sou · GXB368d2 · 2010-01-01 00:00:00 — Barn och unga som är i behov av placering för har som regel inte fått den omsorg, trygghet och stabilitet i hemmiljön som de har behövt. Vården i familjehem respektive HVB måste därför kompensera för dessa brister och även i övrigt ha de förutsättningar som krävs för att möta det enskilda barnets behov. Därutöver kan begreppet god vård ha olika innehåll bero- ende på barnets ålder, om barnet är placerat i jourhem, familjehem respektive HVB och om placeringen syftar till att pågå eller större delen av barnets uppväxt. 1996/97:124 s. 113. 31Höjer, I. 33Lundström, T. & Sallnäs, M 2009. Barn och unga i samhällsvård Säkerställandet av att barnet får god vård ska ske genom att socialnämnden noga följer vården. Av 5 kap. 1 § b SoF framgår att nämndens ansvar för uppföljning gäller vid alla slags placeringar och oavsett om vården sker med stöd av SoL eller LVU. ska följa vården främst genom 1.regelbundna personliga besök i det hem där den unge vistas, 2.enskilda samtal med den unge, 3.samtal med den eller dem som tagit emot den unge i sitt hem, och 4.samtal med vårdnadshavarna. Uppföljningen ska omfatta den unges hälsa, utveckling, sociala beteende och skolgång samt relationer till anhöriga och andra när- stående och förutsätter att barnets specifika behov finns formule- rade i vårdplanen och genomförandeplanen. Flera statliga utredningar har föreslagit att ovanstående bestäm- melse som reglerar nämndens uppföljningsansvar ska föras in lag.35 Förslagen har dock inte lett till lagstiftning. Vid länsstyrelsernas granskning av den sociala barn- och ungdomsvården –2007 fann så gott som samtliga länsstyrelser att uppföljning av pågående familjehemsvård hade stora brister. Länsstyrelserna konstaterade att vårdplaner ibland saknas och ofta inte ger ett tillräckligt underlag för en systematisk uppföljning, vilket kan förklara att försummar att följa upp barnets behov inom viktiga områden som t.ex. hälsa och utbildning. Länsstyrelserna påpekade även brister även det gäller kontakten med de placerade barnen.36 För att barn och unga ska kunna få sina behov tillgodosedda i vården krävs ofta att de utöver själva placeringen får extra stöd, t.ex. i förskolan, skolan eller genom barn- och ungdomspsykiatrin. granskningar av revisorer och senast av länsstyrelserna har visat att inte tillräckligt uppmärk- sammar barnets behov av stöd inom dessa områden.37 Inom ramen för BBIC föreslås ett strukturerat sätt att genom- föra uppföljningsmöten på vid familjehemsplaceringar, med hjälp av en oberoende ordförande. Mötena hålls varje halvår inför de 35Ds S 1987:3; SOU 1994:139; SOU 2000:77. 37Socialstyrelsen 2000; revisorer 2001/2002; Länsstyrelserna 2008. Barn och unga i samhällsvård lagstadgade övervägningarna respektive omprövningarna och barn, biologiska föräldrar, familjehemsföräldrar och socialsekreterare deltar. Modellen avser att bidra till struktur och öppenhet och säkerställa att barnens behov följs upp på ett bättre sätt.38 Inför en ansökan om vård enligt LVU ska som regel en läkarundersökning ske (32 § LVU). Det finns inget motsvarande krav på läkarundersökning inför en frivillig placering. Nämndens ansvar för placerade barns hälsa finns reglerat i socialtjänst- förordningen, där barnets hälsa anges som ett av flera områden som ska följas upp under placering. I och länsstyrelsernas nationella tillsyn av HVB utgjorde barnens hälsa ett granskningsområde. Av tillsyns- rapporten framgår att verksamheterna lägger stor vikt vid att tillgodose barnens behov av hälso- och sjukvård. Av 235 granskade verksamheter hade 64 verksamheter tillgång till hälso- och sjukvårdspersonal. I några verksamheter påtalades dock att vård- eller genomförandeplanen inte omfattade barnens hälsa och därför inte heller hade följts upp.39 Nämnas kan också att (SiS) och Kommuner och Landsting bedrivit ett projekt för att utveckla samverkan mellan de särskilda ungdomshemmen, som SiS ansvarar för, och landstingens barn- och