sou · GYB371 · 2010-10-27 00:00:00 — Det har i avsnitt 11.3.1.1 redogjorts för att det i gällande rätt finns ett sådant krav som har sin grund i tidigare förarbets- uttalanden, prop. 1983/84:105. Vid tillämpningen av bestämmelsen i sin nya lydelse ska ett sådant krav emellertid inte ställas upp för gärningar bestående i att ett barn berörs eller förmås medverka i någon handling med sexuell innebörd. För den objektiva bedöm- ningen av om ett sexuellt ofredande har ägt rum är det avgörande om gärningsmannens handlande har haft en tydlig sexuell inrikt- ning. Som framgår av kommentaren till nästa stycke är det således samma krav som ska gälla för sexuellt ofredande enligt andra stycket, andra ledet, bestående i ofredande genom ord eller handlande, se avsnitt 11.4.2. Förslaget innebär en viss utvidgning av det straffbara området i förhållande till gällande rätt. I bestämmelsens andra stycke har andra ledet av bestämmelsen, som avser sexuellt ofredande genom ord eller handlande, ändrats. Syftet med ändringen är att utvidga rättstillämpningen för bestäm- melsen i denna del till att omfatta även gärningar som, utan att syfta till att reta eller tillfredsställa gärningsmannens sexualdrift, ändå är sexuellt kränkande för den utsatte. Vilken avsikt gärningsmannen har haft med sitt handlande ska alltså inte vara avgörande för tillämp- ningen av andra stycket. Ändringen i denna del är föranledd av att det vid utvärderingen av reform har visat sig att tillämpningsområdet – utan att detta har varit lagstiftarens avsikt – inskränkts i viss mån jämfört med före reformen. Inskränkningen har skett på grund av att det i praxis – mot bakgrund av förarbetsuttalanden om det – har lagts en särskild vikt vid gärningsmannens sexuella avsikt. Till straffansvar enligt andra stycket, andra ledet, döms den som genom ord eller handlande ofredar en person på ett sexuellt kränk- ande sätt. I likhet med gällande rätt är det en objektiv bedömning som ska göras av kränkningen av den utsatte och det krävs inte att en kränkning har skett just i det enskilda fallet. Även om gär- ningsmannens avsikt inte är avgörande för bedömningen krävs det att handlingen har haft en tydlig sexuell inriktning för att straff- ansvar för sexuellt ofredande ska komma i fråga. Dessutom ska det objektivt sett vara fråga om en tydlig sexuell kränkning. Det ska, i likhet med , i subjektivt hänseende inte krävas att gärningsmannen har haft något syfte att kränka. I stället är det tillräckligt att gärningsmannens uppsåt täcker de faktiska omständig- heter som utgör underlag för domstolens bedömning av om en sexu- ell kränkning har skett. Kriminaliseringens räckvidd i andra stycket, andra ledet, är av- sedd att i princip vara den samma som års reform. Lik- som tidigare ska en försiktighet gälla i fråga om att bedöma verbala kränkningar som sexuellt ofredande, jfr rättsfallet NJA 1997 s. 359. Bestämmelsen omfattar även en medvetslös eller sovande måls- ägande eller en målsägande som av annat skäl inte är medveten om att han eller hon blir ofredad. Den saken har kommenterats särskilt i avsnitt 11.3.2. För försök till våldtäkt, grov våldtäkt, sexuellt tvång, grovt sexuellt tvång, sexuellt övergrepp, våldtäkt mot barn, grov våldtäkt mot barn, sexuellt utnyttjande av barn, sexuellt övergrepp mot barn, grovt sexuellt över- grepp mot barn, utnyttjande av barn för sexuell posering, grovt ut- nyttjande av barn för sexuell posering, köp av sexuell handling av barn, köp av sexuell tjänst, koppleri och grovt koppleri döms till ansvar enligt vad som föreskrivs i 23 kap. Detsamma gäller i fråga om förberedelse och stämpling till våldtäkt, grov våldtäkt, våldtäkt mot barn, grov våldtäkt mot barn, grovt ut- nyttjande av barn för sexuell posering och grovt koppleri samt under- låtenhet att avslöja sådant brott. Bestämmelsens första stycke har ändrats till följd av den ändring som har gjorts av 3 §. Bestämmelsen kommenteras i avsnitt 12.4. De i 1 § bestämda tiderna ska räknas från den