sou · GYB345 · 2010-06-30 00:00:00 — 1 § Denna lag tillämpas vid behandling av personuppgifter vid verk- samhet enligt lagen om händelseanalyser vid självmord samt vid till- syn, uppföljning, utvärdering, kvalitetssäkring och administration av denna verksamhet, om behandlingen är helt eller delvis automatiserad eller om uppgifterna ingår i eller är avsedda att ingå i en strukturerad samling av personuppgifter som är tillgängliga för sökning eller sammanställning enligt ett eller flera särskilda kriterier. 2 § Lagen tillämpas inte vid behandling av personuppgifter för forsknings- och statistikändamål. Förhållandet till personuppgiftslagen m.m. 3 § Personuppgiftslagen (1998:204) gäller vid behandling av person- uppgifter vid verksamhet enligt lagen om händelseanalyser vid själv- mord, om inte annat följer av denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av denna lag eller annars av 2 § personuppgifts- lagen. 4 § Personuppgifter får behandlas bara om behandlingen är nöd- vändig för att verksamhet enligt lagen om händelseanalyser vid själv- mord ska kunna utföras. Personuppgifter får även behandlas för uppgiftslämnande som föreskrivs i lag eller förordning. En registrerad person har inte rätt att motsätta sig sådan behand- ling av uppgifter som är tillåten enligt denna lag. Personuppgifter som får behandlas 5 § Inom verksamhet enligt lagen om händelseanalyser vid själv- mord får följande uppgifter behandlas 1.namn, person- och samordningsnummer, 2.känsliga personuppgifter som avses i 13 § personuppgiftslagen (1998:204), samt 3.uppgifter om lagöverträdelser som innefattar brott, domar i brottmål, straffprocessuella tvångsmedel eller administrativa frihets- berövanden. Enskilds namn, person- eller samordningsnummer får dock behandlas endast om det för ändamålet med hanteringen inte är till- räckligt att behandla kodade personuppgifter eller personuppgifter som indirekt pekar ut den enskilde. 6 § De verksamheter som omfattas av lagen om händelseanalyser vid självmord är personuppgiftsansvariga för sin behandling av personuppgifter. är ansvarig för sin hantering av personuppgifter enligt samma lag. 7 § I sammanställningar av personuppgifter i verksamhet enligt lagen om händelseanalyser vid självmord får det tas in känsliga personupp- gifter eller uppgifter i övrigt om ömtåliga personliga förhållanden. Detta gäller även vid tillsyn, uppföljning, utvärdering, kvalitetssäk- ring och administration av verksamheten. 8 § I fråga om utlämnande av personuppgifter som finns i de verk- samheter som berörs av lagen om händelseanalyser vid självmord gäller de begränsningar som följer av bestämmelser om offentlighet och sekretess samt tystnadsplikt i annan lag eller förordning. 9 § Bestämmelserna i personuppgiftslagen (1998:204) om rättelse och skadestånd gäller även vid behandling av personuppgifter enligt denna lag. 10 § Beslut enligt denna lag om rättelse eller avslag på ansökan om information enligt 26 § personuppgiftslagen (1998:204) får över- klagas hos allmän förvaltningsdomstol. Andra beslut enligt denna lag får inte överklagas. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 11 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om begränsning av den i 4 § tillåtna behand- lingen av personuppgifter samt om sökbegrepp, direktåtkomst och sammanställning samt samkörning av personuppgifter. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Härigenom föreskrivs att 26 kap 1 § offentlighets- och sekretess- lagen (2009:400) ska ha följande lydelse. Sekretess gäller inom social- Sekretess gäller inom social- tjänsten för uppgift om en tjänsten för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att upp- om det inte står klart att upp- giften kan röjas utan att den giften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående enskilde eller någon närstående till denne lider men. till denne lider men. Med socialtjänst förstås i denna Med socialtjänst förstås i denna 1. verksamhet enligt