ungdomspsykiatri. I slut- rapporten 2005 förordas bl.a. att samverkansavtal tecknas mellan SiS och BUP kring den gemensamma målgruppen. När ungdomar har placerats i ett särskilt ungdomshem utanför sitt eget landsting, och ungdomshemmet har byggt upp en samverkan med en näraliggande psykiatrisk klinik kan riksavtalet för utomlänsvård tillämpas. har 13 av 31 SiS-institutioner överenskommelser med som garanterar ungdomarnas behov av hälso- och sjukvård. Enligt utredningens kontakter med företrädare för social- tjänsten inhämtas regelmässigt information om barnets somatiska och psykiska hälsa i utredningen som underlag för att kunna bedöma barnets behov. Enligt vissa företrädare för är det emellertid svårt att vid behov få till stånd hälsoundersökningar. 39Socialstyrelsen och länsstyrelserna 2009. Barn och unga i samhällsvård Särskilt gäller det inför placeringar med stöd av SoL (eftersom det saknas lagstöd för sådan undersökning). Läkarundersökningar av barn som ska placeras med stöd av LVU uppges dessutom ofta vara otillräckliga som underlag för att bedöma barnets hälsostatus. Inom vissa landsting anses hälsoundersökningar av till synes friska barn inte vara en prioriterad uppgift. Det förekommer att betalar för hälsoundersökning av barn som ska placeras eller regelmässigt anlitar privatläkare för att få en sådan genomförd. har startat en försöksverksamhet inriktat på systematiska undersökningar av placerade barns hälsa. 200 familje- hemsplacerade barn ingår i studien. Resultaten kommer att användas som underlag för framtagande av systematiska rutiner för det medicinska omhändertagandet inom familjehemsvården. Projektet bygger på samarbete mellan socialtjänst, barn- och skolhälsovård samt barntandhälsovård. Nämndens ansvar när det gäller att medverka till att barn i familje- hem får lämplig utbildning finns reglerat i lagen (6 kap. 7 § SoL). Bestämmelsen har funnits i barnavårdslagstiftningen . När det gäller barn och unga i HVB-vård finns reglerat i föreskrifter att verksamheten ska organiseras så att skolplikten kan uppfyllas40. Av skollagen framgår vidare att skolan har ett långt- gående ansvar att hjälpa barn som har svårigheter att följa under- visningen och nå uppsatta mål. Ett åtgärdsprogram ska utarbetas om särskilda stödåtgärder behövs.41 En svårighet i ansvars- fördelningen kan vara att bedöma om det stöd barnet behöver är av pedagogisk karaktär, som skolan ansvarar för, eller om det framförallt rör sig om socialt stöd. Utbildning var ett granskningsområde för och länsstyrelsernas nationella tillsyn över HVB för barn, unga och familjer 2007–2008. Länsstyrelserna bedömde att majoriteten av institutionerna arbetar aktivt med att barnens utbildning ska fungera. 414 kap. 1 § SkolL och 5 kap. 1 § andra stycket grundskoleförordningen. Barn och unga i samhällsvård kriterier och endast en liten andel unga som varit placerade har inte tillgång till skola (8 av 754).42 driver ett projekt för att förbättra skolresultaten för kommunens placerade barn. Alla familjehemsplacerade barn i låg- och mellanstadiet har genomgått en skolpsykologisk och pedagogisk utredning med åldersnorme- rande testinstrument. Underlaget har sedan använts systematiskt för att konstruera individuellt stöd till barnet, familjehemmet och barnets skola. Barn med funktionsnedsättning och neuropsyki- atriska diagnoser ingår inte i projektet, eftersom dessa problem antas kräva mer kvalificerade insatser. Första mätningen visade att försöksgruppens barn hade en kognitiv förmåga och ett psykiskt välbefinnande som liknade en normalgrupp. Men tre av fyra barn var rejält underpresterande i skolarbetet i förhållande till sina kognitiva förutsättningar. Förklaringen var omfattande kunskaps- luckor som medfört att barnen inte kunnat följa med i undervisningen. testades barnen igen med samma instrument. Utvärdering visade signifikant förbättrade resultat på de kognitiva testerna liksom på alla andra tester utom matematik- diagnosen. Eftersom studien saknar jämförelsegrupp ska resultaten dock bara ses som lovande. Ett motsvarande projekt pågår i –2011. Syftet är att replikera försöket i . 