sou · GXB339 · 2010-01-01 00:00:00 — 5 § Den kollektivtrafikansvariga myndigheten får inte tillämpa de möjligheter att tilldela ett avtal om allmän trafik som ges enligt och rådets förordning (EG) nr 1370/2007 av om kollektivtrafik på järnväg och väg och om upphävandet av rådets förordning (EEG) nr 1191/69 och (EEG) nr 1107/70 i fråga om, 1.anordna linjetrafik i egen regi, 2.direkttilldela avtal om allmän trafik till ett internt företag, 3.direkttilldela avtal om allmän trafik av mindre värde eller 4.direkttilldela avtal om allmän trafik som rör järnvägs- transporter. 6 § Den kollektivtrafikansvariga myndigheten ska i en årlig trafik- förklaring förklara behovet av kollektivtrafik och taxi. Den kollektivtrafikansvariga myndigheten ska upprätta ett för- slag till trafikförklaring. Detta förslag ska, efter en dialog med resenärer och andra berörda parter, utvärderas och fastställas. 7 § Den kollektivtrafikansvariga myndigheten ska i trafikförkla- ringen definiera vilka bytespunkter som ska vara fullt tillgängliga för alla resenärer samt vid vilka bytespunkter kollektivtrafik- företagen ska samordna anslutningar. 8 § Den kollektivtrafikansvariga myndigheten får, förutom sär- skilda krav i 13 § och de krav som har meddelats med stöd av 14 §, i trafikförklaringen endast ställa krav på miljö och tillgänglighets- anpassning. De krav på miljö och tillgänglighetsanpassning som den kollek- tivtrafikansvariga myndigheten ställer i trafikförklaringen ska finnas angivna i författning eller i myndighets föreskrifter utfär- dade efter bemyndigande från regeringen. 9 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om vad en trafikförklaring ska innehålla. Anmälningsförfarande kopplat till trafikförklaringen och löpande anmälningsförfarande 10 § Kollektivtrafikföretag ska till den kollektivtrafikansvariga myndighet inom vars län trafiken ska bedrivas anmäla om de kommersiellt vill trafikera en linje. Om trafiken omfattar flera län behöver anmälan lämnas till endast en av de berörda myndig- heterna. Regeringen får meddela föreskrifter om inom vilken tid anmäl- ningar om kommersiell trafik ska inges till den kollektivtrafik- ansvariga myndigheten. Allmänna regler för anmälningsförfarandet 11 § Av anmälan ska framgå den tänkta frekvens som kollektiv- trafikföretaget kommer att bedriva trafik enligt. 12 § En anmälan är bindande för kollektivtrafikföretaget och ska gälla tills vidare om inte kollektivtrafikföretaget anger att den anmälda trafiken endast avser . En anmälan som avser måste minst avse . Ett kollektivtrafikföretag är inte bundet av en anmälan om en infrastrukturförvaltares beslut innebär att företaget inte kan bedriva den anmälda trafiken. Genom anmälan förbinder sig kollektivtrafikföretaget att upp- fylla de särskilda krav som anges i 13 § och de krav som har meddelats med stöd av 14 § samt kraven i 8 §. Om en anmälan berör mer än en kollektivtrafikansvarig myndig- het är den myndighet som fått anmälan skyldig att sända vidare anmälan till de andra kollektivtrafikansvariga myndigheterna som berörs av anmälan. Särskilda krav på kollektivtrafikföretag 13 § Kollektivtrafikföretag måste uppfylla följande särskilda krav för att få bedriva kollektivtrafik i länet, 1.respektive trafikslags grundläggande krav, 2.stanna för på- och avstigning på fullt tillgängliga bytespunkter för alla resenärer, 3.ansluta sig till ett öppet och samordnat informations-, betal- och bokningssystem, 4.delta i ett samarbete för att hantera störningar i trafiken, 5.endast stanna vid platser som är särskilt anordnade för att ta upp och lämna av resenärer, samt 6.uppfylla vissa av regeringen eller den myndighet som rege- ringen bestämmer meddelade krav gällande förändringar i tidtabell. 14 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om ytterligare krav som kollektivtrafikföretag måste uppfylla för att få bedriva kollektivtrafik i länet. 