sou · GYB377 · 2010-11-04 00:00:00 — 1995/96:224 s. 54). Tidpunkten för sammanträdena regleras genom att 17 § LKI hänvisar till 6 kap. 18 § LKI. Den nuvarande lydelsen av 17 § LKI är . Även 26 § lagarna om sammanläggningsdelegerade hänvisade till 6 kap. 18 § KL. I 17 § andra stycket LKI sägs att ett arbetsutskott eller en kommitté får kalla delegerade, ersättare för delegerade, kommitté- ledamöter, tjänstemän eller särskilt sakkunniga att närvara vid ett sammanträde. Den bestämmelsen ersätts nu med en hänvisning till 6 kap. 19 § KL. Sin nuvarande lydelse fick 17 § LKI 1992. I 26 § lagarna om sammanläggningsdelegerade fanns en hänvisning till 6 kap. 19 § KL. Hänvisningen till 6 kap. 19 a § är en nyhet. Nämndsammanträden är i princip slutna. Denna huvudregel kommer till uttryck i 6 kap. 19 a § KL där det också sägs att om fullmäktige har medgett det, får en nämnd besluta att dess sammanträden ska vara offentliga. En nämnds sammanträde ska dock alltid hållas inom stängda dörrar i ärenden som avser myndighetsutövning eller i vilka det förekommer uppgifter som hos nämnden omfattas av sekretess. Dessa bestämmelser ska i fortsättningen även gälla för utskottssammanträden enligt den här lagen. Om indelningsdelegerade medgett det ska alltså ett utskott få besluta att dess sammanträden ska vara offentlig. Skälen för förslaget redovisas i avsnitt 2.7.6. Om fullmäktige har medgett det, får en nämnd enligt 6 kap. 19 a § andra stycket KL besluta att den eller de som har väckt ett ärende genom medborgarförslag ska få närvara när nämnden behandlar ärendet och delta i överläggningarna men inte i besluten. Bestämmelserna om medborgarförslag i kommunallagen (5 kap. 23 och 33 §§) gäller inte för indelningsdelegerades verksamhet. Det framgår av 10 och 11 §§ LKI. Någon ändring i det avseendet föreslås inte nu och hänvisningen till 6 kap. 19 a § omfattar därför bara första och tredje stycket. Det förtjänar att nämnas att lagarna om sammanläggningsdelegerade inte innehöll någon hänvisning till 6 kap. 19 a § KL eller någon bestämmelse med motsvarande innehåll. Punkterna 6–10 Genom hänvisningar till 6 kap. 23–31 §§ regleras vad som ska gälla för utskotten i fråga om beslutförhet, jäv, hur ärenden avgörs, protokoll och delgivning. Motsvarande hänvisningar finns i 17 § första stycket LKI, som fick sin nuvarande lydelse 1992. Hänvisningen till 6 kap. 30 § KL omfattar bara första och andra stycket och alltså inte tredje stycket. Nämnda tredje stycke innehåller bestämmelser om tillkännagivande av en gemensam Bestämmelserna om gemensam nämnd i 3 kap. 3 a–c §§ KL saknar motsvarighet när det gäller indelningsdelegerade och en hänvisning till 6 kap. 30 § tredje stycket fyller därför ingen funktion. Även 26 § lagarna om sammanläggningsdelegerade hänvisade till 6 kap. 23–31 §§ KL. Paragraferna ersätter hänvisningen i 17 § LKI till 7 kap. KL i den del den avser närvarorätt för personalföreträdare. En hänvisning till den äldre kommunalagens (1977:179) bestämmelser om medbestämmandeformer för de anställda infördes i 17 LKI (prop. 1984:85:200, bet. KU 1985/86:3, rskr.1985/86:6, SFS 1985:897). Sin nuvarande lydelse fick 17 § LKI 1992. Bestämmelser om partssammansatta organ finns i 10 och 11 §§. Lagarna om sammanläggningsdelegerade innehöll inga bestäm- melser om medbestämmandeformer för de anställda. För att hänvisningarna till kommunallagen i 32 § ska fungera och vara lätta att tillämpa ersätts här vissa uttryck och begrepp i den lagen med uttryck och begrepp som är relevanta för tillämpningen av den här lagen. Genom att det som sägs om nämnd i stället ska gälla utskott behöver det inte också anges att det som sägs om ledamot i nämnd i stället ska gälla ledamot i utskott. Det är med andra ord tillräckligt att översätta bestämmelser med begreppet ledamot i nämnd ska gå att tillämpa på utskottsledamöter enligt den här lagen, se t.ex. 4 kap. 19 och 20 §§ KL. I 32 § hänvisas till bestämmelserna om protokollet i 6 kap. 30 § KL, som när det bl.a. gäller