dag brottet begicks. Förut- sätts för ådömande av påföljd att viss verkan av handlingen inträtt, ska tiden räknas från den dag då sådan verkan inträdde. Vid brott som avses i 6 kap. 4–6 §§ och 8 § eller försök till sådana brott ska de i 1 § bestämda tiderna räknas från den dag målsäganden fyller eller skulle ha fyllt . Detsamma ska gälla vid brott som avses i 6 kap. 1–3 och 12 §§ eller försök till sådana brott om brottet begåtts mot en person som inte fyllt . Om vid bokföringsbrott, som ej är ringa, den bokföringsskyldige från brottet har försatts i konkurs, fått eller erbjudit ackord eller inställt sina betalningar, ska tiden räknas från den dag då detta skedde. Om den bokföringsskyldige från brottet blivit föremål för skatte- eller taxeringsrevision, ska tiden räknas från den dag då revisionen beslutades. Paragrafen innehåller bestämmelser om beräkning av tid för åtals- preskription. Andra stycket har ändrats. Avsikten med ändringen är att svensk rätt ska uppfylla kraven i konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp, ETS nr. Övervägandena finns i avsnitt 13.3.28. Ändringen innebär att preskriptionstiden i förhållande till gällande rätt förlängs såvitt avser brott mot 6 kap. 8 § första och andra stycket. All reglering av brott och straff speglar sin tid och det samhälle som inrättar den. Detta gäller inte minst sexualbrotten, som rör det mest privata och innefattar djupa ingrepp i den personliga integriteten. Ser vi historiskt och globalt på sådana brott har de varit – och är fortfarande – uttryck för helt skilda uppfattningar om vad som är och inte är acceptabelt på det sexuella området. En sexualbrottslagstiftning för vår tid ställer mycket höga krav på lagstiftare och tillämpare. För att kunna få den nödvändiga legi- timiteten måste den spegla och tydligt markera våra gemensamma, grundläggande värderingar på området. Den måste också bli ett verk- ningsfullt instrument i lagföringen av överträdelser. Brottsoffermyn- digheten har uppmärksammat offer för sexualbrott och drivit frågan om samtycke som utgångspunkt i lagstiftningen. Utredningsbetänkandet redovisar bl.a. en gedigen genomgång av aktuell domstolspraxis på området och visar på rättsväsendets svårig- heter när det gäller att lagföra sexualbrottslingar. Vare sig lagstift- ningen förblir vid det gamla eller utformas i enlighet med något av de förslag utredningen formulerat kommer en stor del av dessa svå- righeter, oftast svårigheter i bevishänseende, att kvarstå. I de flesta fallen är brottsoffrets berättelse det centrala bevismedlet. Det är rättsväsendets uppgift att skapa förutsättningar för att få fram en så fullständig och riktig berättelse som möjligt utan att göra avkall på den respektfulla behandling som alla inblandade har rätt att kräva. Detta gäller oavsett vilken utformning straffbestämmelserna har. Vårt moderna demokratiska samhälle har som ett par av sina grundpelare respekten för individens självbestämmanderätt och allas rätt till likabehandling oavsett t.ex. kön eller sexuell läggning. Härav följer att varje individ har frihet att själv bestämma över sin sexualitet och kroppsliga integritet. Den nuvarande regleringen av sexualbrott ter sig mot den här bakgrunden ganska föråldrad. Utredningen föreslår en kompletterande subsidiär bestämmelse som bygger på tillåtelse. Införandet av en sådan bestämmelse skulle vara ett steg på vägen, men tiden är nu mogen att ta steget fullt ut. Jag förordar därför utredningens alternativa förslag till lagtext som tydligt uttrycker tillåtelse som grundläggande rekvisit. Ett ökat skydd för den sexuella inte- griteten och angränsande frågor. Internationella brott och svensk jurisdiktion. Sexuell exploatering av barn i . Beslutanderätt vid gemensam vårdnad m.m. Vad har gjorts? Vad behöver göras? Mål och medel – särskilda åtgärder för vissa mål- typer i domstol. Förbud mot köp av sexuell tjänst. 1983/84:105. Om ändring i m.m. (sexualbrotten) 1987/88:120. Om ändring i m.m. (straffmätning och påföljdsval m.m.). 