sou · GYB381 · 2010-11-29 00:00:00 — 6 § Inom en månad från det att en biobanks verksamhet har påbörjats ska huvudmannen för biobanken anmäla den till . Anmälan ska innehålla uppgifter om 1.ändamålen med biobanken, 2.vem som ska vara ansvarig för biobanken, och 3.vilken omfattning biobanken avses få. Om ändring sker av något förhållande som omfattas av en tidigare gjord anmälan ska detta anmälas till inom en månad från det att ändringen inträdde. 3 kap. Information och samtycke 1 § Ett vävnadsprov som lämnas för provgivarens vård eller behandling får samlas in och bevaras i en biobank endast om prov- givaren inte motsätter sig det. Ett sådant vävnadsprov får användas även för kvalitetssäkring och utvecklingsarbete inom ramen för hälso- och sjukvårds- verksamhet samt för utbildning som bedrivs i anslutning till hälso- och sjukvård. Vidare får vävnadsprovet bevaras för att senare kunna användas för forskning enligt vad som anges i 2 §. 2 § Samtycke till att ett vävnadsprov samlas in och bevaras för forskning eller används för ett nytt ändamål som avser forskning ska inhämtas i den ordning och den utsträckning som anges i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor respektive läkemedelslagen (1992:859). Bestämmelserna i 4 och 9-10 §§ i detta kapitel är dock tillämpliga även för ett sådant vävnadsprov. Ett vävnadsprov får inte användas för ett nytt ändamål som avser forskning i strid med ett ställningstagande enligt detta kapitel. 3 § Ett vävnadsprov får samlas in och bevaras i en biobank för något annat ändamål än som anges i 1-2 §§ endast om provgivaren har lämnat ett uttryckligt samtycke till det. 4 § Den som samlar in vävnadsprover till en biobank är skyldig att informera provgivaren om rätten till självbestämmande, om avsikten med att samla in och bevara vävnadsprovet samt om biobankens ändamål. I förekommande fall ska även provgivarens vårdnadshavare informeras. 5 § Vad som sägs om provgivarens ställningstaganden i detta kapitel gäller i stället dennes vårdnadshavare, om provgivaren är underårig och inte har uppnått en sådan ålder och mognad att han eller hon kan ta ställning till frågan själv. Ett vävnadsprov från en underårig får samlas in och bevaras i en biobank trots att vårdnadshavaren motsätter sig det, om det annars skulle uppkomma en påtaglig risk för att den underåriges hälsa skadas. I sådant fall får vävnadsprovet användas endast för den underåriges vård och behandling. Frågan om bevarande mot vårdnadshavarens vilja ska avgöras av huvudmannen för biobanken. 6 § Ett vävnadsprov får samlas in och bevaras i en biobank även om provgivaren på grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller något annat liknande förhållande inte kan ta ställning till frågan. Vävnadsprovet får användas endast för de ändamål som anges i 1 §. Företräde för bestämmelser i annan lag 7 § Särskilda bestämmelser i annan lag om tagande av vävnads- prover med eller utan samtycke som avviker från vad som anges i denna lag ska tillämpas även för insamling och bevarande av vävnadsproverna. Ett vävnadsprov som har tagits med stöd av en sådan bestämmelse får bevaras och användas för det ändamål för vilket det har tagits under de förutsättningar som gäller för tagande av vävnadsprovet. Vävnadsprovet får inte bevaras eller användas för något nytt ändamål utan att bestämmelserna i detta kapitel följs. När ett mänskligt ägg används enligt 5 kap. lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. ska dock den lagen tillämpas i stället för bestämmelserna i detta kapitel. Ett vävnadsprov från en avliden får samlas in och bevaras i en biobank endast under de förutsättningar som anges i 3 och 4 §§ lagen (1995:831) om transplantation m.m. och i lagen (1995:832) om obduktion m.m. 8 § Ett vävnadsprov som bevaras i en biobank får inte användas för ett annat ändamål än det för vilket det tidigare bevarats utan att bestämmelserna i detta kapitel om insamling och bevarande följs avseende