tillkännagivandet av protokollet hänvisar till 5 kap. 62 § KL. Av sistnämnda paragraf följer att justeringen av protokollet ska tillkännages på anslagstavlan. För att det inte ska råda några oklarheter sägs i punkten 6 att med anslagstavla avses anslagstavlan i varje kommun eller landsting som har valt indelningsdelegerade. Paragrafen, som reglerar kostnaderna för indelningsdelegerades verksamhet, ersätter 20 § LKI. Den nuvarande lydelsen av 20 § LKI är då ordalydelsen det antal skattekronor och skatteören ersättes med de sammanlagda beskattningsbara förvärvsinkomster (prop. 1999/2000:2, bet. 1999/2000:SkU2, rskr. 1999/2000:117, SFS 1999:1245). Det bör nämnas att den här paragrafen uttömmande reglerar hur de indelningsdelegerades verksamhet ska finansieras. Indelningsdelegerade har alltså ingen självständig beskattnings- eller lånerätt. Liknande bestämmelser fanns i 11 § lagarna om sammanläggningsdelegerade. Lagen om kommunala indelningsdelegerade innehåller inga bestämmelser om ekonomisk förvaltning av de medel som tillhandahålls för indelningsdelegerades verksamhet. Bestämmelser om ekonomisk förvaltning fanns dock i 12 § lagarna om sammanläggningsdelegerade och införs nu här genom hänvisningar till vissa av bestämmelserna om ekonomisk förvaltning i 8 kap. KL. För att hänvisningarna i första stycket ska fungera och vara lätta att tillämpa ersätts i andra stycket vissa begrepp i kommunallagen med begrepp som är relevanta för tillämpningen av den här lagen. Skälen för förslaget redovisas i avsnitt 2.8. Av hänvisningen i 35 § till bestämmelserna om räkenskapsföring och redovisning i 8 kap. 14–16 §§ KL följer att utskotten fortlöpande ska föra räkenskaper över de medel som de förvaltar och att arbetsutskottet bestämmer när övriga utskott senast ska redovisa sin medelsförvaltning till arbetsutskottet. När arbetsutskottet fått övriga nämnders redovisningar ska arbetsutskottet upprätta en årsredovisning. Här sägs att de indelningsdelegerade ska lämna en årsredovisning till fullmäktige och revisorerna i kommunen eller enligt den nya indelningen. Senaste dag för överlämnande är det år då indelningsändringen träder i kraft. Det bör påpekas att årsredovisningen ska avse hela verksamhetsperioden, dvs. även i fall där indelningsdelegerade är verksamma ska bara en årsredovisning lämnas. Det är samma ordning som gäller för den revisionsberättelse som revisorerna ska lämna till fullmäktige i kommunen eller enligt den nya indelningen (se kommentaren till 41 § och jfr prop. 1978/79:157 s. 137 och 138). Årsredovisningen ska behandlas enligt bestämmelserna i 8 kap. 18–20 §§ KL. Det innebär att det nyvalda fullmäktige ska godkänna årsredovisningen, vilket inte bör ske innan fullmäktige enligt 5 kap. 25 a § har beslutat om ansvarsfrihet ska beviljas eller vägras. Grunden för fullmäktiges handläggning av frågan om ansvarsfrihet är revisionsberättelsen. Årsredovisningen ska hållas tillgänglig för allmänheten och fullmäktige får ge allmänheten rätt att ställa frågor om årsredovisningen vid ett sammanträde med fullmäktige. Eftersom det här sägs att årsredovisningen ska lämnas till det nyvalda fullmäktige får bestämmelserna i 8 kap. 18–20 §§ om fullmäktiges behandling av årsredovisningen anses tillämpliga utan hänvisning. Ett liknande resonemang förs i kommentaren till 30 § när det gäller behandlingen av det budgetförslag som de indelningsdelegerade ska lämna till det nyvalda fullmäktige. Se även kommentaren till 41 §. Lagen om kommunala indelningsdelegerade innehåller inga bestämmelser om redovisning och det som föreslås här är alltså nytt. Däremot innehöll 12 § lagarna om sammanläggningsdelegerade en hänvisning till bestämmelserna i 8 kap. KL om räkenskapsföring och redovisning. Den hänvisningen innebar att de sammanläggningsdelegerade skulle överlämna en årsredovisning till fullmäktige i de nya landstingen. Skälen för att bestämmelserna om indelningsdelegerade ska innehålla bestämmelser om ekonomisk förvaltning redovisas i