sou · GYB366 · 2010-10-08 00:00:00 — Vid undersöker doktoranden (2008) i sitt avhandlingsarbete hur livskunskap framställs i nationella styrdokument såväl som i skolpraktiken. Som en del i detta undersöker Löf också hur barn hanterar jämställdhetsundervisning. Löf diskutera bland annat hur det i skolans egna dokument talas om jämställdhet och kön. Överlag tycks skolornas attityder vara att verka inkluderande, t.ex. inte undvika frågor om hbt. (Löf 2008) Löf undersöker mer specifikt hur kön görs i relation till Livskunskap. Hon undersöker vilka värderingar som upprätthålls i skolors styrdokument beträffande bland annat jämställdhet, samt hur nationella policy dokument och riktlinjer tolkas. (Löf 2008; 2010). Att verka för jämställdhet En omfattande mängd litteratur riktar in sig på att beskriva och förmedla olika metoder och hjälpmedel för pedagoger att arbeta med jämställdhet. undersökning (1993) om vad för slags egenskaper som de 900 skolbarnen i undersökning tyckte var viktiga hos det motsatta könet, är ett exempel. Syftet med studien var att väcka debatt om hur manliga och kvinnliga områden värderades i skolan samt att undersöka bakomliggande faktorer till klichéartade uppfattningar om könsroller, och att väcka debatt om hur insatser och metoder kring jämställdhet ska kunna utvecklas. Även boken 2007) syftar till att visa hur lärare kan granska sin roll i skolan i ett jämställdhetsperspektiv. Boken är ett samarbete mellan forskare, kommuner och skolor och är baserad på nio fältstudier på olika skolor. I boken i förskola och skola ger (2009) konkreta tips på hur pedagoger och andra kan arbeta med jämställdhets- och genusfrågor i skola och förskola. formulerar sex utmaningar för att öka jämställdheten: Gör verksamheten könsmedveten, genusgranska läromedel och material, minska skillnaderna i flickors och pojkars resultat, utmana ojämställda studie- och yrkesval, motverka verbala kränkningar och trakasserier och motverka hedersrelaterat våld (2009). utgår ifrån etablerade teorier samhällets genusordning och genus som skapat och iscensatt. Teorierna kopplas till gällande lagstiftning och det arbete som pågår inom Delegationen för jämställdhet i skolan och SOU:n (2009:64) Flickor och pojkar i skolan – hur jämställt är det? Även : för arbete med yngre elever (2006) syftar till att utforma ett arbetsmaterial för yngre elever i skolan kring värdegrundsfrågor rörande förebyggande av mobbing, om att stärka känslan för vad kamratskap och konfliktlösning är. Aspán poängterar att värdegrundsarbetet eller värdegrundspedagogik måste utgå från barns delaktighet och inflytande (Aspán 2006). Innebörden av delaktighet är dock inte entydig. lyfts upp i studien och det konstateras att skolan ofta bemöter frågan om jämställdhetsarbete med men vill du att vi alla ska bli likadana? (Aspán 2006) Studiens idé var att varje barns egenvärde skulle lyftas fram vilket betydde att alla inte passar in i könsmallen utan olikheter skall tillåtas. Frågan är dock ställd till pedagogerna och barnens egna röster om vad jämställdhet är har inte varit en del av projektet. Aspán (2006) lyfter också frågan om det genom det pedagogiska arbetsmaterial som projektet tagit fram visar nya möjligheter att se nya vägar för tänkandet om kön. Även i play ges konkreta tips till lärare hur man kan arbeta för cross gender interaction både i skolarbetet men även på rasterna (1993). I sin bok, Hur flickor och pojkar gör kön analyserar (2003) 4–5-åringars beteenden och lekar i förskolan, samt deras reaktioner vid högläsning av feministiska sagor. Syftet är att undersöka hur barn använder sig av könsföreställningar som samhället och kulturen erbjuder dem för att förstå sig själva och andra i termer av kön (2003:5). Boken baseras på material som samlades in i , men innehållet och analysen är i högsta grad relevanta även . visar hur vuxna kan arbeta med att skapa förutsättningar för att barn ska kunna utveckla flera sidor av sig själva, och känna sig fria i att göra och tänka saker som kanske inte är i linje med rådande könsföreställningar. Även om boken inte handlar om barns perspektiv på jämställdhet i skolan i sig, så utgör den ett viktigt bidrag i förståelsen av könskonstruktioner bland barn. Den enda rådgivande litteratur som vänder sig direkt till barn och ungdomar är (2006) bok, vilket gör att jämställdhetsarbete framställs som något som ska utföras av lärare och där eleverna är mottagare. Nedan ges några exempel på populärvetenskaplig litteratur och mediematerial som riktar sig till pedagoger och andra som är intresserade av att arbeta med jämställdhetsfrågor. Denna litteratur har inkluderats därför