sou · GYB338 · 2010-06-08 00:00:00 — Rådet är sammansatt av en ordförande och sju leda- Nuvarande förhållanden SOU 2010:38 Till rådet är knutet en expertpanel för finansiell rapportering. ger ut publicitetsregler för press, tv och radio samt yrkesregler och riktlinjer mot textreklam. I yrkes- reglerna anges bl.a. följande om journalisters integritet. Acceptera inte uppdrag, inbjudan, gåva, gratisresa eller annan förmån – och ingå inte avtal eller andra förbindelser – som kan misstänkliggöra Din ställning som fri och självständig journalist. 4.Använd inte ställningen som journalist, eller presskortet, till att utöva påtryckning för egen eller andras eller till att skaffa privata förmåner. 5.Utnyttja inte för egen eller andras opublicerade nyheter beträffande ekonomiska förhållanden eller åtgärder hos stat, kommuner, organisationer, företag eller enskilda. I riktlinjerna mot textreklam anges att särskild vaksamhet är påkallad bl.a. när utomstående erbjuder idéer och förslag till material som är sammankopplade med motprestationer i någon form och när erbjudanden lämnas om resor och förmåner som är gratis eller kraftigt subventionerade. övervakar pressetiska frågor och kan efter utredning överlämna ett ärende till . Om nämnden finner att en tidning har överträtt publicitetsreglerna och sålunda brutit mot god publicistisk sed, skall den publicera klandret. Tidningen skall också betala en expeditionsavgift. Avgifterna delfinansierar och nämndens verksamhet. yrkesetiska nämnd bevakar att yrkesreglerna efterlevs och kan rikta kritik mot en journalist eller permanent eller tillfälligt utesluta honom eller henne ur förbundet om han eller hon brutit mot reglerna. Stiftelsen () bildades och är ett egenåtgärdskansli som verkar för effektiv självsanering av marknadskommunikation. RO ger vägledning och information om marknadsföringsetik och granskar på eget initiativ om reklam i massmedia följer god marknadsföringsetik. RO tar också emot anmälningar av reklam och prövar om den följer god marknads- föringsetik. RO meddelar i uppenbara fall friande eller fällande beslut. Övriga ärenden överlämnas till () för prövning. Både RO:s och RO- nämndens friande och fällande beslut publiceras genom press- meddelanden och på RO:s hemsida. består av en ordförande, en vice ordförande och ett tiotal ledamöter. Verksamheten finansieras av marknadens aktörer genom frivilliga avgifter. I marknadsföringslagen finns bestämmelser om god marknads- föringsetik och otillbörlig marknadsföring. Av stor betydelse för tolkningen av detta begrepp är för reklam och marknadskommunikation. I finns särskilda kapitel om säljfrämjande åtgärder, sponsring, direktmarknadsföring samt reklam och marknadskommunikation i elektroniska media och telefon. Det anges exempelvis att alla säljfrämjande åtgärder skall utformas så att de är tillbörliga mot konkurrenter och andra parter på marknaden. Företag har länge gett ersättning till organisationer och personer mot att få synas i samband med tävlingar och andra sammanhang (sponsring). har marknadsföring vid evenemang där företagen kunnat samla och möta sin målgrupp blivit allt vanligare (Event Marketing). Marknaden för sådan marknadsföring har vuxit mycket snabbt . Som ett led i Event Marketing bjuder ofta det marknadsförande företaget in personer som ingår i deras kund- eller kontaktnät och anställda. har tagit fram en särskild skrift Event i affärsverksamhet. Den behandlar enbart evenemang som anordnas för personer i affärsverksamhet i privata bolag och i offentligt ägda företag som bedriver konkurrensutsatt, vinstsyftande affärs- verksamhet. I skriften sägs bl.a. att förmåner som lämnas till inbjudna gäster i samband med ett evenemang kan vara otillbörliga ur korruptionssynpunkt. Ett evenemang som riktar sig till en bred krets av personer, innehåller företagsrelaterade programpunkter, inte är i sammanhanget extravagant (inte för högt värde på förmånen) och i övrigt präglas av gott omdöme sägs dock i normalfallet inte träffas