sou · GYB359 · 2010-09-01 00:00:00 — Även socialnämndens godkännande av avtal uppfyller alltså kraven. Enligt uppgift är sådana ärenden dock mycket ovanliga. Mot bakgrund av det anförda anser utredningen att det är lämpligt att meddela kommissionen att , och socialnämnden är sådana svenska administrativa myndigheter som i frågor om underhållsskyldighet kan jämställas med domstol (artikel 2.2 i underhållsförordningen). Motsvarande uppgift bör kunna lämnas till kommissionen enlighet med artikel 57.1 e och artikel 25.1 b , dvs. att myndigheternas avgöranden alltid uppfyller kraven i artikel 19.3 genom att de kan bli föremål för överklagande till eller förnyad prövning av en rättslig myndighet samt har liknande giltighet och verkan som ett avgörande av en rättslig myndighet i samma fråga. Därigenom är det inte nödvändigt att bifoga en handling som utvisar att kraven är uppfyllda till en ansökan om erkännande och verkställighet, något som annars krävs enligt artikel 25.1 b. En härtill angränsande fråga gäller avgöranden från utländska myndigheter enligt . En stat får ge tillkänna att den inte kräver en handling som fastställer att kraven i artikel 19.3 är uppfyllda (artikel 25.3 c och artikel 57.1 e i 2007 års Detta blir aktuellt om ursprungsstaten inte har gett tillkänna att ett avgörande av dess administrativa myndigheter alltid uppfyller kraven i artikel 19.3. Utredningen anser inte att det finns anledning att ge något sådant tillkännagivande, i ett sådant fall är det tvärtom av vikt att den verkställande myndigheten får känne- dom om vilken status avgöranden från den utländska myndigheten har. 7.3.8Ytterligare kompletterande bestämmelser till Förslag: En fullständig kopia av avgörandet ska alltid bifogas en ansökan om erkännande eller erkännande och verkställighet. Detta ska anmälas till kommissionen. En bestämmelse införs i lag om att den som har rätt att invända mot respektive ansöka om ändring av ett beslut som fattas med anledning av en ansökan om verkställbarhet ska delges beslutet. Bedömning: Det är inte nödvändigt att reglera central- myndighetens vidarebefordran av ett verkställbarhetsbeslut till . 7.3.8.1En fullständig kopia av avgörandet ska bifogas en ansökan En stat får ge tillkänna att en fullständig kopia av avgörandet, bestyrkt av behörig myndighet i ursprungsstaten, ska bifogas ansökan (artikel 25.3 a och artikel 57.1 e Haagkonven- tion). Som har redovisats i avsnitt 7.3.7 har kommissionen i sitt förslag till rådsbeslut föreslagit att medlemsstaterna ska meddela de uppgifter om lagstiftning, förfaranden och tjänster som avses i artikel 57.62 Något som talar emot att bör kräva en fullständig och bestyrkt kopia av avgörandet är att det är möjligt att i stället använda formulär i det första skedet av exekvaturförfarandet. Formuläret ska upprättas av samma myndighet som har utfärdat avgörandet. Användandet av formulär minskar översättnings- kostnaderna. Vidare kan exekvaturmyndigheten alltid begära in en 62 Se KOM(2009) 373 slutlig, 28.7.2009. fullständig kopia, bestyrkt av behörig myndighet i ursprungsstaten, om det finns behov av det (artikel 25.2). Trots detta anser utredningen att det finns goda skäl för att alltid bör kräva en fullständig kopia av avgörandet. Ett tungt vägande skäl är att ett motsvarande krav finns i artikel 40.1 i underhållsförordningen. Handläggningen blir på så sätt enhetlig. Dessutom krävs att exeku- tionstiteln ges in när ärendet kommer till för verkställighet (2 kap. 2 § andra stycket UB). Av dessa skäl anser utredningen att det bör krävas att en fullständig kopia av avgörandet alltid ska ges in. Detta bör anmälas till kommissionen. Med detta förslag finns det inte anledning att under några förhållanden, i stället för det fullständiga avgörandet, godta ett upprättat sammandrag eller ett utdrag av avgörandet enligt formulär (se artikel 25.3 b och artikel 57.1 e ). 