sou · GXB383d2 · 2010-01-01 00:00:00 — Bakgrunden till att rapporten beställdes är att sektorsmyndigheternas underlag till Miljömåls- rådets fördjupade utvärdering visade stor spridning i myndig- heternas sätt att ta sig an uppgiften. För att belysa situationen har fem myndigheter analyserats djupare. Tre arbetsmöten har även anordnats kring sektorsintegrering och det särskilda sektorsansvaret. På det första arbetsmötet analy- serades framgångfaktorer för sektorsintegrering av bl.a. forskare och företrädare för olika departement. Vid det andra och tredje arbetsmötet diskuterades erfarenheter av det särskilda sektors- ansvaret för miljömålsarbetet samt möjligheter till utveckling, effektivisering och förenkling av företrädare för olika sektorsmyn- digheter. bedömer att tanken om ett allmänt sektorsansvar för miljön har fått fäste i Sverige18. Miljöhänsyn integreras i ökad utsträckning i sektorernas verksamheter. Avgörande drivkrafter för integreringen är kunskap om miljöproblem, en rad olika styrmedel, möjligheter till besparingar, att miljöarbete ses som en del i varu- 18Naturvårdsverket, 2009. PM 10 Nationella myndigheters ansvar i miljömålssystemet märket samt den samverkanskultur som vuxit fram mellan närings- liv och myndigheter19. I den fördjupade utvärderingen konstaterade att det särskilda sektorsansvaret för miljömålsarbetet verkar ha funnit en plats och gynnas av kopplingen till miljömåls- systemet20. Rådet ansåg därför att inga större förändringar bör göras i det särskilda sektorsansvaret. Sektorsmyndigheternas erfarenheter av arbetet kan sam- manfattas i några centrala styrkor och svagheter. Bland styrkorna framträder samverkan och helhetsperspektiv, internt stöd för miljöarbetet på myndigheten, en möjlighet att påtala behov för och att miljöfrågorna lättare kommer in i sek- torns verksamhet. Bland svagheterna lyfts att uppdraget skapar för- väntningar som inte alltid kan infrias, en svag sektorsövergripande samordning samt att ibland prioriterar frågan lågt. Det allmänna och särskilda sektorsansvaret inom miljöområdet har följts upp ett flertal gånger av Naturvårdsverket21. Sektors- integreringen i har även varit föremål för olika forsknings- projekt och har utvärderats av . De svagheter som uppmärksammats i dessa studier gäller bl.a.22 otydligheter om vad myndighetens roll är inom det särskilda sektorsansvaret att det särskilda sektorsansvaret blandas samman med annat miljöansvar att införandet släpar efter trots att sektorsintegrering är centralt i svensk miljöpolitik. Olika förutsättningar och olika förståelse för miljömålsarbetet De 18 myndigheter som hade ett särskilt sektorsansvar för miljö- målsarbetet i den senaste fördjupade utvärderingen var , , , , , , , , Luftfarts- 19Naturvårdsverket, 2009. 20Miljömålsrådet, 2008. 21Se , 2009, för en genomgång av tidigare utvärderingar. 22Naturvårdsverket, 2009. PM 10 Nationella myndigheters ansvar i miljömålssystemet styrelsen, , Myndigheten för skolutveckling, , , , Sida, Sjöfarts- verket, och . har omformats till Myndigheten för sam- hällsskydd och beredskap, till , Luftfarts- styrelsen övergått i Transportstyrelsen och Myndigheten för skol- utveckling omformats till . Av dessa har enbart tydligt fått ett särskilt sektorsansvar för miljö- målsarbetet i instruktionen. Dock har Transportstyrelsen ett sektorsansvar enligt sin instruktion. Några myndigheter arbetar med specifika branscher som skog, jordbruk och fiske. Andra sektorsmyndigheters frågor skär på tvären, såsom energi. Vissa målgrupper, som t.ex. näringslivet och hushållen, berörs av miljöarbetet inom flera sektorsmyndigheter. I det särskilda sektorsansvaret för miljömålsarbetet ingår enligt prop. 2004/05:15023 att: Genomföra åtgärder för att myndigheten och aktörerna inom sektorn skall integrera miljöfrågorna i sin verksamhet så att sektorns negativa miljöpåverkan kan minskas och den positiva miljöpåverkan förstärkas och därmed bidra till att uppnå miljö- kvalitetsmålen som en del i hållbar utveckling. Myndigheterna är därmed pådrivande för en miljömässigt hållbar utveckling inom sektorn. Åtgärderna kan vara av olika karaktär såsom utfärdande av föreskrifter och allmänna råd, informationsinsatser m.m. Myndigheterna skall även ansvara för att föra en dialog med miljömålsansvariga myndigheter om målspecifika åtgärder och, där relevant, om dataförsörjning för att följa upp miljö- kvalitetsmålen. Myndigheterna skall rapportera om sitt arbete med särskilt sektorsansvar för miljömålsarbetet till . 