sou · GXB375 · 2010-01-01 00:00:00 — Skulle barnet tillsammans med en av eller båda sina föräldrar lämna landet ska barnet avregistreras som utflyttad. Såvitt vi kan bedöma finns det 6 Se Vejledning om folkeregistrering (nr 85 af 23/11/2006) avsnitt 2.1.2 s. 3. Folkbokföring av barn vid födelse och adoption därmed inte några problem med denna ordning. Något skäl att ändra gällande regler i denna del finns därför inte. En annan fråga är om det finns anledning att ändra bestäm- melserna på så sätt att ett barn ska folkbokföras även om modern inte är folkbokförd, men fadern är folkbokförd utan att vara vård- nadshavare för det nyfödda barnet. Det gäller om föräldrarna inte är gifta med varandra. Vid en tillämpning av 2 § folkbokförings- lagen är det förhållandena vid barnets födelse som är avgörande. Om föräldrarna inte är gifta med varandra måste faderskapet fast- ställas genom bekräftelse eller dom vilket normalt görs efter barnets födelse. Barnet har således inte någon fastställd far när det föds. Härtill kommer att för att ett barn ska anses ha en sådan anknytning till landet att det ska folkbokföras bör det ha minst en förälder som är såväl folkbokförd som vårdnadshavare. En mor är alltid vårdnadshavare vid ett barns födelse varför det kravet inte nämns särskilt i bestämmelsen om folkbokföring av nyfödda barn. Vad som sagts ovan gäller även ett barn som föds efter assisterad befruktning efter samtycke av en annan kvinna. Barnet har i dessa fall alltid vid födelsen endast en rättslig förälder eftersom föräldraskap i dessa situationer aldrig presumeras för den andre föräldern. Den andra kvinnan blir inte rättslig förälder förrän socialnämnden godkänt bekräftelsen. Det görs normalt först efter det att barnet fötts. Ett sådant barn har vid födelsen vidare endast en vårdnadshavare. Det finns nämligen inte några bestämmelser om att föräldern enligt 1 kap. 9 § automatiskt blir vård- nadshavare. Gemensam vårdnad måste i stället fastställas genom dom, avtal eller liknande enligt särskilda bestämmelser i föräldra- balken. Mot bakgrund av det ovan angivna finner vi att det saknas skäl att ändra bestämmelserna om folkbokföring från födelsen av barn som föds i landet. Utredningen om föräldraskap vid assisterad befruktning har föreslagit ett antal ändringar av bestämmelser i och folkbokföringslagen.7 Betänkandet har varit ute på remiss och för- slagen bereds inom . Utredningen föreslår att bestämmelserna om föräldraskap för en kvinna ändras till att även omfatta assisterad befruktning som sker utanför tillämpningsområdet av 6 och 7 kap. lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m., exempelvis vid behandling utomlands eller 7 Se SOU 2007:3 Föräldraskap vid assisterad befruktning s. 75. Folkbokföring av barn vid födelse och adoption insemination i egen regi. Av detta följer att det inte ska fastställas något faderskap för spermiegivaren i dessa fall. Den kvinna som är moderns registrerade partner ska enligt förslaget automatiskt anses vara barnets förälder och bestämmelser om föräldraskap för moderns partner (föräldraskapspresumtion) motsvarande den nuvarande faderskapspresumtionen föreslås. Är modern sambo med en kvinna ska föräldraskapet fastställas genom bekräftelse eller dom på samma sätt som sker när barnet kommit till genom assisterad befruktning som skett inom hälso- och sjukvård. Frågan om den förälder som inte är mor till barnet även bör vara vårdnadshavare för barnet från barnets födelse omfattades inte av utredningens uppdrag. Om utredningens förslag genomförs och den förälder som inte är mor till barnet blir vårdnadshavare från barnets födelse, kan det, i de fall barnets moder inte är folkbokförd när barnet föds, ändå finnas en förälder enligt 1 kap. 9 § föräldra- balken som är såväl rättslig förälder som vårdnadshavare vid barnets födelse. Under dessa förutsättningar bör i 2 § folkbok- föringslagen läggas till att ett barn som föds levande här i landet ska folkbokföras om barnets förälder enligt 1 kap. 9 § är folkbokförd och vårdnadshavare Ett barn som inte folkbokförs från födelsen kan komma att folkbokföras senare om det får en tillräcklig anknytning till landet, se avsnitt 6.3.4. 