15 § Den kollektivtrafikansvariga myndigheten ska utöva tillsyn över att kollektivtrafikföretagen uppfyller kraven i 13 § 2-6 p. och krav som har meddelats med stöd av 14 § samt kraven i 8 §. 16 § Den kollektivtrafikansvariga myndigheten får förelägga ett kollektivtrafikföretag att uppfylla kraven i 13 § 2-6 p. och krav som har meddelats med stöd av 14 § samt kraven i 8 §. Om föreläggandet inte följs, kan den kollektivtrafikansvariga myndigheten vid vite förelägga kollektivtrafikföretaget att fullgöra sin skyldighet. Frågan om att döma ut vite prövas av länsrätten. Vitet ska fastställas till ett bestämt belopp som med hänsyn till kollektivtrafikföretags årliga omsättning kan antas förmå företaget att följa föreläggandet. Om inte annat föreskrivs regleras frågor om föreläggande och utdömande av vite av lagen (1985:206) om viten. Privat infrastruktur för kollektivtrafik 17 § Om alternativ till privat infrastruktur för kollektivtrafik sak- nas och avsaknaden av alternativ förhindrar ett kollektivtrafik- företags tillträde till marknaden ska denna infrastruktur upplåtas på konkurrensneutrala och icke-diskriminerande villkor. Detta gäller även system för bokning av biljetter. Upplåtare som innehar en dominerande ställning på marknaden ska ta ut ett kostnadsorienterat pris av kollektivtrafikföretagen. Upplåtare får vid kapacitetsbrist begränsa trafiken på privat infrastruktur för kollektivtrafik. Vid en begränsning ska företräde ges till den mest samhällsekonomiskt lönsamma trafiken. Regeringen, eller efter regeringens bemyndigande den lokala kollektivtrafikansvariga myndigheten, får meddela föreskrifter om vilken metod som ska tillämpas vid beräkning av kostnadsorien- terat pris och vilka faktorer som ska ligga till grund för beräk- ningen, kriterier för vad som avses med den mest samhälls- ekonomiskt lönsamma trafiken samt om förfarandet vid kapacitets- brist på privat infrastruktur för kollektivtrafik. 18 § Den kollektivtrafikansvariga myndigheten ska ta ställning till om den sammanlagda trafiken som kollektivtrafikföretagen har anmält är tillräcklig i förhållande till det i trafikförklaringen ut- tryckta behovet av trafik. Om trafiken inte är tillräcklig kan den kollektivtrafikansvariga myndigheten ta in den linje som trafiken avser till att omfattas av allmän trafikplikt. Den kollektivtrafikansvariga myndigheten ska även ta ställning till om den anmälda trafiken berör en beviljad ensamrätt. Om den anmälda trafiken skadar en ensamrätt ska trafiken inte tillåtas. Kollektivtrafikföretagen får inte börja bedriva den anmälda trafiken förrän den kollektivtrafikansvariga myndigheten har tagit ställning till anmälningarna och bedömt trafiken som tillräcklig eller att den inte skadar en ensamrätt. 19 § Den kollektivtrafikansvariga myndigheten ska i en årlig trafik- plan fastställa behovet av kompletterande trafik. Med komplette- rande trafik avses trafik som kollektivtrafikföretagen inte kommer- siellt klarar av att tillhandahålla. Den kollektivtrafikansvariga myndigheten ska införa allmän trafikplikt på denna kompletterande trafik. De kollektivtrafik- företag som uppfyller kraven för allmän trafikplikt får bedriva denna trafik, om myndigheten inte beviljat en ensamrätt. Den kollektivtrafikansvariga myndigheten får i trafikplikten endast ställa krav på trafikens frekvens och högsta tillåtna pris samt krav på att ett kollektivtrafikföretag ska inneha ett kvalitetssystem. 20 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om vad en trafikplan ska innehålla. 21 § En förutsättning för att den kollektivtrafikansvariga myndig- heten ska få införa allmän trafikplikt och ge ersättning eller ensam- rätter till kollektivtrafikföretag är att åtgärden är nödvändig och står i proportion till det avsedda resultatet. 