sou · GXB331d2 · 2010-01-01 00:00:00 — Detta skulle avsevärt under- lätta genomförandet av stora objekt och minska finansieringspro- blematik och beslutsvånda. Vad upplever man som sitt problem? De problem man upplever sig ha är förstås mer centrerade runt den egna situationen än runt statens eller verkens övergripande organi- sation. Någon vill bygga mer, en annan vill få bort alla flaskhal- sar, en tredje upplever svårigheter med att få fokus på gods. Näringslivets transportråd har skrivit en 7-punkts skrivelse där bl.a. ett trafikslagsövergripande, kundorienterat synsätt och ett enklare planeringssystem efterlyses. Principen att planera infrastrukturen trafikslagsövergripande möter stor genklang. Alla anser att samordning och helhetssyn är av godo. Hamnar kräver vägar etc. Några anser att departementsnivån är för svag och behöver förstärkas. Bildandet av Transportstyrel- sen upplevs som ett riktigt grepp. En samlad planering och en samlad utvärdering anses som vet- tigt och önskvärt. Bra att ta tag i detta, så man ser hela transport- kedjorna. En samlad planeringsfunktion måste förses med både muskler och kompetens. Utvärdering är viktigt, men politiskt ointressant och bör därför ses över, säger en person – Det vore toppen med en nationell utvärderingsfunktion med ett samhälleligt, inte bara ett statligt perspektiv, säger en annan. Man är mer skeptisk till en eventuell sammanslagning av trafik- verken. Man uttrycker farhågor beträffande svårigheter vid hop- slagningar och storleken på ett samlat verk. Får inte bli för stort, får inte bli stuprör inom verksamheten. Man måste akta sig för att slå sönder det som fungerar bra. ser man fördelen med den samlade synen och kom- petensen. Någon tycker att man kunde slå ihop planeringen och bolagisera resten. Så här tycker representanter för direkta användare, t.ex. operatörer och varuägare Flera har utifrån ett affärsmässigt perspektiv tagit upp betydelsen av ett extra väl fungerande transportsystem med tanke på geografiska läge och behovet av att kompensera för det. Just detta perspektiv är det flera personer som saknar både i regeringens övergripande politik och hos trafikverken. Några anser att all fokus hamnar på de problem transporterna orsakar, till exempel buller och trängsel, i stället för på de möjligheter som det utgör. Någon tar också upp att det talas alldeles lite om godstransporter – poli- tiken är helt inriktad på persontransporter – godset röstar inte. annan övergripande synpunkt är att systemet präglas av mycket kunskap på djupet, men nästan ingen på bredden. Vi var ledande på logistik , men ligger vi inte längre i framkant. Hur fungerar kontakterna med verken allmänt sett ? Här finns en splittrad bild, beroende på med vilka man samverkar med och beroende på den egna rollen. I stora drag tycker de flesta att samarbetet fungerar väl, även om man har specifika synpunkter och efterlyser mer av helhetssyn. En person med stor internationell utblick säger till exempel att de svenska trafikverken (liksom de norska) är relativt fyrkantiga, rigida och armlängdshållsbenägna, dvs. mer byråkratiska än exem- pelvis och , som ser kunden snarare som en resurs. Flera uppger dock spontant att man tycker samarbetet blir allt bättre och att trafikverkens representanter är tillmötesgående och intresserade. Företrädare för hamnar menar att farlederna fungerar bra, men att vissa problem uppstår när godset ska lämna hamnen på endera väg eller järnväg. Om kapaciteten i de svenska hamnarna ska öka förutsätter det att landtransporterna fungerar och att problemen inte ständigt uppfattas som någon annans. Privata aktörer, menar någon, stöter ibland på problem som del- vis beror på att regelverken är anpassade till staten som ägare. Några menar att medan verkens kärnverksamhet sköts på ett tillfredsställande sätt saknas i stor utsträckning en bredare kompe- tens kring logistik, både vad avser behoven och de reella kostna- derna för denna. I detta sammanhang nämner också någon bristen på vision – vad är det egentligen vi vill uppnå i ? De trans- portpolitiska målen är mest fokuserade på att undanröja de pro- blem som transporter orsakar. Någon säger att det finns en risk med trafikverken storlek – De är så stora att de inte behöver kunden, eller bry sig om vem som är kund. Det blir bara regeringen som är kund. uppfattas mestadels som professionellt: - Mycket bättre dialog, mindre byråkratiska, vi får gehör för våra behov -Har regionala regelbundna möten , – fungerar bra. Det finns dock också problem och en undran om hur man orkar – Det måste vara ett elände att vara GD för – hur ska de kunna planera om politiken ideligen prioriterar om? Någon beskriver som exempel en planerad påfart som plötsligt försvunnit från planeringen till förmån för någon annan investering, då fanns det ingen kommunikation, olycksfall i arbetet, annars allt bättre. Åsikterna om varierar. Flera tycker att verket engagerat sig i trafikslagsövergripande frågor och att den gemensamma planeringsprocessen med varit bra . Andra tar upp att det ibland kan vara svårt att få förståelse för regionalt eller lokalt specifika järnvägsfrågor. Ytterligare ett par personer tycker att det är svårt att komma någon vart över huvud taget med och att verksamheten präglas av gammal- modigt tänkande. -är myndighet, produktionsmyndighet och