sou · GYB330 · 2010-05-04 00:00:00 — Även anläggningar utan tredjepartstillträde omfattas av dessa krav på transparens. Informationen ska uppdate- ras , och även förmedlas till de systemansvariga för trans- missionssystemen som har att offentliggöra de sammanlagda mängderna i de relevanta punkterna (punkten 4, första stycket). I punkten 4 andra stycket anges att en användare kan ansöka hos de nationella tillsynsmyndigheterna om konfidentiell behand- ling av uppgifterna om denne är den enda användaren av lagrings- systemet. kan godkänna att uppgifterna enligt första stycket under högst inte offentliggörs. I punkten 4 tredje stycket anges att skyldigheterna enligt andra stycket inte påverkar skyldigheterna avseende meddelande till och offentliggörande av den systemansvarige för ett transmissions- system. Undantag görs dock när även dennes aggregerade siffror är identiska med de som tillsynsmyndigheten undantagit från offent- liggörandet. Utredningen tolkar detta som att en systemansvarig för en lagrings- eller LNG-anläggning i grunden alltid är skyldig att offentliggöra de uppgifter som specificeras enligt artikeln. Det enda undantaget utgörs av en situation då den systemansvariges summe- rade uppgifter är identiska med de uppgifter som tillsynsmyndig- heten undantagit från offentliggörande. Detta torde vara fallet då det endast finns en användare av anläggningen. Punkten 5 anger att antingen de systemansvariga för LNG- och lagringsanläggningar eller de relevanta tillsynsmyndigheterna får offentliggöra information om grund, metod och struktur för tarif- ferna som gäller för reglerat tredjepartstillträde till den aktuella inf- rastrukturen. Artikeln berör systemansvariga för lagrings- och LNG-anlägg- ningar. I finns endast en lagringsanläggning ansluten till det sammanhängande svenska naturgassystemet. Lagringsanläggningen ägs av . I egenskap av systemansvarig för lag- Förordning (EG) nr 715/2009 om villkor för tillträde till naturgasöverföringsnäten ringsanläggningen är det som berörs av arti- keln krav. Några LNG-anläggningar anslutna till det samman- hängande svenska naturgassystemet finns inte. Artikeln bedöms inte föranleda några förändringar av det svenska regel- verket. 10.3.20 Artikel 20 – Systemansvarigas register Artikel 20 är ny och anger att de systemansvariga för trans- missionssystem, LNG- och lagringsanläggningar ska bevara infor- mation enligt artiklarna 18–19, samt del 3 i bilaga I . Informationen ska vara tillgänglig för den nationella tillsyns- myndigheten och konkurrensmyndigheten samt för kommissio- nen. Enligt denna artikel åläggs bl.a. systemansvariga för transmissions- system att bevara information enligt artikel 18 . För svensk del väntas och beröras i konsekvens med kraven på certifiering enligt artikel 3. Som beskrivits i bedöm- ningen under artikel 18 måste de svenska myndigheterna godkänna de relevanta punkter i transmissionssystemet för vilka uppgifter ska offentliggöras. Utredningen bedömer det vara oklart om så har skett. De relevanta punkterna måste emellertid godkännas för att information om dessa punkter ska kunna sparas i enlighet med för- ordningens krav. I finns endast en lagringsanläggning för naturgas ansluten till det sammanhängande naturgassystemet. Lag- ringsanläggningen ägs av och i egenskap av systemansvarig för lagringsanläggningen åligger det således att bevara information med koppling till artikel 19. Några LNG-anläggningar anslutna till det sammanhängande svenska naturgassystemet finns inte. Del 3 i bilaga I beskriver krav för fastställande av de tekniska uppgifter som nätanvändare måste ha för att kunna få effektivt till- träde till transmissionssystemet. Kravet på bevarande av informa- tion enligt denna del av bilagan berör systemansvariga för trans- missionssystem, dvs. Förordning (EG) nr 715/2009 om villkor för tillträde till naturgasöverföringsnäten antagande av ett fortsatt delat systemansvar. Utredningen utvecklar resonemanget kring systemansvaret i avsnitt 9.2. Kommissionen