det nya ändamålet. Ett vävnadsprov som har samlats in från en avliden eller från en provgivare som därefter har avlidit får inte användas för ett nytt ändamål om någon som har stått den avlidne nära motsätter sig det. Om det finns personer som har stått den avlidne nära får vävnadsprovet inte användas för det nya ändamålet innan någon av dessa har underrättats om ändamålet och om rätten att motsätta sig det. Den underrättade ska ges skälig tid att ta ställning till det nya ändamålet. Rätt att när som helst motsätta sig att ett vävnadsprov bevaras 9 § Provgivaren får när som helst anmäla att ett insamlat vävnadsprov ska förstöras eller endast användas för vissa ändamål. Vävnadsprovet ska förstöras så snart det är möjligt efter en anmälan om det. Första stycket ska tillämpas med de inskränkningar som följer av 5 § andra stycket och 7 §. 10 § Ett vävnadsprov som bevaras i en biobank får inte avidentifieras utan att bestämmelserna i detta kapitel om insamling och bevarande följs avseende avidentifieringen. Detta gäller dock inte om vävnadsprovet har samlats in från en avliden eller från en provgivare som därefter har avlidit. 4 kap. Spårbarhet och behandling av personuppgifter 1 § Vårdgivare som regeringen bestämmer ska föra ett register över vävnadsprover i biobanker (). Registret ska innehålla uppgifter som är tillräckliga för att varje vävnadsprov som hör till eller har hört till biobankerna ska kunna återfinnas. Uppgifter om ställningstaganden enligt 3 kap. ska dokumenteras i . Vårdgivare är skyldiga att lämna uppgifter enligt första stycket till , utom i fall som anges i 4 § andra stycket. 2 § För vävnadsprover som inte registreras i Svenska biobanks- registret ska det föras register med de uppgifter som anges i 1 § vid den biobank till vilken vävnadsproverna hör eller har hört (bio- banksregister). Flera biobanker får föra ett gemensamt biobanks- register. När vävnadsprover som inte registreras i Svenska biobanks- registret samlas in för en biobank som har en annan huvudman än verksamheten där vävnadsproverna samlas in, ska de uppgifter som anges i 1 § dokumenteras även hos den som samlar in vävnads- proverna. Uppgifterna ska vara tillräckliga för att varje vävnadsprov ska kunna härledas till den biobank till vilken det har samlats in. 3 § Huvudmannen för biobanken är personuppgiftsansvarig för behandlingen av personuppgifter i biobankens verksamhet. Den vårdgivare som för är person- uppgiftsansvarig för den behandling av personuppgifter som utförs i . Den enskildes inställning till behandlingen av personuppgifter 4 § I de fall då bevarandet av ett vävnadsprov är beroende av den enskildes inställning enligt 3 kap. får de personuppgifter som hör till vävnadsprovet inte behandlas, om den enskilde motsätter sig det. Under samma förutsättningar har den enskilde rätt att särskilt motsätta sig att uppgifter om ett vävnadsprov som han eller hon har lämnat registreras i . Om den enskilde motsätter sig personuppgiftsbehandlingen sedan den påbörjats, ska uppgifterna utplånas så snart det är möjligt. Annan behandling av personuppgifter som är tillåten enligt denna lag får utföras även om den enskilde motsätter sig den. 5 § Personuppgiftslagen (1998:204) gäller vid behandling av personuppgifter vid biobanker om inte annat följer av denna lag eller av föreskrifter som har meddelats med stöd av denna lag. Ändamål med behandlingen av personuppgifter 6 § En biobank får endast behandla personuppgifter för 1.att säkerställa spårbarhet för vävnadsprover i den verksamhet som bedrivs enligt denna lag, 2.uppgiftslämnande och utlämnande av vävnadsprover som sker iöverensstämmelse med lag eller förordning, samt 3.tillsyn, forskning och framställning av statistik. Personuppgifter som får behandlas 7 § En biobank får endast behandla personuppgifter som avser 2.vilka andra personer som tar ställning till vävnadsprovers bevarande, 3.ställningstaganden till bevarande av vävnadsprover, 4.vävnadsprovers