14.5.3Att säkerställa kontinuerlig kontakt med barnet En förutsättning för att ska kunna förvissa sig om att barnet får sina behov tillgodosedda är att det finns en förtroendefull kontakt mellan barnet och ansvarig social- sekreterare. En sådan kontakt kan göra det möjligt för barnet att berätta om sin situation och ställa frågor. Därför är den direkta och kontinuerliga kontakten med barnet en väsentlig del av uppföljningen. I ansvar att följa vården ingår även att samtala med barnets föräldrar och familjehemsföräldrar respek- tive institutionspersonal för att få deras bild av hur barnet utvecklas och ökad insyn i placeringen. har i en longitudinell studie följt 26 ungdomar som varit placerade i samhällsvård.43 En fråga som ställ- 42Länsstyrelserna och 2009. 43Andersson, G. Barn och unga i samhällsvård des var hur de nu unga vuxna ser på de tidigare professionella kontakterna. Det var inte ovanligt att ungdomarna nämnde skolkuratorn eller skolsköterskan som en viktig person i samhällets stödsystem. Om det inte varit för kuratorn hade jag inte tagit studenten. Det fanns också några barn som särskilt nämnde personer inom barn- och ungdomspsykiatrin. Några få nämnde att de kunde ringa till sin socialsekreterare när de behövde stöd. Alla ungdomar kände inte till sin socialsekreterares namn och telefonnummer eller visste inte om de var välkomna att ringa. De som upplevt problem och konflikter i sitt familjehem nämnde vikten av socialsekreterarens besök. Hon ville träffa mig någon annanstans /utanför familjehemmet/ och hon förstod, så henne kunde jag prata med och berätta för .. mitt bästa minne av socialen. Vikten av att som familjehemsplacerat barn ha en utomstående professionell kontakt som följer upp barnets intressen i familje- hemmet kan inte nog betonas, menar . De intervjuade ungdomarna beskrev också hur de saknade kontakten med socialsekreteraren när tiden i familjehemmet var slut. Dom slutade ju när jag fyllde 18, sen var det ju inte mer med det. Det blev tomt och ensamt, särskilt när familjehemsföräldrarna inte kände fortsatt ansvar och de biologiska föräldrarna inte förmådde hjälpa eller var omöjliga att nå. Barn har rätt att få information, att bli lyssnade på och att få framföra sina åsikter och få dem beaktade. Länsstyrelserna har i sin nationella granskning 2006–2007 noterat att inte alltid lever upp till dessa krav. Barns rätt till regelbundna besök och enskilda samtal med socialsekreterare är ingen självklarhet. Det finns exempel på barn som varit placerade under tre till fyra års tid där kontakt med barnet varit begränsad till något enstaka besök. har i vissa fall överlåtit de uppföljande kontakterna med barnet och familjehemmet på en privat konsulentstödd verksamhet, trots att det är nämndens ansvar. Iakttagelsen att barn varken får besök av eller enskilda samtal med socialsekreterare gäller dock långtifrån alla kommuner. I flera kommuner pågår ett systematiskt kvalitetsarbete inom familje- hemsvården.44 Problemet med att barn och unga inte besöks eller kommer till tals med sina socialsekreterare har återkommande rapporterats45. De förklaringar som givits till situationen är personalomsättning, 45Riksdagens revisorer 2001/2002; Länsstyrelserna 2008. Barn och unga i samhällsvård resursbrist och att familjehemsfrågorna inte prioriteras tillräckligt i kommunerna. Från rapporteras att man får många samtal från placerade barn och unga som inte trivs eller mår dåligt, vilket anses tyda på att det behövs en kanal till en oberoende instans46. Enligt Rädda Barnens rapport mig som person var de intervjuade barnens önskemål att också kunna prata med någon, utan att det blev värsta grejen.47 Många önskade att det skulle finnas en utomstående person att kunna anförtro sig åt utanför placeringen. Det är även något som framförts till vid samtal med företrädare för och , som också