7.3.8.2Delgivning av ett beslut om verkställbarhet När exekvaturmyndigheten har förklarat att ett utländskt beslut får verkställas i , eller vägrat att meddela en sådan verkställbar- hetsförklaring, ska, som redovisas i avsnitt 7.2.1.4, sökanden och motparten underrättas om detta (artikel 23.5). Härefter löper en tidsfrist inom vilken en part kan invända mot beslutet, dvs. ansöka om ändring (se artikel 23.6). En invändning ska ges in inom 30 eller från underrättelsen. Det framgår inte direkt av konventionen om parterna ska delges beslutet eller inte. När det gäller motsvarande bestämmelse i underhållsförordningen (artikel 31) ska sökanden underrättas om beslutet som meddelats med anledning av en ansökan om verkställbarhetsförklaring (punkten 1) och den part mot vilken verkställighet begärs ska delges det (punkten 2). En ansökan om ändring av en verkställ- barhetsförklaring ska göras efter delgivningen (artikel 32.5 i underhållsförordningen).63 Motsvarande bestämmel- ser finns i I-förordningen (artikel 42 och artikel 43.5). Eftersom det första skedet av exekvaturförfarandet endast är formellt och parterna inte har rätt att yttra sig i detta skede är det rimligt att i vart fall motparten delges beslutet. 63 Dessa bestämmelser i underhållsförordningen gäller i förhållande till avgöranden från och . För avgöranden från övriga medlemsstater i EU krävs ingen exekvatur. sökanden är motparten ofta inte medveten om att saken prövas av exekvaturmyndigheten eftersom beslutet meddelas utan föregående skriftväxling. Ett annat skäl för delgivning är att det är en fördel om exekvaturförfarandet enligt de olika instrumenten kan hanteras så lika som möjligt. En kompletterande bestämmelse bör därför införas i lag som föreskriver att ett avgörande med anledning av en ansökan om verkställbarhetsförklaring ska delges den som har rätt att ansöka om ändring. 7.3.8.3Centralmyndigheten vidarebefordrar verkställbarhetsbeslutet till När en ansökan har skett genom centralmyndigheterna och avgör- andet har förklarats verkställbart ska verkställigheten fortgå utan att det krävs några ytterligare åtgärder från sökanden (artikel 32.3). I detta avseende skiljer sig från t.ex. I-förordningen. Enligt denna förordning skickas inte ett beslut om verkställbarhet direkt från till Kronofogde- myndigheten. För att ska uppfylla sina förpliktelser enligt måste säkerställas att verkställigheten fortgår efter verkställbarhetsbeslutet. Om bistår den underhållsberättigade enligt New brukar – i egenskap av centralmyndighet – försöka förmå den betalningsskyldige att betala på frivillig väg. Först därefter förmedlar beslutet om verkställbarhet till . Att låta central- myndigheten sköta förmedlingen av verkställbarhetsbeslutet på motsvarande sätt även enligt framstår som en lämplig ordning. Ett alternativ skulle kunna vara att låta expediera beslutet direkt till . Ett sådant alternativ saknar emellertid mellansteget där frivillig betalning undersöks. Eftersom betalning på frivillig väg är till fördel för den underhållsberättigade parten bör beslutet inte expedieras direkt från . I stället får det följa av centralmyndighetens åligganden enligt att fullfölja sitt ärende med en ansökan om verkställighet. Därmed ges utrymme för uppgörelser på frivillig väg. Enligt utredningens bedömning är det inte nödvändigt att föreskriva en skyldighet för centralmyndigheten att vidarebefordra beslutet till Kronofogde- myndigheten. 8 Särskilt om avtal Både underhållsförordningen och förutsätter att avtal om underhållsbidrag kan träffas. Sådana avtal ska under vissa förutsättningar erkännas och verkställas enligt bestämmelserna i förordningen och konventionen (se avsnitt 7.1.2 och avsnitt 7.2.1.4). Det är vidare enligt underhållsförordningen och Haagprotokoll tillåtet att under vissa förutsättningar träffa avtal både om behörighet och om vilken lag som ska vara tillämplig. Det är möjligt att förordna om behörig domstol och tillämplig lag i ett och samma avtal (såvida tvisten inte rör underhållsskyldighet mot ett barn , eftersom det då inte är tillåtet att välja domstol). I detta kapitel behandlas frågor kring avtalsmöjligheterna. 