leveran- tör. Måste arbeta med kortare tidshorisont och bli mer kundori- enterade. -Beror på frågorna, – driftfrågor, -byggprojekt, –infrastruktur- planer. Bäst på bygg. -Mycket resonerande, men föga resultat Några funderar på om fungerar bättre utan regional organisation. Det verkar så, men jag vet inte? -För ny för att kunna uttala mig om funktionssättet. -Miljöfrågor, sakfrågor. Ej längre operativt samarbete. -Bra myndighet, inga konflikter. Måste sänkas då flygindustrin är i kris! Goda relationer runt flygplatsfrågor. Fungerar mycket bra. -Samarbetar väl med deras konsulter. De upplevda problem som har med luftfart att göra handlar om kopplingen mellan flygplatser och väg- eller järnvägsnät, där en bättre dialog mellan trafikslagens representanter efterfrågas. uppfattas, i jämförelse med de övriga, som ett tämli- gen passivt verk, som inte fullt ut engagerat sig i planeringsverk- samheten och som inte har ett utvecklat affärstänkande. Norr- känns längre bort från resten av landet än , säger någon. Redarna uppfattas ha stort inflytande och vara starka aktö- rer. Någon tycker att verket borde arbeta strategiskt med farled- savgifterna och se till att svenska farleder är internationellt konkur- renskraftiga. Redarna å sin sida uppfattar verket som slutet och byråkratiskt. Någon tar upp att arbetet med strategiska hamnar är bra och att verket allmänt sett är bra att ha att göra med, andra att det saknas en utvecklad hamnpolitik, vilket skulle behövas med tanke på den strategiska resurs som dessa utgör. Myndigheterna kan faktiskt styra vilken internationell trafik vi får, säger någon med hänvis- ning till att 75–av trafiken utförs av utländska redare. -Planeringen måste snabbas upp, frys treårsplaner! Verkligheten förändras så snabbt att nya förutsättningar innebär merarbete till ingen nytta! -Planerna blir orealistiska -Skapa nya arbetsformer, minska ryckigheten! Ovanstående är citat, men kan stå som en allmän beskrivning av de generella attityderna. Någon tar upp att regeringen styr med penningmedel, men inte är tydliga med vad som ska uppnås och varför, andra anser att statens roll huvudsakligen bör innebära medelstilldelning, i övrigt kan man låta verken sköta verksamheten. Rollfördelningen mellan departement och verk är otydlig för några. Någon anser att staten gör ett bra jobb och inte drar åt olika håll, som t.ex. kommissionen, medan en annan anser att sam- ordning och kommunikation brister. Man måste ha mycket tålamod på grund av de långa puckarna, miljöprövningar etc. Personerna på departementet upplevs som kompetenta, även om det är som ytterst upplevs styra. Tyvärr finns det alltid för lite pengar. Regionalt verkar det fungera mycket olika beroende på var man befinner sig. Flera tycker att samordningen är både systematisk och välfungerande, medan några inte ser någon regional samordning alls. verkar vara det verk som upplevs ligga längst fram här. Vad upplever man som problem? Problemupplevelserna dikteras av den konkreta verksamheten och varierar därför självklart beroende på denna, – några exempel: -EU och tolkar regler olika, skapar dissonans och pro- blem -Behov och finansiering stämmer inte! -Kan bli för mycket problematiseringar. Väg- verket håller på med mycket. -LFV:s avgifter för höga! -Eftersatt underhåll på spår och vägar -För lite resurser till mycket lönsamma projekt! -All fokus är på persontrafiken. Här har man delade meningar. Allt ifrån Det är bra ju mindre staten lägger sig i till Det behövs mer kompetens och expertis på departementsnivå. Någon besväras av diskrepansen i regional närvaro mellan Väg- verket och . Vad gäller trafikslagsövergripande planering är man eniga om att behovet av en sådan är både uppenbart och mycket stort. Verken upplevs som konkurrerande. Idéerna kring formerna för detta varierar från att låta Transportsty- relsen få ansvaret till att framför allt satsa på regional samordning. Frågan känns synnerligen angelägen för flera. Utvärdering är vidare en fråga som är angelägen för många. Eftersom de flesta upplever de egna behoven som relevanta och angelägna är de intresserade av en objektiv utvärdering som avspeglas i prioriteringarna. Någon anser att det är avgörande att utvärderingsfunktionen är självständig, någon annan att detta mycket väl kan göras inom respektive verk. Bolag kan ju utvärdera vad de gör. Ytterligare någon är skeptisk till huruvida resultaten skulle komma att användas. Det är ändå inte där avgörandet sker, det är politiska händelser som styr. Från flygsidan välkomnar man objektivitet, då flyget förförde- las på osakliga grunder, - bra med resursallokering på lika villkor . En eventuell sammanslagning av möter olika reaktioner: -Bra med helhet, kanske stärker man gemensam målbild och vettig planeringsperiod -Ser inga fördelar -Bra med one-stop, men för stort, farligt! -Svårt att göra. Blir ju ändå avdelningar inom helheten. -Bra med helhetsbild, matchar branschen, – men det är ett stort jobb som kräver starkt ledarskap och innebär risk för förlam- ning. -Den regionala nivån är mest viktig och angelägen -Det kan kanske gå om man tänker i processer, men frågan är då vilka som är de viktigaste processerna. Är trafiksäkerhet en till exempel? Någon tar upp att om verk ska slås samman är det viktigt att även inkluderas så att det blir ett genuint helhets- perspektiv.