lagstift- 1. verksamhet enligt lagstift- ningen om socialtjänst, ningen om socialtjänst, 2. verksamhet enligt den sär- 2. verksamhet enligt den sär- skilda lagstiftningen om vård av skilda lagstiftningen om vård av unga och av missbrukare utan unga och av missbrukare utan 3. verksamhet som i annat fall 3. verksamhet som i annat fall enligt lag handhas av socialnämnd enligt lag handhas av socialnämnd eller av Statens institutions- eller av Statens institutions- Till socialtjänst räknas också Till socialtjänst räknas också 1. verksamhet hos annan myn- 1. verksamhet hos annan myn- dighet som innefattar ompröv- dighet som innefattar ompröv- ning av socialnämnds beslut eller ning av socialnämnds beslut eller särskild tillsyn över nämndens 2. verksamhet hos 2. verksamhet hos (2007:606) om utredningar av- (2007:606)om anledning av brott m.m. 1.ärenden om bistånd åt asyl- sökande och andra utlänningar, 2.ärenden om introduktions- ersättning för flyktingar och vissa andra utlänningar, 3.ärenden om tillstånd till parkering för rörelsehindrade, 4.ärenden om allmän om- vårdnad hos nämnd med uppgift att bedriva patientnämndsverk- samhet, och 5.verksamhet enligt lagstift- ningen om stöd och service till vissa funktionshindrade. Sekretessen gäller inte om annat följer av 5, 6 eller 7 §. För uppgift i en allmän hand- ling gäller sekretessen i högst . anledning av brott m.m., och 4.verksamhet enligt lagen om händelseanalyser vid självmord. 1.ärenden om bistånd åt asyl- sökande och andra utlänningar, 2.ärenden om introduktions- ersättning för flyktingar och vissa andra utlänningar, 3.ärenden om tillstånd till parkering för rörelsehindrade, 4.ärenden om allmän om- vårdnad hos nämnd med uppgift att bedriva patientnämndsverk- samhet, och 5.verksamhet enligt lagstift- ningen om stöd och service till vissa funktionshindrade. Sekretessen gäller inte om annat följer av 5, 6 eller 7 §. För uppgift i en allmän hand- ling gäller sekretessen i högst . Denna lag träder i kraft . Uppdraget och dess genomförande framförde i ett tillkännagivande från om det självmordspreventiva arbetet (bet. 2004/05:SoU11 och rskr. 2004/05:218) att ett nationellt program för självmordsprevention borde tas fram. gav den dåvarande regeringen () och i uppdrag att ta fram förslag på strategier och åtgärder till ett nationellt program för självmordsprevention. FHI fick i uppdrag att ta fram förslag på befolkningsinriktade strategier och åtgärder för statliga myndigheter, landsting och kommuner. fick i uppdrag att ta fram förslag på strategier och åtgärder riktade till huvudmännen för hälso- och sjukvård, socialtjänst, skolhälsovård och elevhälsa. redovisade myndigheterna för regeringen till nationellt program för suicidprevention – befolkningsinriktade och individinriktade strategier och åtgärder (dnr S2006/10114/FH). Efter att förslaget först remitterats behandlades det i propositionen En förnyad folkhälsopolitik(prop. 2007/08:110) som överlämnades till . I propositionen redovisade regeringen nio befolknings- och individ- inriktade strategier för det nationella självmordsförebyggande arbetet. Inom ramen för strategi fyra, som berör självmordsprevention som hantering av psykologiska misstag, aviserade regeringen avsikten att tillsätta nu aktuell utredning. Enligt sina direktiv Händelseanalyser – ett verktyg i det självmordsförebyggande arbetet (2009:79) skulle utredningen, som kom att ta namnet Självmordspreventionsutred- ningen, slutredovisa sitt arbete . Uppdraget och dess genomförande I direktiven till utredningen (bilaga 1) konstaterar regeringen att det stora antalet självmord och självmordsförsök, liksom de stora samhällsekonomiska kostnaderna och det psykiska lidandet detta medför, innebär att självmordstankar, självmordsförsök och själv- mord utgör ett stort samhällsproblem. Självmord ses som det sista steget i en längre eller kortare tids process i vilken biologiska, sociala, psykologiska och existentiella faktorer samverkar. Vidare