betonat att vikten av att barnet får ha inflytande över vilken person som utses. har vidare framfört synpunkten till utredningen att det bör införas oberoende barnombud inom den nuvarande myndighetsstrukturen, som barn och unga som vistas i familjehem eller HVB kan vända sig till. Vid Barnskydds- utredningens kontakter med biologiska föräldrar och ungdomar, med erfarenhet av samhällsvård, ger de på olika sätt uttryck för att det ska finnas en person som är till för barnet och som står på barnets sida. De ansåg det särskilt viktigt att det finns en sådan person tillgänglig när barnet inte hade tillit till och kunde anförtro sig till sin socialsekreterare om hur de har det i familjehemmet. Företrädare för () har också påtalat vikten av att det finns en oberoende stödperson som ansvarig för barn och föräldrar vid placeringar. Vidare anser man att föräldern är en bra garant för att barnet har det bra i placeringen. För att inhämta synpunkter från dem som är verksamma inom familjehemsvården har haft kontakt med Föreningen inom familjehemsvården (FSF) samt med några företrädare för . Många kommuner har organiserat familjehemsvården så att barnet har en social- sekreterare och familjehemmet en annan. Fördelen är kontinuiteten i kontakten med barnet. I regel har det redan etablerats en kontakt mellan barnet och socialsekreteraren och det är därför naturligt att den kontakten fortsätter efter det att barnet placerats. Ett stort problem är dock den personalomsättning som ofta präglar utredningsgrupperna. I vissa kommuner har man 2008/09:160. 47Rädda Barnen 2008. Intervju med fyra barn med erfarenhet av familjehemsvård samt en enkät på Lunarstorm som riktade sig till samma grupp. 120 personer besvarade enkäten som handlade om tre områden: Kontakten med , om det bör finnas en oberoende person utanför socialtjänst och familjehem samt information. Barn och unga i samhällsvård därför organiserat verksamheten så att allt arbete med långsiktigt placerade barn handhas av en specialiserad familjevårdsenhet eller motsvarande, där personalsituationen är mer stabil. Även då utses en socialsekreterare för barnet och en annan socialsekreterare för familjehemmet. Erfarenheterna är övervägande goda genom att det ger mer stabilitet i kontakten med barnet. I de berörda kommu- nerna besöks barnen ofta mer än . 14.5.4Stödet till de biologiska föräldrarna ska hjälpa och ge stöd till föräldrarna när barnet placerats utanför hemmet (6 kap. 7 § SoL). Bestämmelsen omfattar dock endast föräldrar vars barn är placerade i familjehem och inte föräldrar vars barn är placerade i HVB. En del av stödet har redan berörts, nämligen det som handlar om att kunna fortsätta ha en kontinuerlig kontakt med barnet och kunna fungera i den nya föräldraroll, som placeringen av barnet innebär. Här avses framförallt stöd till föräldrarna för att de ska kunna komma tillrätta med den situation som lett fram till omhändertagandet av barnet. Bakgrunden kan se mycket olika ut, men om orsaken till place- ringen är föräldrarnas problematik är det ofta avlastande för barnet att föräldrarna får stöd. Det finns mycket få studier om föräldrar vars barn är placerade i samhällsvård. Den största studien som genomförts i vårt land gjordes inom ramen för Barn i kris projektet 1988. Den visade att av föräldrarna hade fått en försämrad livssituation efter placeringen. hade fått hem sina barn eller också hade barnen flyttat till eget boende.48 En senare kunskaps- sammanställning av visar att föräldrar vars barn är placerade befinner sig i en komplicerad situation. Som förälder är det en svår upplevelse att bli underkänd och betraktad som någon som saknar förmåga att fungera som förälder. Situationen kompli- ceras om föräldrarna har separerat och har konfliktfyllda förhål- landen till sin före detta partner.49 Föräldrars känslomässiga reaktioner i samband med separationen från barnen såsom ilska, tomhet och sorg uppmärksammas inte alltid av familjehem och socialtjänst50. Föräldrar drar sig ibland undan kontakten med sina 48Hessle, S. 1988. 