sou · GYB360 · 2010-08-30 00:00:00 — Förbudet avser beslutsfattande, all formell och informell handläggning av ärenden, sådant som information och rådgivning, vidare underlåtenhet att agera eller omotiverat förhalande av beslut eller åtgärder samt faktiskt handlande och trakasserande bemötanden. Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder Såväl lagen om arbetslöshetsförsäkring som lagen om arbetslöshetskassor innehåller uttryckliga åldersgränser. Arbetslöshetsersättning betalas ut till sökande som uppfyller vissa villkor som fastställts i . Arbetslöshetsförsäkringen består av en grundförsäkring och en inkomstbortfallsförsäkring. Ersättning lämnas i form av dagpenning; enligt grundförsäkringen med ett belopp per dag som inte är baserat på tidigare förvärvsinkomster (dagpenning i form av grundbelopp) och enligt inkomstbortfallsförsäkringen med ett belopp per dag som är baserat på tidigare förvärvsinkomster (dagpenning i form av inkomstrelaterad ersättning). Grundbeloppet betalas ut till den som uppfyller de allmänna villkoren för rätt till ersättning samt arbetsvillkoret men som inte är medlem i en arbetslöshetskassa eller som inte har varit medlem eller som inte varit ansluten i den kompletterande arbetslöshetskassan (Alfa) för att vara berättigad till en inkomstrelaterad ersättning. Ersättningen enligt grundförsäkringen lämnas tidigast den dag den arbetslöse fyller (6 § ). Åldersgränsen för att ersättning skulle lämnas enligt grundförsäkringen var tidigare det år personen fyllde . Den var en följd av beslutet att kommunerna skulle ges möjlighet att genom överenskommelse med staten ta ett samlat ansvar för arbetslösa ungdomar ursprungligen t.o.m. det år personen fyllde (prop. 1994/95:218). Sedermera ändrades åldersgränsen för vissa arbetsmarknadspolitiska åtgärder från det år personen fyllde till den dag personen fyller (prop. 1997/98:150). Som en konsekvens härav ändrades även tidpunkten för när grundbeloppet i arbetslöshetsförsäkringen kan lämnas till den dag personen fyller . För inkomstbortfallsförsäkringen finns däremot inte någon nedre åldersgräns. Rätt till ersättning enligt inkomstbortfallsförsäkringen tillkommer en sökande som uppfyller de allmänna villkoren och har varit medlem i en arbetslöshetskassa av (7 § ) samt har uppfyllt ett arbetsvillkor som medlem. Arbetsvillkoret innebär att en sökande under en ramtid av före ansökan om arbetslöshetsersättning ska Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder ha arbetat i viss angiven omfattning. Med hjälp av s.k. överhoppningsbar tid kan ramtiden förlängas (16 § ). Till sådan överhoppningsbar tid räknas bl.a. tid då den sökande varit förhindrad att arbeta på grund av heltidsutbildning som den sökande avslutat efter fyllda eller som har föregåtts av sammanhängande förvärvsarbete på heltid . Hit räknas också tid för vård av barn i två fall; dels vård av eget barn som inte fyllt eller av adoptivbarn efter barnets ankomst i familjen, dels vård av eget barn eller vård av adoptivbarn under förutsättning att den sökande före ledigheten hade ett förvärvsarbete i sådan omfattning att det motsvarade minst ett arbetsvillkor.59 25-årsgränsen ovan infördes för att komma till rätta med en oönskad rättsutveckling, nämligen att äldre försäkrade som aldrig haft ett heltidsarbete inte kunde få en genomgången utbildning betraktad som överhoppningsbar vuxenutbildning (prop. 1988/89:100 Bil. 12 s. 94 f). För att inte ersättningsreglerna skulle hindra personer med svag eller föråldrad utbildning från att försöka förbättra sin ställning på arbetsmarknaden genom att skaffa sig en mer kvalificerad utbildning, ansågs regleringen böra medge att all heltidsutbildning ska vara överhoppningsbar för den som inte är helt nytillträdd på arbetsmarknaden. Det krav som sålunda lagfästes var att heltidsutbildningen skulle ha avslutats efter det att personen fyllt . Rätten till dagpenning upphör före den månad då den arbetslöse fyller (22 § ). När lagen om arbetslöshetsförsäkring