har ifrågasatt om uppfyller sina skyldigheter enligt punkten 3.3.3 i bilagan till förordningen, vars text i den tidigare förordningen är identisk med texten i den nya förordningens motsvarande punkt. Punkten anger att de systemansvariga ska offentliggöra uppdaterade uppgifter om tillgången till kortfristiga tjänster på grundval av bland annat nominering, gällande avtalsenliga åtaganden och regelbundna lång- tidsprognoser avseende tillgängliga årskapaciteter för upp till framåt för alla relevanta punkter. I likhet med vad som har beskri- vits ovan bedömer utredningen att det är oklart om de svenska myndigheterna har godkänt de relevanta punkterna i trans- missionssystemet. Utredningen bedömer emellertid att måste godkänna de relevanta punkter i transmissionssystemet för vilka förordningens krav på bevarande av information ska gälla. Av kommissionens anmärkningar framgår bl.a. att den system- ansvarige för transmissionssystemet inte har offentliggjort upp- daterade uppgifter om tillgången till kortfristiga tjänster enligt för- ordningens krav. Utredningen har under sitt arbete erfarit att någon information om tillgången till kortsiktiga tjänster inte har offentliggjorts, då sådana tjänster inte erbjuds i det svenska trans- missionssystemet. Detta torde vara en konsekvens av att det inte har förekommit några kapacitetsrestriktioner lik- som av den marknadsmodell som tillämpas på den svenska natur- gasmarknaden. Utredningen föreslår därför att det bör utredas närmare huruvida den svenska marknadsmodellen behöver anpassas för att ska kunna uppfylla gasförordningens krav. Resone- manget kring marknadsmodellen utvecklas i avsnitt 11.1. Sammanfattningsvis bedömer utredningen att det är oklart om i alla delar kan uppfylla kravet enligt gasförord- ningens artikel 20 om bevarande av information . Den information som gasförordningen avser tycks för svensk del inte till fullo vara tillgänglig. Förordning (EG) nr 715/2009 om villkor för tillträde till naturgasöverföringsnäten 10.3.21 Artikel 21 – Balansregler och avgifter för obalans Artikel 21 rör balansregler och avgifter för obalans. Artikeln mot- svarar den tidigare artikeln 7, men har genomgått redaktionella ändringar, samt fått tillägg och förtydliganden. De tidigare punkterna 2, 4 och 5 har tagits bort. I punkten 1 anges nu att balansreglerna ska vara marknadsbase- rade. I punkten 2 (tidigare punkten 6) anges att de systemansvariga för transmissionssystemen utan avgift ska tillhandahålla webbase- rad och läglig information om nätanvändarnas balansstatus. Infor- mationen ska avspegla den nivå av information som är tillgänglig för de systemansvariga samt betalningsperioden för obalanskostna- derna. Punkten 4 är ny och anger att medlemsstaterna ska se till att de systemansvariga arbetar för att harmonisera balanssystemen. De ska även sträva efter att förenkla balansavgifternas strukturer och nivåer. Dessa åtgärder syftar till att underlätta handeln med gas. I den svenska översättningen av förordningens artikel 21 punkten 2 har reliable on-line based information översatts till tillförlitlig webbaserad information. Den svenska översättningen i den tidi- gare förordningen är realtidsbaserad, tillräcklig och tillförlitlig information. I den nya engelska versionen av förordningen är skrivningen emellertid oförändrad jämfört med den tidigare. Den kortsiktiga balanseringen av det svenska naturgassystemet utförs av . tillhandahåller real- tidsbaserad, tillräcklig och tillförlitlig information om de balans- ansvarigas balanseringsstatus via Ediel-plattformen. Utredningen bedömer således att artikeln inte medför några förändringar för svenskt vidkommande. 