konstaterar regeringen att ett effektivt självmordsförebyggande arbete grundar sig på insikten att självmord går att förebygga. För att förebygga självmord krävs ett brett sektorsövergripande sam- arbete och en samverkan mellan lokala, regionala och nationella aktörer. Behovet av ett systemtänkande betonas och det förordas – liksom inom andra skadeförebyggande områden – att händelseför- lopp som föregått ett självmord bör analyseras genom en händelse- analys. Av händelseanalyserna kan man dra lärdomar som kan minska risken för att brister i tillgänglighet, rutiner, försumlighet eller otillräckliga kunskaper blir en bidragande faktor till ett själv- mord. finns inom ramen för lex en ordning för händelseanalyser vid självmord. är det mindre än hälften av det totala antalet självmord som utreds. Därför anser regeringen att det finns behov att undersöka förutsättningarna för att bredda händelseanalyser vid självmord till att även omfatta andra sektorer än hälso- och sjukvården. De som utför analyser bör använda sig av samma tillförlitliga metoder. fick därför i uppdrag att klar- göra och analysera förutsättningarna för att inom hälso- och sjuk- vården och område utveckla och förbättra händelse- analyser av inträffade självmord. Därutöver skulle utredningen ge förslag på hur man kan föra över de nya kunskaper som fram- kommer till relevanta verksamheter eller aktörer på regional eller lokal nivå. Utredningen skulle i arbetet säkerställa att förslagen särskilt beaktar lagstiftning som behandlar integritetsaspekter. Uppdraget och dess genomförande Utredningen har haft sex formella sammanträden och ett antal informella möten med experterna. Utredningen har därutöver haft regelbundna informella kontakter och möten med personal vid Nationell prevention av suicid och psykisk ohälsa (NASP) vid . Vidare har utredningen haft såväl formella som informella möten med och efterlevandes stöd (SPES), Nationell samverkan för psykisk hälsa (NSPH), , (SiS) och Nationella Hjälplinjen. De tjänstemän vid som handlagt betänkandet Patientsäkerhet. Vad har gjorts? Vad behöver göras? (SOU 2008:117) och departementspromemorian Förändringar i m.m. (Ds 2009:33) har fortlöpande under expertgruppens sammankomster informerat om bl. a. beredningsläget. Resultaten från studierna Kartläggning av självmordsförebyggande arbete utanför hälso- och sjukvården (dnr S2009/9239/FH) och Rapport om intervjustudie inom (dnr 2010/9239/FH) som NASP utfört till utredningen på regeringens uppdrag har redo- visats vid expertgruppens sammanträde. Uppdragen redovisas i sin helhet i bilagorna 2 och 3. Utredningen har besökt och Läns Landsting och fört samtal med en självmordspreventiv samverkans- grupp i . Besök har också avlagts hos Social- styrelsens regionala tillsynsenhet i och utredningen har haft ett flertal möten med representanter för Databasenheten vid sagda myndighet. Utredningen har besökt () både i och i samt slutligen också haft kontakt med sakkunniga inom Kommuner och Landsting (SKL). Utredningen har vidare haft kontakt med (S 2008:04) och (S 2008:09). Utredningen har deltagit i ett antal konferenser, både inom och utom landet, med fokus på depressions- och självmordsprevention. En utgångspunkt för utredningen har varit att uppdraget innefattas i det pågående nationella självmordsförebyggande folkhälsoarbetet. De nio självmordsförebyggande strategierna utgår från Världshälso- Uppdraget och dess genomförande organisationens (WHO) Helsingforsdeklaration som undertecknades i av samtliga hälsoministrar. övergripande mål är att motivera, stödja och samordna initiativ till självmordsförebyggande arbete på nationell och regional nivå. I deklarationen slogs fast att regeringarna bör ta sådana politiska beslut att befolkningen löper mindre risk att utsättas för de psykologiska påfrestningar som följer av t.ex. ekonomisk utsatthet och social isolering i syfte att minska förekomsten av depression, ångest och stress och därmed i förlängningen