identitet, karaktär och hantering, 5.vem som behandlar uppgifter eller vävnadsprover, och 6.till vem vävnadsprover utlämnas, överlåts eller upplåts. Tilldelning av behörighet för elektronisk åtkomst 8 § Den personuppgiftsansvarige ska bestämma villkor för till- delning av behörighet för åtkomst till sådana uppgifter om prov- givare som förs helt eller delvis automatiserat. Sådan behörighet ska begränsas till vad som behövs för att den enskilde ska kunna fullgöra sina arbetsuppgifter. Kontroll av och information om elektronisk åtkomst 9 § Den personuppgiftsansvarige ska se till att åtkomst till sådana uppgifter om provgivare som förs helt eller delvis automatiserat dokumenteras och kan kontrolleras. Den personuppgiftsansvarige ska göra systematiska och återkommande kontroller av om någon obehörigen kommer åt sådana uppgifter. Den personuppgiftsansvarige ska på begäran av en provgivare lämna information om den direktåtkomst och elektroniska åtkomst till uppgifter om provgivaren som förekommit. 10 § Om en provgivares personuppgifter lämnas ut som ett kodat vävnadsprov från denne, ska de lämnas ut på ett sådant sätt att personuppgifterna inte obehörigen kan kopplas samman med vävnadsprovet. 11 § En vårdgivare ska lämna personuppgifter för införande i ett register som förvaras i anslutning till en biobank hos en annan vårdgivare. Bestämmelserna i 3 kap. ska tillämpas på förfarandet. 12 § En journalhandling inom enskild hälso- och sjukvård som rör en viss patient ska lämnas ut på begäran av den som fått tillgång till kodade vävnadsprover från den patienten enligt 5 kap. Bestämmelserna i 3 kap. ska tillämpas på utlämnandet. 13 § Frågor om utlämnande av en journalhandling enligt 12 § prövas av den som är ansvarig för patientjournalen. Anser den ansvarige att journalhandlingen eller någon del av den inte bör lämnas ut, ska han eller hon genast med eget yttrande överlämna frågan till för prövning. I fråga om överklagande av beslut enligt första stycket gäller i tillämpliga delar 6 kap. 7-11 §§ offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 14 § ska föra ett automatiserat register över biobanker. Registret ska användas för tillsyn, i forskningen och för framställning av statistik. Registret ska innehålla uppgifter om förhållanden som omfattas av anmälningsskyldighet enligt 2 kap. 6 § och 5 kap. 12 §. Det får inte innehålla uppgifter om enskilda provgivare. är personuppgiftsansvarig för registret. 5 kap. Utlämnande och överlåtelse m.m. 1 § Biobanker och vävnadsprover som hör till en biobank får göras tillgängliga för någon annan än huvudmannen för biobanken endast under de förutsättningar som anges i detta kapitel. 2 § Vävnadsprover får inte göras tillgängliga för någon annan än huvudmannen för biobanken om detta medför att personuppgifter behandlas i strid med 33-35 §§ personuppgiftslagen (1998:204). Vävnadsprover får inte göras tillgängliga för någon annan än huvudmannen för biobanken i strid med bestämmelsen i 8 kap. 6 § lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. om förbud mot att befatta sig med biologiskt material i vinstsyfte. 3 § Biobanken ska innan vävnadsproverna lämnas ut i förhållande till mottagaren uppställa som villkor att mottagaren endast får bevara och använda de utlämnade vävnadsproverna för de ändamål för vilka de lämnades ut till denne och för ändamål som anges i 5 §. Biobanken ska dessutom innan vävnadsproverna lämnas ut uppställa följande villkor i förhållande till mottagare som inte är en biobank enligt denna lag: 1.Mottagaren ska upprätthålla en dokumentation som är tillräcklig för att varje utlämnat vävnadsprov ska kunna återfinnas vid en förfrågan från biobanken. 2.Mottagaren ska garantera att de utlämnade vävnadsprovernas provgivare ges åtminstone motsvarande rätt som anges i 3 kap. 9 § att när som helst motsätta sig att ett vävnadsprov bevaras. 