sou · GYB375 · 2010-11-10 00:00:00 — Förordningen gäller för lärlingsutbildning som påbörjas 1:a 30:e . Syftet med lärlings- utbildningen är enligt förordningen att ge eleverna en grund- läggande yrkesutbildning, ökad arbetslivserfarenhet och en möjlig- het att under en handledares ledning, på en arbetsplats, få för- djupade kunskaper inom yrkesområdet. Förordningen tar endast upp de områden där försöksverksamheten avviker från gymnasie- skolans regelverk. I övrigt ska gymnasieskolans bestämmelser gälla. Förordningen gör det möjligt att förena anställning med studier mot ett yrke, men även att genomföra studier på arbetsplats utan att anställningsförhållande råder. För att få genomgå lärlingsutbild- ning måste eleven vara behörig till och först ha blivit antagen till ett nationellt eller specialutformat program med yrkesämnen. Det är som /10 efter ansökan från skolhuvudmännen avgör vilka skolor som får delta i försöksverksamheten och antalet platser. Första försöksåret, 2008/09, var det dåvarande Myndig- heten för skolutveckling (MSU) som fattade motsvarande beslut. De skolor som deltar i försöksverksamheten är förbundna att aktivt delta i olika uppföljningar och utvärderingar som kon- tinuerligt kommer att ske med försöksverksamhet gymnasial lärlingsutbildning. Vi kommer nedan att redovisa resultaten av uppföljningar av omfattningen av den gymnasiala för- söksverksamheten och hur statsbidraget har använts. Erfarenheter av hur utbildningen organiserats Försöksförordningen, som enbart gäller försöksverksamheten, upphör successivt att gälla då den nya gymnasieskolan införs . En central fråga är enligt kommittén vilken framtida reglering som fordras för att den gymnasiala lärlingsutbildningen ska kunna bedrivas. Enligt Kommitténs uppfattning krävs en reglering som kan garantera genomförande på arbetsplatser på ett kvalitativt lik- värdigt och rättssäkert sätt. 4.1.2Beslut om deltagande i lärlingsförsöket För att få delta i försöksverksamheten måste skolhuvudmannen ha tilldelats utbildningsplatser genom försorg; (första året, 2008/09, fördelades platserna av dåvarande Myndigheten för skolut- veckling, MSU). Försöksverksamheten har pågått och sträcker sig till . Försöksverksamheten omfattas av ett extra statligt bidrag till deltagande huvudmän med per elev och läsår. Regeringen hade anslagit 2008, 2009 respektive 2010. Stats- bidraget regleras i förordningen (2007:1349) om försöksverk- samhet med gymnasial lärlingsutbildning. har sammanlagt betalat till del- tagande huvudmän sedan försöksverksamheten startades . för /2009 och 175,6 mil- joner kronor för /2010. Inom försöksverksamheten finns även ett statsbidrag för utbildning av handledare på de arbets- platser som deltar. Detta regleras i förordningen (2008:756) om statsbidrag för handledarutbildning. Statsbidraget till handledarut- bildning omfattas av : 2008, 2009 och 2010. beviljade i statsbidrag för /2009. Enligt den uppföljning som gjorde hade 3 190 handledare utbildats och anlitats. För /2010 har fördelat 23 miljoner för att utbilda 6 553 handlare. Erfarenheter av hur utbildningen organiserats Beslut om lärlingsplatser /2009 drog försöksverksamheten med gymnasial lärlingsutbildning i gång. Dåvarande Myndigheten för skolut- veckling (MSU) fick i uppdrag att fördela och besluta om antalet platser för /2009 och fick i uppdrag att utforma kursplaner till försöksverksamheten och att betala ut stats- bidraget. Skolhuvudmännen ansökte hos MSU om att få delta i försöksverksamheten och visade ett mycket stort intresse för den nya försöksverksamheten. Ansökningarna översteg vida de 4 000 tilldelade platserna, varför regeringen valde att utöka antalet platser till 5 000 så att alla huvudmän som planerade för ett deltagande också kunde få delta i lärlingsförsöket. MSU fördelade 4 946 lärlingsplatser till 157 olika huvudmän. Skol- verket övertog från , då MSU avvecklades, ansvaret för att avgöra vilka skolor som ska få delta i försöksverksamheten och antalet platser hos dem. (oktober) söktes bidrag för 3 706 elever. omfattade försöksverksamheten (april) 3 609 elever och (oktober) fanns 3 202 elever i åk 2. Beslut om lärlingsplatser /2010 Inför den andra ansökningsomgången 2009/2010 var intresset att få delta ännu större. 