avsnitt 2.8. En motsvarande bestämmelse finns i 22 § LKI. Den nuvarande lydelsen av 22 § LKI är . I 33 § lagarna om sammanläggningsdelegerade fanns bestämmelser om att revisorer skulle utses för att granska arbetsutskottets och kommittéernas verksamhet. När det gäller valet av revisorer innehåller LKI ingen utrycklig bestämmelse om att valet ska vara proportionellt under de förutsättningar som anges i lagen om proportionellt valsätt. Däremot får det anses följa av en hänvisning från 22 § LKI till 15 § samma lag att om revisorerna inte väljs proportionellt, ska vid valet även bestämmas i vilken ordning ersättarna ska kallas till tjänstgöring. En uttrycklig bestämmelse om proportionellt valsätt finns när det gäller val av indelningsdelegerade (se 4 §). Dessutom sägs det i 5 kap. 46 § KL vilka val som ska vara proportionella under de förutsättningar som anges i 2 lagen om proportionellt valsätt. Dit hör bl.a. fullmäktiges val av revisorer. Även här ges nu en uttrycklig bestämmelse om proportionellt valsätt och en bestämmelse motsvarande den som finns i 15 § fjärde stycket LKI. Sin nuvarande lydelse fick 15 § LKI 1992. Enligt 33 § lagarna om sammanläggningsdelegerade gällde att om revisorsersättarna inte valdes proportionellt, skulle det vid valet också bestämmas i vilken ordning som de skulle kallas in till tjänstgöring Frågan om vem som är valbar som revisor regleras genom att 22 § LKI hänvisar till 15 § samma lag. I 15 § andra stycket LKI finns en hänvisning till 4 kap. 5 och 6 §§ KL med tillägget att valbar är endast den som är folkbokförd inom området för kommunen enligt den nya indelningen. Hänvisningen till 4 kap. 5 KL och nämnda tillägg motsvaras här av första stycket. flyttas vissa av bestämmelserna i 4 kap. 6 § KL till en ny 6 a § i samma kapitel. En av bestämmelserna som flyttas är bestämmelsen i 4 kap. 6 § tredje stycket om att den som är redovisningsskyldig till kommunen eller inte är valbar som revisor för granskning av verksamhet som omfattas av redovisningsskyldigheten. 2009/10:46, bet. 2009/10:KU16, rskr. 2009/10:135, SFS 2010:51). En annan nyhet från samma lagstiftningsärende är att den som är vald till ledamot eller ersättare i fullmäktige inte längre ska vara valbar som revisor inom den kommunen eller det . Syftet är att stärka den kommunala revisionens oberoende (prop. 2009/10:46, bet. 2009/10:KU16, rskr. 2009/10:135, SFS 2010:51). Det valbarhetshinder som finns innebär bara att den som är revisor inom en kommun eller ett landsting inte är valbar som ordförande eller vice ordförande i fullmäktige ( 4 kap. 6 § tredje stycket 1 KL). Den bestämmelsen försvinner alltså från och med årsskiftet och ersätts av ett generellt hinder mot att välja ledamöter och ersättare i fullmäktige till revisorer i samma kommun eller landsting. behandlade ändringar i kommunallagen har inte lett till några följdändringar i 15 § LKI, som ju hänvisar till 4 kap. 6 §, och frågan har inte heller berörts i förarbetena (prop. 2009/10:46, bet. 2009/10:kU16, rskr. 2009/10:135, SFS 2010:51). I linje med vad som i fortsättningen ska gälla vid val av revisorer enligt kommunallagen ska den som är indelningsdelegerad eller ersättare för delegerad inte vara valbar som revisor. Skälen för förslaget finns i avsnitt 2.6.4. Det nu sagda uppnås genom andra stycket som, utöver nyheten att delegerade och ersättare inte ska vara valbara som revisorer, alltså ersätter hänvisningen i 15 § LKI till 4 kap. 6 § KL. De nuvarande lydelserna av 15 och 22 §§ LKI är respektive 2006. Bestämmelser om vem som var valbar som revisor fanns i 33 § andra stycket lagarna om sammanläggningsdelegerade. Här anges vilka bestämmelser i kommunallagen som ska gälla i fråga om revisorerna. Första stycket Punkten 1 I 22 § första stycket LKI sägs att, i fråga om verkan av att valbarheten upphör och rätten till avsägelse, tillämpas bestämmelserna i 15 § samma lag. Av den hänvisningen följer att om en revisor upphör att vara valbar upphör hans eller hennes Den