sou · GXB339 · 2010-01-01 00:00:00 — Vidare ska utredaren uppmärksamma hur motsvarande frågor hanterats i andra länder inom det Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, främst , och . Utre- daren får för det ändamålet samråda med departement och myndig- heter i dessa länder. Uppdraget ska redovisas till regeringen i två omgångar. Förslaget till offentligrättslig reglering ska redovisas . Förslaget till stärkta passagerarrättigheter ska redovisas . Europeiska unionens officiella tidning L 315/1 (Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och som ska offentliggöras) OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1370/2007 om kollektivtrafik på järnväg och väg och om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 1191/69 och (EEG) nr 1107/70 OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 71 och 89, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit- téns yttrande (1), med beaktande av yttrande (2), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (3), och av följande skäl: (1)Genom artikel 16 i fördraget bekräftas den betydelse som tjänster av allmänt ekonomiskt intresse har för unionens gemensamma värderingar. (3)Artikel 73 i fördraget är lex specialis i förhållande till arti- kel 86.2. Artikeln innehåller bestämmelser om ersättning för allmän trafikplikt inom sektorn för landtransporter. (4)De viktigaste målen enligt kommissionens vitbok av , Den gemensamma transportpoliti- kenframtill2010:Vägvalinförframtiden,ärattsörjaför säkra, effektiva och högkvalitativa persontransporter tack vareenregleradkonkurrens,ochsamtidigtgaranterainsyn och effektivitet när det gäller kollektivtrafiken, med beak- tande av sociala faktorer, miljöfaktorer och faktorer som rör regional utveckling eller att erbjuda specialtaxor för vissagrupperavpassagerare,somt.ex.pensionärer,ochatt undanröja sådana skillnader mellan olika medlemsstaters transportföretagsomkanmedförabetydandesnedvridning av konkurrensen. (2)Enligt artikel 86.2 i fördraget ska företag som anförtrotts att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse varaunderkastadereglernaifördraget,särskiltkonkurrens- reglerna,idenmåntillämpningenavdessareglerinterätts- ligt eller i praktiken hindrar att de särskilda uppgifter som tilldelats dem fullgörs. (1) EUT C 195, , s. 20. (2) EUT C 192, , s. 1. (3) Europaparlamentetsyttrandeavden14november2001(EGTC140E, ,s.262),rådetsgemensammaståndpunktavden11decem- ber 2006 (EUT C 70 E, 27.3.2007, s. 1) och ståndpunkt av . Rådets beslut av den 18 septem- ber 2007. (5)Många landbaserade persontransporttjänster av allmänt ekonomisktintressekanidagintetillhandahållaskommer- siellt. Medlemsstaternas behöriga myndigheter bör kunna ingripaförattsetillattdessatjänstertillhandahålls.Föratt säkerställa tillhandahållandet av kollektivtrafik kan myn- digheterna bland annat bevilja kollektivtrafikföretagen ensamrätt,beviljademekonomiskersättningochfastställa allmänna bestämmelser för bedrivande av kollektivtrafik som är tillämpliga på samtliga företag. Om medlemssta- terna, i enlighet med denna förordning, väljer att utesluta vissa allmänna regler från förordningens tillämpningsom- råde, bör den allmänna ordningen för statligt stöd tillämpas. L 315/2 Europeiska unionens officiella tidning (6)Mångamedlemsstaterharåtminstoneinomdelaravsinkol- lektivtrafikmarknad infört lagstiftning som på grundval av öppna och rättvisa konkurrensutsatta anbudsförfaranden möjliggörtilldelningavensamrättochingåendeavavtalom allmän trafik. Därigenom har handeln mellan medlemssta- terna utvecklats avsevärt, och en rad kollektivtrafikföretag erbjudernukollektivtrafikifleränenmedlemsstat.Utveck- lingenavdennationellalagstiftningenharemellertidletttill skillnaderideförfarandensomtillämpas,vilketmedförträtts- ligosäkerhetifrågaomkollektivtrafikföretagensrättigheter och de behöriga myndigheternas skyldigheter. I rådets för- ordning (EEG) nr 1191/69 av om med- lemsstaternas åtgärder i fråga om allmän trafikplikt