sou · GYB354 · 2010-08-11 00:00:00 — medför ett införande av en återbetalningsförsäkran att CSN:s administration vid utbetalningen ökar. Detta eftersom det införs ett extra moment i ansökningsprocessen. Särskilt när det gäller en återbetalningsförsäkran som skickas in manuellt ökar administrationen genom att papper måste skannas och arkiveras. Dessutom kan det förväntas att låntagarna ställer frågor till CSN om återbetalningsförsäkran, i synnerhet i anslutning till införandet. Det kan också bli fråga om två utbetalningar, ett för bidrag och ett för lån, om återbetalningsförsäkran inte sker direkt efter att den studerande fått beviljningsbeslutet. Dessutom kommer ändringar i låneomfattningen (i de fall där den studerande ansöker om ytterligare lån under samma beviljningsperiod) att leda till att CSN måste hantera två eller flera återbetalningsförsäkran under samma beviljningsperiod, vilket kommer att innebära en ökad belastning för CSN. Förslaget om adresskyldighet får så vitt vi kan bedöma inte några negativa konsekvenser för varken de studerande eller de återbetalningsskyldiga. Däremot är det angeläget att CSN även framgent eftersöker adresser i samma omfattning som . 7.2.3Konsekvenser av förlängd preskriptionstid En förlängning av preskriptionstiden får normalt inga konsekvenser för de studerande, utom under speciella omständigheter som endast bör röra ett fåtal återkommande studerande. Det gäller de studerande som studerat tidigare, men som inte återbetalat studiestödsfordringar till CSN att dessa fordringar preskriberas, innan de återkommer till studier. Förlängningen av preskriptionstiden medför att dessa studerandes fordringar inte preskriberas , utan , vilket innebär att de inte kan få nya lån beviljade så länge de har obetalda skulder. Emellertid är detta ett av målen med preskriptionstidsförlängningen, det vill säga att fler ska sköta återbetalningen. En längre preskriptionstid skulle troligtvis medföra att många som inte betalat sina skulder under några års utlandsvistelse inte kan undkomma betalning när de återvänder till . Eftersom huvuddelen av de som missköter sin återbetalning är svenska medborgare, är det inte osannolikt att de antingen återvänder till och folkbokför sig här igen eller skaffar sig någon tillgång i , som kan bli föremål för utmätning. skulderna direkt när de förfaller till betalning blir förhoppningsvis också större, eftersom det inte är lika enkelt att hålla sig undan som . En konsekvens av en längre preskriptionstid för de återbetalningsskyldiga blir då att det är svårare för dem att undkomma att återbetala, vilket återigen är själva syftet med förslaget. Förlängs preskriptionstiden till kan det leda till en viss ökad administrativ belastning för CSN genom att CSN då får ägna sig åt att försöka få misskötsamma låntagare att återbetala. Å andra sidan uppvägs detta av att CSN i större utsträckning än slipper arbetet med preskriptionsavbrytande åtgärder. Eftersom preskriptionstiden förlängs avsevärt är det däremot viktigt att CSN inte förhåller sig passiv i indrivningsverksamheten fram till innan preskription inträder, utan är aktiv i sökandet efter aktuella adresser. Förutom de redovisade konsekvenserna ovan bedömer vi också att förslagen tillsammans har vissa dynamiska effekter på låntagarnas betalningsvilja. Införs förslagen sänds tydliga signaler till låntagarna om att studiestödsfordringar ska betalas tillbaka, och om det inte sker, har CSN bättre möjlighet än tidigare att driva in fordringarna. Sammantaget bedömer vi att förslagen kommer att medverka till ett ökat förtroende från allmänheten för CSN som långivare och som låneindrivare, vilket leder till att fler undviker att utsätta sig för risken att komma ifråga för CSN:s indrivningsverksamhet. Hur många fler det kan röra sig om är svårbedömt. Det beror sannolikt i stor utsträckning på hur CSN:s processande utomlands utvecklas. 