av reglerna om korruption. Om samtycke finns från den inbjudnes arbetsgivare, anses korruptionsreglerna sällan bli tillämpliga. Det finns inte något självständigt självregleringsorgan som särskilt rör sponsrings- och eventmarknaden. Den omfattas dock av RO och verksamhet. är en branschorganisation som arbetar för ett seriöst och professionellt användande av sponsring och event. Den etiska ) prövar ärenden, avger yttranden och lämnar information som rör god marknadsföring vid direktmarknadsföring. består av en ordförande, som ska vara jurist med domarkompetens, och fem ledamöter utsedda av Föreningen , (), Svensk Distanshandel och Annonsörer. Svensk Distanshandel är en branschförening för företag inom distans- och e-handel. , vars ordförande är en av Handelskammaren utsedd opartisk jurist, följer medlems- företagens marknadsföring och ser till att företagen följer de branschregler som föreningen har utarbetat i samarbete med . Enligt Läkemedelsbranschens etiska regelverk är läkemedels- företagen vid all marknadsföring av läkemedel skyldiga att lämna en balanserad, saklig och aktuell information om läkemedlens egenskaper, verkningar och lämpliga användning. Dessutom behöver företagen följa regler för icke-interventionsstudier och regler för samverkansformer med personer inom hälso- och sjuk- vården, intresseorganisationer och djursjukvården. Bestämmelserna tar bl.a. sikte på arrangemang, förtäring, kostnader och ersättning, sponsring, gåvor och hjälpmedel, kliniska prövningar och marknadsundersökningar. Som exempel kan här nämnas att reglerna föreskriver att sammankomster med måltider ska präglas av stor måttfullhet. Vidare får inga gåvor eller ekonomiska förmåner tillhandahållas, erbjudas eller utlovas till hälso- och sjukvårdspersonal eller på apotek som ett incitament att rekommendera, förskriva, köpa, tillhandahålla, sälja eller administrera läkemedel. Läkemedelsbranschens etiska regelverk är en samling av nationella och internationella regelverk som ges ut av (), en branschorganisation för forskande läkemedelsföretag verksamma i . LIF utövar påverkans- arbete i för industrin viktiga policyfrågor samt ger stöd till sina medlemmar. Att det etiska regelverkets efterlevs övervakas fortlöpande av Läkemedelsindustrins Informationsgranskningsman (IGM), som på eget initiativ eller efter anmälan prövar om marknadsförings- åtgärder och marknadsaktiviteter avseende läkemedel står i överensstämmelse med god branschsed. Inom LIF finns en Compliance Officer, som följer upp och svarar på frågor om Läkemedelsbranschens etiska regelverk samt LIF:s samarbets- databaser. Han eller hon beslutar också om platser som är olämpliga för konferenser. Beslut från IGM och LIF:s Compliance Officer kan överklagas till Läkemedelsinformation (NBL). Nämnden består av en ordförande, en vice ordförande och tio ledamöter, varav sex ska vara knutna till läkemedelsföretag, två företräda medicinsk sakkunskap och två allmänintressen, särskilt konsumentintresset. Om det fastställs att ett företag brutit mot Läkemedelsbranschens etiska regelverk, kan företaget åläggas att betala en avgift om högst till LIF. Samtliga NBLs och IGMs utslag är offentliga och skickas till medicinska och farmaceutiska facktidskrifter. På det medicintekniska området finns leverantörer och förmed- lare av produkter inom röntgen, ortopediska implantat, stentar, minimal invasiv kirurgi, pacemakers, dialys, hjälpmedel för funktionshindrade samt förbrukningsartiklar. Inom laboratorie- leverantörernas område finns instrument, diagnostika, analys och bioteknik. Swedish Medtech och Swedish Labtech är bransch- organisationer för företag som är verksamma inom respektive område. De har träffat ett samarbetsavtal med kommuner och landsting, sjukvård AB och läkar- förbund. har liknande regler som de som finns i Läkemedelsbranchens etiska regelverk. Dessutom har Eucomed (europeisk branschorganisation för medicinteknikindustrin) gett ut Code of Business Practice. Dessa branschregler är till viss