på järnväg, väg och inre vattenvägar (1) anges varken hur avtal omallmäntrafikskatilldelasinomgemenskapenellerunder vilkaomständigheterdetkrävsettkonkurrensutsattanbuds- förfarande. Gemenskapens gällande regelverk bör därför uppdateras. (7)Gjorda undersökningar, och erfarenheterna i de medlems- staterdärkonkurrensinomkollektivtrafiksektornharföre- kommit i , visar att införandet av reglerad konkurrensmellanföretagenmedförbättreochmerinno- vativ service till lägre pris och inte hindrar kollektivtrafik- företagen från att fullgöra de särskilda uppgifter som de ålagts,förutsattattlämpligasäkerhetsåtgärdervidtas.Euro- anslöt sig inom ramen för den så kallade Lis- sabonprocessen till denna linje och uppmanadekommissionen,rådetochmedlemsstaternaatt inom ramen för sina respektive befogenheter påskynda liberaliseringen på områden som transporter. (8)De marknader för persontransporter som är avreglerade och på vilka det inte finns någon ensamrätt bör tillåtas att behålla sina särdrag och sitt funktionssätt om dessa över- ensstämmer med kraven i fördraget. (9)För att kunna organisera kollektivtrafiken på det sätt som bäst motsvarar allmänhetens behov måste de behöriga myndigheterna, på de villkor som anges i denna förord- ning, fritt få välja vilket kollektivtrafikföretag som ska bedriva trafiken, med beaktande av små och medelstora företagsintressen.Närersättningellerensamrättbeviljasär detviktigtattiettavtalomallmäntrafikmellandenbehö- riga myndigheten och det utvalda kollektivtrafikföretaget fastställa arten av allmän trafikplikt och vilken ersättning som ska utgå, för att på så sätt sörja för tillämpning av principen om insyn, principen om lika behandling av (1) EGT L 156, 28.6.1969, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1893/91 (EGT L 169, 29.6.1991, s. 1). konkurrerande företag och proportionalitetsprincipen. Avtalets form och benämning kan variera beroende på medlemsstaternas rättsordningar. (10)I motsats till förordning (EEG) nr 1191/69, vars tillämp- ningsområdeocksåomfattarkollektivtrafikpåinrevatten- vägar, anses det inte lämpligt att i den här förordningen reglera tilldelningen av avtal om allmän trafik i denna spe- cifikasektor.Förkollektivtrafikpåinrevattenvägarochpå nationella vatten, om de inte täcks av särskild gemenskapsrätt, gäller därför fördragets allmänna princi- per,såvidaintemedlemsstaternaväljeratttillämpadenhär förordningen i dessa specifika sektorer. Bestämmelserna i denhärförordningenhindrarinteinförlivandeavtrafikpå inrevattenvägarochpånationellamarinavatteniettstörre nät av kollektivtrafik på stads-, förorts- och regionalnivå. (11)I motsats till förordning (EEG) nr 1191/69, vars tillämp- ningsområde också omfattar godstransporttjänster, anses det inte lämpligt att i den här förordningen reglera tilldel- ningen av avtal om allmän trafik i denna specifika sektor. efter den här förordningens ikraftträdande bör där- för fördragets allmänna principer gälla för organisationen av godstransporttjänster. (12)Ur gemenskapsrättslig synvinkel har det ingen betydelse om kollektivtrafik tillhandahålls av offentliga eller privata företag. Denna förordning grundas på neutralitetsprinci- penifrågaomegendomsordningenenligtartikel295iför- draget, principen om medlemsstaternas rätt att fritt utformatjänsteravallmäntekonomisktintresseenligtarti- kel16ifördragetochsubsidiaritets-ochproportionalitets- principerna enligt artikel 5 i fördraget. (13)Vissatjänster,somoftaärkoppladetillspecifikinfrastruk- tur, tillhandahålls i första hand på grund av sitt historiska intresse eller sitt turistvärde. Eftersom syftet med sådan verksamhet uppenbarligen inte är att bedriva kollektivtra- fik,behöverdeninteomfattasavdereglerochförfaranden som gäller för krav på allmännyttiga tjänster. (14)Om de behöriga myndigheterna ansvarar för kollektivtra- fiknätets organisation kan detta, utöver det faktiska utfö- randet av transporttjänsten, omfatta en rad verksamheter ochuppgifterdärdebehörigamyndigheternamåstekunna