8.2.1Möjligheten att avtala om underhåll enligt svensk intern rätt Enligt svensk intern rätt är tvister om underhållsbidrag i princip av dispositiv natur. har det i svensk rätt ansetts att den familjerättsliga underhållsskyldigheten – mot make och barn – har tvingande natur i den meningen att en part inte i förväg, innan underhållsfrågan för är aktuell, med bindande Särskilt om avtal SOU 2010:59 verkan generellt kan avstå från sin principiella rätt till underhållsbidrag.1 Det är möjligt att träffa avtal om underhåll till barn. Avtal om underhållsbidrag kan slutas även före barnets födelse (7 kap. 2 § FB) Den vanligaste formen av avtal gäller månatliga betalningar för barnets underhåll. För ett sådant avtal finns inga formkrav, men om det ska kunna bli föremål för indrivning måste det vara skriftligt och bevittnat av två personer (3 kap. 19 § första stycket UB). För det fall underhållsbidrag för framtiden ska betalas med ett engångsbelopp eller för längre perioder än i taget, är avtalet giltigt endast om det är skriftligt och bevittnat av två personer. Är barnet under ska ett sådant avtal dessutom vara godkänt av socialnämnden i kommun där barnet eller dess vårdnadshavare är varaktigt bosatt eller, om ingen av dem är varaktigt bosatt här i landet, av socialnämnden i . Underhållsbidrag i form av ett engångsbelopp ska betalas till socialnämnden om barnet är (7 kap. 7 § FB). Ett avtal om underhåll kan jämkas av rätten, om det finns skäl för det med hänsyn till att förhållandena har ändrats om avtalet är oskäligt med hänsyn till omständigheterna vid dess tillkomst och förhållandena i övrigt (10 § samma kap.). Makar och före detta makar kan träffa avtal om underhåll. Det ställs inte upp några formkrav för att ett sådant avtal ska vara giltigt. För att det ska kunna bli föremål för indrivning måste det emellertid vara skriftligt och bevittnat av två personer (3 kap. 19 § första stycket UB). Ett avtal om underhåll får jämkas av domstol om det finns skäl för det med hänsyn till att förhållandena har ändrats eller om avtalet är oskäligt med hänsyn till omständig- heterna vid dess tillkomst och förhållandena i övrigt (6 kap. 11 § ÄktB). Om underhållsbidrag har fastställts genom avtal gäller vissa restriktioner för verkställighet. Underhållsbidrag som ska utges till gäldenärens make för makens egen del eller för makarnas barn får verkställas endast om makarna som bidraget avser inte varaktigt bodde tillsammans och alltjämt inte gör det (3 kap. 19 § andra stycket UB). Det kan noteras att makar, inför en förestående äktenskapsskillnad, kan avtala om den 1 Se och , , En kommentar, Del I, 1–13 kap., s. 7:7, , och promulgationslag m.m. (1990) s. 112 f. och och , Äktenskap, samboende, partnerskap, 4 uppl. (2008), s. 54. Jfr RH 2000:42, där hovrätten fann att bestämmelserna i 6 kap. 1–3 §§ ÄktB om underhållsskyldighet mellan makar var av tvingande natur, samt NJA 1950 s. 513 och NJA 1972 s. 419. kommande bodelningen eller om annat som har samband med denna (9 kap. 13 § ÄktB). Ett sådant avtal kallas föravtal och det är inte ovanligt att parterna beaktar underhållsfrågan i avtalet.2 8.2.2Avtal om domstols behörighet (prorogation) Det är enligt gällande rätt möjligt för parterna att avtala om svensk behörighet i frågor om underhåll enligt I-förordningen och de båda Luganokonventionerna. Enligt I-förordningen kan parterna träffa avtal om att en domstol eller domstolarna i en medlemsstat ska vara behöriga att avgöra en redan uppkommen tvist eller framtida tvister i anledning av ett bestämt rättsförhållande (artikel 23). Detta gäller under förutsättning att en av parterna har hemvist i en medlemsstat. En annan förutsättning är att tvisten har gränsöverskridande karaktär, annars får giltigheten av ett avtal som innebär att tvisten ska avgöras av en viss svensk domstol bedömas enligt 10 kap. 16 § rättegångsbalken.3 Vissa formkrav ställs upp