del mer långtgående än och gäller för den europeiska medicinteknikindustrin i dess relationer med hälso- och sjukvården. Samhällsbyggnadssektorns Etiska Råd bildades och är en ideell intresseförening med branschorganisationer inom samhälls- byggnadssektorn som medlemmar (Byggherrarna, byggindustrier, Byggmaterialindustrierna, [EIO], Kylvärmepumpföretagen, Svensk Teknik och Design, Svensk ventilation och VVS-företagen). Föreningens uppgifter är att pröva anmälningar om över- trädelser av Samhällsbyggnadssektorns Etiska Regler, att sätta fokus på och aktivt bedriva opinionsbildning i etiska frågor, att på eget initiativ pröva om medlem i en till föreningen ansluten organisation har brutit mot reglerna, att aktivt bedriva opinions- bildning i etiska frågor samt att samarbeta med organisationer som (). Etiska Rådet består av en från medlemmarna obunden ordförande och fem ledamöter. Rådet avgör självt hur varje ärende ska beredas. Om Rådet finner att en medlem har brutit mot de etiska reglerna, ska styrelsen för den berörda organisationen underrättas om det. Rådets beslut ska publiceras i tidningen eller i någon annan spridd branschtidning. Samhällsbyggnadssektorns etiska regler syftar bl.a. till att få samhällsbyggnadssektorns aktörer att uppträda och handla på ett sådant sätt att den utgör en respekterad del av svenskt näringsliv. Reglerna har följande lydelse. 1.Aktör inom samhällsbyggnadssektorn skall inte åta sig uppdrag som strider mot allmän rättsuppfattning, eller på annat sätt kan anses oacceptabelt från allmän synpunkt. Aktör skall verka för sund konkurrens och iaktta god marknadsföringssed. 2.Samarbetet med övriga parter inom ramen för ett uppdrag skall präglas av korrekta affärsrelationer, tydliga avtal och ömsesidig respekt. 3.Aktör inom samhällsbyggnadssektorn skall inta en strikt hållning till s.k. kontakt- och relationsskapande åtgärder i form av t.ex. otillbörliga gåvor eller resor. 4.Aktör inom samhällsbyggnadssektorn får inte anlita eller samarbeta med oseriösa aktörer. S.k. svartjobb skall aktivt motverkas. 5.Aktör inom samhällsbyggnadssektorn skall utföra sitt uppdrag fack- mässigt och inom ramen för god affärssed. Alla uppdrag skall genomföras med sådan kompetens och sådana resurser som behövs för uppgiften. 6.Aktör inom samhällsbyggnadssektorn får inte skada övriga parters eller kollegors anseende genom att opåkallat och utan saklig grund yttra sig kritiskt om deras förhållanden. 7.För att följa efterlevnaden av dessa etiska regler finns Samhälls- byggnadssektorns Etiska Råd med en särskild instruktion. on Business Ethical Conduct for the Aerospace and antog vid ett möte i Global Principles of Business Ethics for the Aerospace and , se bilaga 8. Forumet bildades av den europeiska försvarsindustrin tillsammans med dess amerikanska motsvarighet. Vid mötet i deltog representanter för företag och organisationer i, , och , bl.a. . Syftet med koden är att få till stånd gemensamma villkor för de företag som verkar inom branschen och visa de berörda företagens beslutsamhet att få branschen att tillämpa ett etiskt förhållnings- sätt. Företrädare för har i samband med att koden lanserades uppgett att organisationen kommer att överväga krav på att företag ska tillämpa koden för att få samarbeta med NATO. har många företag arbetat med att ta fram interna etiska regler, uppförandekoder (Code of Conducts) eller informa- tionsskrifter. I många av dessa finns avsnitt om bekämpande av korruption. Några företag deltar också i FN:s Global Compact- initiativ. Som tidigare nämnts har ICC gett ut en modellkod till hjälp för företag som utformar egna regler. Organisationer som och bistår företag vid utformande av egna koder. Exempel på en företagskod finns i bilaga 9. gjordes det gällande att multinationella företag använde sig av mutor när de gjorde affärer i tredje världen. () förespråkade själv- reglering och inrättade en . Diskussionen om de multinationella företagen fortsatte och krav framfördes på strängare åtgärder