4 § Vävnadsprover får inte lämnas ut för ändamål som strider mot de ändamål för vilka biobanken är registrerad eller mot de ändamål för vilka vävnadsproverna bevaras. 5 § Ett vävnadsprov och de därtill hörande personuppgifter som behövs får lämnas ut för identifiering av avlidna eller för utredning av faderskap eller av föräldraskap enligt 1 kap. 9 § , trots att det inte är något ändamål för biobanken. Utlämnande för identifiering av avlidna får endast ske om de avlidnas identitet är preliminärt fastställd. Utlämnande får endast ske på begäran av polismyndighet eller . Utlämnande ska ske i enlighet med begäran. Utlämnande för utredning av faderskap eller av föräldraskap enligt 1 kap. 9 § får endast ske om vävnadsprovet härrör från någon som är avliden eller vistas på okänd ort. Utlämnande får endast ske till . Frågan om utlämnande ska prövas i den ordning som anges i lagen (1958:642) om blodundersökning m.m. vid utredning av faderskap. 6 § Vävnadsprover får inte lämnas ut om det finns anledning att anta att mottagaren saknar förmåga att hantera vävnadsproverna enligt de krav som anges i denna lag. 7 § Den som är ansvarig för en biobank prövar ansökningar om utlämnande av vävnadsprover. Om den som är ansvarig för biobanken anser att vävnadsprover inte ska lämnas ut enligt en ansökan, ska ställningstagandet på sökandens begäran omprövas av huvudmannen för biobanken. Inför omprövningen ska yttrande inhämtas från , om inte ställningstagandet ändras så som sökanden begär. Sökanden ska informeras om möjligheten att begära omprövning. 8 § Vävnadsprover som lämnas ut ska vara kodade, om det inte finns särskilda skäl mot det. Kodnycklar till kodade vävnadsprover ska lämnas ut i den utsträckning som följer av offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Kodnycklar som inte utgör allmänna handlingar får lämnas ut endast om det finns särskilda skäl för det. Kodnycklar ska förvaras på ett betryggande sätt. 9 § Vävnadsprover får lämnas ut även om de inte registreras för en biobank hos mottagaren. Ansvaret för sådana vävnadsprover kvarstår hos den ansvarige för den biobank som lämnar ut vävnadsproverna. 10 § Ett insamlat vävnadsprov ska på provgivarens ansökan lämnas åter till denne, om det inte finns särskilda skäl mot det. Ett vävnadsprov som har samlats in från en avliden eller från en provgivare som därefter har avlidit ska på ansökan från någon som har stått den avlidne nära lämnas åter till denne, om det finns särskilda skäl för det. En fråga om att vägra återlämna ett vävnadsprov ska avgöras av huvudmannen för biobanken. Överlåtelse m.m. av biobanker och vävnadsprover 11 § För att en biobank eller vävnadsprover ska få överlåtas eller upplåtas krävs tillstånd av . Tillstånd ska ges om det finns särskilda skäl. Vid bedömningen av om det finns särskilda skäl ska det beaktas i vilken utsträckning provgivarnas intressen kan tas tillvara vid en överlåtelse eller upplåtelse. 12 § Huvudmannen för en biobank får besluta att biobanken ska läggas ned. När en biobank har lagts ned ska huvudmannen för den ned- lagda biobanken anmäla detta till inom en månad från nedläggningen. Anmälan ska innehålla uppgift om vad som har skett med vävnadsproverna. 6 kap. Biobank med vävnadsprover från nyfödda barn 1 § Vårdgivare som regeringen bestämmer får för de ändamål som anges i 2 § ta emot, samla in, förvara, registrera, analysera och på annat sätt förfoga över vävnadsprover från nyfödda barn i en särskild biobank (PKU-biobanken). 2§ Vävnadsproverna i PKU-biobanken får användas endast för 1.analyser och andra undersökningar för att spåra och diagnostisera ämnesomsättningssjukdomar, 2.retrospektiv diagnostik av andra sjukdomar hos enskilda barn, 4.uppföljning, utvärdering och kvalitetssäkring av verksamheten, samt 5.klinisk forskning och utveckling. 3 § En vårdgivare är skyldig att samla in sådana vävnadsprover som avses i 1 § till PKU-biobanken. Vid insamlingen ska bestämmelser- na i 3 kap. tillämpas. 