2004/05:150. PM 10 Nationella myndigheters ansvar i miljömålssystemet Ansvaret olika formulerat i myndigheternas instruktioner Det särskilda sektorsansvaret för miljömålsarbetet formuleras på olika sätt i myndigheternas instruktioner. De flesta, men inte alla, myndigheter med särskilt sektorsansvar för miljömålsarbetet har det inskrivet i sina styrdokument. uttrycks det som att myndigheten ska ha ett särskilt sektorsansvar för miljömåls- arbetet. Ett fåtal myndigheter har inskrivet i sina styrdokument att de har ett sektorsansvar för miljöfrågor eller någon liknande formulering. Vid en workshop som utredningen anordnade med sektorsmyn- digheterna 2009 beskrevs det otydliga uppdraget av vissa som en styrka. Det ger stor frihet för myndigheterna att utforma sitt eget arbete. Otydligheten innebär också att myndigheterna kan bevaka de miljöfrågor som inte har resurser att ge kon- kreta uppdrag kring. Andra beskriver det otydliga uppdraget som en svaghet. Till exempel kan konsekvensen bli att arbetet priorite- ras lågt internt av myndigheten. Skillnad mellan det allmänna och särskilda sektorsansvaret med sektorsmyndigheterna upplevde många aktörer i miljömålssystemet en varierande grad av förvirring kring likheter och skillnader mellan det allmänna och särskilda sektors- ansvaret. Det allmänna sektorsansvaret handlar om att integrera miljöaspekten i sektorn genom att utveckla och föra ut miljöarbe- tet. Det innebär att myndigheten ska vara samlande, stödjande och pådrivande i förhållande till andra berörda parter. Det särskilda sektorsansvaret omfattar dessutom uppföljning och utvärdering samt att myndigheten ska bidra till utvecklingen av strategier och förslag inom miljömålssystemet. Det allmänna sektorsansvaret berörs inte av utredningens förslag. Miljöuppdrag vid sidan om sektorsansvaret Berörda myndigheter har i varierande grad andra miljörelaterade ansvar och uppdrag. Drygt två tredjedelar av myndigheterna med ett särskilt sektorsansvar har miljörelaterade uppdrag som inte formulerats utifrån miljömålen men som ändå kan bidra till att nå målen. Till exempel ska kartlägga möjligheterna PM 10 Nationella myndigheters ansvar i miljömålssystemet att skärpa miljökraven vid tillverkningen av läkemedel. ska bl.a. arbeta med utsläpp av koldioxid och buller. Riksantikvarie- ämbetet och ska föreslå program för uppföljning och utvärdering av miljöeffekterna av EU:s gemensamma jord- brukspolitik. Försvarsmakten ska arbeta med lokalisering av vind- och vågkraftverk samt utveckla strategiska miljöbedömningar i planerings- och beslutsprocessen. Skäl för särskilt sektorsansvar Myndigheter med ett särskilt sektorsansvar skiljer sig från var- andra, liksom deras sektorer. En sektor brukar ofta definieras som ett antal samverkande aktörer, som skogs- eller jordbrukssektorn. En annan definition är ett antal aktiviteter med samma innebörd, t.ex. energi. Eftersom sektorsmyndigheterna är olika bör olika infallsvinklar på vad sektorsintegrering innebär användas24. Sektorsintegrering kan handla om vilka miljömål eller vilken angelägen hänsyn som ska integreras, och därav följer frågan vem som har kunskapen och det politiska mandatet att prioritera25 omfattningen av sektorernas miljöpåverkan att tyngdpunkten i det särskilda sektorsansvaret är av mera stra- tegisk natur, dvs. att förebygga och bidra till lösningar av miljö- problem även inom andra sektorer. Myndigheters särskilda sektorsansvar för miljöarbetet skulle alltså kunna motiveras med att: Sektorn har stor miljöpåverkan. Detta kan gälla för (delområde byggsektorn), , , , , , Livs- medelsverket, , , , och . Sektorn arbetar förebyggande för att undvika stora framtida miljöeffekter. Dessa sektorers befintliga miljöpåverkan är mestadels ringa, sett i ett nationellt perspektiv. Detta kan gälla för , Sida och Myndigheten för samhällsskydd 24Persson, 2004. 