mot korruption inklusive mutbrott i samband med gränsöverskridande affärer. Det var dock först som det internationella arbetet mot mutor och korruption tog fart. Det skedde mot bakgrund av att finansmarknaderna runt om i världen hade avreglerats och den internationella handeln ökat kraftigt. Den fria rörligheten för personer, varor, tjänster och kapital inom EG och i världen i övrigt åtföljdes av en gränsöverskridande organiserad brottslighet. I denna organiserade brottslighet ingick bl.a. mutor av befattningshavare i offentlig eller internationell förvaltning och bedrägerier mot offentliga eller internationella bidragssystem. Den organiserade brottsligheten ansågs därför utgöra ett allvarligt hot mot inter- nationell handel och demokratiska institutioner. Dessutom ansågs mutor och andra former av korruption hota den sociala och ekonomiska utvecklingen i tredje världen och kampen mot fattig- domen på jorden. Det arbete mot mutor och korruption som sålunda tog fart vid slutet av har spänt över vida fält. EU, och har i olika konventioner ställt krav på kriminalisering av olika korrupta handlingar och föreslagit andra stränga straffrättsliga och straffprocessuella åtgärder. Multilaterala investeringsbanker har ställt krav på organisationer med handel i och tredje världen. Näringslivsorganisationer som ICC har utvecklat principer och uppträdandekoder för företag. stora företag har utvecklat egna program mot korruption och antagit uppförandekoder till ledning för sina anställda, inte minst för att visa att de uppfyller det krav på allmän hederlighet som staten och allmänheten ställer på företagsamheten. kollaps på finansmarknaderna har skapat oro för att mutbrott och andra förkastliga affärsmetoder ska bli mer vanliga, något som skulle förvärra den ekonomiska situationen i världen. Nya krav har ställts på förbättrad intern kontroll i stora multi- nationella företag för att förhindra att företagens tillgångar förskingras eller missvisande information ges till investerare. Denna utveckling drivs på av bl.a. , den amerikanska finansinspektionen (Securities & Exchange Commission – SEC) och den amerikanska federala polisen (– FBI). är också pådrivande när det gäller att bekämpa mutbrott utomlands och har i det arbetet ett gott stöd av Foreign Corrupt Practices Act (FCPA), efter det att lagen skärpts . Det omfattande arbetet och den snabba utvecklingen har gjort att den internationella kampen mot korruption är svåröverskådlig. Det är emellertid tydligt att en hel del dubbelarbete görs. Förutom regionala antikorruptionsinstrument och straffrättsliga konvention, finns ett globalt instrument, UNCAC. Många försöker koordinera det arbete som redan utförts, bl.a. genom att sätta upp webbportaler och inrätta samordningsorgan. Några av de frågor som fortfarande diskuteras i många länder är frågan om mutor och bestickning i den privata sektorn ska kriminaliseras, vilka handlingar som ska vara kriminaliserade (t.ex. handel med inflytande), vilka anti-korruptionsmyndigheter som ska finnas, vilka åtgärder för att upptäcka och beivra korruption som ska vidtas samt vilka resurser till brottsbekämpande myndigheter som krävs för en effektiv korruptionsbekämpning. En omdiskuterad fråga är också i vad mån en huvudman, som anlitat en agent eller annan mellanman för att sälja huvudmannens produkter i ett främmande land, kan hållas straffrättsligt ansvarig för vad mellanmannen gjort, om denne använt sig av mutor i sitt försäljningsarbete. Det ska här också nämnas att det internationella arbetet mot korruption inte bara gäller straffrätt och kriminalpolitik utan har vidgats till att omfatta åtgärder på många andra områden, t.ex. inom konkurrens-, marknadsförings- och skatterätten. Också åtgärder avseende offentlig upphandling och felaktig myndighets- utövning i allmänhet står på agendan. Av betydelse i detta samman- hang är vidare det internationella arbetet med att bekämpa penningtvätt. I det följande lämnas en kort redogörelse för det internationella arbetet. 