8.1Förslaget till lag om ändring i studiestödslagen (1999:1395) Rubriken före 30 § Förslaget innebär att det närmast före 30 § har lagts till en ny underrubrik, . I paragrafen finns bestämmelser om utbetalning av studiemedel. Paragrafen ändras endast språkligt. Paragrafen är ny och innehåller bestämmelser om återbetalningsförsäkran. Av första stycket framgår att för att studielån ska betalas ut krävs att den studerande genom en återbetalningsförsäkran har försäkrat att betala tillbaka dels studielån som denne har beviljats och som kommer att betalas ut, dels studieskulder från tidigare beviljningsperioder. Att den studerande lämnar en återbetalningsförsäkran är ett villkor för att nya studielån ska betalas ut till den studerande. Undantag från detta villkor regleras emellertid i tredje stycket. Av andra stycket framgår att om den studerande inte före utgången av den tidsperiod som beslutet om studielån avser, eller inom en månad från det att beslutet om studielån fattades, lämnar in en återbetalningsförsäkran till CSN, är rätten till studielån förverkad. Det innebär att om en återbetalningsförsäkran inte lämnas in inom dessa angivna tidsfrister, upphävs beviljningsbeslutet för studielånet. En undantagsbestämmelse finns emellertid i tredje stycket. I tredje stycket finns ett undantag till bestämmelserna i första och andra styckena. Av detta följer att trots att den studerande överhuvudtaget inte har lämnat in en återbetalningsförsäkran eller inte har lämnat in en sådan inom de i andra stycket angivna tidsfristerna, får studielån ändå betalas ut, om det finns särskilda skäl. Sådana särskilda skäl kan vara om den studerande har drabbats av en sådan allvarlig sjukdom, olycka eller annan omständighet som den studerande inte kunnat råda över, så att det skäligen inte har kunnat krävas att denne skulle ha inkommit med en återbetalningsförsäkran inom de angivna tidsfristerna. För att undantagsbestämmelsen ska vara tillämplig ska återbetalningsförsäkran dock lämnas in så snart som det akuta tillståndet upphör. Särskilda skäl att betala ut studielån, trots att det inte har inkommit någon återbetalningsförsäkran alls, kan föreligga om skuldens storlek såsom den anges i en återbetalningsförsäkran är tvistig och den studerande efter invändning har erhållit beslut angående avskrivning och därefter överklagat beslutet, se avsnitt 3.3.5. Den studerande måste åberopa att det föreligger ett särskilt skäl för att utbetalning ska ske. I fjärde stycket anges att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om återbetalningsförsäkran. Paragrafen har behandlats i avsnitt 3.3. Paragrafen innehåller bestämmelser om låntagares skyldigheter att lämna uppgifter till CSN. I första stycket, som är nytt, införs en uttrycklig skyldighet för en låntagare som inte har aktuell adress registrerad i folkbokföringsregistret att lämna uppgift om aktuell adress till CSN. Med aktuell adress avses den adress där låntagaren kan nås av den post som sänds till denne. Det betyder att om låntagaren inte stadigvarande vistas på den i folkbokföringsregistret registrerade adressen, måste låntagaren antingen begära eftersändning eller på annat sätt säkerställa att denne ändå får del av den post som sänds till folkbokföringsadressen, eller meddela CSN den nya adress som denne vistas på. Övriga ändringar är endast språkliga. Paragrafen har behandlats i avsnitt 4.1. Paragrafen som är ny, innehåller en bestämmelse om adresskyldighet för de personer som är återbetalningsskyldiga för återkrav av studiestöd. Motsvarande bestämmelse finns i 4 kap. 26 § för återbetalningsskyldiga låntagare. Se även kommentaren till 4 kap. 26 §. Paragrafen har behandlats i avsnitt 4.1. Paragrafen, som är ny, innehåller en specialpreskriptionsregel för preskriptionstid. I bestämmelsen anges att en fordran på studiestöd preskriberas efter tillkomsten, om inte preskriptionen avbryts . Med en fordran på studiestöd avses såväl en fordran som avser återbetalning av studielån, som en fordran som avser återkrav av studiestöd. Preskriptionstiden för en fordran som avser återbetalning av studielån börjar enligt praxis löpa för den sista utbetalningen av studielån, se avsnitt 5.2. Möjligheterna till preskriptionsavbrott regleras i preskriptionslagen (1981:130). De allmänna preskriptionsbestämmelserna i preskriptionslagen tillämpas även i övriga frågor. Paragrafen har behandlats i avsnitt 5.4. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser till studiestödslagen (1999:1395) I bestämmelsen görs en följdändring med anledning av att det i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna har införts två nya punkter, 20 och 21. Bestämmelsen är ny och anger att den adresskyldighet som regleras i 4 kap. 26 § och 5 kap. 6 a § även gäller för de personer som har lån tagna i de äldre lånesystemen (före och mellan och ), eller har återkrav av studiestöd som härrör från ovannämnda tider. Bestämmelsen är ny och reglerar preskriptionstiden för en fordran på studiestöd som har uppkommit före . Av bestämmelsen framgår att den nya preskriptionstiden även gäller för en fordran som avser återbetalning eller återkrav av studiestöd som har lämnats enligt den äldre studiestödslagen. En förutsättning är att fordran inte är preskriberad vid ikraftträdandet av den nya bestämmelsen om preskriptionstid. De nya bestämmelserna ska träda ikraft . Bestämmelsen om återbetalningsförsäkran ska tillämpas i fråga om studielån som lämnas för studier som bedrivs efter . Den nya preskriptionstiden gäller även för en fordran som har uppkommit före , om den inte har 8.2Förslaget till förordning om ändring i studiestödsförordningen (2000:655) Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om undertecknande av återbetalningsförsäkran. Enligt första stycket ska en återbetalningsförsäkran vara egenhändigt undertecknad av den studerande. Bestämmelsen reglerar vidare att om den studerande är omyndig eller om förvaltare enligt har förordnats för honom eller henne, ska förmyndaren eller, om det ingår i uppdraget, förvaltaren ha tecknat samtycke på återbetalningsförsäkran. Motsvarande bestämmelse finns i 3 kap. 36 § vad gäller ansökan. Genom andra stycket ges ett bemyndigande till CSN att, trots vad som anges i första stycket om att en återbetalningsförsäkran ska vara egenhändigt undertecknad, meddela föreskrifter om dels att en återbetalningsförsäkran får göras elektroniskt, dels hur en återbetalningsförsäkran ska överföras elektroniskt. Det innebär att CSN har möjlighet att reglera i föreskrifter att en återbetalningsförsäkran även kan skrivas under med hjälp av en e-legitimation och vilka krav som ska ställas på en sådan. Motsvarande bestämmelse finns i 3 kap. 36 a § vad gäller ansökan. I tredje stycket ges ett bemyndigande till CSN att meddela närmare föreskrifter om återbetalningsförsäkran. Paragrafen har behandlats i avsnitt 3.4. Den nya bestämmelsen ska träda ikraft . Bestämmelsen om återbetalningsförsäkran ska tillämpas i fråga om studielån som lämnas för studier som bedrivs efter . Ett rättvisare och enklare i en globaliserad värld En särskild utredare ska lämna förslag till hur systemet för studiemedel för studier utomlands kan förenklas, förbättras och effektiviseras. föreslå hur systemet för studiemedel för studier utomlands ska utformas för att man ska kunna hantera komplexa situationer på ett rättvist sätt och i större utsträckning främja studerandes rörlighet, utreda de nuvarande reglerna och tillämpningen för rätten till studiemedel för gymnasiala studier utomlands, analysera de krav som ställs på utländska utbildningar för att studiemedel ska kunna lämnas mot bakgrund av att utlandsstudierna ska hålla hög kvalitet samt beakta unionsrättsliga principer om fri rörlighet och likabehandling, analysera och vid behov föreslå alternativa modeller och metoder för fastställande av studiemedelsbeloppen, och föreslå nödvändiga författningsändringar. Utredaren ska vidare föreslå förändringar i de regelverk som styr Centrala (CSN:s) fordringshantering. Uppdraget ska redovisas . Ett