22 § En kollektivtrafikansvarig myndighets beslut att införa allmän trafikplikt och ge ersättning eller ensamrätter till kollektivtrafik- företag får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 23 § Den kollektivtrafikansvariga myndigheten ska infordra anbud på de linjer som omfattas av allmän trafikplikt. Krav får inte ställas på att kollektivtrafikföretagen ska lämna ett gemensamt anbud på flera linjer. 24 § När tidsfrister för att komma in med anbud bestäms av myndigheten ska särskild hänsyn tas till hur som kollek- tivtrafikföretagen kan antas behöva för att utarbeta anbuden. Tidsfristen för att komma in med anbud ska emellertid vara minst från den dag då det offentliga anbudet offentliggjordes. 25 § Det offentliga anbudet ska offentliggöras i Europeiska unio- nens officiella tidning. 26 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om anbudsförfarandet. 27 § Kollektivtrafikföretagen ska inom den tid som anges i det offentliga anbudet lämna in anbud till den kollektivtrafikansvariga myndigheten. 28 § Den kollektivtrafikansvariga myndigheten ska göra en pröv- ning av anbuden. Den kollektivtrafikansvariga myndigheten ska anta antingen 1.det anbud som är det ekonomiskt mest fördelaktiga för myn- digheten, eller 2.det anbud som innehåller det lägsta priset. Vid bedömningen av vilket anbud som är det ekonomiskt mest fördelaktiga, ska myndigheten ta hänsyn till pris och kvalitet. Den kollektivtrafikansvariga myndigheten ska möjligt skriftligen underrätta de anbudsgivande kollektivtrafikföretagen om beslutet om vilket anbud som ska antas och om skälen för beslutet. Skälen för beslutet ska lämnas möjligt och senast från det att en skriftlig begäran kom in. Principer för anmälnings- och anbudsförfarandet 29 § Anmälnings- och anbudsförfarandet ska vara öppet för alla företag, det ska vara rättvist och följa principerna om insyn och icke-diskriminering. Vid förfarandena ska vidare principen om proportionalitet iakttas. Kommunikation, information och dokumentation 30 § Anmälningar och anbud ska lämnas skriftligen om inte något annat följer av andra stycket. Den kollektivtrafikansvariga myndigheten får bestämma att anmälningar och anbud ska lämnas med något elektroniskt medel. Den kollektivtrafikansvariga myndigheten ska i trafikförkla- ringen respektive trafikplanen ange hur anmälan och anbud får lämnas. 31 § Kommunikation, informationsutbyte och lagrade uppgifter som rör ett anmälnings- och anbudsärende ska bevaras säkert. 32 § Den kollektivtrafikansvariga myndigheten får inte ta del av innehållet i anbuden förrän tidsfristen för att komma in med anbud har gått ut. Försändelser med anbud ska, och efter anbudstidens utgång, öppnas vid en förrättning där minst två personer som utsetts av den kollektivtrafikansvariga myndigheten ska delta. Anbuden ska föras upp i en förteckning, som ska bestyr- kas av dem som deltar i förrättningen. 33 § Den kollektivtrafikansvariga myndigheten får tillåta att en anbudsgivare rättar en uppenbar felskrivning eller felräkning eller något annat uppenbart fel i anbudet. Den kollektivtrafikansvariga myndigheten får begära att ett anbud förtydligas eller kompletteras om det kan ske utan risk för särbehandling eller konkurrensbegränsning. 34 § Den kollektivtrafikansvariga myndigheten ska i anbudsunder- laget ange den tid som en anbudsgivare ska vara bunden av sitt anbud. Tilldelning av avtal om allmän trafik 35 § De avtal om allmän trafik som den kollektivtrafikansvariga myndigheten ingår med kollektivtrafikföretag ska utformas som tjänstekoncessioner. Ett tjänstekoncessionsavtal kan tilldelas med eller utan en ensamrätt. Sådana avtal som rör järnvägstrafik kan inte tilldelas med en ensamrätt. Den kollektivtrafikansvariga myndigheten, kan om någon av följande förutsättningar är uppfyllda, 1.det är uppenbart att resandeunderlaget inte påverkar intäkts- flödet, eller står för en liten del av finansieringen, 2.transporten är anropsstyrd, eller 3.det sker ett stort utbyte av passagerare mellan olika närlig- gande linjer, istället ingå avtal om allmän trafik antingen i form av en tjänste- koncession eller ett tjänstekontrakt. 