infördes fastställdes en övre åldersgräns, , för rätt till ersättning. I propositionen (1973:56 s. 195) anförde departementschefen härom bl.a. följande. Enligt min mening bör av principiella, administrativa och ekonomiska skäl ålderspensionärerna inte tillhöra arbetslöshetsförsäkringen när deras försörjning är tillfredsställande ordnad genom olika former av pension. Tillkomsten av tilläggspensioneringen inom den allmänna försäkringen har medfört att pensionsförmånerna förbättrats i sådan omfattning att det numera inte finns någon anledning att ha kvar möjligheten att få ersättning från två socialförsäkringsgrenar . Därtill kommer att arbetsförmedlingen endast i undantagsfall lär ha möjlighet att erbjuda pensionärer lämpliga arbeten. Någon verklig prövning av om de i försäkringens mening står till arbetsmarknadens 59 fanns även en möjlighet att kvalificera sig för arbetslöshetsersättning genom studier, det s.k. studerandevillkoret. Bestämmelserna härom innehöll vissa åldersgränser. Studerandevillkoret är avskaffat. Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder förfogande kan därför sällan göras. Detta gäller framför allt personer som har uppnått . I samband med att den allmänna pensionsåldern sänktes även den övre åldersgränsen för rätt till ersättning från arbetslöshetsförsäkring till (prop. Sänkningen motiverades inte särskilt av departementschefen men i redovisade remissuttalanden underströks med hänvisning till uttalandena i propositionen 1973:56, att ålderspensionärerna inte borde tillhöra arbetslöshetsförsäkringen när deras försörjning var tillfredsställande ordnad genom olika former av pension. Personer som fyllt 16 men inte och som varit sammanhängande arbetslösa och anmälda på Arbetsförmedlingen får av Arbetsförmedlingen anvisas till det arbetsmarknadspolitiska programmet Jobbgaranti för ungdomar.60 Den som avvisar en anvisning till jobbgarantin för ungdomar har inte rätt till ersättning vid fortsatt arbetslöshet (9 § andra stycket ). Medlemskap i arbetslöshetskassor regleras i lagen om arbetslöshetskassor. För rätt till medlemskap finns inte någon nedre åldersgräns men däremot en övre. En person som fyllt har inte rätt att bli medlem i en arbetslöshetskassa (34 § LAK). Åldersgränsen är en följd av att den inkomstrelaterade ersättningen, för vilken medlemskap i en arbetslöshetskassa är ett krav, förutsätter ett medlemskap i en arbetslöshetskassa av . Medlemskapet upphör den dag medlemmen fyller (36 § LAK). När den övre åldersgränsen för rätt till arbetslöshetsersättning lagreglerades 1973 fastställdes även åldersgränser beträffande medlemskap i en arbetslöshetskassa. Från rätt att bli medlem undantogs bl.a. den som fyllt och från rätten att kvarstå som medlem den som fyllt . Den ovannämnda pensionsreformen 1976, varigenom bl.a. rätten till arbetslöshetsersättning upphörde för den som fyllt , innebar att åldersgränserna för rätt till medlemskap och för medlemskapets upphörande sänktes i konsekvens därmed till 64 respektive . I sammanhanget kan också nämnas ytterligare en åldersgräns. Både från grundförsäkringen och inkomstbortfallsförsäkringen lämnas ersättning . För en sökande som dag 60 Jobbgarantin för ungdomar infördes . Syftet med jobbgarantin för ungdomar är att erbjuda ungdomar särskilda insatser på ett tidigt stadium för att de snabbt ska få arbete motsvarande hela sitt arbetsutbud eller påbörja eller återgå till en utbildning som inte berättigar till aktivitetsstöd eller utvecklingsersättning. Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder 300 i ersättningsperioden är förälder till barn förlängs dock ersättningsperioden till att omfatta (22 § ). Det har inte framkommit att det inom arbetslöshetsförsäkringsområdet förekommer förfaranden som tar hänsyn till ålder i andra avseenden än vad som föreskrivs i författningarna. Vårt förslag: Diskrimineringsförbudet i fråga om arbetslöshetsförsäkringen i diskrimineringslagen (2008:567) kompletteras så att det innefattar även ett förbud mot diskriminering som har samband med ålder. Förbudet hindrar dock inte särbehandling på grund av ålder, om den har ett berättigat syfte och de medel som används är lämpliga och nödvändiga för att uppnå syftet. Ett förbud mot åldersdiskriminering bör införas Den kartläggning vi har gjort visar att det förekommer vissa författningsreglerade åldersgränser inom arbetslöshetsförsäkringen. Enligt lagen om arbetslöshetsförsäkring gäller till att börja med en åldersgräns för rätt till ersättning från grundförsäkringen. Skälet härtill är att det är kommunen och inte staten som har det grundläggande ansvaret för arbetslösa ungdomar . Vidare gäller att rätten till arbetslöshetsersättning upphör . Motivet till denna åldersgräns är att försörjningen fr.o.m. denna tidpunkt får anses vara tillfredsställande ordnad genom olika former av pensioner. De ovan beskrivna åldersgränserna kan sägas vara motiverade av behovet av avgränsningar mellan olika skyddssystem. Detta syfte måste anses legitimt och åldersgränserna får anses utgöra såväl lämpliga som nödvändiga medel för att uppnå detta syfte. I lagen om arbetslöshetskassor finns som kartläggningen visat ytterligare två bestämmelser med åldersrelaterade kriterier. Den ena föreskriver att medlemskapet i arbetslöshetskassan upphör den dag Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder medlemmen fyller och den andra att den som fyllt inte längre har rätt att bli medlem i arbetslöshetskassan. Båda bestämmelserna är en följd av att rätten till arbetslöshetsersättning upphör när personen i fråga fyllt . Även dessa åldersgränser måste därför anses befogade. Den 25-årsgräns som stadgas i bestämmelsen om överhoppningsbar tid i lagen om arbetslöshetsförsäkring syftar till att stimulera vuxna med svag eller föråldrad utbildning att försöka förbättra sin ställning på arbetsmarknaden genom att skaffa sig en mer kvalificerad utbildning. Detta syfte får anses legitimt och åldersgränsen som sådan får anses godtagbar och nödvändig för att uppnå syftet. Vårt uppdrag är att stärka skyddet mot åldersdiskriminering. För att göra skyddet så lika som möjligt på de olika samhällsområdena i diskrimineringslagen anser vi att även diskrimineringsförbudet i fråga om arbetslöshetsförsäkring bör kompletteras med ett åldersdiskrimineringsförbud. För att inte sådant hänsynstagande till ålder som måste anses vara berättigat ska träffas av det förbud vi föreslår måste detta förenas med ett undantag. Undantagets utformning och innebörd Vi har i tidigare avsnitt framhållit att undantagen från förbudet mot åldersdiskriminering i diskrimineringslagen dels, om möjligt, bör vara utformade på ett enhetligt sätt, dels ha en avfattning som inte låser tillämpningsområdet till specifika förhållanden. Vi anser att undantaget på arbetslöshetsförsäkringens område bör ha samma generella avfattning som de redan nu gällande generella undantagen i diskrimineringslagen och som vi tidigare föreslagit på övriga områden. Lagen bör alltså ange att diskrimineringsförbudet inte hindrar särbehandling på grund av ålder, om det kan motiveras av ett berättigat syfte och de medel som används är lämpliga och nödvändiga för att uppnå syftet. Som framgått anser vi att syftena med de ovan redovisade åldersrelaterade bestämmelserna är berättigade och åldersgränserna som sådana lämpliga och nödvändiga för att uppnå dessa syften. Det innebär att den som tillämpar någon av dessa bestämmelser inte gör sig skyldig till diskriminering i strid med det förbud vi föreslår. Samhällsområdet arbetslöshetsförsäkringen är i hög grad författningsreglerat. Vår kartläggning har inte visat annat hänsynstag- Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder ande till ålder än vad som anges i författningarna. Den allmänna lydelsen av undantaget innebär dock att även andra åldersrelaterade kriterier än de som angetts i författning kan komma att vara tillåtna om de har berättigade syften och de medel som används är lämpliga och nödvändiga