delbetänkande med förslag till förändringar i de regelverk som styr CSN:s fordringshantering ska lämnas . Utlandsstudier och studerandes rörlighet ska främjas Regeringen har i olika sammanhang slagit fast att ökad internationell rörlighet av studerande, lärare och forskare stärker kvaliteten vid svenska universitet och högskolor. Studerandes utlandserfarenheter gör dem mer förberedda för ett yrkes- och samhällsliv. Det är bra såväl för de studerande själva som för om fler studerande skaffar sig erfarenhet av studier utomlands. Svenska studerandes internationella erfarenhet kan hjälpa att hävda sig som kunskapsnation i en allt mer globaliserad värld. Regeringen har också konstaterat att ytterligare insatser behövs för att öka rörligheten bland studerande och stimulera fler att delta i utbyten med andra länder samt att det är angeläget att bryta den negativa utveckling som funnits gällande antalet svenska studerande som studerar utomlands. Regeringen har även som mål att deltagandet i EU:s utbildningsprogram ska öka. Ett enkelt, rättvist och effektivt studiestöd vid studier utomlands är ett viktigt verktyg och en viktig förutsättning för dessa syften. Det är därför av stor betydelse att studiestödssystemet fungerar smidigt vid utlandsstudier och att utlandsstudier underlättas. jämförelsevis generösa system för finansiering av studier utomlands bidrar till att en ur ett internationellt perspektiv sett hög andel studerande förlägger delar av eller hela sin utbildning utomlands. Antalet utlandsstuderande på eftergymnasial nivå 2008 var det lägsta . Statistik från /2009 visar dock en ökning av antalet utlandsstuderande med studiemedel med 600 personer jämfört med föregående läsår. De utlandsstuderande på eftergymnasial nivå kan delas in i tre grupper: studerande i utbytesstudier där utlandsstudierna är en del i en svensk utbildning, studerande på språkkurser som inte är akademiska men som ändå räknas som studier på eftergymnasial nivå och personer som på eget initiativ ordnar en utbildningsplats på en högskoleutbildning utomlands (s.k. freemover-studenter). Det sker förändringar inom gruppen utlandsstuderande på eftergymnasial nivå. Antalet freemover-studenter har ökat och utgör nu den största gruppen av samtliga utlandsstuderande. Ökningen kan bl.a. kopplas till det ökade intresset för läkarstudier i utlandet. Parallellt har en minskning inom s.k. språkkurser på icke-akademisk nivå skett, vilket sannolikt hör samman med den minskade lånebenägenheten som generellt kan noteras inom studiemedelsområdet och det faktum att de studerande mer noggrant överväger hur veckorna med studiemedel ska användas. Andelen som läste en icke akademisk språkkurs utgjorde av alla utlandsstuderande . Antalet utbytesstuderande befinner sig på en jämn nivå och har legat mellan 6 000 och 7 000 studerande. När det gäller utlandsstudier på gymnasial nivå lämnas studiemedel endast i begränsad omfattning, t.ex. för utbildning vars motsvarighet saknas i . Geografiskt sett tenderar utlandsstuderande på eftergymnasial nivå med studiemedel att minska i och till förmån för framför allt , främst . Majoriteten () studerade 2008 dock inom och av dessa läste i ett nordiskt land. Inom finns en östlig trend. Antalet studerande i , , och har ökat kraftigt medan antalet studerande i , , och har minskat. I fråga om studier utomlands på gymnasial nivå med studiemedel utgör de nordiska länderna de överlägset största studieländerna. Underlaget för utredningsuppdraget, i fråga om nationella initiativ, är framför allt den studiesociala kommitténs (U 2007:13) betänkande Stärkt stöd för studier – tryggt, enkelt och flexibelt (SOU 2009:28), som har remissbehandlats, propositionen Gränslös kunskap – högskolan i globaliseringens tid (prop. 2008/09:175), och den högre utbildningen (underlagsrapport 10, 2008) samt trygghetssystem utomlands – och utbetalningar och fordringshantering (RiR 2008:31). Den studiesociala kommittén hade i uppdrag att bl.a. föreslå