1997/98:55. 1999/2000:85. tillträde till vissa internationella överens- kommelser för bekämpande av penningförfalskning m.m. 1999/2000:124. En ny smugglingslag m.m. 2000/01:40. 2001/02:135. antagande av rambeslut om bekämpande av terrorism. 2003/04:12. antagande av rambeslut om åtgärder för att bekämpa sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi. 2003/04:35. Människosmuggling och tidsbegränsat uppehålls- tillstånd för målsägande och vittnen m.m. 2003/04:111. Ett utvidgat straffansvar för människohandel. 2004/05:45. En ny sexualbrottslagstiftning. 2005/06:209. Straffrättsliga regler mot förorening från fartyg. 2007/08:28. Utvidgad registerkontroll inom förskoleverksam- het, skola och skolbarnsomsorg. 2008/09:126. Statens stöd till idrotten. 2008/09:149. Vuxnas kontakter med barn i sexuella syften. 2009/10:1. 2009/10:70. 2009/10:147. Skärpta straff för allvarliga våldsbrott m.m. 2009/10:152. Förstärkt straffrättsligt skydd mot människo- handel. 2009/10:176. Personlig assistans och andra insatser - åtgärder för ökad kvalitet och trygghet. 2009/10:192. Umgängesstöd och förutsättningar att tala med barn. 2009/10:210. Patientsäkerhet och tillsyn. 2009/10:228. Filmcensuren för vuxna avskaffas - skyddet för barn och unga mot skadlig mediepåverkan stärks. 2009/10:232. Om strategi för att stärka barnets rättigheter i . Motion 2005/06:Ju 306, av m.fl. (kd), Tjugo krav för kvinnofrid. Motion 2007/08:Ju 410, av m.fl. (v), Sexualbrott. Motion 2007/08:Ju 432, av (), Reformering av sexualbrottslagstiftningen. Motion 2008/09:Ju 373, av och (), Reformering av sexualbrottslagstiftningen. Motion 2008/09:Ju 426, av m.fl. (mp), Införande av samtyckeskravet. Motion 2008/09:Ju 434, av m.fl. (v), Sexualbrott. 1999/2000:JuU20. Tillträde till internationella instrument mot penningförfalskning. 2000/01:JuU9. 2003/04:JuU9. Rambeslut om bekämpande av sexuellt utnytt– jande av barn och barnpornografi. 2004/05:JuU16. 2008/09:KrU8. Statens stöd till idrotten. 2009/10:JuU1. Utgiftsområde 4 Rättsväsendet. 2009/10:JuU14. Mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer. 2009/10:JuU33. Förstärkt straffrättsligt skydd mot människo- handel. 2009/10:KU34. 2009/10:SoU21. Personlig assistans och andra insatser – åtgärder för ökad kvalitet och trygghet. 1999/2000:217. 2000/01:138. 2003/04:108. 2008/09:243. 2009/10:153. 2009/10:273. 2009/10:274. 2009/10:300. Nytt juridiskt arkiv II NJA II 1962 s. 174 och 187. Regeringens skrivelse 2007/08:167. Handlingsplan mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål. Nationell handlingsplan mot sexuell exploatering av barn, Social- departementet, Informationsmaterial S2008:002. Ashworth, , Principles of Criminal , sjätte upplagan, 2009. , och , ; på grundval av texter av , Kriminalrättens grunder, 2010. , , M.C v. – a Swedish perspective, Scandinavian Studies in , volym 54, 2009. , , Sex & Samtycke, 2010. Bandler, , m.fl., Central circuits mediating patterned auto- nomic activity during vs. passive emotional coping, Bulletin. 2000 Sep; 53(1):95-104. Barnsexhandel – kommersiell sexuell exploatering av barn, ECPAT , 2009. , , Lagom är bäst: unga kvinnors berättelser om hetero- sexuell samvaro och pornografi, 1999. Borgeke, , Att bestämma påföljd för brott, 2008. , 2009, s. 591 ff. , Hans, Mänskliga rättigheter i europeisk praxis. En kom- mentar till om de mänskliga rättigheterna, tredje upplagan, 2007. Diesen, och , , Övergrepp mot kvinnor och barn – den rättsliga hanteringen, 2009. Diesen, , Sex Crime Legislation; Proactive and Anti-Thera- peutic Effects. Artikeln har ännu inte publicerats men författaren har uppgett att den ska ingå i ett särskilt temanummer om tera- peutisk juridik i tidskriften . och , Våldtäkt – Grov våldtäkt, Våldtäkt mot barn – Sexuellt utnyttjande av barn – En uppsats baserad på 107 domstolsavgöranden, studentuppsats, Juridiska insti- tutionen vid , 2006. Finch, and , , Breaking boundaries? Sexual consent in the jury room, Legal