188 skolhuvudmän, varav 30 fristående huvud- män, ansökte för 335 skolor om 8 963 elevplatser. Detta var anmärk- ningsvärt då en kraftig konjunkturnedgång slagit till och avviker markant från hur många internationella erfarenheter ser ut. Eftersom endast hade 6 000 platser att fördela måste ett urval göras. beslöt då att för skolhuvudmän som ansökt om fler än 20 platser reducera antalet platser i förhållande till vad som hade ansökts. Antalet platser reduceras för denna kate- gori men huvudmannen beviljas alltid minst 20 platser Det innebar att samtliga skolhuvudmän som ansökt kunde delta i lärlingsförsöket även , fast i vissa fall med färre platser. I ett avseende skärpte kraven för deltagande. Enligt för- ordningen om försöksverksamheten ska det för varje program inom försöksverksamheten finnas ett lärlingsråd för samråd mellan skolan och arbetsmarknadens organisationer. Besluten om rätt att elta i försöksverksamheten gällde därför endast under förutsättning Erfarenheter av hur utbildningen organiserats att huvudmannen inrättat lärlingsråd vid varje skola som ansökan avsåg. De skolhuvudmän som vid sin ansökan ännu inte inrättat lärlingsråd, beviljades elevplatserna under förutsättning att skolhuvudmannen senare kunde påvisa att lärlingsråd hade inrättats genom ett konstituerande protokoll eller motsvarande. Beslut om lärlingsplatser /2011 /2011 är det sista läsåret elever kan påbörja sin utbild- ning inom försöksverksamheten. Även vid denna ansöknings- omgång fanns det ett stort intresse hos huvudmännen att få delta. I den sista ansökningsomgången har 125 skolhuvudmän, varav 22 fristående huvudmän och 2 landstingsägda , ansökt för 274 skolor om 7 755 elevplatser. hade att fördela 6 000 platser. För de skolhuvudmän som ansökt om fler än 23 platser reducerade därför antalet platser. Reduceringen gjordes , men de aktuella huvudmännen beviljades alltid minst 23 platser. Samtliga skolhuvudmän, som har ansökt kunde därmed beviljas deltagande i försöksverksamheten även . Beslutet om rätt att delta i försöksverksamheten gällde även under förutsättning att huvudmannen inrättat lärlingsråd vid varje försöksskola. 4.1.3Försöksverksamhetens omfattning /2010 deltog 157 huvudmän i försöksverksamheten med gymnasial lärlingsutbildning och med totalt 7 135 elever och deltog 159 huvudmän med 6 914 elever. Läsåret innan, 2008/2009, deltog 135 huvudmän i försöksverksamheten med gymnasial lärlingsut- bildning och med totalt 3 609 elever. (uppgifterna avser ). I tabell 4.1 redovisas antalet elever i försöksverksamheten /2010 och hur mycket statsbidrag som har betalats ut. SOU 2010:75 Erfarenheter av hur utbildningen organiserats Antal elever i försöksverksamheten /2010 fördelade * ht 2009 deltog sammanlagt 157 huvudmän i försöksverksamheten. Tabell 4.1 visar fördelning efter huvudman /2010; 134 kommunala, 24 fristående och 3 landsting. Nästan hälften av landets kommunala skolhuvudmän deltog med totalt 2 815 elever i försöksverksamheten. Trots att betydligt färre fristående huvud- män deltar i försöksverksamheten är antalet elever i fristående skolor fler än i kommunala skolor. Andelen elever i fristående skolor i försöksverksamheten utgör av samtliga elever i fristående gymnasieskolor medan andelen elever i kom- munala skolor i försöksverksamheten utgör av det totala elevunderlaget. Enligt offentliga statistik /2010 gick 305 367 elever i kommunala gymnasieskolor och 85 510 elever i fristående. Försöksverksamheten är representerad inom gymnasieskolans samt- liga grundläggande yrkesutbildningar. I försöksverksamheten /2010 deltar flest elever i utbildningarna bygg, fordon, handels och administration, hantverk, och