i syfte att säkerställa att samstämmighet mellan parterna faktiskt har förelegat.4 Avtalet ska vara skriftligt eller muntligt och skriftligen bekräftat (artikel 23.1 a).5 Ett elektroniskt meddelande som möjliggör en varaktig dokumentation av avtalet är likvärdigt med ett skriftligt avtal (artikel 23.2). En domstol som inte är behörig enligt I-förordningen kan bli behörig genom s.k. tyst prorogation (artikel 24). Domstolen är därvid behörig om svaranden går i svaromål, dock inte om svaranden gick i svaromål för att bestrida domstolens behörighet eller om en annan domstol har exklusiv behörighet. 2Se , Bodelning under äktenskap och vid skilsmässa, 4 uppl. (2003), s. 271. 3Se , I-förordningen jämte Bryssel- och Luganokonventionerna (2008), s. 210. 4Se , a.a. s. 215. 5Avtalet kan också ingås b) i en form som överensstämmer med praxis som parterna har utbildat mellan sig eller c) i internationell handel, i en form överensstämmande med handelsbruk eller sedvänja under vissa närmare angivna förutsättningar. 8.2.3Avtal om tillämplig lag Som har nämnts har inte tillträtt någon av Haag- konferensens lagvalskonventioner avseende underhåll.6 Europa- parlamentets och rådets förordning (EG) nr 593/2008 av om tillämplig lag för avtalsförpliktelser (I- förordningen)7 gäller visserligen avtalsförpliktelser på privaträttens område, men förordningen är inte tillämplig på familjerättslig underhållsskyldighet (se artikel 1.2 b). Även om en fråga om underhållsbidrag mellan makar inte utgör en fråga om makarnas förmögenhetsförhållanden, bör här nämnas att det för svensk del gäller avtalsfrihet för lagval i fråga om makarnas förmögenhetsförhållanden (se 3 § lagen om interna- frågor rörande makars och sambors förmögenhets- förhållanden). Har makar eller blivande makar skriftligen avtalat att en viss stats lag ska tillämpas på deras förmögenhetsförhållanden, ska det gälla. Lagvalsmöjligheten har dock vissa begränsningar. Makarna eller de blivande makarna kan bara välja lagen i en stat där någon av dem har hemvist eller är medborgare när avtalet ingås. Vidare finns bestämmelser som inskränker möjligheterna att tillämpa utländsk rätt i vissa angivna situationer, t.ex. i fråga om fast egendom som finns i (se 3 § i angiven lag med hänvisningar). I förarbetena till bestämmelsen, som ger möjlighet att avtala om tillämplig lag, nämns att många makar sannolikt kommer att använda sig av ett äktenskapsförord.8 Avtal om tillämplig lag finns inte med i uppräkningen av vad som kan regleras genom äktenskapsförord (se 7 kap. 3 § ÄktB). Av praxis följer emellertid att ett äktenskapsförord kan registreras även om det – utöver vad som kan avtalas genom äktenskapsförord – innehåller avtal om lagval beträffande makarnas förmögenhets- ordning (se NJA 1997 s. 37).9 Själva lagvalsavtalet är giltigt då det uppfyller föreskrifterna om skriftlighet i 3 § lag.10 När det gäller underhåll till barn finns inte heller några bestämmelser som reglerar möjligheten att välja lag. 6Se avsnitt 3.2.5. 7Rom I-förordningen är publicerad i EUT L 177, , s. 6. 1989/90:87 s. 41. 9Jfr även RH 1992:49 där hovrätten fann att det inte ankommer på tingsrätten att inom ramen för registreringsförfarandet pröva innehållet i en som äktenskapsförord betecknad handling annat än i det formella avseende som följer av regleringen i 7 kap 3 § ÄktB. 10Se , Äktenskapsförord, 2 uppl. (2006), s. 47. 