hänvisningen innebär också att indelningsdelegerade ska befria en revisor från hans uppdrag, om han eller hon vill avgå. Dessa bestämmelser ersätts här med hänvisningar till 4 kap. 8 och 9 §§ KL. De nuvarande lydelserna av 15 och 22 §§ LKI är respektive 2006. Genom hänvisningen till 4 kap. 10 § 2 ges indelningsdelegerade befogenhet att återkalla uppdraget för en revisor som genom en dom som har vunnit laga kraft har dömts för ett brott för vilket det är föreskrivet fängelse eller däröver. Detta är en nyhet och skälen för ändringen redovisas i avsnitt 2.6.2. I 34 § lagarna om sammanläggningsdelegerade fanns bestämmelser om revisoruppdragets upphörande och rätten att avsäga sig uppdraget. Här ges revisorer samma rätt till ledighet från sina anställningar som indelningsdelegerade och utskottsledamöter (12 och 29 §§). Det är en nyhet och skälen förslaget finns i avsnitt 2.6.5. Punkterna 3–8 I 22 § tredje stycket LKI sägs att i fråga om revisionen tillämpas i övrigt bestämmelserna om revision i kommunallagen. Den hänvisningen ersätts här med en hänvisning till vissa bestämmelser i 9 kap. KL. Den nuvarande lydelsen av 22 § LKI är . Bestämmelserna om revision i lagarna om sammanläggningsdelegerade innehöll en hänvisning till 9 kap. KL. Av 36 § nämnda lagar följde nämligen att utöver vad som föreskrevs i lagarna gällde 9 kap. KL. För att hänvisningarna i första stycket ska fungera och vara lätta att tillämpa ersätts här vissa begrepp i kommunallagen med begrepp som är relevanta för tillämpningen av den här lagen. Begreppet revisorer används både här och i kommunallagen och behöver därför inte översättas. En bestämmelse motsvarande den som ges i första stycket finns i 22 § andra stycket LKI. Den paragrafen fick sin nuvarande lydelse 2006. Det bör påpekas att revisionsberättelsen ska avse hela utskottens tjänstgöringstid, dvs. även i fall där utskotten är verksamma ska bara en revisionsberättelse lämnas (prop. 1978/79:157 s. 137 och 138). Andra stycket motsvarar vad som sägs i 9 kap. 16 § andra stycket KL. Bestämmelsen i tredje stycket ersätter hänvisningen i 22 § tredje stycket LKI till bestämmelserna om revision i kommunallagen i den del den avser anmärkningar. Vid tillämpningen av 9 kap. 17 § KL ska det som sägs om nämnder i stället gälla utskott och det som sägs om förtroendevalda i stället gälla ledamöter och ersättare i utskott. I 22 § andra stycket LKI sägs att fullmäktige i kommunen enligt den nya indelningen beslutar om ansvarsfrihet ska beviljas eller om någon åtgärd för att bevara kommunens rätt ska vidtas och att beslutet ska fattas före utgången av det år indelningsändringen träder i kraft Den bestämmelsen finns inte med här eftersom det får anses följa direkt av 5 kap. 25 a § KL. Se vidare avsnitt 2.9. I 9 kap. 18 § KL sägs att fullmäktige får meddela närmare föreskrifter om revisionen, s.k. revisionsreglemente. Hänvisningen i 22 § tredje stycket LKI till kommunallagens bestämmelserna om revision innebär rimligen att även indelningsdelegerade får fastställa ett revisionsreglemente. Eftersom det kan behövas utfyllande regler om revision ges indelningsdelegerade här befogenhet att meddela närmare föreskrifter om revisionen. Föreskrifterna får givetvis inte innebära någon inskränkning i revisorernas rättigheter och självständighet. Den nuvarande lydelsen av 22 § LKI är . I 36 § lagarna om sammanläggningsdelegerade fanns en hänvisning till 9 kap. KL. 43 och 44 §§ Paragraferna ersätter 23 § LKI, som fick sin nuvarande lydelse 2009 i samband med att beslutade om en långsiktigt hållbar organisation för de allmänna förvaltningsdomstolarna i första instans (prop. 2008/09:165, bet. 2008/09:JuU23, rskr. 2008/09:290, SFS 2009:792). Bestämmelser motsvarande de som ges här fanns i 37 § lagarna om sammanläggningsdelegerade. Ikraftträdandet av de nya bestämmelserna i indelningslagen och upphävandet av lagen om kommunala indelningsdelegerade De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft då lagen om kommunala