välja mellan att utföra dem själva eller att, helt eller delvis, låta tredje part utföra dem. Europeiska unionens officiella tidning L 315/3 (15)Avtal med lång löptid kan leda till en onödigt lång stäng- ning av marknaden, vilket minskar konkurrenstryckets positivaeffekter.Förattminimerasnedvridningenavkon- kurrensen och skydda tjänsternas kvalitet bör avtalomallmäntrafikvaratidsbegränsade.Avtaletsvarak- tighet bör vara beroende av användarnas positiva bedöm- ning. Det måste vara möjligt att förlänga avtal om allmän trafik med högst halva deras ursprungliga löptid, om kol- lektivtrafikföretaget är tvunget att investera i tillgångar med osedvanligt lång avskrivningstid och, på grund av derassärskildasärdragochbegränsningar,närdetgällerde ytterstarandområdenaenligtartikel299ifördraget.Dåett kollektivtrafikföretag dessutom gör investeringar i infra- struktur eller rullande materiel och fordon som är ovan- ligaisåmåttoattdetibådafallenrörsigomstorabelopp, bör avtalet kunna förlängas ytterligare, förutsatt att det tilldelas efter ett rättvist och konkurrensutsatt anbudsförfarande. (16)Om ingåendet av avtal om allmän trafik kan leda till byte av kollektivtrafikföretag, bör de behöriga myndigheterna kunna kräva att det utvalda kollektivtrafikföretaget tilläm- par bestämmelserna i rådets direktiv /23/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftningomskyddförarbetstagaresrättighetervidöver- låtelse av företag, verksamheter eller delar av företag eller verksamheter (1). Detta direktiv hindrar inte medlemssta- terna från att skydda andra överlåtelsevillkor beträffande arbetstagarnas rättigheter än dem som omfattas av direktiv /23/EG, och därigenom, i tillämpliga fall, ta hänsyn till de sociala normer som föreskrivs i nationella lagar och andra författningar, eller i de kollektivavtal eller överenskommelser som ingåtts mellan arbetsmarknadens parter. (17)Iöverensstämmelsemedsubsidiaritetsprincipenstårdetde behöriga myndigheterna fritt att fastställa sociala och kva- litetsmässiga kriterier i syfte att upprätthålla och höja kva- litetsstandarderna för den allmänna trafikplikten, exempelvisifrågaomminimikravförarbetsvillkor,passa- geraresrättigheter,behovhospersonermednedsattrörlig- het, miljöskydd, passagerarnas samt arbetstagarnas säkerhet såväl som skyldigheter enligt kollektivavtal samt andra bestämmelser och överenskommelser avseende arbetsplatser och social trygghet på den plats där tjänsten tillhandahålls. I syfte att säkra öppna och jämförbara kon- kurrensvillkormellanföretagochundvikariskenförsocial dumpning bör de behöriga myndigheterna ha rätt att införa särskilda sociala kvalitetsstandarder och standarder för tjänsternas kvalitet. (1) EGT L 82, 22.3.2001, s. 16. (18)Förutsatt att tillämpliga bestämmelser i nationell lagstift- ning följs får lokala myndigheter eller, i avsaknad av sådana, en nationell myndighet välja att själva tillhanda- hålla kollektivtrafiktjänster inom sitt territorium eller att, utan konkurrensutsatt anbudsförfarande, uppdra åt ett internt företag att tillhandahålla sådana tjänster. För att garantera rättvisa konkurrensvillkor bör emellertid denna möjlighet för myndigheterna att själva bedriva trafiken regleras i detalj. Den behöriga myndighet eller grupp av myndigheter som tillhandahåller integrerade kollektivtra- fiktjänster, kollektivt eller genom gruppens medlemmar, bör utöva den erforderliga kontrollen. Dessutom bör det vara förbjudet för en behörig myndighet som sköter sin egen kollektivtrafik eller ett internt företag att delta i kon- kurrensutsatta anbudsförfaranden utanför den myndighe- tens territorium. Den myndighet som kontrollerar det interna företaget bör också kunna förbjuda företaget att delta i konkurrensutsatta anbudsförfaranden som anord- nats inom dess territorium. Begränsningar av ett internt företagsverksamhetfårintepåverkamöjlighetenattdirekt- tilldela avtal om allmän trafik när det gäller järnvägstrafik, med undantag för andra spårbundna