8.3Avtal om underhåll enligt underhålls- förordningen och Som har framgått av avsnitt 7.1.2 och avsnitt 7.2.1.4 möjliggör både underhållsförordningen (artikel 48) och (artikel 30.1) att avtal om underhållsbidrag ska kunna verkställas, förutsatt att avtalen är verkställbara i ursprungsstaten. Till detta kommer ytterligare krav. För att vara verkställbart enligt underhållsförordningen ska avtalet vara en officiell handling (se artikel 2.1 punkten 3), dvs. a)en handling angående underhållsskyldighet som har upprättats eller registrerats som en officiell handling i ursprungsmedlems- staten och vars äkthet dels avser handlingens underskrift och innehåll, och dels har bestyrkts av en offentlig myndighet eller annan för detta bemyndigad myndighet, eller b)ett avtal om underhållsskyldighet som har ingåtts inför en administrativ myndighet i ursprungsmedlemsstaten eller bestyrkts av sådan myndighet. Ett avtal om underhållsbidrag enligt ska vara skriftligt och ha upprättats eller registrerats som en officiell handling av en behörig myndighet, eller, alternativt, ha bestyrkts av, ingåtts vid, registrerats hos eller getts in till en behörig myndighet. Vidare föreskrivs att ett avtal om underhållsbidrag ska kunna bli föremål för förnyad prövning och ändras av en behörig myndighet (artikel 3 e ). Förutsättningarna för verkställighet av avtal av underhållsbidrag enligt underhållsförordningen och redovisas i avsnitt 7.1.2 och 7.2.1.4. 8.4Avtal om behörig domstol enligt underhållsförordningen Som har nämnts i avsnitt 5.1 får parterna enligt underhålls- förordningen träffa avtal om att en eller flera domstolar i en medlemsstat ska vara behöriga att avgöra en redan uppkommen tvist eller framtida tvister om underhållsskyldighet (artikel 4). Avtal kan träffas i fråga om a)den eller de domstolar i en medlemsstat där en av parterna har hemvist, b)den eller de domstolar i en medlemsstat där en av parterna är medborgare, c)i fråga om underhållsskyldighet mellan makar/tidigare makar, antingen den domstol som har behörighet att pröva tvister mellan dem i äktenskapsmål eller domstol i den medlemsstat där makarna senast hade gemensam hemvist under . Behörigheten ska finnas antingen då avtalet om val av domstol ingås eller då talan väcks, och är exklusiv om annat inte avtalats (jfr dock artikel 5 nedan). Om parterna har enats om att ge exklusiv behörighet till domstol i en stat som inte är medlemsstat men som har tillträtt Luganokonvention, ska den konventionen tillämpas (artikel 4.4). Ett avtal om val av domstol ska vara skriftligt. Ett elektroniskt meddelande som möjliggör en varaktig dokumentation av avtalet ska anses vara likvärdigt med ett skriftligt avtal (artikel 4.2). Möjligheten att avtala om behörig domstol gäller dock inte i fråga om en tvist om underhållsskyldighet mot ett barn (artikel 4.3). Behörighet för en domstol i en medlemsstat kan finnas också på den grunden att svaranden går i svaromål inför domstolen (artikel 5), se avsnitt 5.1. 8.5Avtal om tillämplig lag enligt Haagprotokoll 8.5.1Val av lag för ett visst förfarande Som har framgått av avsnitt 6.2.4 kan parterna under vissa förutsättningar välja vilken lag som ska vara tillämplig på frågan om underhållsskyldighet. Om det är fråga om ett särskilt förfarande i en bestämd stat får den underhållsberättigade och den underhålls- skyldige uttryckligen ange att lagen i den staten ska vara tillämplig på underhållsskyldigheten (artikel 7.1). Det är således endast forumlandets lag som kan väljas enligt denna bestämmelse. Valet kan ske även innan parterna har vänt sig till någon myndighet. Tillämplig lag ska då anges i ett avtal som undertecknas av båda Avtalet ska vara skriftligt eller på annat sätt dokumenterat så att informationen är tillgänglig för senare användning (artikel 7.2). Skälet för detta är dels att förekomsten av ett avtal ska vara lätt att bevisa, dels att parterna ska bli uppmärksammade på vikten av frågan och konsekvenserna av sitt avtal.11 Enligt den förklarande rapporten ska det inte vara möjligt att ange i avtalet att forumlandets lag ska tillämpas eftersom forumet inte är bestämt innan ärendet har anhängiggjorts vid en viss myndighet.12 Parterna har även möjlighet att träffa lagvalsavtal med generell giltighet (artikel 8). I den underhållsberättigades intresse har möjligheterna att avtala om tillämplig lag gjorts beroende av vissa villkor. Den första begränsningen gäller vilka staters lagar som kan väljas. Den underhållsberättigade och den underhållsskyldige får – oavsett tidpunkt – ange att någon av följande lagar ska