indelningsdelegerade ska upphöra att gälla. En indelningsändring som är så omfattande att indelningsdelegerade ska utses ska alltid träda i kraft året efter ett valår ( 1 kap. 12 § och 2 kap. 6 §). Det innebär att de nya bestämmelserna om indelningsdelegerade kan tillämpas första gången på indelningsändringar som träder i kraft . Beslut om en indelningsändring där indelningsdelegerade ska utses ska meddelas senast innan ikraftträdandet, dvs. i de här fallen . Om det finns synnerliga skäl får beslutet meddelas , dock inte senare än före ikraftträdandet, dvs. om ikraftträdandet är ( 1 kap. 12 § och 2 kap. 6 §). Att beslut om indelningsändringar med ikraftträdande skulle meddelas före är inte troligt. Det kan nämnas att de indelningsändringar som bildade landstingen i och trädde i kraft och att beslutet om indelningsändringar meddelades , dvs. drygt 13 månader före ikraftträdandet. 5.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:339) om proportionellt valsätt Ändringen är föranledd av LKI upphävas och ersätts av bestämmelser i indelningslagen. En nyhet är att indelningsdelegerade ska utses även vid omfattande ändringar i landstingsindelningen och inte som dag enbart vid större ändringar i kommunindelningen. Ordet kommunala plockas därför bort. Översyn av statlig regional förvaltning m.m. Dir. 2009:62 En särskild utredare ska genomföra en översyn av den statliga regionala förvaltningen. Utredaren ska ge förslag på hur den statliga regionala förvaltningens utformning kan bli tydligare, mer samordnad och ändamålsenlig. Behovet av en översyn har aktualiserats bl.a. i samband med de initiativ som tagits om en ändrad landstingsindelning. Regeringen vill här understryka vikten av att sådana ändringar växer fram lokalt och regionalt. är det angeläget att få en helhet i synen på den statliga förvaltningens regionala utformning och eventuella landstingsändringar. Genom uppdraget vill regeringen säkra att kommande ställningstaganden grundas på ett väl genomarbetat underlag. Vid sidan av denna översyn har regeringen överlämnat ansökningar från ett antal landsting om att få ändra befintlig landstingsindelning till Kammarkollegiet för utredning. För att möjliggöra eventuella ändringar i landstingsindelningen ska utredaren lämna förslag på en lag om indelningsdelegerade för landsting. Utredaren ska även lämna förslag på eventuella följdändringar i olika författningar som översynen och eventuella läns- och landstingssammanläggningar ger upphov till. Uppdraget ska redovisas . överlämnade sitt slutbetänkande Hållbar samhällsorganisation med utvecklingskraft (SOU 2007:10). betänkande har remissbehandlats och yttranden har kommit in från 543 remissinstanser. En remissammanställning finns publicerad (Ds 2008:18). har lämnat förslag som berör hela samhällsorganisationen. En del i betänkandet utgörs av förslag som innebär att nya större län och landsting bildas. Kommittén föreslår vidare att ett antal uppgifter med anknytning till regional utveckling ska föras över från staten till landstingen och att landstingen i fortsättningen ska benämnas regionkommuner. överlämnades till regeringen rapporten av länsstyrelseverksamhet (Ds 2007:28). I rapporten föreslås att verksamhet inom drygt tjugo områden koncentreras till sju länsstyrelser. Delvis med utgångspunkt i kriterier för en ny geografisk indelning med färre och större län och landsting bedöms i rapporten att sju länsområden, vart och ett bestående av flera län, bör utgöra utgångspunkt för en koncentration. Rapporten har remissbehandlats (Fi2007/604). Regeringen tillkallade en kommitté med uppdrag att se över den statliga förvaltningens uppgifter och organisation. Kommittén antog namnet förvaltningskommitté. överlämnade sitt slutbetänkande Styra och ställa – förslag till en effektivare statsförvaltning (SOU 2008:118). Kommittén föreslår bl.a. att statens tillsynsverksamhet koncentreras till länsstyrelserna. Enbart sådan tillsyn som kräver högt specialiserad kompetens bör