för att uppnå syftena. I 2 kap. 14 § 3 diskrimineringslagen föreskrivs att diskriminering är förbjuden i fråga om statligt studiestöd. Från förbudet gäller endast undantag för diskrimineringsgrunden ålder. Vad som avses med samhällsområdet Samhällsområdet statligt studiestöd omfattar studiehjälp och studiemedel enligt studiestödslagen (1999:1395) jämte studiestödsförordningen (2000:655), bidrag till elever med hörselskador och svårt rörelsehinder enligt förordningen (1995:667) om bidrag till vissa funktionshindrade elever i gymnasieskolan, ersättning till deltagare i teckenspråksutbildning för vissa föräldrar enligt förordningen (1997:1158) om statsbidrag för teckenspråksutbildning för vissa föräldrar och utbildningsbidrag enligt förordningen (1995:938) om utbildningsbidrag för doktorander. Förbudet avser beslutsfattande, all formell och informell handläggning av ärenden, sådant som information och rådgivning, vidare underlåtenhet att agera eller omotiverat förhalande av beslut eller åtgärder samt faktiskt handlande och trakasserande bemötanden. Förbudet omfattar också sådant som möjligheter att ta del av stöd, dessas räckvidd och innehåll och i förekommande fall betalning av avgifter. Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder Enligt studiestödslagen lämnas studiehjälp i form av studiebidrag fr.o.m. kvartalet närmast efter det kvartal då den studerande fyller , och som längst t.o.m. första kalenderhalvåret det år då den studerande fyller (2 kap. 3 § studiestödslagen). Studiebidraget och dess 16-årsgräns kan ses som en förlängning av det allmänna barnbidraget. Bidragen är generella, lika stora och dessutom korresponderar åldersgränserna. Studiemedel beviljas enligt studiestödslagen för högskolestudier och vissa andra eftergymnasiala studier utan någon nedre åldersgräns. För studier på grundskole- och gymnasial nivå lämnas studiemedel tidigast fr.o.m. det andra kalenderhalvåret det år då den studerande fyller (3 kap. 2 § studiestödslagen jämte Avdelning A bilagan till studiestödsförordningen). Studiemedel lämnas längst t.o.m. det kalenderår då den studerande fyller (3 kap. 3 § studiestödslagen). Den övre åldersgränsen för rätt till studiemedel har höjts successivt. Den senaste höjningen gjordes 2006, då gränsen höjdes från 50 till efter förslag i propositionen Förstärkning av studiestödet (prop. 2004/05:111 s. 34 f.). Som skäl till denna höjning anförde regeringen följande. I dagens samhälle där krav ställs på kompetensutveckling under i princip hela yrkeslivet är det viktigt att möjligheter till finansiering av studier finns jämförelsevis högt upp i åldrarna. dagens åldersgräns för rätt till studiemedel, återstår för de flesta personer fortfarande 15 - av aktiv yrkesverksamhet. Under en så är det troligt att individen behöver genomgå någon form av utbildning för att kunna möta de krav som ställs i arbetslivet. Det är därför rimligt att det finns möjligheter att utbilda sig både inom sitt yrke och för en ny yrkesinriktning även för den som är något . Inom det äldre studiemedelssystemet fanns en möjlighet att bevilja studiemedel om det fanns särskilda skäl. Även inom de dåvarande vuxenstudiestöden fanns möjligheter att få studiestöd Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder om det fanns särskilda skäl. Erfarenheterna från dessa äldre studiestöd visar att det fanns ett relativt stort intresse för studiestöd bland personer , men att intresset avtog successivt . Ur samhällsekonomisk synpunkt är studier att föredra framför studier senare i livet. I många fall finns det dock goda skäl att studera även efter ungdomsåren. En höjd åldersgräns och därmed förbättrade möjligheter att finansiera sin utbildning kan anses gynna såväl den enskilde som samhället. Den enskilde får bättre möjligheter att finansiera sina studier och samhället drar nytta av att individen fortsatt kan vara en tillgång på arbetsmarknaden. Regeringen föreslår därför att studiemedel ska kunna beviljas t.o.m. det kalenderår då