10.3.22 Artikel 22 – Handel med kapacitetsrättigheter Artikel 22 behandlar handel med kapacitetsrättigheter. Artikeln har förändrats och gäller nu explicit även för LNG- och lagrings- anläggningar. Därutöver har man lagt till att de systemansvarigas åtgärder, förutom att möjliggöra, även ska underlätta fri handel Förordning (EG) nr 715/2009 om villkor för tillträde till naturgasöverföringsnäten med kapacitetsrättigheter på ett transparent och icke-diskrimine- rande sätt samt erkänna sådan överlåtelse av primära kapacitets- rättigheter som har meddelats av systemanvändarna. De aktörer som kommer att beröras av artikeln är sannolikt som systemansvarig för transmissionssystem, liksom i egenskap av systemansvarig för lagrings- anläggning. Som beskrivits i bedömningarna med anledning av artiklarna 13 och 14, bokas kapacitet i det svenska tranmissionssystemet av slutförbrukarna genom nätägarnas försorg. Inom ramen för den svenska marknadsmodellen finns därför inte skäl eller möjlighet att möjliggöra sekundär handel med kapacitetsrättigheter. Av denna anledning kan de systemansvariga för transmissionssystemet inte heller ta fram några harmoniserade avtal och förfaranden enligt artikelns krav. Utredningen bedömer emellertid att måste uppfylla förordningens krav, oavsett om dessa har någon praktisk betydelse. Utredningen hänvisar därför till den utredning av den svenska marknadsmodellen som föreslås i avsnitt 11.1. När det gäller lagringsanläggningar finns i möjlighet för marknadens aktörer att via balansansvarig köpa lagertjänster av lagerägaren, vilken för svensk del och är den samme som den systemansvarige för lagringsanläggningen. Sekundär handel med kapacitet är möjlig genom att en lagerkund kan överlåta utrymme i lagret, inklusive gas, till en annan lagerkund. I egenskap av systemansvarig för lagringsanläggning åligger det att meddela tillsynsmyndigheten de harmoniserade avtalen och förfarandena enligt artikelns krav. 10.3.23 Artikel 23 – Riktlinjer Artikel 23 behandlar de riktlinjer som kommissionen vid behov kan ta fram. Riktlinjerna syftar till att fastställa vilken grad av harmoni- sering som minst krävs för att uppnå syftet med förordningen. I artikeln anges vilka områden det ska finnas närmare uppgifter om, samt att kommissionen ska samråda med och . Artikeln har genomgått vissa förändringar samt fått några tillägg. Förordning (EG) nr 715/2009 om villkor för tillträde till naturgasöverföringsnäten I punkten 1 a hänvisas nu till tjänster enligt både artiklarna 14 och 15, dvs. tjänster för transmissionssystem, LNG- och lagrings- anläggningar. I punkten 1 b hänvisas på samma sätt till artiklarna 16 och 17, och i punkten 1 c till artiklarna 18 och 19. Punkten 1 c omfattar nu även tillhandahållandet av information, och anger att det gäller alla punkter som är relevanta för uppfyllandet av kraven på transparens. Punkten 1 d är ny och anger att riktlinjerna kan omfatta tariff- metoden när det gäller gränsöverskridande handel med naturgas enligt artikel 13. Punkten 1 e anger att riktlinjerna även omfattar de områden som tas upp i artikel 8.6, dvs. de områden för vilka ENTSOG ska ta fram nätföreskrifter. Punkten 2 anger att riktlinjer för de frågor som behandlas i punkterna 1 a-c finns i bilaga I vad beträffar de systemansvariga för transmissionssystem. Enligt punkten 2 får kommissionen anta riktlinjer enligt punkten 1 samt ändra riktlinjerna som avser punkten 1 a-c. Åtgärderna ska antas enligt det förfarande som avses i artikel 28.2. Punkten 3 är oförändrad i sak. Artikeln ligger till grund för ett kommitologiförfarande och för- anleder inte någon förändring av det svenska regelverket. 10.3.24 Artikel 24 – Tillsynsmyndigheter Artikel 24 ålägger de nationella tillsynsmyndigheterna att säker- ställa att förordningen med tillhörande riktlinjer efterlevs. De ska samarbeta med varandra, med kommissionen, samt nu även med i enlighet med kapitel VIII i gasmarknadsdirektivet. Den nya artikeln 24 motsvaras av den tidigare artikeln 10. Bortsett från konsekvensändringar med anledning av de nya rättsakterna, inklusive hänvisningen till , är innehållet oförändrat. Den tidigare artikeln 10 omfattades av kommissionens anmärkningar . I egenskap av tillsynsmyndighet åligger det Energimark- Förordning (EG) nr 715/2009 om villkor för tillträde till naturgasöverföringsnäten nadsinspektionen att säkerställa att förordningen och de riktlinjer som har antagits i enlighet med artikel 23 följs. 