transportmedel som tunnelbana eller spårvagn. Dessutom påverkar inte direkt- tilldelning av avtal om allmän trafik för järnvägstrafik de behöriga myndigheternas möjlighet att tilldela ett internt företag avtal om allmän trafik för kollektivtrafik på andra spårbundnatransportmedelsomtunnelbanaochspårvagn. (19)Utläggandepåentreprenadkanbidratilleneffektivarekol- lektivtrafikochgörattandraföretagändetkollektivtrafik- företag som tilldelades avtalet om allmän trafik kan delta. De behöriga myndigheterna bör dock, för att offentliga medel ska användas på bästa sätt, kunna fastställa villko- renförattläggautderaskollektivtrafiktjänsterpåentrepre- nad,särskiltnärdetgällertjänstersomutförsavettinternt företag. Vidare bör en underentreprenör inte hindras från att delta i konkurrensutsatta anbudsförfaranden på en behörigmyndighetsterritorium.Detärnödvändigtattden behöriga myndighetens eller det interna företagets val av underentreprenör görs i enlighet med gemenskapsrätten. (20)Omenmyndighetbeslutarattanförtroenuppgiftsomgäl- ler en tjänst av allmänt intresse åt tredje part, måste kol- lektivtrafikföretaget väljas ut i överensstämmelse med gemenskapsrätten om offentlig upphandling och konces- sioner, som har sin grund i artiklarna 43–49 i fördraget, och med principen om insyn och principen om lika behandling. Särskilt påverkar bestämmelserna i denna för- ordningintemyndigheternasskyldigheterenligtdirektiven om offentlig upphandling när avtal om allmän trafik omfattas av dessa direktivs tillämpningsområde. L 315/4 Europeiska unionens officiella tidning (21)Ett effektivt rättsskydd bör garanteras, inte enbart för de avtal som tilldelas i enlighet med och rådetsdirektiv2004/17/EGavden31mars2004omsam- ordning av förfarandena vid upphandling på områdena vatten,energi,transporterochposttjänster (1)ochEuropa- parlamentets och rådets direktiv /18/EG av om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster (2) utan också för andra avtal som tilldelats enligt denna förordning. Ett effektivt översynsförfarande måste vara jämförbart med relevanta förfaranden i rådets direktiv /665/EEG av om sam- ordning av lagar och andra författningar för prövning av offentligupphandlingavvarorochbygg-ochanläggnings- arbeten (3) och rådets direktiv /13/EEG av om samordning av lagar och andra författningar om gemenskapsregler om upphandlingsför- faranden tillämpade av företag och verk inom vatten-, energi-, transport- och telekommunikationssektorerna (4). (25)Kollektivtrafiken på järnväg medför särskilda problem när detgällerinvesteringarnasstorlekochinfrastrukturkostna- derna.Förattgaranteraattallajärnvägsföretagigemenska- pen har tillgång till infrastrukturen i alla medlemsstater och på så sätt får möjlighet att bedriva internationell per- sontrafik lade kommissionen fram ett förslag till ändring av rådets direktiv /440/EEG av den 29 juli 1991omutvecklingenavgemenskapensjärnvägar (5).Syf- tetmeddennaförordningärattupprättaenrättsligramför ersättning och/eller ensamrätt för avtal om allmän trafik ochinteattytterligareöppnamarknadenförjärnvägstrafik. (26)I fråga om allmännyttiga tjänster har varje behörig myn- dighet enligt denna förordning rätt att välja sitt kollektiv- trafikföretagisambandmedtilldelningavavtalomallmän trafik. De behöriga myndigheterna bör, med tanke på att kollektivtrafiken är organiserad på olika sätt i olika med- lemsstater, ha möjlighet att direkttilldela avtal om allmän trafik för järnvägstrafik. (22)I vissa fall måste de behöriga myndigheterna inom ramen föranbudsinfordringarfastställaochbeskrivasammansatta system. När dessa myndigheter tilldelar avtal i sådana fall bördedärförharättattefteranbudsinlämningenförhandla om detaljerna med några eller samtliga potentiella kollektivtrafikföretag. (23)Anbudsinfordringar för tilldelning av avtal om allmän tra- fik bör inte heller vara obligatoriska om avtalets värde är lågt eller om det gäller korta sträckor. I detta avseende bör högre belopp eller längre sträckor