36 § Ett kollektivtrafikföretag som anser sig ha lidit eller kan komma att lida skada enligt 37 § får i en framställning till allmän förvaltningsdomstol ansöka om åtgärder enligt den paragrafen. En ansökan enligt första stycket får inte prövas efter den tidpunkt då det finns ett avtal om allmän trafik eller ett avtal om trafik. 37 § Om den kollektivtrafikansvariga myndigheten har brutit mot de grundläggande principerna i 29 § eller någon annan bestämmelse i detta kapitel och detta har medfört att kollektivtrafikföretaget lidit eller kan komma att lida skada, ska rätten besluta att anbuds- förfarandet ska göras om eller att det får avslutas först sedan rättelse gjorts. Rätten får vid vite förbjuda den kollektivtrafik- ansvariga myndigheten att fortsätta upphandlingen utan att av- hjälpa bristerna. Rätten får besluta att anbudsförfarandet inte får avslutas innan något annat har beslutats. Rätten får dock låta bli att fatta ett sådant interimistiskt beslut, om den skada eller olägenhet som åtgärden skulle medföra kan bedömas vara större än skadan för kollektivtrafikföretaget. 38 § En ansökan enligt 36 § ska göras hos den länsrätt i vars dom- krets den kollektivtrafikansvariga myndigheten har sin hemvist. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 39 § Den kollektivtrafikansvariga myndighet som inte följt bestäm- melserna i detta kapitel ska ersätta därigenom uppkommen skada för kollektivtrafikföretaget. Ej behörig myndighet som inlett ett anbudsförfarande för kompletterande trafik ska ersätta uppkommen skada för berörda kollektivtrafikföretag och kollektivtrafikmyndigheter. 40 § Talan om skadestånd ska väckas vid allmän domstol från den tidpunkt som följer av 36 § andra stycket. Väcks inte talan , är rätten till skadestånd förlorad. 1 § Detta kapitel gäller kollektivtrafik för personer med funktions- hinder. 2 § Varje kollektivtrafikansvarig myndighet ansvarar, såvitt gäller kommuninnevånare i länet, för att färdtjänst av god kvalitet anordnas inom länet. En kollektivtrafikansvarig myndighet får för kommuninvånare i länet anordna färdtjänst i dennes hemkommun och mellan denna kommun och andra kommuner. 3 § Färdtjänst får anlitas av den som efter ansökan har fått tillstånd till det. Frågor om tillstånd prövas av det läns kollektivtrafikansvariga myndighet där den sökande är folkbokförd. 4 § Tillstånd till färdtjänst ska meddelas för dem som på grund av funktionshinder, som inte endast är tillfälligt, har väsentliga svårig- heter att förflytta sig på egen hand eller att resa med allmänna kommunikationsmedel. Om sökanden är ska prövningen göras i förhållande till barn i motsvarande ålder utan funktionshinder. Tillståndet omfattar inte transporter som av någon annan anledning bekostas av det allmänna. 5 § Om den som söker tillstånd till färdtjänst behöver ledsagare under resorna, ska tillståndet gälla även ledsagaren. 6 § Tillstånd till färdtjänst meddelas eller tills vidare. Tillstånd får i skälig omfattning förenas med föreskrifter om 1.vilket färdsätt som får användas, 2.inom vilket område resor får göras, och 3.hur många resor tillståndet omfattar. Sådana resor som kan anses vara väsentliga för tillståndshavaren får begränsas till antalet endast om det finns synnerliga skäl. Om det finns särskilda skäl, får tillståndet även i övrigt förenas med villkor. 7 § För resor med färdtjänst får den kollektivtrafikansvariga myn- digheten ta ut en skälig avgift som inte får överstiga den kollektiv- trafikansvariga myndighetens självkostnader. Återkallelse av tillstånd m.m. 8 § Den kollektivtrafikansvariga myndigheten får återkalla ett till- stånd att anlita färdtjänst, om förutsättningarna för tillståndet inte längre finns. Ett tillstånd får också återkallas om tillståndshavaren gjort sig skyldig till allvarliga eller upprepade överträdelser av de föreskrifter och villkor som gäller för färdtjänsten. Föreskrifter och villkor får ändras, om ändrade förhållanden föranleder det. Handläggning av ärenden m.m. 9 § Trots sekretess får den kollektivtrafikansvariga myndigheten lämna ut uppgifter om enskildas personliga förhållanden till en enskild individ eller en juridisk person som beställer och samordnar transporter eller en trafikutövare, om uppgifterna behövs för att anordna transport som avses i detta kapitel. 