25Nilsson & Eckerberg, 2007. PM 10 Nationella myndigheters ansvar i miljömålssystemet Till denna kategori skulle även Riksantikvarie- ämbetet och kunna föras. Sektorn skulle kunna lämna väsentliga bidrag till att lösa miljö- problem även inom andra sektorer. Detta kan gälla för Ban- verket (mer spårtransporter) och (utbildning), men även för (smarta tekniska lösningar) och (den miljömålsövergripande frågan samhällsplanering görs om till sektorsuppdrag). Myndighetens mandat att driva på miljöarbetet i sektorn De mest optimistiska anhängarna av sektorsintegrering anser att den kan överbrygga gapet mellan traditionell miljöpolitik och det ekologiskt hållbara samhället26. En sektorsmyndighet har tillgång till olika verktyg med olika styrkraft och därigenom sannolikt olika utfall i termer av miljö- effekt och faktisk integrering av miljöfrågorna (se figur 1). Dessa kan rangordnas från helt frivilliga medel till helt bindande styr- medel. Sektorsmyndigheter och icke-statliga aktörer har inte formell makt att ändra i de ramar som dessa styrmedel utgör – det är en av politikens kärnuppgifter. Figur 1 Den sannolika miljöeffekten av olika styrmedel i den bästa av världar 26 , 2007a. PM 10 Nationella myndigheters ansvar i miljömålssystemet Den sannolika miljöeffekten av olika styrmedel är i allmänhet större för hårda styrmedel, t.ex. lagar, än för mjuka styrmedel, som t.ex. information. Dock finns många observationer som antyder att det inte är helt trivialt att integrera miljöfrågan i politiska beslut i alla berörda sektorer. Det är inte ens givet att alla de möjligheter till styrning som ges på papperet kommer att användas. Det finns ofta ett mått av synergier mellan miljöpolitik och sektorspolitik. Men det finns också uppenbara konflikter där sektorsintegrering inte speg- lar den maktstruktur där integreringen ska ske. I sådana situationer har miljöfrågorna traditionellt givits en marginell roll.27 Ansvaret för att nå miljömålen kan alltså inte alltid decentralise- ras till myndigheter. Balansen mellan ansvar och befogenheter i fråga om det sär- skilda sektorsansvaret varierar mellan myndigheterna. Vid work- shopen med sektorsmyndigheterna angavs att det har funnits en övertro på att blotta förekomsten av mål ska leda till förändring. Det behövs även handlingsplaner, styrmedel och processer. Dessa kan förtydliga mål och fördela ansvaret för genomförandet så att miljömålen kan nås28. Sektorsmyndigheterna har i olika mån till- gång till, och använder, hårda styrmedel som t.ex. föreskrifter och allmänna råd för att miljöaspekter ska integreras. När formellt mandat saknas är myndigheternas främsta verktyg för att integrera miljöarbetet i sektorerna att lyfta fram situationer som leder till ömsesidig och att bidra med kunskap. För myndigheter som har miljöhänsyn som en integrerad del i kärnverksamheten är det naturligt att arbeta med miljöfrågor gent- emot sektorn. Skogspolitiken, transportpolitiken och energipoliti- ken har miljöpolitiska mål. Detsamma gäller roll i fråga om samhällsplanering.29 För andra myndigheter kommer målen in från sidan, vilket gör det svårare att få dem att fungera som ledstjärna för sekto- rerna30. Ett sätt att hantera denna svårighet skulle kunna vara att de nationella mål som berör flera sektorer bryts ned till sektorsmål. Detta skulle tydligt fördela ansvaret för måluppfyllelse mellan sektorerna31. Dock måste syftet med sektorsmål klargöras för att de ska kunna formuleras på ett ändamålsenligt sätt. 27Nilsson & Eckerberg 2007, , 2007a. 28Person et al. 29Faugert , 2009. 30Eckerberg, 2009. 