energi. Tabell 4.2 och 4.3 innehåller antal elever /2010 fördelat på kön, utbildning och års- kurs. Tabell 4.2 visar antalet elever som gick i årskurs 2 . De elever som påbörjat sin utbildning /2009 gick normalt i årskurs 2 men drygt 100 elever gick i årskurs 3 och hade startat försöks- verksamheten direkt i årskurs 2. Majoriteten av eleverna är män och i läsår 2 är andelen män . Könsskillnader finns i flera av gymnasieskolans grundläggande yrkesutbildningar och samma mönster återfinns inom försöksverksamheten. I utbildningar inom el, energi, och industri dominerar manliga elever i båda åren i försöksverk- samheten. Inom dessa utbildningar är andelen män . Erfarenheter av hur utbildningen organiserats Tabell 4.2 visar att andelen kvinnor i läsår 2 är högst på omvård- nads-, barn- och fritid samt i naturbruksutbildningar. I årskurs 2 är naturbruk den utbildning i försöksverksamheten där andelen kvinnor är störst. Hotell och restaurang är den utbildning i för- söksverksamheten där könsfördelningen är jämnast. I årskurs 1 är andelen kvinnor och i årskurs 2 är andelen kvinnor . Tabell 4.3 visar vilka utbildningar som eleverna 1 i för- söksverksamheten går, den totala andelen kvinnor är . Andelen kvinnor är störst i omvårdnad () detta kan jäm- föras med att andelen kvinnor i nationella omvårdnadsprogrammet är . Könsskillnaderna skiljer sig åt mellan läsåren inom vissa utbildningar. Till exempel är könsfördelningen i fordonsut- bildning något jämnare i läsår 1, där andelen kvinnor är jämfört i läsår 2. I tabell 4.3 framgår att andelen män som gick en naturbruksutbildning är dubbelt så hög i årskurs 1 än andelen män i årskurs 2. Vidare framgår att andelen kvinnor är högre i årskurs 1 i utbildningarna hantverk, hotell och restaurang i jämförelse med årskurs 2. Tabell 4.2 Antal elever i årskurs 2. fördelade efter kön och utbildningar inom närliggande program i försöksverksamheten Andel (%) Andel (%) Byggprogrammet (BP) Fordonsprogrammet (FP) administration (HP) Hantverk (HV) Energi (EN) Industri (IP) El (EC) Omvårdnad (OP) Barn och Fritid (BF) Naturbruk (NP) Livsmedel (LP) Mediet (MP) * Utbildningarna är specialutformade men har inte gått att härleda till ett närliggande program. SOU 2010:75 Erfarenheter av hur utbildningen organiserats Antal elever i årskurs 1 fördelade efter kön och närliggande Andel (%) Andel (%) Bygg (BP) Fordonsprogrammet (FP) administration (HP) Hantverk (HV) Energi (EN) El (EC) Industri (IP) Omvårdnad (OP) Naturbruk (NP) Barn & Fritid (BF) Livsmedel (LP) Medie (MP) * Utbildningar är specialutformade och har inte gått att härleda till närliggande program. 4.1.4Nationella styrdokument inom försöksverksamheten Utbildningen inom lärlingsförsöket ska i likhet med ett vanligt nationellt program totalt omfatta 2 500 poäng. Kursplanen utgår från att eleven läser en mindre andel kärnämnen än vid ett nation- ellt program. Obligatoriskt är 500 poäng bestående av kurserna svenska A, engelska A, matematik A, religionskunskap A samt ämnena idrott och hälsa, samhällskunskap och historia med 50 poäng vardera enligt särskilda kursplaner för just försöksverksam- heten. Flertalet av eleverna har utnyttjat rätten att utöka kärn- ämnesstudierna till att omfatta totalt 800 poäng och därmed i likhet med de nationella programmen få möjlighet till allmän högskole- behörighet. Studierna omfattar då även kurserna Svenska B, Natur- kunskap och Estetisk verksamhet samt att man byter ut Idrott och hälsa och Samhällskunskap enligt ovan till ordinarie kärnämnes- kurser inom nationellt program. Erfarenheter av hur utbildningen organiserats När det gäller högskolebehörighet har Verket för Högskole- service (VHS) i en promemoria meddelat Skol- verket att för eleverna i försöksverksamheten erfordras utöver det lägre omfånget av kärnämnen enligt ovan endast Svenska B/Svenska som andraspråk B för grundläggande behörighet. Denna information har funnits tillgänglig på och dess- utom har verket