antalet självmord. Vidare konstaterades att arbetet bör integreras med andra förebyggande insatser för folkhälsan. Biologiska, psykologiska, sociala och fysisk-tekniska förhållanden ska uppmärksammas. Det dominerande individinriktade förebyggande självmordsarbetet inom psykiatrin måste breddas. Därutöver betonades att det själv- mordsförebyggande arbetet även måste riktas till familjer och livs- miljöer, inte endast till individer i riskzonen. Strategierna bygger på två till varandra kompletterande perspektiv, ett individinriktat och ett befolkningsinriktat. Det individinriktade arbetet bedrivs i huvudsak inom hälso- och sjukvården där man eftersträvar att få till stånd ett optimalt omhändertagande av personer med självmordsproblematik för att förhindra uppkomsten av själv- mordsförsök och fullbordade självmord. Det befolkningsinriktade arbetet har en utpräglat tvärsektoriell folkhälsovetenskaplig bred ansats och bedrivs av många olika samhällsaktörer. Arbetet syftar till att utveckla och förstärka stödjande och riskfria miljöer och att minimera tillgången till självmordsmedel. Det syftar även till att öka kunskapen och medvetenheten i befolkningen om hur man ska hantera olika risksituationer som kan leda till självmordsförsök och självmord. I detta arbete ingår att öka medvetenheten och kunskapen om självmordstankar, självmordsförsök och självmord, dvs. själv- mordsprocessen, samt att undanröja de rädslor och tabun som själv- mord och psykisk sjukdom omgärdas av. De nio nationella själv- mordsförebyggande strategierna är: 1.insatser som främjar goda livschanser för mindre gynnade, 2.insatser som minskar alkoholkonsumtionen i befolkningen och i högriskgrupper för självmord, 3.minskad tillgänglighet till medel och metoder för självmord, 4.självmordsprevention som hantering av psykologiska misstag, Uppdraget och dess genomförande 5.medicinska, psykologiska och psykosociala insatser, 6.spridning av kunskap om evidensbaserade metoder för att minska självmord, 7.kompetenshöjning hos personal och andra nyckelpersoner i vård och omhändertagande av personer med självmordsproblematik, 8.händelseanalyser av lex Maria-anmälningar och 9.stöd till frivilligorganisationer. Utredningen ställer sig bakom strategierna och således även den terminologi och de begrepp och definitioner samt modeller som ligger till grund för dem. Det finns därför inget skäl för utredningen att ytterligare belysa dessa aspekter. Den som önskar fördjupad kännedom om strategierna m.m. hänvisas istället till prop. 2007/08:110 och till FHI:s rapport till nationellt program för suicidprevention – befolkningsinriktade strategier och förslag (webbplats ) och rapporter Förslag till nationellt program för suicidprevention – strategier och åtgärdsförslag mot hälso- och sjukvården, och skolhälsovården/elevhälsa och Avsiktlig självdestruktiv handling i – en underlagsrapport (webbplats ). En annan utgångspunkt för utredningen har varit att säkerställa att förslagen som lämnas särskilt beaktar lagstiftning som be- handlar integritetsaspekter. En breddning av händelseanalyser vid självmord bygger på möjligheten för en eller flera myndigheter att dels behandla uppgifter inom den egna verksamheten, dels en möjlighet att i viss utsträckning inhämta uppgifter från andra samhällsaktörer och sammanställa dessa. I detta sammanhang har utredningen särskilt beaktat att hantering, utbyte och samman- ställning av uppgifter ska ske på ett sådant sätt, respektive vara av sådan karaktär, att det inte inkräktar på den avlidnes och hans eller hennes närståendes m.fl. integritet mer än vad som är absolut nöd- vändigt för att nå syftet med händelseanalyserna. Utredningen har även beaktat integritetsaspekten i de förslag som lagts om åter- rapportering av de slutsatser som dragits av en gjord händelseanalys från nationell till lokal och regional nivå. Utredningen har arbetat utifrån proportionalitetsprincipen i den bemärkelsen att syftet med åtgärden