10 § Personer som är eller har varit verksamma inom enskild verksamhet som bedrivs yrkesmässigt och som omfattas av detta kapitel får inte obehörigen röja vad de i verksamheten fått veta om någons personliga förhållanden. 11 § Den kollektivtrafikansvariga myndighetens beslut enligt 3-8 §§ får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 1 § Den kollektivtrafikansvariga myndigheten ska på de villkor som anges i detta kapitel lämna ersättning för reskostnader för personer som till följd av ett stort och varaktigt funktionshinder måste resa på ett särskilt kostsamt sätt. 2 § Riksfärdtjänst får anlitas av den som efter ansökan har fått tillstånd till det. Frågor om tillstånd prövas av det läns kollektivtrafikansvariga myndighet där den sökande är folkbokförd. 3 § Tillstånd ska meddelas om 1.resan till följd av den sökandes funktionshinder inte till nor- mala reskostnader kan göras med allmänna kommunikationer eller inte kan göras utan ledsagare, 2.ändamålet med resan är rekreation eller fritidsverksamhet eller någon annan enskild angelägenhet, 3.resan görs inom från en kommun till en annan kom- 4.resan görs med taxi, ett för ändamålet särskilt anpassat fordon eller med allmänna kommunikationer tillsammans med ledsagare, och 5.resan inte av någon annan anledning bekostas av det allmänna. Om sökanden är ska prövningen göras i förhållande till barn i motsvarande ålder utan funktionshinder. 4 § Om den som söker tillstånd till riksfärdtjänst behöver ledsagare under resan, ska tillståndet gälla även ledsagaren. 5 § Tillstånd till riksfärdtjänst får förenas med föreskrifter om färdsätt. 6 § Vid resa med riksfärdtjänst ska tillståndshavaren betala en avgift (egenavgift) som motsvarar normala reskostnader med allmänna färdmedel. Regeringen meddelar närmare föreskrifter om dessa avgifter. Ersättning för en riksfärdtjänstresa lämnas med ett belopp som motsvarar skillnaden mellan reskostnaden och egenavgiften. Ersättning för ledsagarens resa ska dock motsvara kostnaden för resan. Ersättningen betalas till den som utfört transporten eller till den som har betalat transporten. Beslut om ersättning meddelas av den kollektivtrafikansvariga myndigheten. Återkallelse av tillstånd m.m. 7 § Den kollektivtrafikansvariga myndigheten får återkalla ett tillstånd att anlita riksfärdtjänst om förutsättningarna för till- ståndet inte längre finns. Ett tillstånd får också återkallas om till- ståndshavaren gjort sig skyldig till allvarliga eller upprepade över- trädelser av de föreskrifter som gäller för riksfärdtjänsten. Föreskrifter får ändras, om ändrade förhållanden föranleder det. Handläggning av ärenden m.m. 8 § Trots sekretess får den kollektivtrafikansvariga myndigheten lämna ut uppgifter om enskildas personliga förhållanden till en enskild individ eller en juridisk person som beställer och samordnar transporter eller en trafikutövare, om uppgifterna behövs för att samordna resor. 9 § Personer som är eller har varit verksamma inom enskild verksamhet som bedrivs yrkesmässigt och som omfattas av detta kpitel får inte obehörigen röja vad de i verksamheten fått veta om någons personliga förhållanden. 