10.3.25 Artikel 25 – Tillhandahållande av information Artikel 25 rör tillhandahållande av information och anger att med- lemsstaterna och tillsynsmyndigheterna på begäran ska tillhanda- hålla den information som krävs för de ändamål som avses i artikel 23. Artikeln väntas i första hand beröra i egenskap av avsändare av efterfrågad information till kommissio- nen. bedöms i detta avseende behöva samråda med de aktörer som certifieras som systemansvariga för transmissionssystem, då efterfrågad information kan röra såväl nät- verksamhet som kortsiktig balansering av naturgassystemet. 10.3.26Artikel 26 – Medlemsstaternas rätt att besluta om mer detaljerade åtgärder Artikel 26 stadgar att medlemsstaterna har rätt att bibehålla eller införa mer detaljerade bestämmelser än de som framgår av förord- ningen eller de riktlinjer som nämnts i artikel 23. I de fall svensk lagstiftning omfattar mer detaljerade regler ger denna artikel möjlighet att bibehålla sådana regler i den mån de inte på annat sätt står i strid med förordningens bestämmelser eller sådana bestämmelser som föreslås ändras eller föras in i det svenska regelverket som en följd av det tredje energimarknadspaketet. Förordning (EG) nr 715/2009 om villkor för tillträde till naturgasöverföringsnäten 10.3.27 Artikel 27 – Sanktioner Artikel 27 motsvaras av tidigare artikel 13 och är i stort sett oför- ändrad. Artikeln har dock utökats med en tilläggsuppgift för med- lemsstaterna. Enligt punkten 1 åläggs medlemsstaterna att fastställa regler om sanktioner när bestämmelserna i förordningen inte följs. Medlems- staterna åläggs även att vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att bestämmelserna i förordningen genomförs. Sank- tionerna ska vara effektiva, proportionerliga samt avskräckande. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om de regler som motsvarar bestämmelserna i förordning (EG) nr 1775/2005 , samt även meddela kommissionen om eventuella ändringar som påverkar dessa regler. En ny bestämmelse anger att medlemsstaterna även ska underrätta kommissionen om de bestämmelser som inte motsvarar förordning (EG) nr 1775/2005 , samt även meddela kommissionen om eventuella ändringar som påverkar dessa regler. Punkten 2 är oförändrad och innebär att sanktionerna enligt punkten 1 inte ska vara straffrättsliga. Den tidigare artikeln 13 omfattades av kommissionens anmärk- ningar . berörs även fort- sättningsvis av artikelns krav genom att inspektionen är skyldig att vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att bestäm- melserna i förordningen genomförs och efterlevs. 10.3.28 Artikel 28 – Kommittéförfarande Artikel 28 rör kommittéförfarandet och omfattar vissa föränd- ringar. Kommissionen ska biträdas av en kommitté som ska inrättas enligt artikel 51 i gasmarknadsdirektivet. Hänvisningen till artikel 5 i beslutet /486/EG har ersatts med en hänvisning till artikel 5.a punkterna 1-4 i samma beslut som rör föreskrivande förfarande med kontroll. Förordning (EG) nr 715/2009 om villkor för tillträde till naturgasöverföringsnäten Artikeln bedöms inte föranleda några åtgärder från svensk sida. 10.3.29 Artikel 29 – Kommissionens rapport Artikel 29 rör kommissionens övervakning och rapportering av genomförandet av förordningen. Artikeln omfattar ett förtyd- ligande, men är i stort sett oförändrad i sak. Den nya versionen anger nu tydligt att kommissionen ska övervaka genomförandet av förordningen. Artikeln bedöms inte föranleda några åtgärder från svensk sida. 10.3.30 Artikel 30 – Undantag Artikel 30 anger för vilka områden förordningen inte ska vara tillämplig. Artikeln är i stort sett oförändrad i sak, men har fått vissa tillägg. anges att det är större ny infrastruktur som avses, dvs. sam- manlänkningar, LNG- och lagringsanläggningar, större kapacitets- ökningar och andra förändringar som möjliggör utvecklingen av nya källor för gasförsörjning i enlighet