framöver utföras av separata tillsynsmyndigheter. anser vidare att det finns skäl att överväga att organisera om länsstyrelserna till betydligt färre myndigheter. Kommittén framför som motiv till förslaget att färre länsstyrelser gör det enklare att ta vara på administrativa stordriftsfördelar och att större länsstyrelser ger utrymme för bredare och djupare kompetens på olika områden, vilket bl.a. har betydelse för kommitténs förslag om att samordna statens tillsyn. betänkande har remissbehandlats (Fi2009/7973). I budgetpropositionen angav regeringen att den avser att följa upp länsstyrelsernas tillsynsarbete (prop. 2007/08:1 utg.omr.1). gav därför regeringen länsrådet vid i i uppdrag att följa upp och inom ramen för befintlig lagstiftning föreslå förbättringar av länsstyrelsernas tillsynsverksamhet i syfte att åstadkomma en effektivare och tydligare tillsyn inom olika verksamhetsområden. Uppdraget redovisades till regeringen (Fi2009/3093). Grunden för statens regionala organisering har traditionellt varit länen. Länsindelningen har även legat till grund för landstingsindelningen. Två större ändringar i länsindelningen har skett . Den första skedde då och län slogs samman och bildade län. bildades genom att och , och slogs samman.1 Vid samma tillfälle lades motsvarande landsting samman. Hälso- och sjukvårdsorganisationen i tidigare landstingsfria kommunerna inordnades i respektive nybildat landsting. Landstingen i , , , , , , och har lämnat in ansökningar till regeringen om att få ändra befintliga landstingsindelningar. Enligt lagen (1979:411) om ändringar i indelning i kommuner och landsting (indelningslagen) ska ansökningar om indelningsändringar utredas av Kammarkollegiet. De delar av ansökningarna som avser indelningsfrågor har därför enligt regeringsbeslut (Fi2008/829 m.fl.) överlämnats till Kammarkollegiet för utredning. 1 Vid bildandet av övergick och kommuner till . Ändrad regional ansvarsfördelning m.m. pågår det i län och från i en försöksverksamhet om en ändrad regional ansvarsfördelning. läns landsting och Västra har båda övertagit vissa regionala utvecklingsuppgifter från staten. Enligt lagen (1996:1414) om försöksverksamhet med ändrad regional ansvarsfördelning upphör försöksverksamheten . Lagen (2002:34) om samverkansorgan i länen innebär att ett kommunalförbund inom ett län kan överta vissa regionala utvecklingsuppgifter från staten. I huvudsak överensstämmer dessa uppgifter med dem som överfördes från staten till landstingen i försöksverksamheten i och län. finns det samverkansorgan i fjorton län. De län som varken har samverkansorgan eller en försöksverksamhet med ändrad regional ansvarsfördelning är , , , och . och Västra har hemställt till regeringen om att försöksverksamheten i respektive län ska permanentas. De landsting som har ansökt om en ändrad landstingsindelning har likt , de halländska kommunerna samt också ansökt om att få ta över vissa statliga uppgifter i enlighet med förslag. Behovet av en översyn Regeringen avser att permanenta försöksverksamheten i och samt tilldela och motsvarande uppgifter. Ansvars fördelningen mellan staten och dessa landsting ska i princip följa den som gäller försöksverksamheten i och , dvs. regionalt utvecklingsansvar samt eventuellt ansvar för kulturfrågor. I lagen (1979:412) om indelningsdelegerade regleras hur kommuner ska styras inför bildandet av en ny kommun, t.ex. genom delning eller sammanläggning. Denna lag avser dock inte landsting, vilket innebar att inför bildandet av läns landsting och Västra beslutade om särskilda tillfälliga lagar; lagen (1996:945) om sammanläggningsdelegerade för läns landsting och lagen (1997:222) om sammanläggningsdelegerade för Västra . Inför en eventuellt kommande sammanläggning av landsting finns det därför behov av en lagstiftning avseende indelningsdelegerade för landsting. Vid bildandet av läns landsting och Västra beslutade även om rätt för landsting och kommunerna i län och att lämna bidrag till annan kommun.