49Höjer, I. 50Skerfving, A. 1993; , K. Barn och unga i samhällsvård Det är heller inte ovanligt att föräldrarnas situation försämras efter omhändertagandet och att de flyttar eller undviker kontakt med efter placeringen. Efter en tids placering tycks ofta insatser för föräldrarna mer eller mindre ebba ut, åtminstone när det gäller föräldrarna till de yngre barnen.51 En av flera förklaringar till att stödet till föräldrarna ofta försummas kan vara den långtgående specialiseringen inom social- tjänstens individ- och familjeomsorg. Uppdelningen i barn- och ungdomsenheter respektive missbruksenheter och enheter för ekonomiskt bistånd innebär att det inte längre finns något sammanhållet ansvar för familjen. Föräldrarna kan också vara aktuella inom psykiatrin eller kriminalvården. I praktiken faller därför föräldrarnas rehabilitering utanför barn- och ungdoms- enheternas ansvarsområde. I den vårdplan som upprättas vid en placering bör det framgå under vilka förutsättningar vården kan upphöra. När orsaken till placeringen är föräldrarnas problematik är det lämpligt att stödet till föräldrarna, t.ex. rehabilitering på grund av missbruksproblem, formuleras i en separat genomförandeplan. I den mån föräldrarna har en pågående kontakt med vuxenenhet bör dokumentation av föräldrarnas situation utgöra en del av under- laget till övervägandet eller omprövningen. Om det planeras för en återförening, som bygger på att behandlingsinsatser ska ges till familjen, kan det vara lämpligt att insatserna anges i en gemensam genomförandeplan för barn och föräldrar, som därefter följs upp. Föräldrar kan behöva hjälp att bearbeta den akuta krisen i samband med omhändertagandet och att hantera den förändrade livssituation som omhändertagandet innebär. De kan också behöva stöd och hjälp för att komma till rätta med egna problem. Arbetet syftar i det korta perspektivet till en återförening av föräldrar och barn. Om det gått mellan det att barnet placerades och hemflyttningen kan föräldrarna behöva extra hjälp vid hemflyttningen och därefter för att kunna återta uppgif- ten som vardagsförälder.52 I vissa fall är förälderns egna problem så omfattande att det inte är realistiskt med en återförening. Oavsett om det är aktuellt med återförening eller ej är det viktigt att föräldrarna får stöd för sina egna problem. Stöd till föräldrarna avlastar barnets ansvar och 51Hessle, S. 1988; revisorer 1991/92:4; , I. 2007; Länsstyrelserna 2008. 52Höjer, I. Barn och unga i samhällsvård gynnar barnets identitetsutveckling.53 Intervjuer med familjehems- placerade barn har visat att de känner djup oro för sina föräldrar, särskilt om föräldrarna lever destruktivt, t.ex. i missbruk och hemlöshet. Föräldrarnas problem kan fortsätta att beröra barn långt upp i vuxen ålder. Det kan underlätta för unga vuxna att deras föräldrar får hjälp, eftersom det innebär en möjlighet till att distansera sig från föräldrarnas bekymmer.54 Inför en placering av en ung person med egen beteende- problematik är det av naturliga skäl ofta lättare att uppnå samförstånd med föräldrarna, eftersom hemsituationen eller föräldraförmågan oftast inte fokuseras så som sker i de s.k. miljö- fallen. Tonårsplaceringar är jämfört med placeringar av yngre barn som regel kortvariga och föräldrarna är därför mer involverade i arbetet med att möjliggöra en återflyttning till hemmet. 