställs i sådana fall med en arbetstagare och den som betalat ut ersättningen med en arbetsgivare. Som pensionsgrundande inkomst av anställning räknas även stipendium som enligt 11 kap. 46 § inkomstskattelagen (1999:1229) skall tas upp som intäkt i inkomstslaget tjänst (), om stipendiet har betalats ut av en fysisk person bosatt i eller av en svensk juridisk person. Den som har betalat ut ett sådant stipendium anses som arbetsgivare. Som pensionsgrundande inkomst av anställning räknas vidare ett stort antal socialförsäkringsförmåner och andra statliga ersätt- ningar. 1.sjukpenning och rehabiliteringspenning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring samt sjukpenning eller särskild arbetsskadeersättning enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring eller motsvarande ersättning som utgetts enligt annan författning eller på grund av regeringens förordnande, i den utsträckning ersättningen har trätt i stället för en försäkrads inkomst som arbetstagare i allmän eller enskild tjänst, 2.föräldrapenningförmåner enligt lagen om allmän försäkring, 3.ersättning enligt lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård, 4.ersättning som har utgetts enligt 20 § lagen (1991:1047) om sjuklön, 5.livränta enligt 4 kap. lagen om arbetsskadeförsäkring eller motsvarande livränta som bestäms med tillämpning av den lagen, 6.delpension enligt lagen (1979:84) om delpensionsförsäkring, 7.vårdbidrag enligt lagen (1998:703) om handikappersättning och vårdbidrag, i den utsträckning bidraget inte är ersättning för merkostnader, 8.dagpenning från arbetslöshetskassa, 9.aktivitetsstöd till den som deltar i ett arbetsmarknadspolitiskt program, 10.utbildningsbidrag för doktorander, 11.ersättning till deltagare i teckenspråksutbildning för vissa föräldrar (TUFF), 12.dagpenning till totalförsvarspliktiga som tjänstgör enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt och till andra som får dag- penning enligt de grunder som gäller för totalförsvarspliktiga, 13.bidrag från och i den utsträckning som regeringen så föreskriver, samt 14.inkomstrelaterad sjukersättning och inkomstrelaterad aktivitetsersättning enligt 8 kap. lagen om allmän försäkring. Inkomster av annat förvärvsarbete Pensionsgrundande inkomst av annat förvärvsarbete är, i den utsträckning inkomsten inte skall räknas som inkomst av anställ- ning: 1.inkomst av en sådan näringsverksamhet som enligt 2 kap. 23 § inkomstskattelagen utgör aktiv näringsverksamhet, 2.tillfällig förvärvsinkomst av självständigt bedriven verksamhet, 3.ersättning för arbete för någon annans räkning i pengar eller andra skattepliktiga förmåner, 4.sjukpenning och rehabiliteringspenning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring samt sjukpenning enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring eller motsvarande ersättning som har utgetts enligt annan författning eller på grund av regeringens förordnande, i den utsträckning ersättningen har trätt i stället för inkomst som anges i 1–3, 5.stipendium som enligt 11 kap. 46 § inkomstskattelagen skall tas upp som intäkt i inkomstslaget tjänst. Ersättning för utfört arbete som angetts som inkomst av anställning räknas, i annat fall än om den har betalats ut från semesterkassa, som pensionsgrundande inkomst av annat förvärvs- arbete, om den har betalats ut till en mottagare som hade en F- skattsedel antingen när ersättningen bestämdes eller när den betalades ut. Om mottagaren hade en F-skattsedel med villkor enligt 4 kap. 9 § skattebetalningslagen, räknas ersättningen som inkomst av annat förvärvsarbete bara om F-skattsedeln har åberopats skriftligen. Som pensionsgrundande inkomst av annat