har satts i relation till det men åtgärden kan innebära för den enskildes integritet. Uppdraget och dess genomförande Ytterligare en utgångspunkt i utredningens arbete har varit att utredningens förslag till system för händelseanalyser ska gälla alla självmord, dvs. vara köns- och åldersneutralt. Självmord som psykologiskt olycksfall Självmord är ett slutsteg i en längre eller kortare tids process, där biologiska, sociala, psykologiska och existentiella faktorer samverkar. Detta synsätt sammanfattas i den så kallade stress-sårbarhetsmodellen som inkluderar komponenter från skilda teoretiska referensramar. Modellen betonar samspelet mellan arv och miljö samt skillnader när det gäller individuell sårbarhet betingad både av medfödda bio- logiska faktorer och av miljöfaktorer. Även en persons problem- hanteringsförmåga och förmåga till återhämtning ingår i modellen. Problemhanteringsförmåga och förmåga till återhämtning anses kunna avgöra om en individ hamnar i en självmordssituation när flera risk- faktorer för självmord ansamlats. Stress-sårbarhetsmodellen tolkas utifrån teoribildningen kring katastrofer och olycksfall och betraktas som ett psykologiskt olycks- fall. Händelseförloppet före ett självmord skiljer sig inte särskilt mycket från det vid t.ex. en trafikolycka. En serie av var för sig mindre allvarliga och interagerande faktorer – halt väglag, slitna däck och alkoholpåverkad förare – kan leda till en trafikolycka. På motsvarande sätt kan ackumulering av kroniska eller akuta risk- faktorer, som t.ex. ett psykiskt trauma till följd av fysiskt eller psykiskt våld, skilsmässa, arbetslöshet eller alkoholintag som omgivningens stöd och skyddande faktorer saknas, leda till ett självmord. Ett psykologiskt olycksfallsperspektiv kan minska de anhörigas skuldbörda eftersom det sprider insikten om att ansvaret för självmordsprevention finns hos flera aktörer. Detta ansvar består i att inte öka risken för ett möjligt psykologiskt olycksfall genom bristande rutiner, försumlighet eller otillräcklig kunskap. Utifrån ett patient- och klientsäkerhetsperspektiv och i förläng- ningen ett självmordspreventivt perspektiv är det därför angeläget att offentliga verksamheter analyserar inträffade självmord och vidtar åtgärder för att förbättra säkerheten. Uppdraget och dess genomförande Patient- och klientsäkerhet och kvalitetssäkring Människor som erhåller vård och behandling, omsorg och andra stöd- och hjälpinsatser är ofta i ett starkt beroendeförhållande till de personer som arbetar i verksamheterna. Insynen i verksamheterna och vad som händer i dessa under olika delar av dygnet är starkt begränsad. Många förmår inte att hävda sina egna intressen eller föra sin egen talan. Det kan vara personer med grav missbruks- problematik eller omfattande funktionsnedsättning, som t.ex. personer med psykisk sjukdom eller äldre personer med demenssjukdom. Ansvariga för verksamheter och lagstiftning har ett särskilt ansvar att se till att de som finns i verksamheterna inte blir utsatta för skador och kränkningar och att det stöd, den hjälp, den vård och behandling samt omsorg som ges är säker och av god kvalitet. Ansvaret innefattar också att tillse att personalen har den erfarenhet och kompetens som behövs och inte är olämplig för uppgiften. Händelseanalyser – ett systemteoretiskt tänkande Det bör vara en självklarhet att människor med självmordsproble- matik som söker hjälp, stöd och vård bemöts väl och erbjuds gott stöd, god hjälp och även god och säker vård. Alla vård-, hjälp- eller stödgivare bör uppmärksamma risk- och stödfaktorer och vidta åtgärder för att minska risken för självmord. Genom att utreda det händelseförlopp som föregått ett självmord är det möjligt att upptäcka brister som går att åtgärda och därigenom förebygga ytterligare självmord. En händelseanalys, dvs. en strukturerad genomgripande doku- menterad intern utredning som bygger på processbeskrivningar, är ett bra stödverktyg i verksamheters