med artiklarna 36.1-2 i gasmarknadsdirektivet. Enligt artikel 30 undantas de från bestäm- melserna i artiklarna 9, 14, 32-34 eller 41.6, 41.8 och 41.10 i samma direktiv med undantag från bestämmelserna i artikel 19.4 i förord- ningen. Artikeln bedöms inte föranleda några åtgärder från svensk sida. Förordning (EG) nr 715/2009 om villkor för tillträde till naturgasöverföringsnäten 10.3.31 Artikel 31 – Upphävande Artikel 31 är ny och anger att den tidigare förordningen ska upp- höra att gälla . Hänvisningar till den tidigare för- ordning ska anses gälla den nu aktuella förordningen i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga II. 10.3.32 Artikel 32 – Ikraftträdande Artikel 32 anger att förordningen träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den publicerats i Europeiska unionens officiella tid- ning. Förordningen ska tillämpas fr.o.m. . Avslut- ningsvis konstateras även att förordningen i alla delar är direkt bin- dande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Av artikelns andra stycke framgår att förordningen ska tillämpas . Rättelse har i efterhand skick- ats ut som säger att förordningen ska tillämpas . 10.3.33 Bilaga I – Riktlinjer Bilaga I är i stort sett oförändrad, men innehåller vissa redaktionella ändringar och förtydliganden. Bilagan omfattar riktlinjer för tjäns- ter avseende följande områden: –Tredjepartstillträde avseende systemansvariga för transmissions- system (sektion 1). –Principer för mekanismer för kapacitetstilldelning och förfaran- den för hantering av överbelastning avseende systemansvariga för transmissionssystem samt tillämpningen av dessa vid avtals- betingad överbelastning (sektion 2). –Fastställande av de tekniska uppgifter som nätanvändare måste ha för att kunna få effektivt tillträde till systemet, fastställande av alla punkter som är relevanta för uppfyllandet av kraven på transparens och uppgifter som ska offentliggöras vid alla relevanta punkter och tidsplanen för offentliggörandet (sektion 3). Förordning (EG) nr 715/2009 om villkor för tillträde till naturgasöverföringsnäten I punkterna 2 och 3 i sektion 1 har allmänna villkor för överföring bytts ut mot gemensamma nätföreskrifter respektive nätföre- skrifter. I sektion 2 har rubriken samt punkten 2.1 förtydligats med en hänvisning till systemansvariga för transmissionssystem. Ordfölj- den har ändrats i några punkter även om sakinnehållet är oföränd- rat. Som konstateras i beskrivningen ovan, är den nya förordningens bilaga I i princip oförändrad jämfört med den tidigare versionen. Utredningen konstaterar därför att bilaga I inte föranleder några nya åtgärder från svensk sida. Kommissionen har dock anmärkt på åtaganden enligt punkterna 1.1, 1.10 och 3.3.3 i riktlinjerna i den tidigare förordningen. Utredningen kan inte bedöma om kan anses uppfylla dessa krav och hänvisar lik- som tidigare till pågående tillsynsärende. Utredningen har dess- utom erfarit att det pågår en revidering av förord- ningens bilaga. Ändringarna väntas beslutas och träda i kraft . Det bör noteras att utredningens genomgång av gasförord- ningen synliggör ett problem. Det är i vissa avseenden svårt att relatera förordningens krav till gällande förutsättningar på den svenska naturgasmarknaden. Detta beror sannolikt på att de tidi- gare gasmarknadsdirektiven har införts i svensk lagstiftning på ett sätt som tagit hänsyn till den svenska naturgasmarknadens struktur och organisation. Denna marknad har i sin tur utformats på ett sätt som i vissa avseenden avviker från gängse praxis inom EU. Förordningen tillåter emellertid inte samma flexibilitet som direktivet eftersom en EG-förordning är bindande i sin helhet och direkt tillämplig i varje medlemsstat. Som en följd av detta kan delar av förordningen, ur ett svenskt perspektiv, tyckas sakna rele- vans trots att förordningen är direkt gällande och därmed tving- ande. Av dessa och andra skäl föreslår utredningen i avsnitt 9.2 och 11.1 att den svenska systemansvarslösningen liksom valet av mark- nadsmodell skyndsamt bör utredas närmare. Syftet med en sådan utredning är att identifiera lösningar som bättre överensstämmer med gängse praxis inom EU och att därigenom harmonisera förut- Förordning (EG) nr 715/2009 om villkor för tillträde till naturgasöverföringsnäten sättningarna på den svenska naturgasmarknaden med direktivets och förordningens krav. Även de förändringar som kan följa av den pågående revideringen av förordningens bilaga bör beaktas i detta arbete. 