förvärvsarbete räknas också ersättning för arbete som tidigare angetts som inkomst av anställning, om 1.utbetalaren var en fysisk person eller ett dödsbo, 2.den ersättning som har betalats ut inte har utgjort utgift i en näringsverksamhet som utbetalaren har bedrivit, 3.ersättningen tillsammans med annan ersättning för arbete från samma utbetalare under inkomståret har understigit , 4.utbetalaren och mottagaren inte har träffat en sådan överens- kommelse som avses i 3 kap. 2 a § andra stycket 2 d lagen om allmän försäkring, och 5.det inte är fråga om sådan ersättning för arbete som avses i 12 kap. 16 § (arvode till förmyndare, god man och förvaltare). 11.2.3Andra pensionsgrundande belopp än pensionsgrundande inkomst En av nyheterna med det reformerade ålderspensionssystemet är att inte bara arbets- eller arbetsrelaterade inkomster grundar rätt till pension. Även vissa andra förhållanden och fiktiva inkomster ger rätt till pension; dessa benämns pensionsgrundande belopp. Andra pensionsgrundande belopp än pensionsgrundande inkomst är belopp som beräknats på visst sätt för en försäkrad 1.som har uppburit inkomstrelaterad sjukersättning eller inkomstrelaterad aktivitetsersättning, 2.som har fullgjort plikttjänstgöring, 3.förälder till små barn, samt 4.som har studerat med studiemedel. Pensionsgrundande belopp ska fastställas för vilket en person som då var försäkrad uppfyller förutsättningarna för att till- godoräknas sådana belopp. Pensionsgrundande belopp skall fast- ställas endast i den utsträckning dessa belopp tillsammans med den försäkrades pensionsgrundande inkomst inte överstiger det för intjänandeåret gällande inkomstbasbeloppet. Andra pensionsgrundande belopp än pensionsgrundande inkomst skall inte heller fastställas för den som är född eller tidigare. För hel inkomstrelaterad sjukersättning och hel inkomstrelaterad aktivitetsersättning ska ett pensionsgrundande belopp beräknas enligt följande. Den antagandeinkomst som ligger till grund för den inkomstrelaterade ersättningen ska minskas med ett belopp motsvarande av antagandeinkomsten. Det pensions- grundande beloppet utgör enligt huvudregeln för som hel ersättning uppburits skillnaden mellan en tolftedel av den minskade antagandeinkomsten och den pensionsgrundande inkomsten av nämnda ersättning. Vid partiell förmån eller ersätt- ning som betalats för del av en månad beräknas proportionellt i förhållande till huvudregeln. I vissa fall kan pensionsgrundande belopp också beräknas när sjukersättning eller aktivitetsersättning är samordnad med livränta enligt lagen (1976:380) om arbets- skadeförsäkring. En försäkrad som under någon del av har genomgått grund- utbildning enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt ska till- godoräknas ett pensionsgrundande belopp för . Ett sådant belopp skall dock tillgodoräknas endast om tjänstgöringen har pågått sammanlagt minst utan att grundutbildningen avbrutits. Därvid skall hänsyn tas enbart till dagar för vilka den för- säkrade har erhållit dagersättning enligt lagen om totalförsvarsplikt. Beloppet motsvarar, för som tjänstgöringen har pågått och för vilken den försäkrade har erhållit dagersättning enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt, hälften av genom- snittet av samtliga för intjänandeåret fastställda pensionsgrundande inkomster för försäkrade som under det året har fyllt högst , delat med 365. Beräkningen ska avse de pensionsgrundande inkomsterna såsom de var bestämda fastställelse- året. Föräldrar till små barn En försäkrad förälder kan tillgodoräknas ett pensionsgrundande belopp för år då han eller hon har haft små barn. och barn har dock endast en av barnets föräldrar rätt