6.3.2Barn som föds utom landet Förslag: Ett barn som föds utom landet ska inte folkbokföras från födelsen. Kategorier av barn som föds utom landet Det stora flertalet barn som folkbokförs från födelsen är naturligt- vis födda i . Det förekommer emellertid också att folk- bokförda kvinnor föder barn utom landet. Dessa barn ska enligt dagens bestämmelser folkbokföras. bedömer att den vanligaste kategorin av folkbok- förda kvinnor som föder barn utom landet utgörs av kvinnor som egentligen borde vara avregistrerade från folkbokföringen, exem- pelvis på grund av studier, men som har underlåtit att anmäla Folkbokföring av barn vid födelse och adoption När födelsen anmäls till folkbokförs barnet eftersom modern är folkbokförd. Om det finns skäl för det inleder också en utredning av moderns och barnets bosättning. Om det visar sig att de ska avregistreras från folkbokföringen gäller det beslutet från beslutsdagen. Det innebär att det normalt betalas ut barnbidrag för barnet som barnet varit folkbokfört. Vi redogör närmare för bosättningsbedömning nedan. En annan situation som blivit allt vanligare att folkbokförda kvinnor som härstammar från andra länder föder barn i sitt gamla hemland. Som regel vill föräldrarna då ha ett pass för barnet och kontaktar därför den svenska ambassaden i landet. Om ambassaden har bedömt att barnet är svensk medborgare folkbokför barnet från födelsen med födelsehemort i och födelseort i utlandet under förutsättning att modern är folkbokförd. Kvinnor som föder barn utom landet kan också vara utsända i statens tjänst eller makar, partner eller sambor till utsända personer. De kan också vara europaparlamentariker. Slutligen kan det förekomma att kvinnor oplanerat föder barn under en utlands- vistelse, exempelvis ett för tidigt fött barn under en semesterresa. Folkbokföring av ett barn fött utom landet kan ske när Skatte- verket har fått en födelseattest eller en motsvarande handling som styrker födelsen i utlandet. Om någon sådan handling inte ges in kan barnet inte folkbokföras förrän det faktiskt flyttat in i landet. Barnet folkbokförs då från tidpunkten från inflyttningen. Barn som föds utom landet ska inte folkbokföras Det är på grund av folkbokföringens stora betydelse i samhället viktigt att endast barn som verkligen uppfyller förutsättningarna för folkbokföring blir folkbokförda i landet. När ett barn föds på en sjukvårdsinrättning i landet är säkerheten för att barnet existerar och är född av den uppgivna modern hög. När ett barn föds utanför en sjukvårdsinrättning, men i landet, är det möjligt att i viss utsträckning kontrollera de uppgivna uppgifterna. När ett barn däremot föds utom landet är det svårare att kontrollera uppgifterna. Det gäller särskilt om barnet föds i ett land där det saknas möjligheter att få en födelseattest eller liknande handling som styrker vem som är barnets mor. Folkbokföring av barn vid födelse och adoption Människors rörlighet i världen har ökat och kommer sannolikt att fortsätta att öka. Utifrån folkbokföringens syfte att bland annat kunna utgöra grund för en stor mängd rättigheter och skyldigheter i samhället bedömer vi i avsnitt 4.4.1 att det inte är lämpligt att folkbokföra personer som inte är bosatta i landet, utan som endast har en jämförelsevis svag anknytning till landet. För att folkbok- föringen ska kunna tjäna sitt syfte är det vidare viktigt att upp- gifterna i folkbokföringsdatabasen är korrekta och aktuella. Det är väsentligt enklare att hålla uppgifter korrekta och aktuella om personerna finns i landet. En stor andel av de folkbokförda kvinnor som föder barn utom landet borde sannolikt rätteligen ha varit avregistrerade från folkbokföringen. Det innebär att det folk- bokförs barn som inte kan anses vara bosatta i landet. Det kan inte heller uteslutas att den omständigheten att barn som föds