10.3.34 Bilaga II – Jämförelsetabell Bilaga II består av en jämförelsetabell över artiklarna i förordning (EG) nr 1775/2003 i förhållande till den aktuella förordningen. 11Överväganden och förslag – gasförordningen 11.1Den svenska marknadsmodellen för naturgas Bedömning: Den svenska marknadsmodellen för naturgas bör utredas närmare i syfte att avgöra huruvida den behöver anpassas för att harmonisera med gällande regelverk inom EU. Med nuvarande marknadsmodell på den svenska naturgas- marknaden är det oklart huruvida i alla delar kan uppfylla kraven enligt och rådets förordning (EG) nr 715/2009. I det fall en anpassning av marknadsmodellen bedöms vara nödvändig, bör ett förslag lämnas till hur marknadsmodellen lämpligen anpassas. Utredningen anser att Energimarknads- inspektionens pågående tillsynsärende liksom kommissionens behandling av överträdelseärendet ska vara vägledande i det fortsatta arbetet. I detta bör även ingå att ta fram ett utvecklat förslag som syftar till att möjliggöra en hantering av systemansvaret enligt gasmarknadsdirektivets sammanhållna TSO-lösning. 11.1.1Valet av marknadsmodell på den svenska naturgasmarknaden Den svenska naturgasmarknaden öppnades successivt . Inför skapandet av den nya marknadsplattformen för naturgas diskuterades två olika marknadsmodeller. Den ena, som har stora likheter med den modell som tillämpas på den svenska elmarknaden, har kommit att kallas elmodellen. Överväganden och förslag – gasförordningen modellen, som i olika varianter tillämpas i de flesta av EU:s med- lemsstater, kallas i för shippermodellen. Båda marknadsmodellerna inrymmer såväl fördelar som nack- delar för marknadens funktion. Inför öppningen av den svenska naturgasmarknaden ansågs emellertid elmodellen vara det mest rationella valet för den svenska naturgasmarknaden. Avregleringen av den svenska elmarknaden genomfördes . Elmodellen var därför väl känd hos såväl myndigheter som branschaktörer vid tiden för naturgasmarknadens avreglering. Elmodellen ansågs dessutom fungera väl. Flertalet av de svenska naturgasföretagen var, och är fortfarande, verksamma även på den svenska elmarknaden. Sammantaget bidrog detta till ett brett stöd för elmodellen. Vid sidan av erfarenheterna från den svenska elmarknaden fanns av naturliga skäl en viss osäkerhet inför kommande villkor på den konkurrensutsatta naturgasmarknaden. Detta kom i viss mån att bidra till ytterligare stöd för elmodellen. En av de grundläggande skillnaderna mellan modellerna är hanteringen av kapacitetsbok- ningar i transmissionsnätet. Enligt den svenska naturgasmarkna- dens elmodell sker all bokning av kapacitet av slutförbrukarna genom nätägarnas försorg, dvs. inom ramen för den reglerade monopolverksamheten. I shippermodellen görs kapacitetsbok- ningar i transmissionsnätet av s.k. , dvs. gashandelsföretag, inom ramen för den konkurrensutsatta handelsverksamheten. Genom att samtliga kunder inte alltid och/eller utnyttjar sin bokade effekt fullt ut uppstår s.k. sammanlagrings- effekter. Sammanlagringseffekten kan betraktas som en vinst. Den erhålls genom att den sammanlagda kapacitet som behöver bokas i nätet för att tillgodose kundernas behov är mindre än summan av varje enskild kunds bokade effekt. Härigenom bidrar kunderna till att generera en vinst som tillfaller den aktör som hanterar kapaci- tetsbokningarna. I elmodellen är denne aktör således en nätägare och i shippermodellen ett gashandelsföretag. Vinsten av samman- lagringseffekten ska dock komma kunderna till godo i båda modellerna.