Studies, Volume 26, Issue 3, Finch, and , , The Demon Drink and the Demonized Woman: Socio-Sexual Stereotypes and Responsibility Attribution in Rape Trials Involving Intoxicants, Social & Legal Studies, 2007. Grände, , Jag kallade det aldrig för våldtäkt: att möta våld- tagna kvinnor, för kvinnojourer och tjejjourer i (ROKS), 2005. Hofer, von, Crime statistics as constructs: the case of Swedish rape statistics, on Criminal Policy and Research 8:7, 2000. Jareborg, , Allmän kriminalrätt, 2001. , , HD prövar den nya regleringen av sexual- brott mot barn, 2005-06:04, s. 900 ff. , , Replik: HD och den nya regleringen av sexualbrott mot barn, Juridisk 2007-08 s. 995 f. , , – lagskydd för den sexuella integriteten, 2008. McGlynn, och , , Rethinking rape law: inter- national and comparative perspectives, essäsamling utgiven av och , Oxon 2010. , , Ur balans: om stress, utbrändhet och vägar till- baka till ett balanserat liv, 2002. Temkin, , Rape and the Legal Process, andra upplagan, 2002. Ulväng, , Påföljdskonkurrens – Problem och principer, 2005. , och , , Utan samtycke – Om våldtäkts- brottets konstruktion i svensk rätt, till , 2007, s. 429 ff. Zila, , Rättspraxis efter sexualbrottsreformen 2005, Juridisk 2007-08 s. 552 ff. Brottsutvecklingen i fram , Rapport 2008:28, Brå. on the Protection of Children against Sexual Exploitation and Sexual Abuse (CETS No. 201) Explanatory Report, 2007. Convicting Rapists and Protecting Victims – for Victims of Rape, () for and , 2006. Different systems, similar outcomes? Tracking attrition in reported rape cases across Europe, Lovett Jo and , 2009. En första uppföljning av regeringens handlingsplan, Rapport 2010:5, Brå. Fallet nedlagt – Våldtäkt och mänskliga rättigheter i de nordiska länderna, , svenska sektionen, 2008. Gemensam inspektion – Uppföljande granskning av brottsutred- ningar avseende våldtäkt och grov våldtäkt där brottsoffret är , RPS/ÅM 1/07. Kriminalstatistik 2009, Rapport 2010:15, Brå. Nationellt program för hälso- och sjukvårdens omhändertagande av offer för sexuella övergrepp, 2008:1. NTU 2009, Om utsatthet, trygghet och förtroende, Rapport 2010:2, Brå. NTU 2009, Teknisk rapport, 2010:3, Brå. Rättspromemoria 2005:6, Den nya sexualbrottslagstiftningen – en första praxisöversikt, Utvecklingscentrum . Rättspromemoria 2007:13, Domstolarnas bevisvärdering i sexual- mål – en kartläggning, Utvecklingscentrum . Sju perspektiv på våldtäkt, 2010:2. , A report by baroness of an independent review into how rape complaints are handled by public authorities in and , Home Office, 2010. Var går gränsen? En attitydundersökning om våldtäkt. , svenska sektionen, 2008. Våldtäkt – en kartläggning av polisanmälda våldtäkter, Rapport 2005:7, Brå. Våldtäkt mot personer – Utvecklingen –2006, Rapport 2008:13, Brå. Utvärdering av sexualbrottsreform, En särskild utredare ska utvärdera tillämpningen av sexu- albrottsreform. Syftet med utvärderingen är att följa upp och undersöka hur bestämmelserna har fungerat i praktiken och om syftet med reformen har uppnåtts. Utvärderingen ska särskilt foku- sera på våldtäktsbrottet och de särskilda straffbestämmelserna om sexualbrott mot barn samt hur tillämpningen i dessa avseenden har fallit ut. Utredaren ska i denna del särskilt se över begreppet hjälp- löst tillstånd. I utredarens uppdrag ingår vidare att utreda och ta ställning till om det nuvarande kravet på tvång som grund för straffansvar för våldtäkt bör ersättas med ett krav på bristande samtycke. Utreda- ren ska i denna del, oavsett ställningstagande i sak, lägga fram för- fattningsförslag. Utredaren ska även analysera frågan om tillträde till konvention om skydd för barn mot sexuell exploate- ring och sexuella övergrepp och vilka lagändringar som i så fall kan krävas. Utredaren ska lämna förslag till de författningsändringar som utvärderingen eller uppdraget i övrigt ger anledning till. Uppdraget ska redovisas . Bakgrund och nuvarande lagstiftning trädde en ny och reformerad sexualbrottslagstift- ning