göra det möjligt för de behöriga myndigheterna att beakta små och medelstora företags särskilda intressen. De behöriga myndigheterna bör inte tillåtas att dela upp avtal eller nät för att undvika anbudsförfarande. (24)Vid risk för trafikavbrott bör de behöriga myndigheterna kunna vidta kortfristiga nödåtgärder i avvaktan på att ett avtal om allmän trafik tilldelas som uppfyller samtliga tilldelningsvillkor i denna förordning. (1) EUT L 134, 30.4.2004, s. 1. Direktivet senast ändrat genom rådets direktiv /97/EG (EUT L 363, 20.12.2006, s. 107). (2) EUT L 134, 30.4.2004, s. 114. Direktivet senast ändrat genom rådets direktiv /97/EG. (3) EGT L 395, 30.12.1989, s. 33. Direktivet ändrat genom direktiv /50/EEG (EGT L 209, 24.7.1992, s. 1). (4) EGT L 76, 23.3.1992, s. 14. Direktivet senast ändrat genom direktiv /97/EG. (27)Denersättningsomdebehörigamyndigheternabeviljarför att täcka kostnaderna för uppfyllandet av den allmänna trafikpliktenbörberäknaspåettsådantsättattalltförhöga ersättningar undviks. En behörig myndighet som avser att tilldela ett avtal om allmän trafik utan konkurrensutsatt anbudsförfarandebördessutomvaraskyldigattföljadetal- jerade bestämmelser som säkerställer att ersättningsbelop- petärskäligtochivilkatjänsternaseffektivitetochkvalitet betonas. (28)Genom att i det beräkningsunderlag som återges i bilagan pålämpligtsättbeaktaeffekternaavettfullgörandeavden allmänna trafikplikten på kollektivtrafiksefterfrågan kan denbehörigamyndighetenochkollektivtrafikföretagetvisa att alltför höga ersättningar har undvikits. (29)De behöriga myndigheterna bör vidta nödvändiga åtgär- der för att i förväg offentliggöra sin avsikt att tilldela avtal om allmän trafik, med undantag av nödåtgär- der och avtal som gäller korta sträckor, så att potentiella kollektivtrafikföretag kan ta ställning. (30)Direkttilldelade avtal om allmän trafik bör omfattas av principen om ökad insyn. (5) EGT L 237, 24.8.1991, s. 25. Direktivet senast ändrat genom direktiv /103/EG (EUT L 363, 20.12.2006, s. 344). Europeiska unionens officiella tidning L 315/5 (31)Eftersom de behöriga myndigheterna och kollektivtrafik- företagen behöver för att anpassa sig till förordningen, bör övergångsbestämmelser fastställas. Med tanke på det stegvisa tilldelandet av avtal om allmän trafik enligt denna förordning,börmedlemsstaternaförsekommissionenmed en lägesrapport efter den första hälften avövergångsperioden.Kommissionenkanföreslålämpliga åtgärder på grundval av dessa rapporter. (32)Debehörigamyndigheternakanunderövergångsperioden börjatillämpabestämmelsernaiförordningenvidolikatid- punkter. är det därför möjligt attkollektivtrafikföretagmedverksamhetpåsådanamark- nader där bestämmelserna i förordningen ännu inte är tillämpliga lämnar in anbud för avtal om allmän trafik på sådana marknader som redan har öppnats för kontrolle- rad konkurrens. För att genom proportionerliga åtgärder förhindra all obalans i samband med öppnandet av mark- naden för kollektivtrafik bör de behöriga myndigheterna under andra hälften av övergångsperioden kunna avvisa anbud från företag där mer än halva värdet av den kollek- tivtrafikdeutförintebeviljatsienlighetmeddennaförord- ning, på villkor att ingen diskrimineras och att beslut om detta fattas innan anbudsinfordran offentliggörs. (33)I punkterna 87–95 i dom av i mål C-280/00, (1), har fastställtattersättningförallmännyttigatjänsterinteutgör någon förmån i den mening som avses i artikel 87 i för- draget, förutsatt att fyra kumulativa kriterier är uppfyllda. Om de nämnda kriterierna inte är uppfyllda men däremot de allmänna tillämpningskriterierna för artikel 87.1 i för- draget är uppfyllda, utgör ersättning för allmännyttiga tjänsterstatligtstödochomfattasdärmedavartiklarna73, 86, 87 och 88 i fördraget. (34)Ersättning för allmännyttiga tjänster inom sektorn för landbaserad kollektivtrafik kan vara nödvändig för att de berörda företagen ska kunna bedriva trafiken på grundval av principer och villkor som gör