utom landet ska folkbokföras till och med kan vara ett skäl för kvinnor att underlåta att anmäla utflyttning till . Vi menar därmed att den ökade rörligheten talar mot att folkbokföra barn som föds utom landet redan från födelsen. Som framgår av förarbetena till den nuvarande folkbokförings- lagen var ett skäl att fortsätta att folkbokföra barn födda utom landet från födelsen att det medförde fördelar i socialförsäkrings- hänseende. Bestämmelserna på socialförsäkringsområdet ändrades emellertid när socialförsäkringslagen infördes. Det kan visserligen, exempelvis när det gäller föräldrapenning, krävas att barnet anses bosatt i landet för att förmånen ska betalas ut. bedömning av om en person ska anses bosatt i landet utgår normalt från folkbokföringen, men kassan kan göra en egen bedömning i frågan om en person ska anses bosatt i landet i socialförsäkrings- lagens mening. I och med att utomlands födda barns folkbokföring från födelsen är knutna till moderns folkbokföring och Skatte- verket inte gör någon egentlig bedömning av om barnet ska anses bosatt i landet, förekommer det att nyfödda barn folkbokförs även om de inte kan anses bosatta i landet i socialförsäkringslagens mening. Det försvårar arbete och innebär en risk för felaktiga utbetalningar från socialförsäkringen. Om förmå- ner begärs för ett barn som inte är folkbokfört utreder Försäk- ringskassan om barnet ska anses bosatt i . Om så är fallet betalar ut den aktuella förmånen, om även övriga förutsättningar är uppfyllda. arbete skulle alltså underlättas och bestämmelserna om socialförsäkring fungera bättre om barn som föds utom landet inte folkbokfördes. Folkbokföring av barn vid födelse och adoption Risken för felaktiga utbetalningar från skulle minska. är risken liten att föräldrar som verkligen har rätt till förmåner inte skulle få det eftersom kassan gör en egen bedömningen av bosättningen. En kvinna som har uppehållsrätt och som är folkbokförd kan föda sitt barn utom landet, exempelvis i det tidigare hemlandet. Barnet torde dock vid sådant förhållande inte förvärva uppehållsrätt förrän det anländer till . Sammantaget innebär vad som anförs ovan att det saknas skäl att folkbokföra barn som föds utom landet från födelsen. Som folkbokföringskommitté anförde registreras födelser regelmäs- sigt i det land där födelsen äger rum. Varken lagen (2001:82) om svenskt medborgarskap eller namnlagen (1982:670) innehåller några bestämmelser som knyter an till folkbokföringen och några problem ska därmed inte behöva uppstå vid tillämpningen av dessa författningar. Som framgår ovan innebär vårt förslag fördelar för verksamhet. Vi bedömer därför att de eventu- ella problem som kan uppstå för föräldrarna och barnet som föds exempelvis under en semesterresa kommer att bli begränsade. Förslaget innebär inte heller några problem vid framställning av statistik och har den ytterligare fördelen att bestämmelserna om folkbokföring av barn blir könsneutrala. Barn som föds utom landet ska därför i stället folkbokföras först om de flyttar in i landet och då uppfyller kraven för folkbokföring efter inflyttning. 6.3.3Barn som adopteras i utlandet Bedömning: Det saknas skäl att folkbokföra adopterade barn innan de anlänt till . Barn som adopteras i utlandet av personer som är såväl bosatta som folkbokförda i folkbokförs först vid barnets inflyttning till . Som framgår ovan föreslår vi att barn som föds utom landet inte ska folkbokföras förrän de flyttat till . Det finns då inte heller skäl att överväga folkbokföring av adopterade barn innan de flyttat till landet. Frågan om folkbokföring av adopterade barn till utsända i statens tjänst och till europaparlamentariker behandlar vi i avsnitt 8.3.3 och 8.3.5. Folkbokföring av barn vid födelse och adoption 6.3.4Barn som inte folkbokförs från födelsen Bedömning: Bestämmelsen om folkbokföring av barn som vistats i landet sedan födelsen bör kvarstå utan ändring. Det kan förekomma att det föds barn i landet som inte ska folk- bokföras enligt 2 § folkbokföringslagen, men som senare visar sig ha en sådan anknytning till landet att de bör folkbokföras. För barn som vistats i landet sedan födelsen, men som inte uppfyller kraven för folkbokföring från födelsen, finns ingen annan möjlighet än att utreda om de uppfyller de krav för folkbokföring som gäller för personer som flyttar till landet. Motsvarande bestämmelser som vid inflyttning ska alltså, liksom , gälla för dessa barn. Det gäller främst om barnet av något skäl tas om hand av andra personer än barnets föräldrar. En annan situation är att föräldrarna är sambor och modern inte är folkbokförd, medan fadern är det. Om fadern efter födelsen blir vårdnadshavare kan barnet anses ha en sådan anknytning till landet att det bör folkbokföras. Ett barn som har vistats i landet sedan födelsen utan att vara folkbokfört måste ha uppehållstillstånd för att kunna folkbokföras. Det kravet bör kvarstå. Är en unionsmedborgare folkbokförd ska även barnet folkbokföras vid födelsen. Om unionsmedborgaren inte är folkbokförd bör självklart inte heller barnet folkbokföras. Barnet kan svårligen på egen hand uppfylla kraven för uppehållsrätt (exempelvis arbete eller tillräckliga till- gångar). Visserligen finns bestämmelser om bibehållen uppehålls- rätt om unionsmedborgare avlider eller lämnar landet med flera situationer, men de bestämmelserna förutsätter att uppehållsrätten har funnits innan händelsen inträffar. Barnet är då redan folkbok- fört och bestämmelserna måste innebära att barnet inte ska avregi- streras från folkbokföringen. Motsvarande bestämmelser om krav på uppehållsrätt för folkbokföring av barn som vistats i landet sedan födelsen behövs därför inte. I avsnitt 8.3.3 föreslår vi att även vissa barn som föds utom landet och som inte folkbokförs från födelsen ska kunna folkbok- föras om de kan anses ha fått en tillräcklig anknytning till landet. Den som avlider eller dödförklaras ska enligt 19 § folkbokförings- lagen avregistreras från folkbokföringen. Bestämmelser om avregistrering från folkbokföringen av den som varit bosatt i och således folkbokförd, men som flyttat från landet och således är att anse som bosatt här finns i 20 § folkbokföringslagen. Enligt denna bestämmelse ska den som kan antas under sin normala livsföring komma att regelmässigt till- bringa sin dygnsvila utom landet under avregistreras från folkbokföringen. Även den som kan antas komma att regel- mässigt tillbringa sin dygnsvila både inom och utom landet ska avregistreras om han eller hon med hänsyn till samtliga omständig- heter får anses ha sitt egentliga hemvist utom landet. Frågan om vilka omständigheter som ska beaktas vid bedömningen av var en person med dubbel bosättning ska anses bosatt behandlar vi i avsnitt 4.1.2. Till skillnad från vad som gäller vid inflyttning har det förhållan- det att en person har ett giltigt uppehållstillstånd ingen betydelse när det gäller bestämmelserna om avregistrering från folkbokförin- gen. En person som inte har något giltigt uppehållstillstånd kan således fortfarande vara folkbokförd i även om han eller hon inte har någon laglig rätt att vistas här. Det finns två undantag från reglerna om avregistrering vid utflyttning, dels för europaparlamentariker, dels för utsända i svenska statens tjänst. Bestämmelserna om dessa båda grupper behandlar vi i kapitel 8. folkbokföringskommitté föreslog att den som kunde antas komma att tillbringa dygnsvilan utom landet under de när- mast följande sex månaderna skulle avregistreras. Vid dubbel bosättning inom och utom landet skulle den som hade sin starkaste anknytning utomlands avregistreras.1 Regeringen föreslog att förutsättningarna för att avregistreras från folkbokföringen skulle anges uttryckligen i den nya lagen och att en ettårsfrist skulle gälla. Samma förutsättningar skulle gälla för avregistrering av såväl svenskar som utlänningar. Regeringen anförde samma skäl för detta förslag som för förslaget om en ettårsfrist för folkbokföring vid inflyttning till landet, se avsnitt 4.1.2. Den