4 § Vårdgivare som avses i 1 § får med hjälp av automatiserad behandling eller annan behandling av personuppgifter föra ett särskilt register för screening av vävnadsprover från nyfödda barn för vissa ämnesomsättningssjukdomar (). Vårdgivaren är personuppgiftsansvarig för registret. 5§ får användas endast för 1.de ändamål som anges i 2 §, 2.uppgiftslämnande och utlämnande av vävnadsprover som sker i överensstämmelse med lag eller förordning, samt 3.tillsyn och framställning av statistik. 6§ För varje provgivare får endast följande uppgifter registreras: 1.moderns namn, personnummer och hemort, 3.barnets födelsetid och kön samt, vid flerbörd, ordningstal, 4.den enhet inom sjukvården som tagit vävnadsprovet, 6.uppgifter om behandling av diagnostiserade sjukdomar, och 7.ställningstagande till bevarande av vävnadsprovet. 7§ En vårdgivare är skyldig att lämna uppgifter enligt 6 § till PKU- registret när vävnadsprov tagits på ett nyfött barn och barnets vårdnadshavare inte har motsatt sig överlämnandet. Den som samlar in uppgifter till är skyldig att informera vårdnadshavaren om vilka uppgifter som registreras och om ändamålet med registreringen. Tillsyn och överklagande m.m. 1 § Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1.samlar in eller bevarar vävnadsprover i strid med 2 kap. 3 §, 2.förvarar vävnadsprover i strid med 2 kap. 5 §, 3.inte i rätt tid gör anmälan enligt 2 kap. 6 § eller 5 kap. 12 §, 4.inte ger information, inhämtar samtycke och tar emot ställningstaganden enligt 3 kap. 1-8 och 10 §§, 5.inte förstör vävnadsprover enligt 3 kap. 9 §, 6.lämnar ut vävnadsprover i strid med 5 kap. 3-6 §§, 7.överlåter eller upplåter en biobank eller vävnadsprover i strid med 5 kap. 11 §, 8.använder vävnadsprover i strid med 6 kap. 2 §, eller 9.inte samlar in vävnadsprover enligt 6 kap. 3 §. I 8 kap. 6 § lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. finns bestämmelser om straff för den som i vinstsyfte befattar sig med biologiskt material. 2 § Huvudmannen för biobanken ska ersätta en enskild provgivare för den skada eller kränkning av den personliga integriteten som ett förfarande med vävnadsprover i strid med denna lag har orsakat honom eller henne. Ersättningsskyldigheten kan i den utsträckning det är skäligt jämkas, om huvudmannen för biobanken visar att felet inte berodde på honom eller henne. Bestämmelserna i personuppgiftslagen (1998:204) om rättelse och skadestånd gäller vid behandling av personuppgifter enligt denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. 3 § utövar tillsyn över att denna lag följs. Den myndighet som är tillsynsmyndighet enligt personuppgiftslagen (1998:204) utövar dock tillsyn över den behandling som sker av personuppgifter. Bestämmelserna i 7 kap. 20-23 §§ patientsäkerhetslagen (2010:659) ska tillämpas vid tillsyn enligt denna lag. 4 § Beslut enligt 5 kap. 7 § av den ansvarige för biobanken eller huvudmannen för biobanken får inte överklagas. Särskilda bestämmelser om överklagande finns i 2 kap. 4 § och 4 kap. 13 §. Andra beslut enligt lagen av myndigheter får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid över- klagande till kammarrätten. Beslut som myndigheter eller allmän förvaltningsdomstol meddelar enligt denna lag gäller , om inte annat anges i beslutet. 5 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om 1.tider för bevarande av vävnadsprover i biobanker, 2.överlåtelse och upplåtelse av biobanker och vävnadsprover, 3.kodning av vävnadsprover, 4.tilldelning av behörighet för åtkomst till uppgifter som förs helt eller delvis automatiserat, och 5.dokumentation av, kontroll av och information om sådan åtkomst som avses under 4. 1.Denna lag träder i kraft , då lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. ska upphöra att gälla. 