4.2Förenta Nationerna (FN) antog en konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet (Palermokonven- tionen). I konventionen finns bestämmelser om åtgärder mot korruption. Bl.a. åtar sig varje konventionsstat att vidta effektiva åtgärder för att främja att dess offentliga tjänstemän inte låter sig mutas och att förebygga, upptäcka och bestraffa bestickning av sådana tjänstemän. Konventionen har tillträtts av (prop. 2002/03:146). Någon lagstiftningsåtgärd ansågs inte nödvändig. antog generalförsamlingen en mer omfattande konvention mot korruption (United Nations Conventions against Corruption – UNCAC). Konventionen trädde i kraft . hade 140 stater undertecknat och 137 stater ratificerat den, däribland (2006/07:JuU12 och prop. 2007/07:74) och EU (2008/801/EC). Enligt artikel 65 ska varje konventionsstat vidta nödvändiga åtgärder, däribland lagstiftningsåtgärder och administrativa åtgärder, för att se till att åtagandena i konventionen genomförs. Varje konventionsstat får vidta strängare åtgärder än som föreskrivs i konventionen. Vid godkännandet ansågs svensk rätt uppfylla konventionens krav och några lagstiftningsåtgärder genomfördes inte. UNCAC är det första mer omfattande och samordnade globala instrumentet mot korruption. Den syftar till att dels främja och stärka åtgärder för att effektivt förebygga och bekämpa korruption, dels främja, underlätta och stödja internationellt samarbete och teknisk bistånd och dels främja integritet, ansvar och en sund offentlig förvaltning. De åtgärder som behandlas i konventionen är av tvingande, uppmanande eller frivillig karaktär. Palermo- konventionen och straffrättsliga konvention om korruption (se nedan) har tjänat som förebild. UNCAC kräver att medlemsstaterna kriminaliserar vissa särskilt angivna handlingar samt vidtar särskilda åtgärder för att utreda, upptäcka och beivra sådana brott. Den innehåller också bestämmelser om förebyggande åtgärder, domsrätt, utlämning, internationell rättslig hjälp, förverkande och återställande av egendom. Genom artikel 63 i UNCAC inrättas en statspartskonferens, vars syfte är att förbättra konventionsstaternas samarbete och förmåga att uppnå konventionsmålen samt främja att konventionen genomförs och granska hur det sker i de olika medlemsstaterna. Vid den första sessionen av konferensen för konventions- parterna (CoSP) i tillsattes tre arbets- grupper; en för översyn (on Review of Implementation; en för tekniskt bistånd (on Technical Assistance); och en för återställande av tillgångar (on Asset Recovery,). Vid den andra statspartskonferensen i Nusa Dua, , togs initiativ till en workshop om mutor till tjänstemän i offentliga internationella organisationer. Ett sådant möte kom till stånd den 28–i . Under konferensen hölls också ett möte för representanter från näringslivet. Vid mötet deltog företrädare för FN:s Global Compact, ICC, The World Economic Forum Partnering against Corruption Initiative (), och UN Office on Drugs and Crime (UNODC). Mötesdeltagarna framhöll bl.a. vikten av att anpassa näringslivsstandarder till konventionen, att arbeta fram en gemensam ståndpunkt om smörjpengar (facilitation payments), att vidta åtgärder för att motverka korruption inom små och medelstora företag och att uppmuntra samarbete mellan den offentliga sektorn och näringslivet. hölls den tredje statspartskonferensen i , . Vid detta möte fattades beslut om en mekanism för översyn av medlemsstaternas tillämpning av konventionen. Varje konven- tionsstat kommer med jämna mellanrum att granskas med avseende på hur väl konventionen implementerats i staten och resultatet av denna granskning ska avrapporteras. Under statspartsskonferensen introducerades Portal of Anti-Corruption Knowledge. Syftet är att samla och tillhandahålla all information om korruption (t.ex. lagar, rapporter, studier) på en enda webbplats. Bakom portalen står ett konsortium i vilket ingår bl.a. FN och . UNODC, som har sitt huvudkontor i , övervakar konven- tionens