31Lundqvist, 2004. PM 10 Nationella myndigheters ansvar i miljömålssystemet vara att nå nationella mål kostnadseffektivt, att stödja sektorernas eget arbete eller att påvisa nödvändiga förändringar inom sektorn32. I Kontrollstation 200833 konstaterades att mycket talar för att sektorsmål framför allt bör användas för att ge stöd för sektorernas eget miljöarbete och peka på nödvändiga förändringar inom sektorerna, eftersom det är mycket svårt att fördela de nationella målen mellan sektorerna baserat på kriteriet kostnadseffektivitet. I ovan refererade studie konstateras att det särskilda sektorsansvaret skulle kunna stärkas och därmed få ökad betydelse för sektorsintegreringen. Detta kan göras genom tyd- ligare och mer långtgående uppdrag och genom att mandatet att vidta åtgärder stärks. En sådan utveckling kräver dock förstärkta myndighetsresurser och behovsprövning mellan olika uppdrag och intressen i sektorerna.34 När en aspekt som t.ex. miljö är fullständigt integrerad i ett annat politikområde bör två villkor vara uppfyllda. För det första: i poli- tikens alla stadier av tillkomst och genomförande ska hänsyn tas till den aspekt som ska integreras. För det andra: en samlad bedömning görs av alla inblandade sektorer och av förväntade effekter av den förda politiken, och ambitionen ska vara att minimera konflikter med andra politikområden. har påtalat att det finns risk för oklarheter när flera myndigheter verkar gentemot samma sektor, som t.ex. i fråga om bygg- och fastighetsbranschen. å sin sida anser att energifrågorna inte är optimalt integrerade i miljömålssystemet. Den komplicerade sektorsstrukturen innebär att det är angeläget med en fungerande sektorsövergripande samordning.35 Enligt sin instruktion har som central miljö- myndighet även en stödjande roll i sektorernas integrering av miljöaspekter. Uppgifterna preciseras i prop. 2004/05:150. Enligt propositionen har i uppgift att vara ett stöd till de myndigheter som har tilldelats ett särskilt sektorsansvar samt följa upp, utvärdera och ge förslag till vidareutveckling av arbetet med särskilt sektorsansvar för miljömålsarbetet. 32Persson, 2007. 33Energimyndigheten, , 2008. 34Naturvårdsverket, 2009. 35Faugert , 2009. PM 10 Nationella myndigheters ansvar i miljömålssystemet Dock konstaterar självt att flera andra myn- digheter upplever verkets roll som diffus, men att det finns ett behov av dialog kring sektorsansvarets omfattning, innehåll och vikt i miljöpolitiken.36 I de möten och kontakter som utredningen haft med sektors- ansvariga myndigheter har framkommit att myndigheterna gärna skulle se en starkare sektorsövergripande samordning. Avgörande faktorer för en framgångsrik sektorsintegrering genom myndigheter med ett särskilt sektorsansvar för miljöarbetet är ledarskap, tydliga och likalydande ansvarsformuleringar i berörda myndigheters instruktioner, återrapportering, sektorsövergripande samordning samt oberoende riktad utvärdering av insatser. Ledarskapet och kraften att synliggöra genom politisk prioritering är avgörande för lyckad sektorsintegrering. För att integreringen ska fungera behövs ett uttalat stöd till dem som är beredda att gå före. Det framkom under utredningens workshop med sektors- myndigheterna att detta gäller ledarskapet inom hela sektorn, från ända ned till den enskilda handläggaren i syste- met. Hur en myndighet hanterar sitt särskilda sektorsansvar beror mycket på hur miljöfrågorna prioriteras internt på myndigheten. Myndigheterna har i regel ett fåtal personer med god miljökompe- tens37. Svårigheten är att få miljöperspektivet att genomsyra hela myndigheten. Det är i detta avseende avgörande för resultatet av sektorsintegreringen hur departement och myndighetsledning prioriterar miljöhänsyn. Integreringen blir starkare inom sektorn ju högre upp i den politiska hierarkin den sker, varför samordning borde läggas på statsråds- eller departementsnivå38. En i sammanhanget återkommande fråga är hur samarbetet mellan och övriga fackdepartement kan utvecklas, eftersom miljöarbetet medför många avvägningar kring 36Naturvårdsverket, 2009. 