det möjligt för dem att fullgöra sina uppgifter. Sådan ersättning kan enligt arti- kel73ifördragetpåvissavillkorvaraförenligmedfördra- get.Fördetförstamåsteersättningensyftatillattsäkerställa tillhandahållandet av tjänster som verkligen är tjänster av allmäntintresseidenmeningsomavsesifördraget.Fördet andra, för att undvika en oskälig snedvridning av konkur- rensen, får ersättningen inte överstiga det belopp som krävs för att täcka nettokostnaderna för fullgörandet av den allmänna trafikplikten, med hänsyn till företagets inkomster i samband med detta och en rimlig vinst. (1) 2003, s. I-7747. (35)Den ersättning som de behöriga myndigheterna beviljar i enlighet med bestämmelserna i förordningen kan därför undantas från kravet på förhandsanmälan enligt arti- kel 88.3 i fördraget. (36)Denna förordning ersätter förordning (EEG) nr 1191/69, som därför bör upphävas. När det gäller allmänna gods- underlättautfasningenaversättningsomintehargodkänts av kommissionen i enlighet med artiklarna 73, 86, 87 och 88 i fördraget. Ersättning som beviljas i samband medtillhandahållandeavannankollektivtrafikändensom omfattas av den här förordningen och som riskerar att utgöra statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget bör vara förenlig med bestämmelserna i artiklarna 73, 86, 87och88ifördraget,inklusivetillämpligatolkningarsom gjorts av Europeiska gemenskapernas domstol, särskilt avgörandet i mål C-280/00, . När kommissionengranskarsådanafallbördendärförtillämpa principer som liknar dem som anges i den här förord- ningen eller, om så är lämpligt, i annan lagstiftning som gäller tjänster av allmänt ekonomiskt intresse. (37)Tillämpningsområdet för rådets förordning (EEG) nr1107/70avden4juni1970omstödtilltransporterpå järnväg, väg och inre vattenvägar (2) omfattas av den här förordningen. Den förordningen anses föråldrad eftersom deninskränkertillämpningenavartikel73ifördragetutan att utgöra en lämplig rättslig grund för att godkänna aktu- ella investeringsplaner, särskilt vad avser investeringar i transportinfrastruktur i ett offentlig-privat partnerskap. Den bör därför upphävas för att göra det möjligt att tillämpaartikel73ifördragetpåettsättsomtarhänsyntill den ständiga utvecklingen inom sektorn utan att tillämp- ningen av den här förordningen eller av rådets förordning (EEG) nr 1192/69 av om införande av enhetliga regler för järnvägsföretagens redovisning (3) påverkas.Förattytterligareunderlättatillämpningenavde berördagemenskapsbestämmelsernakommerkommissio- nen att föreslå riktlinjer för statligt stöd till järnvägsinves- teringar, inklusive infrastrukturinvesteringar 2007. (38)I syfte att utvärdera genomförandet av denna förordning ochutvecklingenifrågaomtillhandahållandeavkollektiv- trafik i gemenskapen, särskilt kvaliteten på kollektivtrafi- ken och konsekvenserna av att avtal om allmän trafik beviljas genom direkttilldelning, bör kommissionen lägga fram en rapport. Denna rapport kan vid behov åtföljas av lämpliga förslag om ändring av denna förordning. (2) EGT L 130, , s. 1. Förordningen senast ändrad genom för- ordning (EG) nr 543/97 (EGT L 84, 26.3.1997, s. 6). (3) EGT L 156, 28.6.1969, s. 8. Förordningen senast ändrad genom för- ordning (EG) nr 1791/2006 (EUT L 363, 20.12.2006, s. 1). L 315/6 Europeiska unionens officiella tidning HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Syftet med denna förordning är att fastställa hur de behö- riga myndigheterna, i enlighet med gemenskapslagstift- ningen,kaningripapåområdetförkollektivtrafikförattsetillatt det tillhandahålls tjänster av allmänt intresse som bland annat är tätare, säkrare, av bättre kvalitet eller billigare än vad den fria marknaden skulle kunna erbjuda. I denna förordning fastställs därför på vilka villkor de behöriga myndigheterna, när de ålägger eller ingår avtal om allmän trafik- plikt, ger kollektivtrafikföretagen ersättning för ådragna kostna- deroch/ellerbeviljarensamrättsommotprestationförfullgörande av allmän trafikplikt.