tillämpning, bistår vid genomförande av konventions- statskonferenser och kan förväntas få en viktig roll när en övervakningsmekanism införs. UNODC har utsett till Internationell årsdag mot korruption. tog FN:s dåvarande generalsekreterare initiativ till en global sammanslutning – Global Compact – mellan FN och det internationella näringslivet. Han uppmanade företagen att låta sin verksamhet vägledas av nio grundläggande principer rörande mänskliga rättigheter, arbetsrätt och hållbar miljö. tillades en tionde princip om bekämpande av korruption. Enligt den principen ska företag arbeta mot korruption i alla dess former, innefattande bl.a. utpressnings- och mutbrott. Global Compact arbetar bl.a. med att främja anpassning och samarbete när det gäller olika näringslivsstandarder, för att så långt det är möjligt eliminera dubbelarbete Drygt 4 700 företag, näringslivs- och arbetstagarorganisationer samt andra sammanslutningar är medlemmar i . Organisationen har nästan 90 svenska medlemmar. Varje medlem publicerar en rapport om hur dess arbete med att implementera de tio principerna fortskrider. Styrelsen för Global Compact utses av FN:s generalsekreterare och har sina sammanträden i . Någon svensk ingår inte i styrelsen. Ett lokalt nordiskt nätverk har bildats inom Global Compact. 75 nordiska företag ingår i detta nätverk; 32 danska, 8 finländska, 1 isländskt, 18 norska och 26 svenska. Två möten hålls . bildade Global Compact en arbetsgrupp mot korruption. Inga svenska organisationer medverkar i arbets- gruppen. Arbetsgruppen diskuterar näringslivets behov av implementering av den tionde principen och ger stöd åt sekretariatet i korruptionsfrågor. är en av trettio medlemmar i operation and Development (). Enligt av , ska organisationen arbeta bl.a. för att utveckla världsekonomin och öka världshandeln. I konventionen anges att kan fatta för medlemsstaterna bindande beslut och lämna rekommendationer. har sitt säte i . Inom finns en arbetsgrupp om korruption, on Bribery (WGB), som organisatoriskt lyder under . 4.3.2Konventioner och rekommendationer m.m. lämnade en rekommendation (C/94/75) om bekämpande av korruption inom internationell handel. Rekom- mendationen ändrades . Enligt rekommendationen bör medlemsstaterna vidta konkreta åtgärder för att upptäcka, förebygga och bekämpa att utländska offentliganställda tjänstemän korrumperas i samband med internationella affärstransaktioner. Rekommendationen följdes av en om bekämpande av bestickning av utländska offentliga tjänstemän i internationella affärsförhållanden. Förutom medlemsstater har , , , , , och ratificerat konventionen. Enligt artikel 8 i konventionen ska varje medlemsstat vidta de åtgärder som är nödvändiga för att bekämpa att utländska tjänstemän korrumperas. har tillträtt konventionen (se prop. 1998/99:32). Enligt konventionen ska en regelbunden granskning ske av vilka åtgärder som medlemsstaterna har vidtagit för att genomföra konventionen. Granskningen har skett i två omgångar; i den första granskades hur väl konventionens bestämmelser införlivats i nationell lagstiftning och i den andra hur konventionen tillämpas i praktiken. förbereds en tredje granskningsomgång. var föremål för granskning av WGB . En uppföljning av granskning ägde rum och en rapport presenterades . I rapporterna utdelas beröm till för implementeringen av konventionen. Bl.a. sägs att tillräckliga resurser tycks avsättas för att utreda och beivra mutbrott som begåtts utomlands. Men arbetsgruppen uttryckte också oro över att företag sällan hålls ansvariga för mutbrott och att ekonomisk av mutbrott aldrig förverkas i . Vidare framfördes kritik för att personkretsen inte är tillräckligt vid. presenterade WGB en horisontell rapport om konventionsstaternas arbete med att bekämpa bestickning av utländska offentliga tjänstemän i internationella affärsförhållanden (Consultation Paper, Review of the on Combating Bribery of Foreign Public Officials in International Business Transactions Ten Years after Adoption).