37Faugert , 2009. 38Lundqvist, 2004. PM 10 Nationella myndigheters ansvar i miljömålssystemet frågor som inte alltid har någon självklar motsvarighet i indel- ningen av departementen39. Det ligger dock utanför utredningens uppdrag att lämna förslag i dessa delar. Tydligare och likalydande sektorsansvar i myndigheternas instruktioner Formuleringen särskilt sektorsansvar för miljöarbetet används som begrepp och ersätter särskilt sektorsansvar för miljömålsarbetet. Allt miljöarbete är arbete för att uppnå miljömålen, dvs. det är inte uppenbart hur en eventuell gräns mellan de båda uppgifterna skulle dras. För att förenkla bör alltså begreppet sektorsansvar för miljö- målsarbetet utgå. Utredningen har övervägt olika typer av förtydliganden: Behöver det förtydligas vad sektorsansvaret innebär, dels i sak, dels i form? Ska en likalydande beskrivning av ansvarets innehåll skrivas in i berörda myndigheters instruktion? Hur ska uppdragsbeskrivningen i instruktionen i så fall se ut? Myndighetens uppdrag behöver i vissa fall förtydligas genom att klargöra vad som avses med sektor. Utredningen gör tolkningen att sektor i detta sammanhang är myndighetens ordinarie verksam- hetsområde, som beskrivs av de styrdokument som definierar myndighetens ansvar. I sektorn ingår också de aktörer som myn- digheten har beröring med inom sin ordinarie verksamhet.40 Miljöfrågornas komplexa karaktär innebär att det finns bety- dande svårigheter förknippade med att ersätta det brett formule- rade särskilda sektorsansvaret för miljöarbetet med mer konkreta och avgränsade uppdrag i sak. Permanenta uppdrag kan bli inaktu- ella , som de kan medföra att den breda bevak- ningen av miljöfrågorna som många sektorsmyndigheter gör skulle kunna bli alltför insnävade. Tidsbegränsade miljöuppdrag, som komplement till det särskilda sektorsansvaret, ges vid behov. Nackdelen med det breda sektorsuppdraget är att det kan medföra prioriteringssvårigheter för enskilda myndigheter. 39Lönnroth, 2009. 40Naturvårdsverket, 2004. PM 10 Nationella myndigheters ansvar i miljömålssystemet Utredningen anser sammantaget att fördelarna med det breda sak- innehållet i sektorsansvaret överväger nackdelarna. I form bör det särskilda sektorsansvaret för miljöarbetet omfatta uppföljning, utvärdering och utveckling av åtgärdsarbetet i sektorn. Utredningen anser att det i ansvaret även ingår att löpande verka för att miljökvalitetsmålen nås genom att agera samlande, stödjande och pådrivande gentemot de aktörer myndigheten har beröring med i den ordinarie verksamheten. Att utveckla miljö- arbetet i sektorn handlar om att definiera vilka miljömål eller hän- syn som ska integreras och på vilket sätt. Det innebär också att precisera hur långt miljöaspekten kan förväntas integreras genom myndighetens agerande. I utveckling ingår även att medverka i arbetet med att ta fram strategier och förslag inom miljömåls- systemet. Flera av sektorsmyndigheterna har uttryckt att en likalydande beskrivning av ansvaret i myndigheternas instruktioner skulle ge kraft åt miljöarbetet41. Likalydande uppdrag bör därför skrivas in i berörda myndigheters instruktioner. Det ska tydligt framgå att det särskilda sektorsansvaret för miljöarbetet har olika delar. En stan- dardformulering skulle kunna lyda: Myndigheten X har ett särskilt sektorsansvar för miljöarbetet. Myndigheten ska följa upp och utvärdera hur miljöaspekterna integreras inom myndighetens verksamhetsområde. Myndigheten ska verka för att de av riksdag och regering fastställda miljömålen nås och genomföra åtgärder för att myndigheten och aktörerna inom myndig- hetens verksamhetsområde ska integrera miljöfrågorna i sina verksam- heter. Myndigheten ska även bistå x-beredningen i arbetet med att utveckla strategier som ska bidra till att målen nås. Rapportering av sektorsansvar för miljöarbetet Det särskilda sektorsansvaret omfattar även att till Naturvårds- verket rapportera underlag till uppföljning och utvärdering av miljökvalitetsmålen samt att medverka i och lämna underlag till den föreslagna beredningens arbete med att utveckla strategier och för- slag. För att konkretisera vilken rapportering som behövs bör myndigheterna samråda med och beredningen i respektive avseende. 