tillämpas i fråga om underhållsskyldigheten. a)Lagen i en stat där någon av parterna är medborgare för förordnandet. b)Lagen i den stat där någon av parterna har sin hemvist för förordnandet. Enligt den förklarande rapporten gör ett efterföljande hemvistbyte eller en ändring av med- borgarskapet inte att avtalet förlorar sin giltighet.13 c)Den lag som parterna har utpekat som tillämplig, eller den lag som faktiskt tillämpats på deras familjerättsliga förmögenhets- förhållanden. d)Den lag som parterna har anvisat som tillämplig, eller den lag som faktiskt tillämpats på deras äktenskapsskillnad eller hemskillnad. Enligt den förklarande rapporten är punkterna c och d beroende av forumstatens internationellt privaträttsliga bestämmelser. Om det landet inte tillåter att parterna disponerar över lagvalet i fråga om sina förmögenhetsförhållanden eller sin äktenskapsskillnad blir ett 11Se Explanatory Report (Prot. ), paragraph 119. 12Se Explanatory Report (Prot. ), paragraph 120. 13Se Explanatory Report (Prot. ), paragraph 133. avtal om tillämplig lag för underhållsfrågan också ogiltigt.14 Som har nämnts i avsnitt 8.2.3 gäller för svensk del avtals- frihet/lagvalsfrihet i fråga om makarnas förmögenhetsförhållanden, med vissa begränsningar (3 § lagen om internationella frågor rörande makars och sambors förmögenhetsförhållanden). Det är däremot inte möjligt att avtala om vilken lag som ska tillämpas på en talan om äktenskapsskillnad, den prövas enligt svensk lag (dock att utländsk lag i viss mån kan beaktas, se 3 kap. 4 § lag).15 Ett avtal ska vara skriftligt eller dokumenterat på ett sådant sätt att informationen är tillgänglig för senare användning samt vara undertecknat av båda parterna (artikel 8.2). Tanken är enligt den förklarande rapporten att bestämmelsen inte ska hindra använd- ningen av modern informationsteknologi. Men även ett sådant dokument måste undertecknas och blir giltigt först sedan det försetts med en elektronisk signatur.16 Möjligheten att ingå avtal ska inte gälla för underhållsskyldighet avseende en person eller en vuxen som på grund av nedsatt eller bristande förmåga inte kan bevaka sina intressen (artikel 8.3). Ett avtal om tillämplig lag kan medföra att en underhålls- berättigad person går miste om rätten till underhåll eller att rätten till underhåll begränsas i jämförelse med vad som hade följt av den annars tillämpliga lagen. Till skydd för den underhållsberättigade är därför vissa ytterligare villkor uppställda för att generella avtal ska bli gällande.17 Oavsett vilken lag som har pekats ut av parterna i deras avtal ska frågan om huruvida den underhållsberättigade kan avsäga sig sin rätt till underhåll bestämmas enligt lagen i den stat där den underhållsberättigade hade sin hemvist för förordnandet (artikel 8.4). Bestämmelsen är avsedd att skydda den underhållsberättigade från att gå miste om underhåll som han eller hon skulle ha rätt till om det inte hade gjorts något lagvalsavtal.18 14Se Explanatory Report (Prot. ), paragraph 135 och 140. 15Det finns ett förslag (som går under namnet III) från kommissionen. Enligt förslaget ska II-förordningen kompletteras med regler om tillämplig lag vid internationella skilsmässor. Makarna ska bl.a. kunna avtala om vilket lands lag som ska tillämpas på deras äktenskapsskillnad/hemskillnad. Se KOM(2006) 399 slutlig, . Förslaget är inte genomfört. Kommissionen har härefter presenterat ett förslag till förordning om genom- förande av ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad, se KOM(2010) 104 och KOM(2010) 105, 24.3.2010. 16Se Explanatory Report (Prot. ), paragraph 145. 17Se Explanatory Report (Prot. ), paragraph 146. 18Se Explanatory Report (Prot. ), paragraph 147. Om parterna för valet av tillämplig lag inte var fullt informerade och medvetna om konsekvenserna av sitt val, ska den lag som parterna anvisat inte tillämpas om det skulle leda till uppenbart orättvisa och orimliga konsekvenser för någon av parterna (artikel 8.5).