i kraft (SFS 2005:90, prop. 2004/05:45, bet. 2004/05:JuU16, rskr. 2004/05:164). Syftet med lagstiftningen var att ytterligare för- stärka och tydliggöra varje människas självklara rätt till personlig och sexuell integritet och sexuellt självbestämmande. Vidare syf- tade den till att på olika sätt lyfta fram och förstärka skyddet för barn och ungdomar upp till mot att utsättas för sexuella kränkningar. Ambitionen var också att genom en reformering av 6 kap. skapa klara och väl avgränsade bestämmelser. I detta låg även en strävan att modernisera språket i lagstiftningen och att utmönstra begrepp som framstod som olämpliga eller för- åldrade. Reformen innebar genomgripande förändringar av bestämmel- serna om sexualbrott och det infördes ett nytt 6 kap. i brottsbal- ken. De förändringar som genomfördes var i huvudsak följande. Begreppet sexuellt umgänge ersattes genomgående i 6 kap. med det något vidare begreppet sexuell handling. Bestämmelsen om våldtäkt utvidgades genom att kravet på tvång sattes lägre och genom att de allvarligaste fallen av sexuellt utnytt- jande arbetades in i bestämmelsen. Det infördes särskilda straffbestämmelser om våldtäkt mot barn, sexuellt utnyttjande av barn och sexuellt övergrepp mot barn. Till- lämpningsområdet för dessa brott utvidgades genom att kravet på tvång helt togs bort. Det infördes en särskild straffbestämmelse med avseende på utnyttjande av barn för sexuell posering. Förbudet mot köp av sexuella handlingar av barn skärptes bl.a. genom att tillämpningsområdet utvidgades till att även omfatta köp av sexuella handlingar av barn som sker under andra förhållanden än rena prostitutionsförhållanden. Straffmaximum höjdes för bl.a. brotten grovt sexuellt tvång, köp av sexuell handling av barn och grovt koppleri. Dessutom genomfördes förändringar i bestämmelserna om doms- rätt och preskription (2 och 35 kap. ). Kravet på dubbel straffbarhet för att i kunna döma för allvarliga i utlandet begångna sexualbrott mot barn togs bort. Preskriptionstiden för vissa sexualbrott mot barn förlängdes på så sätt att preskriptionstiden nu löper från den dag barnet fyller eller skulle ha fyllt . Dessutom omfattas fler brott än tidigare, t.ex. brottet grovt utnyttjande av barn för sexuell posering. Kravet på tvång i bestämmelsen om våldtäkt Våldtäktsbestämmelsen fick en delvis ny konstruktion genom de förändringar som då gjordes. För ansvar för våld- täkt enligt 6 kap. 1 § första stycket krävs dock fortfa- rande att gärningen har genomförts med användande av visst tvång (våld eller hot om brottslig gärning). Det är enligt förarbetena (prop. 2004/05:45 s. 44 f.) tillräckligt att gärningsmannen fram- tvingat den sexuella handlingen genom lindrigare former av vålds- användning, som t.ex. att rycka eller slita i en annan persons arm eller kläder eller att hålla fast någon. När det gäller graden av hot krävs inte längre hot av det slag som utgör s.k. råntvång utan även lindrigare former av hot kan vara tillräckligt. För ansvar krävs inte att offret har gjort motstånd. Även straffbestämmelsen om sexuellt tvång i 6 kap. 2 § första stycket , vilken är subsidiär till våldtäktsbestämmelsen, förutsätter att gärningen har genomförts med användande av visst tvång. En utgångspunkt för lagstiftningen om våldtäkt är att varje indi- vids rätt till sexuellt självbestämmande ska skyddas. Högsta dom- stolen (HD) har också uttalat att bristen på samtycke är grund- läggande när frågan om våldtäkt eller sexuellt tvång prövas och det våld, hot eller tvång som förekommit kan sägas tjäna som bevis på att det sexuella umgänget inte har varit frivilligt (NJA 2004 s. 231). Frågan om våldtäktsbestämmelsen bör bygga på tvång eller om bristen på samtycke bör vara avgörande för ansvaret för våldtäkt diskuterades och övervägdes både av (SOU 2001:14 s. 123 ff.) och av regeringen i samband med genomföran- det av sexualbrottsreform (prop. 2004/05:45 s. 36 ff.). Regeringen, som delade kommitténs bedömning i frågan, ansåg