informerat om detta på sina lärlingskonferenser. Den särskilda kursplanen , 1201 Den arbetsplatsförlagda delen av utbildningen skall alltid minst omfatta 1 250 poäng och kan utgöras av en för försöksverksamheten särskilt utformad kursplan (arbetsplatsförlagt lärande inom lärlingsförsöket, 1201) eller andra reguljära kursplaner hämtade från yrkesut- bildningar inom nationellt program. Jämfört på arbetsplats i de nationella programmen omfattar således den arbets- platsförlagda tiden inom lärlingsförsöket en väsentligt större andel av den totala utbildningstiden, minst . Det innebär att en gymnasial lärling vars arbetsplatsförlagda utbildning omfattar en 40-timmarsvecka skulle erhålla väsentligt mer tid för yrkeslärande än en elev inom en jämförbar skolförlagd yrkesut- bildning. En utgångspunkt är dock att alla elever inom gymnasie- skolan ska betraktas bedriva heltidsstudier . Frågan har dock rests inom vissa branscher huruvida man ska belöna den mertid på arbetsplats lärlingselever fått och kanske avräkna denna mot branschens krav på färdigutbildningstid. 4.2.1Onyttjade platser hos skolhuvudmännen - varför började inte alla elever? Även om intresset att starta lärlingsutbildning varit stort har inte alla tilldelade utbildningsplatser blivit utnyttjade. Eftersom planer- ingsläget är ganska oklart för huvudmännen då platserna ska sökas hos finns skäl anta att många huvud- män sökt platser med råge för att ha i beredskap om sökande- trycket skulle öka. Det visade sig att över 1 000 beviljade platser aldrig fylldes och även fanns färre elever i försöksverksamheten än det antal platser som beviljat. Erfarenheter av hur utbildningen organiserats uppföljningar har huvudmännen tillfrågade om de anser att det är svårt att rekrytera elever till lärlingsutbildningen. Nästan samtliga huvudmän bevarade frågan. Hälften av huvudmännen uppgav att det är svårt att rekrytera elever. Dessa huvudmän har i en öppen fråga beskrivit vad de tror att det beror på att färre elever deltar än vad huvudmannen har fått beviljat. Angivna skäl till att det startade färre elever 2009/2010 än vad huvudmannen hade planerat Skäl till att färre elever deltar i försöksverksamheten Att tillhöra en klass är viktigt för eleven Lärlingsutbildning har låg status Popularitet varierar mellan program/branscher Ej svarat/övrigt I tabell 4.4 redovisas huvudmännens bild av vad de tror var skälet till att färre elever deltar i försöksverksamheten /2010 än antalet platser som huvudmannen fått beviljat. Huvudmännens svar har kategoriserats i fyra olika förklaringar till varför lärlings- utbildningen enligt dem inte är lika populär som de trodde när de ansökte om lärlingsplatser. Ett återkommande skäl är att lärlings- utbildningen är ny och att elever inte känner till den. En del huvudmän menar att skolan måste bli bättre på att mark- nadsföra lärlingsutbildningen. En skolledare uttalar: Det handlar fortfarande mycket om att vi inte har marknadsfört lärlingsutbildningen tillräckligt. Den är inte känd för kommande elever och inte heller helt bekant för vägledare på . Svårt att få elever, föräldrar att förstå att lärlingsutbildningen inte främst handlar om ett alternativ för omotiverade elever. Drygt en fjärdedel uttrycker att lärlingsutbildningen kan upp- levas som negativ för att elever saknar gemenskapen att tillhöra en klass. En del av huvudmännen beskriver att lärlingsutbildningen fått låg status därför den ibland ses som ett alternativ för omotiverade elever. Även första försöksåret gjordes en motsvarande undersökning. Result- aten visas i tabell 4.5 nedan. Erfarenheter av hur utbildningen organiserats Tabell 4.5 Angivna skäl till att det startade färre elever 2008/2009 än vad huvudmannen hade planerat Det var att informera Intresset var inte tillräckligt stort bland eleverna Svårt att hitta lärlingsplatser Elever vill vara kvar i skolan Tabellen visar motsvarande bild för båda försöksåren och till viss del sammanfaller skälen. Det