2.En biobank som omfattas av lagen och som har påbörjat sin verksamhet innan lagen träder i kraft men inte har fattat beslut om inrättande i enlighet med 2 kap. 1 § lagen (2002:297) om biobanker ihälso- och sjukvården m.m. ska, om den ska bevaras, anmälas till från lagens ikraftträdande. En anmälan ska ligga till grund för registrering i över biobanker. Lagen ska tillämpas på vävnadsprover som har samlats in till en biobank före lagens ikraftträdande för åtgärder med vävnadsproverna eller biobanken efter lagens ikraftträdande. Vävnadsprover som har samlats in till biobanken före lagens ikraftträdande omfattas av registreringsskyldigheten enligt 4 kap. 1-2 §§ i den utsträckning som regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om det. En huvudman för en biobank som inte omfattas av lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. har rätt att förfoga över biobanken och vävnadsproverna intill utgången av tidsfristen i 2 utan att följa bestämmelserna i 5 kap. lag om ändring i Härigenom föreskrivs att det i ska införas en ny paragraf, 27 kap. 2 a §, av följande lydelse. Vävnadsprover som omfattas av biobankslagen (2011:000) får inte tas i beslag för utredning av brott. Denna lag träder i kraft . 3Förslag till lag om ändring i personuppgiftslagen (1998:204) Härigenom föreskrivs att 19 § personuppgiftslagen (1998:204) ska ha följande lydelse. mål om behandlingen godkänts mål om behandlingen godkänts enligt lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som etikprövning av forskning som personuppgifter får samlas in och biobankslagen (2011:000). Känsliga personuppgifter får behandlas för statistikändamål, om behandlingen är nödvändig på sätt som sägs i 10 § och om samhällsintresset av det statistikprojekt där behandlingen ingår klart väger över den risk för otillbörligt intrång i enskildas personliga integritet som behandlingen kan innebära. av en forskningsetisk kommitté, av en forskningsetisk kommitté, avses ett sådant särskilt organ avses ett sådant särskilt organ för prövning av forskningsetiska för prövning av forskningsetiska frågor som har företrädare för frågor som har företrädare för forskningen och som är knutet forskningen och som är knutet till ett universitet eller en till ett universitet eller en högskola eller till någon annan högskola eller till någon annan instans som i mera betydande instans som i mera betydande Personuppgifter får lämnas ut för att användas i sådana projekt som avses i andra stycket, om inte något annat följer av regler om sekretess och tystnadsplikt. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor Härigenom föreskrivs att 24 och 31 §§ lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor ska ha följande lydelse. nämnder med uppgift att pröva nämnder med uppgift att pröva ansökningar som sägs i 23 §. ansökningar som sägs i 23 §. också att pröva vissa frågor i samband med inrättande av bio- lagen (2002:297) (2011:000). om biobanker i hälso- och Det skall finnas en central Det ska finnas en central Den centrala nämnden skall pröva ärenden som en regional pröva ärenden som en regional nämnd har lämnat över enligt nämnd har lämnat över enligt Nämnden har till uppgift Nämnden har till uppgift också att pröva vissa frågor i (2011:000). hälso- och sjukvården m.m. tillsyn enligt 34 och 35 §§. tillsyn enligt 34 och 35 §§. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. dels att 1 kap. 3 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 6 kap. 1 a §, av följande lydelse. Lydelse enligt SFS 2010:674 I hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) ges grundläggande bestämmelser om patientens självbestämmande och om respekt för människors lika värde inom hälso- och sjukvården, och i patientsäkerhetslagen (2010:659) föreskrivs om skyldigheter för hälso- och sjukvårdspersonal. I lagen (2002:297) om I biobankslagen (2011:000) biobanker i hälso- och sjukvården regleras hur humanbiologiskt m.m.regleras hur human- material, med respekt för den biologiskt material, med respekt enskilda människans integritet, för den enskilda människans ska få samlas in, förvaras och integritet, ska få samlas in, användas för vissa ändamål. förvaras och användas för vissa