som oavbrutet saknat känt hemvist avregistre- ras enligt 21 § folkbokföringslagen från folkbokföringen som obefintlig. med folkbokföringslag infördes också en lag om fingerade personuppgifter som syftar till att skydda personer som riskerar att bli utsatta för allvarlig brottslighet som riktar sig mot dennes liv, hälsa eller frihet. För att det avsedda skyddet ska kunna uppnås2 ska enligt 21 § folkbokföringslagen den som folk- bokförs med fingerade personuppgifter avregistreras såvitt avser de tidigare uppgifterna. Uppehållstillstånd kan ges av olika anledningar och vi redogör i det följande för vilka bestämmelser som gäller för uppehållstillstånd och vad som händer när ett tillstånd upphör. Bestämmelser om uppehållstillstånd finns i 5 kap. utlännings- lagen. Uppehållstillstånd ges bland annat till flyktingar, skyddsbe- hövande, vissa familjemedlemmar till personer som är bosatta eller har beviljats uppehållstillstånd för bosättning i och i vissa andra speciella fall. Uppehållstillstånd ska under vissa förutsättnin- gar tidsbegränsas. Det gäller bland annat om uppehållstillstånd ska ges till make eller sambo om parterna inte stadigvarande samman- bott utomlands, om det med hänsyn till utlänningens förväntade levnadssätt råder tveksamhet om uppehållstillstånd bör beviljas, vid studier och om det finns ett hinder, som inte är bestående, mot att ett avvisnings- eller utvisningsbeslut verkställs. 1Se SOU 1990:50 Ny folkbokföringslag s. 86. 1990/91:153 om ny folkbokföringslag m.m. s. 119. en ansökan om uppehållstillstånd göras före inresan till . En ansökan om uppehållstillstånd som avser förlängning av ett tidsbe- gränsat uppehållstillstånd får bifallas trots att utlänningen vistas i . Bestämmelser om återkallelse av uppehållstillstånd finns i 7 kap. utlänningslagen. Ett uppehållstillstånd kan återkallas bland annat om utlänningen medvetet har lämnat oriktiga uppgifter eller utan arbetstillstånd bedriver verksamhet som kräver sådant tillstånd. Bestämmelser om avvisning och utvisning finns i 8 kap. utlänningslagen. En utlänning får utvisas bland annat om personen saknar pass eller de tillstånd som krävs för att få uppehålla sig i landet eller om utlänningen döms för brott. Om en ansökan om uppehållstillstånd avslås eller uppehållstillstånd återkallas medan utlänningen befinner sig i , ska det meddelas beslut om utvisning, om inte särskilda skäl talar mot det. Som exempel på innebörden av undantaget för särskilda skäl kan nämnas det fallet att det framstår som sannolikt att sökanden vid ett avslag på en ansökan om uppehållstillstånd kommer att lämna landet. Det kan också vara fråga om ärenden i vilka det framstår som tveksamt om det skulle vara möjligt att tvångsvis verkställa ett avlägsnande- beslut, men där sökanden sannolikt har möjlighet att på egen hand bege sig till ett annat land. Ett utvisningsbeslut ska inte meddelas när utlänningen enligt regeringens beslut ska utlämnas. I 12 kap. utlänningslagen finns bestämmelser om verkställighet av beslut om utvisning. Ett beslut om utvisning får under vissa för- utsättningar inte verkställas, det gäller bland annat om utlänningen riskerar dödsstraff eller om utlänningen ska verkställa ett fängelse- straff. Ett beslut om utvisning får inte heller verkställas förrän det har vunnit laga kraft, om inte utlänningen avgett nöjdförklaring. Under vissa omständigheter får verkställigheten av ett beslut avbrytas tills vidare (inhiberas). En utlänning som utvisas ska, som huvudregel, lämna landet efter det att beslutet vunnit laga kraft. Om utlänningen inte lämnar landet ska beslutet verkställas av behörig myndighet. Om Migrations- verket efter omprövning beviljar en utlänning tidsbegränsat uppehållstillstånd, får verket upphäva ett av verket fattat beslut om utvisning. Om meddelar ett tidsbe- gränsat uppehållstillstånd utan att upphäva beslutet om utvisning, får beslutet inte verkställas medan tillståndet gäller. Om det i ett ärende om verkställighet av ett beslut om utvisning som vunnit laga