10 § Den kollektivtrafikansvariga myndighetens beslut enligt detta kapitel får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 1 § Den kollektivtrafikansvariga myndigheten ska sörja för att det anordnas sjukresor med särskilt anpassade fordon. Den kollektivtrafikansvariga myndigheten ska, i fråga om personer som omfattas av sjukförsäkringen enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring, lämna ersättning för resekostnader 1.i samband med öppen hälso- och sjukvård som anordnas av staten, ett landsting eller en kommun som inte ingår i ett landsting eller i samband med sjukhusvård enligt 2 kap. 4 § lagen om allmän försäkring, 2.i samband med rådgivning enligt lagen (1974:525) om ersätt- ning för viss födelsekontrollerande verksamhet m. m., 3.vid resor till och från sjukhus eller läkare som föranleds av en undersökning enligt förordningen (1975:1157) om ersättning för vissa läkarutlåtanden m. m., 4.i samband med tillhandahållande av hjälpmedel åt handi- kappad, 5.i samband med tandvård som avses i lagen (2008:145) om statligt tandvårdsstöd, 6.vid besök som med anledning av sjukdom görs hos läkare inom studerandeorganisationernas hälsovård, för vilken statsbidrag betalas ut av högskolestyrelse, 7.i samband med konvalescentvård som ges i konvalescenthem som har tagits upp på förteckning som fastställs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, 8.vid besök för sjukvårdande behandling som ges i samband med insats enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, 9.vid besök för sjukvårdande behandling som ges med stöd av bestämmelserna om den kommunala hälso- och sjukvården i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). I fråga om resekostnader enligt andra stycket 2 ska ersättning lämnas även när rådgivningen bedrivs av organisationer med Social- styrelsens tillstånd. För resekostnader som avses i andra stycket 1 behöver ersätt- ning lämnas endast om vården eller behandlingen getts med anled- ning av sjukdom eller förlossning. Den kollektivtrafikansvariga myndigheten ska också lämna ersättning för resekostnader vid vård enligt lagen (1993:1651) om läkarvårdsersättning och vid sjukgymnastik enligt lagen (1993:1652) om sjukgymnastikersättning. 2 § Resekostnadsersättning enligt 1 § beräknas enligt de grunder som den kollektivtrafikansvariga myndigheten bestämmer. 3 § Frågor om resekostnadsersättning enligt detta kapitel prövas, efter ansökan om sådan ersättning, av det läns kollektivtrafik- ansvariga myndighet inom vars område sökanden är bosatt. Ersättningen betalas av den kollektivtrafikansvariga myndigheten. 4 § Om en internationell överenskommelse om social trygghet innefattar åtagande för att svara för resekostnader i sam- band med sjukresor, ska ersättning för dessa kostnader lämnas av det läns kollektivtrafikansvariga myndighet inom vars område vård för sjukdomen har getts. 1.Denna lag träder i kraft . 1.lagen (1997:734) om ansvar för viss kollektiv persontrafik, 2.lagen (1979:558) om handikappanpassad kollektivtrafik, 3.lagen (1997:736) om färdtjänst, 4.lagen (1997:735) om riksfärdtjänst och 5.lagen (1991:419) om resekostnadsersättning vid sjukresor. 2.En trafikhuvudman får fram till förlänga trafikavtal. Avtalen får dock längst förlängas till och med den 3.På avtal som ingåtts före lagens ikraftträdande tillämpas inte 5 § andra punkten, om förbud mot direkttilldelning av avtal om allmän trafik till ett internt företag. 4.Den information om trafik som en trafikhuvudman innehar ska övergå till den kollektivtrafikansvariga myndigheten senast för denna lags ikraftträdande. 5.Om det i en lag eller i en författning som har beslutats av regeringen hänvisas till en föreskrift som har ersatts av en föreskrift i denna lag, tillämpas istället den nya föreskriften. Angår ärendet upphandling eller ett anbudsförfarande enligt kollektivtrafiklagen (20xx:xx) får uppgift som rör anbud eller som rör motsvarande erbjudande inom en kommun, ett landsting eller en myndighet eller mellan statliga myndigheter inte i något fall lämnas till annan än den som har avgett anbudet eller erbju- dandet förrän alla anbud eller erbjudanden offentliggörs eller beslut om leverantör och anbud fattats eller ärendet dessförin- nan har slutförts. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 6 kap. 2 § sekretesslagen (1980:100) ska ha följande lydelse.