41 , 2008. PM 10 Nationella myndigheters ansvar i miljömålssystemet Ett likalydande rapporteringsansvar förs in i sektorsmyndig- heternas instruktioner. Detta skulle kunna formuleras enligt följande: Myndigheten ska i fråga om sitt miljöarbete rapportera till Natur- vårdsverket och samråda med om vilken rapporte- ring som behövs. På förfrågan från x-beredningen ska myndigheten lämna underlag till x-beredningen. För att sektorsintegrering ska lyckas behöver genomförandet sam- ordnas väl42. Det ingår i uppdrag att verka pådrivande och samlande i miljöarbetet liksom att vägleda och samordna de natio- nella sektorsmyndigheterna43. Det finns vissa förväntningar på att agera mer pådrivande i arbetet med det sär- skilda sektorsansvaret. Utredningen om rekom- menderade att skulle utarbeta en strategi för hur verket ska arbeta mot sektorsmyndigheterna44. har ett sektorssamordnande ansvar i miljöarbetet på regional nivå. Regional sektorssamordning bör analyseras i varje enskilt fall, eftersom förutsättningarna kan variera mellan olika län. Oberoende riktad utvärdering av insatser Genom att följa upp och utvärdera en verksamhet kan man säker- ställa att processen leder mot fastställda mål, och att det ges möj- lighet till förändringar när så inte är fallet45. Om miljöaspekterna tillmäts låg vikt i avvägningen mellan olika intressen innebär detta en utspädning av politikens innehåll i stället för integrering46. Sektorsmyndigheternas miljöarbete behöver utvärderas löpande. Därigenom främjas och utvecklas det till att bli såväl mera myndig- hetsspecifikt som effektivare. Vid utredningens workshop med sektorsmyndigheterna framkom att många av de berörda sektors- 42Lundqvist, 2004. 43Förordning (2007:1052) med instruktion för . 45Vedung, 1998. 46Nilsson & Eckerberg, 2007. PM 10 Nationella myndigheters ansvar i miljömålssystemet myndigheterna är försiktigt positiva till en oberoende riktad utvär- dering av deras miljöarbete. Statskontoret ges i uppdrag att genomföra riktade utvärderingar av bl.a. olika myndigheters miljöarbete (se PM 13). Myndigheter med ett särskilt sektorsansvar för miljöarbetet I fördjupad utvärdering föreslår att regeringen ser över vilka myndigheter som bör ha ett särskilt sektorsansvar för miljöarbetet. En del myndigheter berörs av ansvar inom flera olika områden inom miljömålssystemet.47 Sektorsansvaret är centralt för genomförandet av miljökvali- tetsmålen. Urvalet av sektorsmyndigheter ska spegla dels sektorer med stor miljöpåverkan, dels strategiskt viktiga sektorer som antingen kan arbeta förebyggande inom sin egen sektor eller bidra till lösningar inom andra sektorer. De övergripande miljömålsfrågorna – hälsofrågor, kulturmiljön samt fysisk planering och hushållning med mark och vatten samt byggnader – utgår ur miljömålssystemet som begrepp och målnivå. Dock består den breda miljödefinitionen baserad på de grund- läggande värdena. Detta tydliggörs genom att de olika frågorna tas upp i generationsmålet (se PM 3). Dessa frågor bör också tydligare integreras i sektorsansvaret. sektorsansvar för miljö- arbetet vidgas därför till att även gälla samhällsplanering, dvs. ett ansvar av typen väsentliga bidrag till andra sektorer för att de nationella miljökvalitetsmålen ska kunna nås. får återigen ett särskilt sektorsansvar. I och sektorsansvar ingår att verka för att kulturmiljö- frågor respektive hälsofrågor beaktas inom relevanta miljökvalitets- mål. Dessutom inbegriper det särskilda sektorsansvaret för miljö- arbetet även fortsättningsvis kulturmiljö och hälsa för samtliga myndigheter. Utredningen föreslår att instruktionen för , och förändras (se Författ- ningsförslag). Nitton myndigheter ges ett särskilt sektorsansvar för miljö- arbetet i sina instruktioner.