kraft kommer fram vissa nya omständigheter som hindrar verk- ställighet ska ta upp frågan om uppehållstillstånd till ny prövning. Ett beslut om utvisning ska anses verkställt om utlänningen har lämnat landet. Bestämmelser om skyldigheter att underrätta om förhållanden enligt utlänningslagen finns i 7 kap. utlänningsförord- ningen. När en polismyndighet har verkställt ett beslut om utvis- ning med anledning av att personen saknar uppehållstillstånd ska myndigheten, om beslutet var förenat med förbud för utlänningen att återvända till och det gällde en folkbokförd person, underrätta . Även när en polismyndighet har verkställt ett beslut om utvisning på grund av brott ska polismyndigheten, om beslutet gäller en i folkbokförd person, underrätta . När har verkställt ett beslut om utvisning som är förenat med återreseförbud ska verket, om utlän- ningen är folkbokförd, underrätta . ska underrätta om en utlänning som är folkbokförd och som haft tidsbegränsat uppehållstillstånd inte inom tre måna- der från det tillståndet löpt ut ansökt om förlängning av tillståndet. Om utvisning på grund av brott har verkställts i anslutning till att verkställigheten av ett fängelsestraff som utlänningen har dömts till, har överflyttats till , , eller , ska Kriminalvården se till att underrättas om det. Den danska CPR-lagen innehåller inte några uttryckliga bestäm- melser om avregistrering på grund av dödsfall. Uppgifter om döds- fall synes dock registreras. Det finns nämligen särskilda bestäm- melser om hur uppgifter om avlidna kan lämnas ut från registret. Var och en som flyttar till utlandet ska registreras i CPR som utflyttad. Uppehåll i utlandet som överstiger ska alltid anmälas som en utflyttning till utlandet. Om uppehållet i utlandet varar eller mindre och om full rådighet upprätthålls över den tidigare bostaden har personen rätt att vara fortsatt regi- strerad som bosatt i landet. Om full rådighet inte upprätthålls över den tidigare bostaden vid ett uppehåll i utlandet eller mindre ska kommunalbestyrelsen bedöma om det är fråga om en utflyttning från landet eller inte. Var och en som uppehåller sig i ett annat nordiskt land ska regi- streras som utflyttad om den lokala registreringsmyndigheten i inflyttningslandet meddelar att personen ska registreras som inflyttad i detta land. Om uppehållet i utlandet varar i över saknar alltså avsikten med utlandsvistelsen betydelse. Det har inte heller någon betydelse om personen har kvar en bostad i landet eller om någon bostad anskaffas i inflyttningslandet. Om ett uppehåll efter en regi- strerad utflyttning visar sig bli kortare än avsett kan den registre- rade utflyttningen under vissa förutsättningar annulleras. Om ett uppehåll som från början var avsett att vara eller mindre blir längre ska personen registreras som utflyttad från den faktiska utresetidpunkten. I det fall vistelsen varar eller anses full rådighet över den tidigare bostaden inte finnas bland annat om den är uthyrd. Om en person som uppehål- ler sig eller i utlandet utan att ha full rådighet över sin tidigare bostad ska det bedömas om han eller hon har flyttat ut eller inte med hjälp av bland annat följande kriterier: Var befinner sig personens möbler och övriga ägodelar? Var befin- ner sig make eller sambo och minderåriga barn? Är det ett semes- teruppehåll eller arbetar personen i utlandet? Finns det en bostad tillgänglig för personen vid vistelsens slut?3 Det finns bestämmelser som synes motsvara registreringen av personer utan känt hemvist. Den tidigare bosättningskommunen ska som försvunnen registrera den som utan resultat är eftersökt tills personen har återfunnits eller givit sig till känna. Det finns emellertid inget som tyder på att personer avregistreras på grund av obefintlighet utan personerna synes kvarstå som försvunna. Lagen om hemkommun innehåller inte några bestämmelser om avregistrering på grund av dödsfall. Av befolkningsdatalagen fram- går emellertid att uppgift om dödstid ska registreras i befolknings- datasystemet.