att tillgodoräknas ett sådant belopp. Detsamma gäller om två föräldrar har eller har haft fler än ett gemensamt barn för vilka pensionsgrundande belopp kan tillgodoräknas någon av föräldrarna. En förälder skall inte heller tillgodoräknas mer än ett pensionsgrundande belopp. Det finns i lagen ingående regler om vem av föräldrarna som ska tillgodoräknas ett pensionsgrundande belopp av nu angivet slag och om överlåtelse av detsamma. Det pensionsgrundande beloppet ska tillgodoräknas för år då barnet 1.inte har uppnått ålder, om barnet är fött januari–juni, eller 2.har uppnått ett men inte ålder, om barnet är fött juli–december 1.föräldern har varit försäkrad enligt LIP och bosatt i , 2.barnet har varit bosatt i eller, om barnet inte har levt , den del av året barnet levt, 3.föräldern har fyllt högst , 4.föräldern har haft vårdnaden om barnet minst halva året, samt 5.föräldern under minst halva året har bott tillsammans med barnet. Ett pensionsgrundande belopp till föräldrar med små barn ska mot- svara det högsta av 1.det belopp varmed summan av den pensionsgrundande inkomsten och pensionsgrundande belopp av andra orsaker för den försäkrade under intjänandeåret understiger summan av dennes fastställda pensionsgrundande inkomst och pensions- grundande belopp med anledning av uppburen sjukersättning eller aktivitetsersättning före barnets födelse, 2.det belopp varmed summan av den pensionsgrundande inkomsten och pensionsgrundande belopp av andra orsaker för den försäkrade under intjänandeåret understiger av genomsnittet av samtliga för intjänandeåret fastställda pensionsgrundande inkomster för försäkrade som under det året har fyllt högst , eller 3.det för intjänandeåret gällande inkomstbasbeloppet. En försäkrad som under någon del av har uppburit studie- medel i form av studiebidrag enligt 3 kap. studiestödslagen (1999:1395) ska tillgodoräknas ett pensionsgrundande belopp för . Pensionsgrundande belopp tillgodoräknas dock inte för den del som avser tilläggsbidrag. Ett sådant pensionsgrundande belopp motsvarar av det studiebidrag som den försäk- rade har uppburit . Det inkomstrelaterade ålderspensionssystemet är autonomt i den meningen att det är avgiftsfinansierat och ligger utanför stats- budgeten. De avgifter som avses är dels socialavgifter (ålderspen- sionsavgiften), allmän pensionsavgift och statlig ålderspensions- avgift. I detta avsnitt ges en beskrivning av dessa avgiftssystem. Bestämmelser om socialavgifter finns i socialavgiftslagen (2000:980). Den grundläggande funktionen för socialavgifterna är att finansiera socialförsäkringssystemen. De bidrar också till finan- sieringen av vissa andra sociala anordningar som inte räknas som socialförsäkring, t.ex. arbetslöshetsförsäkringen. Bestämmelser om fördelning av socialavgifter finns i lagen (2000:981) om fördelning av socialavgifter. Socialavgifter utgörs av arbetsgivaravgifter som SOU 2009:96 Pensionsförlust eller pensionsrätt betalas av arbetsgivare eller egenavgifter som betalas av egen- företagare. Arbetsgivaravgifter ska betalas av den som utger avgiftspliktig ersättning enligt lagen2 (2 kap. 1 § socialavgiftslagen). Vissa undan- tag från när avgift ska betalas anges i kapitlets 2–9 §§. Undantagen är hänförliga till antingen ersättningens karaktär eller mottagaren eller betalaren av ersättning. Avgiftspliktig ersättning är enligt 2 kap. 10 och 11 §§ socialav- giftslagen löner, arvoden, förmåner och andra ersättningar för arbete. Detsamma gäller annat som utges med anledning av ett avtal om arbete, dock inte pension. Med ersättning för arbete likställs i lagen: 1.kostnadsersättning, utom sådan som enligt 8 kap. 19 eller 20 § skattebetalningslagen (1997:483) skall undantas vid beräkning av skatteavdrag, 2.garantibelopp enligt lönegarantilagen (1992:497), 3.ersättning som utges till enligt 24 § första stycket lagen (1991:1047) om sjuklön, varvid ersättningen skall anses ha betalats ut till den person som sjuklönen avser, 4.forskarstipendium från Europeiska gemenskaperna (), om stipendiet utges av en fysisk person bosatt i eller av en svensk juridisk person, och 5.ersättning från semesterkassa. Avgiftsfri ersättning är enligt 2 kap. 12–23 §§: 2.ersättning till utomlands bosatta artister, 3. ersättning som till en person understigit , 4.vissa ersättningar vid sjukdom m.m., 5.vissa ersättningar för vilka särskild löneskatt skall betalas, 6.ersättning för vilken statlig ålderspensionsavgift skall betalas, 2 I det ursprungliga socialavgiftssystemet var det bara ersättningar som utgavs av arbetsgivare till arbetstagare som var arbetsgivaravgifter. blev allt fler ersättningar avgiftspliktiga och arbetsgivarbegreppet blev alltför uttänjt. Därför används inte begreppet i nuvarande socialavgiftslag utan sikte tas i stället på den som betalar ersättning av visst slag. 7.ersättning från vinstandelsstiftelse, 8.ersättning till idrottsutövare, 9.ersättning för skiljemannauppdrag om parterna i skiljeför- farandet är av utländsk nationalitet, 10.i vissa fall ersättning som motsvarar utgifter i arbetet, 11.ersättning till barn i vissa fall, samt 12.vissa förmåner och ersättningar från fåmansföretag och fåmans- handelsbolag. Avgiftsunderlaget för beräkning av arbetsgivaravgifter är summan av de avgiftspliktiga ersättningar som den avgiftsskyldige har utgett under en kalendermånad. I avgiftsunderlaget skall också ingå tidigare utgiven avgiftsfri ersättning som sammanräknad med en ersättning som utgetts under kalendermånaden blir avgiftspliktig (2 kap. 24 §). Enligt 2 kap. 26 § är arbetsgivaravgifterna enligt huvudregeln av avgiftsunderlaget och utgörs av På ersättning till personer som vid årets ingång har fyllt skall bara ålderspensionsavgiften betalas. På ersättning till personer som vid årets ingång har fyllt 18 men inte skall hela ålderspen- sionsavgiften men bara hälften av de övriga arbetsgivaravgifterna betalas (2 kap. 27 och 28 §§). Egenavgifter3 ska betalas av en fysisk person på avgiftspliktig inkomst av arbete i och arbete i utlandet, om den avgifts- skyldige när arbetet utförs omfattas av svensk socialförsäkring (3 kap. 1 och 2 § socialavgiftslagen). 3 Om trafikskadeersättning görs pensionsgrundande, kommer försäkringsbolagen att betala arbetsgivaravgifter på sådan ersättning. Denna beskrivning av egenavgifter finns med endast för att tydliggöra hela socialavgiftssystemet. SOU 2009:96 Pensionsförlust eller pensionsrätt Vilken inkomst som är avgiftspliktig anges i 3–8 §§ samma kapitel enligt följande. Överskott av näringsverksamhet är avgiftspliktig, om den som har inkomsten har arbetat i verksamheten i inte oväsentlig omfatt- ning. Inkomst av tjänst från verksamhet som bedrivs självständigt men som inte räknas som näringsverksamhet är avgiftspliktig. En ersättning för arbete som utförts åt en fysisk person eller ett dödsbo är avgiftspliktig, om den skall tas upp i inkomstslaget tjänst och arbetsgivaravgifter inte skall betalas på ersättningen. En ersättning för arbete som utförts åt en fysisk person som är bosatt utomlands eller en utländsk juridisk person är avgiftspliktig, om den skall tas upp i inkomstslaget tjänst och arbetsgivaravgifter enligt 2 kap. 8 § inte skall betalas på ersättningen. Forskarstipendium från Europeiska gemenskaperna () är avgiftspliktigt. Detta gäller inte om stipendiet utges av en fysisk person bosatt i eller av en