vanligaste motivet var att huvud- männen upplevde att det fanns för lite tid att nå ut med information till elever och föräldrar. kom också besluten om tilldelat antal platser mycket sent till huvudmännen. Den näst vanligaste orsaken 2008 och som flera huvudmän angav är att det inte fanns tillräckligt med intresserade elever. Det tredje vanligaste skälet är att huvud- männen har uppgivit att det är svårt att hitta arbetsplatser. Det finns också en del som påpekar att eleverna hellre vill gå en utbild- ning där det finns en tillhörighet till en klass. Vissa speciella önskemål har funnits, t ex. i , som med en stor koncentration av lärlingsutbildning i sina med- lemskommuner, ansökt om medgivande att regionalt få omfördela lediga platser inom försöksverksamheten. 4.2.2Lärlingsrådens organisation och funktion Varje skola som deltar i försöksverksamheten är enligt förord- ningen (SFS 2007:1349) skyldig att inrätta ett lärlingsråd. Lärlings- råden ska vara den främsta garanten för att lärlingsutbildningen uppfyller högt ställda krav på kvalitet och likvärdighet. Det finns inga bestämda riktlinjer för hur lärlingsråden ska organiseras, för hur verksamheten ska bedrivas eller hur ledamöterna ska rekryteras. Skolorna har således betydande frihetsgrader på dessa punkter. Sammantaget visar det sig att skolorna nu har inrättat någon form av lärlingsråd. Det har ju också varit ett krav för att delta i Erfarenheter av hur utbildningen organiserats försöksverksamheten och för att utnyttja tilldelade platser. Den optimala formen verkar vara ett lärlingsråd för varje enskilt lärlings- program eller möjligtvis ett gemensamt råd för de program som ligger nära varandra. Drygt hälften, eller närmare bestämt 55 pro- cent av skolorna, organiserar också lärlingsråd som en fristående verksamhet för varje enskilt yrkesprogram. av skolorna organiserar råden på så sätt att flera olika program finns samlade under ett och samma lärlingsråd. Vid några skolor finns bland- varianter där vissa program har särskilda lärlingsråd medan flera andra program vid samma skola inordnas under ett programråd. Ytterligare en form är att skolan i stället för att inrätta särskilda lär- lingsråd har samordnat samtliga lärlingsutbildningar med yrkespro- grammens programråd vid skolan (). Enstaka skolor har utvecklat alternativa former. Exempelvis har handledarträffar fått tjäna som lärlingsråd. Det finns ett lärlingsråd som till sin struktur och sammansätt- ning helt avviker från mönstret i landet i övrigt. Det gäller lärlings- rådet i som täcker samtliga medverkande skolor i försöks- verksamheten i länet. Något sådant exempel på ett regionalt organiserat lärlingsråd finns inte någon annanstans. Vid en intervju med en före- trädare för rådet i framhölls, att detta råd är ett av de få exemplen där lärlingsrådets fungerar som tänkt och uppfyller rollen av att godkänna arbetsplatser som tar emot lärlingar, att godkänna kursplaner och handledare. Diagram 4.1 visar fördelningen av olika former av lärlingsråd mellan kommunala och fristående skolor. Eftersom några skolor har lärlingsråd med varierande struktur och därför angett flera alternativ så överstiger antalet svar det totala antalet inkomna enkäter. Erfarenheter av hur utbildningen organiserats Figur 4.1 Lärlingsrådens form vid kommunala respektive fristående skolor D) Del av E) Annat sätt F) Lärlingsråd G) Annan form Vid våra intervjuer framkom kritik mot att lär- lingsråd kan omfattas av flera program. Diskussionerna tenderar att hamna på en allt för övergripande och principiell nivå eftersom mer specifika och arbetsplatsnära frågor inte berör alla deltagare. Detta kan i förlängningen medföra att intresset från arbetslivets sida sjunker. Rådens möjligheter att uppfylla uppdraget att godkänna arbetsplatser som erbjuder lärlingsplatser och att fortlöpande kvalitetsgranska utbildningen på arbetsplatserna minskar också. utser enligt förordningen om försöksverksam- heten