åtgärder när det gäller studerandes ekonomiska och sociala situation (dir. 2007:153). Av direktiven framgick även att kommittén särskilt skulle överväga om regelverket kring studiemedel för studier utomlands behövde förenklas. Kommittén överlämnade sitt betänkande till regeringen . I betänkandet lämnar kommittén vissa förslag till förändringar av utlandsstudiemedlen. Vidare framhåller kommittén att utbildningspolitiska överväganden saknas när det gäller utlandsstudiemedlen. I propositionen Gränslös kunskap – högskolan i globaliseringens tid redogör regeringen för hur internationaliseringen av den högre utbildningen bör främjas. Regeringen anser att framväxten av en globaliserad utbildningssektor är viktig och positiv. tionen framgår också att konkurrens med framgångsrika lärosäten utomlands och ökad internationell rörlighet av studenter, lärare och forskare bedöms stärka kvaliteten vid svenska universitet och högskolor. Vidare föreslogs i propositionen ett regelverk som tillåter universitet och högskolor att utfärda gemensamma examina tillsammans med ett eller flera svenska eller utländska lärosäten. beslutade i enlighet med propositionens förslag (bet. 2008/09:UbU19, rskr. 2008/09:282). I propositionen refereras även till den nationella strategin för internationalisering av den högre utbildningen som lades fram i propositionen Ny värld – ny högskola (prop. 2004/05:162). I strategin finns ett antal övergripande mål, bl.a. att universitet och högskolor ska bedriva ett aktivt internationaliseringsarbete i syfte att främja utbildningens kvalitet, öka förståelsen för andra länder och internationella förhållanden samt att hinder för internationaliseringen ska undanröjas såväl nationellt som internationellt. har i sin rapport om globaliseringen och den högre utbildningen, gett sin bild av vad globaliseringen medför för utbildningssystemen och vilka möjligheter som erbjuds. Enligt rapporten ställer globaliseringen krav på anpassning och omställning av utbildningssystemen. redovisar i sin granskningsrapport om svenska trygghetssystem utomlands bl.a. att regeringen i högre grad borde ha uppmärksammat CSN:s fordringshantering i förhållande till personer som bor utomlands. Vidare redovisas att CSN:s möjligheter att driva in fordringar utomlands är begränsade till följd av att nuvarande regelverk i vissa delar försvårar myndighetens arbete. När det gäller internationella processer diskuteras mobilitetsfrågan inom flera forum. Studerandes rörlighet är en central och aktuell fråga inom EU. Exempelvis är kommissionens s.k. grönbok om mobilitet – paper on Mobility – promoting the learning mobility of young people föremål för konsultation i medlemsländerna och hos andra berörda parter. Denna grönbok innehåller dessutom ett avsnitt om studiestöd. Även inom Bolognaprocessen, som är ett samarbete mellan 46 europeiska länder med målsättningen att skapa ett gemensamt europeiskt område för högre utbildning, är frågan om studerandes mobilitet central. Vid ett flertal av de ministermöten, som ägt rum inom ramen för Bolognaprocessen, har ministrarna betonat vikten av att studerande ska kunna ta med sig det nationella studiestödet vid studier utomlands. ningsministrarna inom samarbetet har även uttalat sin ambition att underlätta för möjligheten att uppbära studiestöd vid utlandsstudier. Inom EU ses inte rörlighet som ett mål i sig utan som ett sätt att stärka det europeiska medborgarskapet och den europeiska konkurrenskraften och att bredda och berika enskildas utbildning och erfarenhet. Rörligheten ska också stärka enskildas mångsidighet och anställningsbarhet och öka deras interkulturella förståelse genom språkkunskaper och kunskap om andra kulturer. antog EU:s utbildningsministrar en resolution om ett ökat europeiskt samarbete inom yrkesutbildningsområdet. I syfte att inkludera länder inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), EU:s kandidatländer och arbetsmarknadens parter i arbetet antogs kort därefter den