inte att det fanns tillräckliga skäl för att konstruera straffbestäm- melsen om våldtäkt med rekvisit om bristande samtycke. Som främsta skäl mot en sådan konstruktion angavs risken för en ytter- ligare fokusering på offret under rättsprocessen. I princip samtliga remissinstanser och delade denna uppfattning (bet. 2004/05:JuU16 s. 12 ff.). konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp Inom har det utarbetats en konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering och sexu- ella övergrepp (on the Protection of children against sexual exploitation and sexual abuse). Konven- tionens syfte är att förebygga och bekämpa sexuell exploatering av och sexuella övergrepp mot barn, att skydda brottsoffrens rättig- heter samt att främja nationellt och internationellt samarbete i frå- gan. Konventionen har ett brett anslag och innehåller bl.a. bestäm- melser om förebyggande åtgärder såsom utbildning av personer som arbetar med barn, åtgärder om hjälp till och skydd för offer samt behandling av sexualbrottsförövare. Vidare innehåller kon- ventionen flera bestämmelser om materiell straffrätt, domsrätt, brottsutredning, åtal och andra processrättsliga regler. Konventio- nen bygger, när det gäller de straffrättsliga bestämmelserna, till viss del på EU:s rambeslut om bekämpande av sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi, men går i flera avseenden längre. Ram- beslutet har godkänts och genomförts fullt ut i svensk rätt (prop. 2003/04:12 resp. prop. 2004/05:45). Behovet av en utvärdering Den nya sexualbrottslagstiftningen har varit i kraft . I förarbetena uttalades att det finns skäl att fortlöpande följa utvecklingen på sexualbrottsområdet för att vara uppmärksam på om tillämpningen av lagstiftningen står i överensstämmelse med dess syfte. Det ansågs självklart att tillämpningen av de lagänd- ringar som genomfördes skulle komma att följas upp (prop. 2004/05:45 s. 24 f.). Denna uppfattning delades av (bet. 2004/05:JuU16). Efter reformens genomförande har frågor som gäller tillämp- ningen av den nya lagstiftningen och krav på ytterligare föränd- ringar aktualiserats i flera sammanhang utifrån delvis olika utgångs- punkter. I har motioner väckts i fråga om en utvärdering av den nya sexualbrottslagstiftningen. Fokus har i detta hänseende särskilt riktats mot våldtäktsbestämmelsens utformning och tillämpningen av rekvisitet hjälplöst tillstånd. Beträffande det senare har det, bl.a. med hänvisning till Lagrådets yttrande över förslaget till ny sexualbrottslagstiftning, anförts att begreppet är för snävt och att det bör ersättas av uttrycket en särskilt utsatt situation (motion 2007/08:Ju326, motion 2007/08:Ju432). Även gränsdragningen mellan straffbestämmelserna om våldtäkt mot barn och sexuellt utnyttjande av barn har uppmärksammats. Riks- dagen har på justitieutskottets hemställan avslagit motions- yrkandena med hänvisning till ovan aviserade uppföljning (bet. 2005/06:JuU22, bet. 2006/07:JuU9). Även i den allmänna debatten, ofta i samband med domar som uppmärksammats i medierna, har motsvarande krav på utvärdering och förändringar av sexualbrottslagstiftningen framställts. HD har prövat den nya sexualbrottslagstift- ningen. Frågan om den straffrättsliga bedömningen av samlag med barn prövades av HD i avgörandena NJA 2006 s. 79 I och II. Vidare har HD prövat frågan om avgränsningen av begrep- pet sexuell handling (NJA 2006 s. 221 samt HD:s domar i mål nr B 1793-07 och B 3954-07). I avgörandet NJA 2006 s. 510 bedömde HD frågan om straffmätning vid upprepade fall av våld- täkt mot barn och sexuellt utnyttjande av barn. Vidare har HD i NJA 2007 s. 201 prövat tillämpningen av ansvarsfrihetsregeln i 6 kap. 14 § . I sammanhanget kan nämnas att , Utveck- lingscentrum , genomförde en för- djupad uppföljning av den nya sexualbrottslagstiftningen. Uppfölj- ningen skedde i två delar och avsåg dels gränsdragningen mellan vissa brott, dels en kartläggning av domstolarnas bevisvärdering i sexualbrottmål.