den studerande fyller . Eftersom därefter återstår i arbetslivet och eftersom intresset för studier, och därmed behovet av studiestöd, avtar, finns det dock inte skäl att höja åldersgränsen utöver detta. Tid som studiemedel får lämnas för För varje utbildningsnivå finns en gräns för under hur många veckor studiemedel kan lämnas. Under förutsättning att studiemedel kan beviljas enligt övriga bestämmelser, t.ex. åldersgränserna, studieresultatprövningen och lånetrappan, kan stödet alltid beviljas med bidrag och lån i så många veckor som dessa gränser medger. Studiemedel utöver veckogränserna kan beviljas om det finns synnerliga skäl. Med synnerliga skäl avses enligt praxis t.ex. att någon behöver förlängd studietid på grund av funktionshinder eller andra mycket speciella omständigheter. Prövningen är restriktiv. Efter förslag i nyssnämnda proposition (prop. 2004/05:111 s. 34) gäller numera en bestämmelse som medger en mer generös prövning av rätt till ytterligare veckor med studiemedel för en studerande som är . Innebörden av bestämmelsen är att från och med det år då den studerande fyller får studiemedel lämnas , högst , om det finns särskilda skäl (3 kap. 8 § fjärde stycket studiestödslagen). Ett lägre krav uppställs alltså på de förhållanden som den studerande åberopar för att undantag från veckogränserna ska kunna ske efter det att den studerande har fyllt . I det utredningsförslag som låg till grund för lagändringen motiverades åldersgränsen med att personer som är eller äldre oftast har hunnit med en längre yrkesverksam period efter sina tidigare studier och att de studerande bör förvärvsarbeta under en Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder innan det finns skäl för samhället att delfinansiera kompletterande studier. Vissa remissinstanser anförde att lagändringen även borde omfatta yngre personer. Regeringen konstaterade för sin del att en viss summa hade beräknats för att förbättra möjligheterna för äldre att studera med studiemedel. Att använda dessa medel till att skapa generösare möjligheter till undantag även för yngre, såsom vissa remissinstanser anfört, låg inte i linje med vad som angetts för dessa medel. Regeringen bedömde också att det i sak var väl motiverat att öka dispensmöjligheterna just för personer eftersom dessa ofta har en utbildning som ligger längre tillbaka i tiden och som av arbetsmarknadsmässiga skäl kan behöva förnyas och uppdateras. Regeringen framhöll också att det i denna grupp var vanligare att man av olika anledningar behövde byta yrkesinriktning på grund av t.ex. en förslitnings- eller yrkesskada eller liknande. Att medge generösare möjligheter till undantag från veckogränserna för personer som är eller äldre gav, enligt regeringen, tillsammans med övriga lagförslag i propositionen, ökade möjligheter till återkommande studier och låg därför väl i linje med målet att underlätta för ett livslångt lärande. En av grundprinciperna i studiemedelssystemet är att studielånen inte ska vara större än att de kan betalas tillbaka. Rätten att låna begränsas därför enligt en s.k. lånetrappa. Motivet till trappan är alltså att skuldsättningen för personer med kort återbetalningstid inte ska bli alltför hög då en hög skuld kombinerad med en kort återbetalningstid leder både till höga årliga belopp att betala för individen och till risker för att hela lånet inte betalas tillbaka. Rätten till studiemedel i form av studielån trappas därför ner fr.o.m. det kalenderår då den studerande fyller fram till det år den studerande fyller (3 kap. 9 § första stycket studiestödslagen). Nedtrappningen gäller inte studiemedel i form av studiebidrag. De nu gällande åldersgränserna, som infördes , innebar att den tidigare begränsningen i lånerätten fr.o.m. flyttades fram till att gälla fr.o.m. . Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder Studiemedel kan lämnas med två olika bidragsnivåer. Den generella bidragsnivån uppgår till av studiemedlens totalbelopp och den högre till av totalbeloppet. Studiemedel med den högre bidragsnivån får lämnas först fr.o.m. det kalenderår då den studerande fyller (3 kap. 13 § andra stycket studiestödslagen). Det riktar sig främst till studerande på grundläggande och gymnasial nivå, som inte har sådan utbildning . En lägsta åldersgräns måste enligt förarbetena (prop. 1999/2000:10 s. 84) finnas dels för att undvika avhopp från gymnasieskolan, dels mot bakgrund av att vissa ungdomar kompletteringsläser i komvux. I det bakomliggande utredningsförslaget angavs åldersgränsen . Regeringen konstaterade med hänvisning till vissa då föreliggande stöd att kommit att bli en åldersgräns som fått spela en avgörande roll vid val av studiestöd och ansåg att detta var en lämplig gräns även i denna situation. Studerande med barn kan ansöka om att få ett tilläggsbidrag. Sådant bidrag får lämnas till och med det kalenderhalvår då barnet fyller . (3 kap. 13 a § studiestödslagen). Studerande har i vissa fall rätt att ta tilläggslån. Tilläggslån får lämnas fr.o.m. det kalenderår då den studerande fyller (3 kap. 14 § andra stycket studiestödslagen). I förarbetena till bestämmelsen (prop. 1999/2000:10 s. 86 f.) konstateras att det är viktigt att det nya stödet får en god rekryteringseffekt och att beloppsnivån gör det möjligt för personer ur olika samhällsgrupper och med varierande livssituation att börja studera och att många vuxna studerande har en annan livssituation och levnadsnivå än ungdomsstuderade. De personer som ska kunna komma i fråga för tilläggslånet bör, sades det, ha passerat ungdomsåren och gemensamt för dem bör vara att de fyllt och att studierna medför en ansträngd ekonomi t.ex. till följd av att den tidigare arbetsinkomsten gett förutsättningar för betydligt större levnadsomkostnader än vad totalbeloppet i studiemedlen medger. Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder Återbetalning av studielån sker enligt en annuitetsliknande modell. Det innebär att det årliga beloppet som ska betalas bl.a. är kopplat till lånets storlek och det antal år som återbetalningen beräknas pågå. Studielån ska återbetalas eller det lägre antal år som återstår till utgången av det år då låntagaren fyller (4 kap. 4 § studiestödslagen). Det belopp låntagaren ska återbetala (årsbeloppet) får sättas ned till av årsinkomsten t.o.m. det kalenderår då låntagaren fyller (4 kap. 14 § första stycket studiestödslagen). Årsbeloppet får sättas ned till av årsinkomsten fr.o.m. det kalenderår låntagaren fyller . Fr.o.m. detta år ska även låntagarens förmögenhet beaktas vid prövning av rätt till nedsättning (4 kap. 14 § andra stycket studiestödslagen). Om det finns en kvarstående skuld vid återbetalningstidens slut, så ska resterande belopp också återbetalas. Betalning ska pågå till dess att full återbetalning har skett, dock längst till utgången av det år då låntagaren fyller (4 kap. 21 § studiestödslagen). Att fullgöra återbetalningen enligt en bestämd tidsplan kunde enligt förarbetena (prop. 1999/2000:10 s. 114) bli betungande för låntagare med jämförelsevis låga inkomster varför det ansågs nödvändigt att det finns garantiregler i systemet som ger låntagaren möjlighet att få nedsättning av årsbeloppet på ett sätt som tar hänsyn till låntagarens betalningsförmåga. Den utredning vars arbete låg till grund för den nya lagen hade föreslagit att återbetalningen skulle utgöra av inkomsten , dock längst till och därefter . Regeringen ansåg emellertid att, med tanke på att många börjar studera och att många då har kostnader på grund av familjebildning, möjligheten till nedsättning till av inkomsten ska finnas och att ett högre återbetalningskrav ska gälla först fr.o.m. , men då motsvara av inkomsten. För att markera att studielån ska betalas tillbaka och ytterligare minska risken för subventioner i lånesystemet via avskrivning ska vid återbetalningen, sades det, också låntagarens förmögenhet beaktas fr.o.m. det år då låntagaren fyller enligt grunder som regeringen bestämmer (a. prop. s. 116).