s.k. Köpenhamnsdeklarationen med ungefär samma innehåll. Även inom den därpå följande Köpenhamnsprocessen bedrivs ett fördjupat samarbete om yrkesutbildning med fokus på konkreta instrument som syftar till att underlätta mobiliteten i . Samarbetet har bl.a. resulterat i överenskommelser om kvalitet, vägledning, validering och (2004). Vidare har en europeisk referensram för kvalifikationer inrättats (2008) och ett europeiskt system för meritöverföring och en europeisk referensram för kvalitetssäkring utvecklats (2009). Uppdraget att föreslå ett enklare, bättre och effektivare system för studiestöd vid studier utomlands De nuvarande reglerna för studiemedel för studier utomlands infördes . Reglerna kvarstår i allt väsentligt oförändrade . Den utveckling som har skett, t.ex. när det gäller antalet utlandsstuderande och vilka länder de studerar i, har inte avspeglats i anpassningar av studiemedelssystemet. En stor del av regleringen av detta område ligger i CSN:s föreskrifter och inte i lag eller förordning. Som framgått tidigare anser den studiesociala kommittén att utbildningspolitiska överväganden saknas när det gäller utlandsstudiemedlen och att detta gäller såväl vilka utbildningar som ska berättiga till studiemedel och vilka studiemedelsbelopp som ska gälla, som vilken grad av skuldsättning som kan anses vara acceptabel. Det är angeläget att regeringens politik när det gäller utlands- studier, internationalisering, mobilitet och kvalitet tydligare kommer till uttryck i bestämmelser om studiemedel. Studiemedelssystemet bör så långt som möjligt vara enhetligt, enkelt och flexibelt. En grundläggande princip är att studielån, precis som andra lån, ska betalas tillbaka. Studiemedelssystemet ska vara långsiktigt ekonomiskt stabilt och ge en god effekt på samhällsekonomin över tiden. Normalt sett beviljas studiemedel mot bakgrund av om den studerande är antagen vid en utbildningsanstalt, i eller utomlands. uppstår situationer som inom ramarna för dagens regelverk inte är möjliga att hantera på ett rättvist sätt. Situationer när dagens system inte är tillräckligt flexibelt är t.ex. när svenska universitet och högskolor förlägger delar av sin undervisning utomlands, när studerande som är bosatta i gränsområden bedriver studier i två eller fler länder parallellt eller växelvis under en och samma studieperiod samt vid distansstudier i ett annat land. Liknande svårigheter uppkommer även när universitet och högskolor nu ska få möjlighet att utfärda gemensamma examina tillsammans med ett eller flera svenska eller utländska lärosäten. Studierna på ett utbildningsprogram kommer också att kunna bedrivas vid två eller flera olika lärosäten även under en och samma termin. För att möta dessa och motsvarande situationer behöver systemet med studiemedel för studier utomlands förenklas, förbättras och effektiviseras. utreda och föreslå hur systemet för studiemedel för studier utomlands ska utformas så att regeringens politik när det gäller studerandemobilitet, internationalisering och kvalitet tydligt kommer till uttryck, utreda och föreslå hur systemet för utlandsstudiemedel kan förenklas, förbättras och effektiviseras för att man ska kunna hantera situationer som uppstår på ett rättvist sätt och i större utsträckning främja studerandes rörlighet, och föreslå nödvändiga författningsändringar. Den studiesociala kommittén uppmärksammar i sitt betänkande att det i studiestödsförordningen (2000:655) finns särskilda bestämmelser om rätt till svenskt studiestöd inom respektive utanför Kommitténs bedömning är att det inte är möjligt att ha regler som innebär att studier i vissa länder inom EES ger rätt till studiestöd men inte i andra, eftersom det innebär en uttrycklig särbehandling som enbart grundas på nationalitet. Dessa bestämmelser måste anpassas till unionsrätten. Regeringen anser därför att en unionsrättslig översyn behöver göras över vilka krav som ska gälla för att en utbildning utomlands ska ge rätt till studiemedel.