14.5.5Övervägande av om vården fortfarande behövs ska minst en gång var sjätte månad överväga om frivillig placering enligt SoL och vård med stöd av 2 § LVU (miljöfallen) fortfarande behövs. Även privata placeringar ska övervägas var sjätte månad.55 Utgångspunkten är att barnet inte ska bli kvar i placeringen längre än nödvändigt. Gällande bestämmelse om övervägande enligt LVU, som var reglerad i socialtjänstförordningen, fördes in 1990 i samband med översynen av LVU. Övervägande ska numera göras minst var sjätte månad jämfört med minst en gång , enligt den tidigare bestämmelsen. De frivilliga placeringarna och de s.k. privat- placeringarna, som tidigare hade varit oreglerade i detta avseende, ska övervägas på motsvarande sätt.56 Av den proposition som föregick lagändringen framgår att någon formell prövning av vården inte bedömdes lämplig. Det ansågs kunna skapa en oro och otrygghet för både barn, föräldrar och familjehemsföräldrar att beslut skulle fattas om fortsatt vård varje halvår. Det skulle kunna motverka syftet att skapa trygga och stabila förhållanden för barnet. Det ansågs tillräckligt att social- nämnden överväger om vården fortfarande behövs. 54Socialstyrelsen 2000; , G. 55Prop.1989/90:28, s. 129. 1989/90:28. Barn och unga i samhällsvård en anmälan till nämnden om hur vården bedrivs och hur barnets och föräldrarnas förhållanden har utvecklat sig.57 har utarbetat allmänna råd för tillämpningen av bestämmelsen om överväganden enligt LVU. Av de allmänna råden framgår att övervägandet bör göras med utgångspunkt i den vård- plan som upprättats. Det skriftliga material som redovisas för nämnden behöver inte kommuniceras med parterna.58 Vid LVU-placeringar i miljöfallen gäller att om socialnämnden vid sitt övervägande finner att det finns anledning att ifrågasätta om vården behövs bör nämnden ta upp frågan till formell omprövning. Förvaltningslagens bestämmelser om kommunicering, parts rätt att meddela sig och parts rätt till insyn m.m. blir då tillämpliga. Nämnden ska också ta ställning till om vården ska upphöra om vårdnadshavaren eller den unge, begär det.59 I en studie om barns rättsliga ställning vid familjehems- placeringar diskuterar övervägandebestämmelsernas betydelse för barnet. Även om placeringen är frivillig, dvs. grundas på samtycke från föräldrarna, kan den vara ofrivillig för det enskilda barnet. Ur barnets perspektiv är det en ingripande åtgärd att bli familjehemsplacerad mot sin vilja. För att tillgodose barns behov av rättssäkerhet är reglerna för övervägande centrala. Härigenom kan barnet känna sig förvissat om att ärendet granskas , oavsett om vården sker med stöd av SoL eller LVU. För andra barn kan övervägandereglerna upplevas som ett hot mot en oönskad förändring av rådande familjehemsplacering. Många av de barn som placeras enligt SoL har lika svåra bakgrunds- förhållanden som de barn som placeras med stöd av LVU och familjehemmet kan ha blivit en trygg miljö för barnet.60 14.5.6Omprövning av om vården ska upphöra ska besluta att vård enligt LVU ska upphöra när den inte längre behövs (21 § LVU). Har den unge beretts stöd med vård av 3 § LVU ska nämnden, enligt 13 § tredje stycket LVU för verkställigheten av vårdbeslutet pröva om vård med stöd av lagen ska upphöra. En omprövning ska ske fortlöpande från senaste prövning. 1989/90:28. 1989/90:28. 60Mattsson, T. Barn och unga i samhällsvård också ske när vårdnadshavaren eller den unge som fyllt begär att vården ska upphöra. Omprövning av vården innebär att ett förvaltningsrättsligt ärende föreligger. Därmed blir reglerna om partsinsyn, kommunikation, rätt att anlita ombud eller biträde, offentligt biträde, företräde inför nämnden m.m. tillämpliga. Omprövningen ska resultera i ett formellt beslut. Detta beslut kan överklagas (41 § LVU). har utarbetat allmänna råd för tillämpningen av LVU. De ungdomar som blir aktuella för LVU-vård behöver ofta en relativt lång tids kvalificerad behandling. En förutsättning för att LVU-vården skall vara meningsfull är generellt att den planerade behandlingen kan genomföras. Om ett särskilt behandlingsprogram fastställts för den unge, som varar mer än , så är det givetvis en omständighet som nämnden får beakta när den prövar om vården kan upphöra eller inte. Omprövningsregeln är, enligt , inte en presumtion för att vården ska avslutas, utan ett uttryck för nämndens skyldighet att noga följa vården och med inte alltför långa intervaller ta ställning till om den kan upphöra.61 14.5.7Eftervård för unga som lämnar vården Bestämmelser om stöd efter avslutad placering