systematiska kvalitets- och förbättringsarbete. En händelseanalys bygger på ett systemtänkande som i korthet innebär en insikt om att brister i verksamheten eller att systemet kan bidra till en skada eller risk, t.ex. ett självmord. Tänkbara orsaker till patient- alternativt klientsäkerhetsbrister kan vara brister i rutiner, arbetsmiljö, bemanning, ledarskap eller organi- sation. De kan också avse bemötande, brister i kommunikation mellan individer och inom arbetslag eller mellan olika yrkeskatego- rier samt mellan olika enheter. Alla dessa systembrister går att åtgärda genom t.ex. kunskapsutveckling, implementering av rutiner Uppdraget och dess genomförande och bättre samverkan kring patienter eller klienter både inom verk- samheten och i förhållande till externa verksamheter. Det mycket vanligen förekommande citatet av är större än summan av delarna är en utmärkt samman- fattning av det systemteoretiska perspektivet. I den moderna systemsynen, eller ekologiska synen, betraktas varje enskild individ som en del i en större helhet. Ett system definieras som en helhet vars delar är beroende av varandra och interagerar med varandra. Denna helhet är något annat än de samverkande delarna till- sammans. I ett systemtänkande ligger tonvikten på det ömsesidiga beroendet mellan individ och omvärld. Systemteori handlar således om processen, interaktionen mellan delarna i systemet och mellan delen och helheten samt mellan hel- heten, systemet och dess kontext. En hel situation är både för- utsättningen för att ett problem ska uppstå och bäraren av att en förändring ska komma till stånd. Delen kan aldrig lyftas ur hel- heten. System som skapas av människor – sociala system – ses som öppna och levande. De har förmågan att utbyta information med omgivningen och därigenom växa och utvecklas mot en allt större komplexitet. Ett system är någorlunda stabilt . Att se världen i hel- heter gör det möjligt att se bakomliggande strukturer i komplexa situationer. Den bakomliggande systemstrukturen skapar enskilda händelser och ger förutsättningar för vissa typer av skeenden och beteenden, dvs. den bakomliggande systemstrukturen beskriver relationer som påverkar beteenden . En händelseanalys vid självmord ger information om omständig- heterna kring det inträffade självmordet och en möjlighet att identifiera eventuella brister som kan ha bidragit till självmordet. Utifrån den sammantagna kunskap analysen ger kan verksamheter vidta åtgärder för att motverka och förhindra ytterligare självmord. Utifrån ett patient- och klientsäkerhetsperspektiv, tillika ur ett själv- mordspreventivt perspektiv, är det angeläget att offentliga verksam- heter analyserar inträffade självmord och vidtar åtgärder för att för- bättra säkerheten. Varje analyserat självmord där man konstaterar brister som går att åtgärda, kan bidra till att förebygga ytterligare självmord. Uppdraget och dess genomförande Händelseanalyser vid självmord inom hälso- och sjukvården Självmord som inträffat efter kontakt med hälso- och sjukvården ska av vårdgivaren, enligt en föreskrift utfärdad av , anmälas. Anmälningsskyldigheten innebär även att anmälan ska följas av en genomgripande dokumenterad händelse- analys. I händelseanalysen ska vårdgivaren dels klargöra händelse- förloppet före självmordet (vad som hänt), dels identifiera områden där förbättringsåtgärder kan sättas in. Vårdgivaren skickar anmälan till aktuell regional tillsynsenhet vid . Tillsynsenheterna har, sedan en anmälan inkommit, att granska denna inom ramen för sitt tillsynsuppdrag över hälso- och sjukvården och vidta de åtgärder som kan behövas. När ett beslut fattats i ett ärende skickar respektive handläggare uppgifter om omständigheter kring själv- mordet för registrering i en databas vid regionala tillsynsenheten i . hämtar och analyserar uppgifter om beslutade ärenden enligt lex vid självmord från denna databas och presenterar på aggregerad nivå i rapportform resultaten för vård- givarna.