själv sin ordförande och bestämmer även i övrigt sina arbets- former. Vår undersökning visar att en rektor vanligtvis är ord- förande, närmare bestämt i av skolorna. Det före- kommer också, även om det inte är vanligt, att en arbetslivsföre- trädare eller en lärare är ordförande och i något enstaka fall en utbildningssamordnare. Lärlingsråden träffas vanligen en eller två gånger per en termin, det gäller i av skolorna. Resterande svar visar att lär- lingsråden vid ett fåtal skolor möts en gång eller att det varierar, dvs. att det saknas tydliga rutiner för hur ofta rådet möts. Totalt sett har de kommunala skolorna fler lärlingsrådsmöten än de fristående. I samband våra intervjuer framkom att möten ibland kunde förläggas på deltagande arbetsplatser för att ge en mer kon- kret inblick i lärlingsutbildningens villkor. Möten kunde också knytas till sociala aktiviteter, t.ex. bowling, för att svetsa samman med- lemmarna i lärlingsrådet. Mötetstidpunkter beslutas oftast vid föregående möte, det gäller på av skolorna. Ett antal – eller närmare bestämt 22 pro- cent – anger att lärlingsrådens möten alltid eller ofta planläggs års- Erfarenheter av hur utbildningen organiserats vis med fastställda mötestider. Resterande svar visar att en mindre andel, , planerar in möten vid behov. När det gäller rutiner för hantering av handlingar så anger att kallelser alltid eller ofta skickas ut före ett möte. anger att minnesanteckningar skrivs och att dessa skickas ut till berörda efter mötet. Endast ett fåtal skolor använder sig av hemsida för kallelser och minnesanteckningar. Rutiner med kallelser och minnesanteckningar verkar fungera relativt väl som frågan om mötesfrekvens bör aktuali- seras. Med tanke på det omfattande ansvar lärlingsrådet har så är knappast ett möte per termin tillräckligt. Två möten kan också vara i minsta laget eftersom det finns en risk att möten, om de hålls för sällan, utvecklas till informationsmöten. Arbetslivsföreträdarnas roll reduceras. För att ge utrymme för fördjupad hantering av de viktiga frågorna borde, förutom att lärlingsråden organiseras för varje enskilt lärlingsprogram, också ökad mötesfrekvens upp- muntras såvida inte kvaliteten i lärlingsrådets arbete kan säkras på annat sätt. Exempel på stödjande insatser skulle kunna vara att inrätta operativa arbetsgrupper som bereder ärenden inför hanter- ing i lärlingsrådet. Ett annat alternativ är att upprätta särskilda yrkesråd eller programråd som stödjer lärlingsråden. Yrkesråden, som t.ex. spelar en viktig roll på lär- lingsutbildningar i , kan fokusera mer på avgränsade yrkesområden och ta fram nödvändiga underlag, t.ex. mer detalj- erade utbildningsplaner för den arbetsplatsförlagda undervisningen. Lärlingsrådens sammansättning med fokus på arbetslivets representanter Enligt försöksförordningen ska lärlingsrådets ledamöter omfattas av företrädare för berörda arbetstagare och arbetsgivare samt för skolans lärare och elever. Därutöver får även annan skolpersonal och andra berörda intressenter från arbetslivet ingå. Det visar sig i vår undersökning att skolarna nästan i samtliga fall representeras av rektor och av karaktärsämneslärare. I viss utsträckning deltar också kärnämneslärare, även om det inte alls är lika vanligt före- kommande. En elevrepresentant finns med i vid av skol- ornas lärlingsråd. En fjärdedel av skolorna saknar alltså elev- representanter trots föreskrifterna. Arbetsgivare är representerade i av lärlingsråden, medan motsvarande uppgift för Erfarenheter av hur utbildningen organiserats den fackliga representationen är strax . Därutöver anges i några enstaka fall att lärlingssamordnare (utbildningssam- ordnare) och studie- och yrkesvägledare är representerade i lär- lingsråden. Skolans representation i lärlingsråden framstår alltså som enhet- lig genom att en skolledare och en karaktärsämneslärare, med sina skilda roller och ansvar, kan bidra med den kunskap och de erfaren- heter som skolan har.