svensk juridisk person. Löner, arvoden, förmåner och andra ersättningar för arbete är avgiftspliktiga, om den som gett ut ersättningen inte skall betala arbetsgivaravgifter på grund av att mottagaren har F-skattsedel. Detsamma gäller annat som utges med anledning av ett avtal om arbete samt sådan ersättning som enligt 2 kap. 11 § 1, 2 eller 4 likställs med ersättning för arbete. Vissa inkomster är enligt 9–11 §§ avgiftsfria. Sådana ersättningar för arbete från en utbetalare som samman- lagt understiger är avgiftsfria. Detta gäller inte om ersättningen utgör inkomst av näringsverksamhet. Sjukpenning och rehabiliteringspenning enligt lagen om allmän försäkring är avgiftsfri. Detta gäller också sjukpenning enligt lagen om arbetsskadeförsäkring och motsvarande ersättning som utges enligt annan författning eller på grund av regeringens förordnande. En ersättning för arbete som utgör inkomst i inkomstslaget näringsverksamhet är avgiftsfri, om den som utger ersättningen skall betala arbetsgivaravgifter på den enligt bestämmelserna i 2 kap. Underlaget för beräkning av egenavgifter (avgiftsunderlaget) är summan av de avgiftspliktiga nettoinkomsterna vid den avgifts- skyldiges taxering till inkomstskatt 3 kap. 12 §). Ett underskott i en näringsverksamhet får inte minska ett överskott i en annan närings- verksamhet. Pensionsförlust eller pensionsrätt SOU 2009:96 Enligt 3 kap. 13 § socialavgiftslagen är egenavgifterna av avgiftsunderlaget och utgörs av Inga egenavgifter skall betalas om avgiftsunderlaget understiger . De ovan nämnda särskilda regler för personer som har fyllt och för personer som har fyllt 18 men inte som gäller för arbetsgivaravgifter gäller även för egenavgifter. Den som har haft hel ålderspension enligt LIP eller lagen om garantipension före taxeringsåret skall bara betala ålders- pensionsavgiften (3 kap. 16 §). Detsamma gäller den som har haft hel sjukersättning eller hel aktivitetsersättning enligt lagen om allmän försäkring någon del av året före taxeringsåret. Den egenföretagare för vilken sjukpenningförsäkring enligt 3 kap. 11 § lagen om allmän försäkring gäller med karenstid skall betala sjukförsäkringsavgift efter en procentsats som beräknas med hänsyn till hur karenstiden bedöms påverka försäkringens utgifter (3 kap. 17 §). Föreskrifter om bestämmande, debitering, redovisning och betalning av avgifter enligt socialavgiftslagen finns i skattebetal- ningslagen (1997:483) (4 kap. 1 § socialavgiftslagen). Därvid gäller bl.a. att arbetsgivaravgifter ska beräknas för varje redovisningsperiod, omfattande en kalendermånad, efter de procentsatser och underlag som anges i 2 kap. socialavgiftslagen (9 kap. 1 § och 10 kap. 14 § skattebetalningslagen). En skatte- deklaration ska lämnas för varje redovisningsperiod (10 kap. 1 §). En särskild omständighet att uppmärksamma beträffande socialav- gifter och därmed ålderspensionsavgifter är att något tak inte finns för när avgift inte ska betalas. Ålderspensionsavgiften betalas även för inkomster ovanför 8,07 inkomstbasbelopp.4 Eftersom 4 Sambandet mellan socialförsäkringsavgifter och förmåner har med tiden tunnats ut. gällde exempelvis att vid beräkningen av arbetsgivaravgifter hänsyn inte skulle tas till inkomster som överstiger 8,07 inkomstbasbelopp inte ger pensionsrätt förs de avgifterna till staten (6 § lagen [2000:981] om fördelning av socialavgifter) och tillfaller således inte pensionssy- stemet. I samband med skattereformen uttalades bl.a. att den reformen syftade till en likformig beskattning av olika inkomster. Det ansågs därvid nödvändigt att också beakta socialavgifterna eftersom dessa i stor utsträckning ekonomiskt sett utgör en skatt.5