att ge en bild av det material som erbjuds lärare och vad barn i och utanför skolan i förlängningen möter. Som jämställdhetsexpert vid i genomförde ett uppmärksammat pedagogiskt projekt som gick ut på att träna förskolebarn i att överskrida könsroller. Pojkarna skulle exempelvis utveckla egenskaper som traditionellt tillskrivs flickor (närhet, konversation, relationer), medan flickorna gavs chansen att prova och öva på olika aktiviteter, att leka efter regler samt att tävla och prestera, vilket traditionellt varit förbehållet pojkarna (2007). argument är att tidigt överskridande av könsroller bidrar till att barn lär sig praktisera jämställdhet, vilket i sin tur ger dem ökade möjligheter i livet. Den är skriven i ett barnperspektiv, det vill säga en vuxens perspektiv på vad som är bäst för barnen, och innehåller sålunda inte barns egna funderingar kring och reflektioner om jämställdhet. är en handledningsbok som i första hand riktar sig till samtalsledare inom ett projekt kallat och som bedrivs av (). Syftet med materialet är att motverka könsdiskriminering i samhället och att arbeta för ökad jämställdhet och lika möjlighet för både killar och tjejer. ger ett antal verktyg som är till för att användas som diskussionsunderlag inom olika samtalsgrupper. Ett avsnitt är inriktat på jämställdhet i skolan där olika tips ges för att kunna öka jämställdheten såsom att undersöka läromedel som används i skolan och hur kvinnor och män framställs i dessa. Att starta en jämställdhetsgrupp på skolan och anordna temadagar är en annan punkt som presenteras. () Genuspraktika för lärare är författad av (2000) och har utgetts av . Syftet med skriften är att arbeta för ökad jämställdhet inom skolan. Genuspraktika för lärare riktar sig främst till lärare för att kunna förse dem med verktyg och strategier för att arbeta med jämställdhetsfrågor i skolan. Skriften innehåller en mängd frågor som ställs till lärare och som ska ge upphov till reflektion kring den nuvarande situationen på arbetsplatsen. Konkreta verktyg för att arbeta med jämställdhet presenteras i syfte att möjliggöra ökad förståelse hos läraren för att arbeta med jämställdhet i undervisningen (2000). och bok barn 100 möjligheter i stället för 2 (2009) handlar om hur och när barn könas genom kategorisering så som pojkar respektive flickor. Detta benämner författarna som genusfällor, vilka gör att barnen bemöts på ett ensidigt sätt, vilket i förlängningen påverkar barnens möjligheter att agera och utvecklas som fria individer (och Tomicic 2009). Boken kan läsas som en manual i hur vuxna kan ge barn ökade möjligheter genom att bemöta dem som individer i stället för som pojkar och flickor. Jämställdhet är central i boken, men barns perspektiv förs inte fram. Snarare handlar det om olika jämställdhetsstrategier och tips för hur vuxna kan arbeta för ökade livsmöjligheter för barn (och Tomicic 2009). utbildningsradio har också producerat ett antal TV- och radioprogram som på olika sätt berör barns perspektiv på jämställdhet. I TV-dokumentären : flickfotboll och pojkkänslor jobbar lärarna på Bredfjällsskolan i , , med att uppmuntra barnen att våga röra sig utanför traditionella könsroller. Tjejerna får exempelvis lära sig att ta för sig medan pojkarna får lära sig att visa känslor. Det visar sig att barnens tankar om könsroller färgas av den närmaste omgivningen, reklam, tidningar och program som på olika sätt förmedlar hur man bör vara och se ut för att passa in. Även om aktiviteterna organiseras och styrs av vuxna ges barnen ändå möjlighet att föra fram sina perspektiv på könsroller. I radioprogrammet : var finns pojkkjolarna? diskuteras om naturen bestämt hur pojkar och tjejer bör vara eller om det är någonting som människor har hittat på. Föreställningar om det typiskt pojkiga och det typiskt tjejiga problematiseras. Reportaget för fram barns perspektiv på genusfrågor då barnen bland annat uttrycker att pojkar vill göra tjejsaker och många tjejer vill göra pojksaker men vågar inte eftersom de är rädda för att bryta mot könstraditionella normer. , pojke eller bara barn (2006) handlar om traditionella föreställningar om kön i förskolan och hur man kan förändra dem. Reportaget spelades in på två förskolor med skilda förutsättningar och arbetsmetoder men med ett gemensamt mål: att motverka stereotypa könsroller. Barns perspektiv på jämställdhet hamnar i skymundan av de strategier som vuxna arbetar efter för att främja jämställdhet bland barn i förskolan. (2008) har problematiserat läromedel och metoder som används i värdegrundsundervisning, så som Genuspedagogik av (2005). menar att även om ambitionen med Genuspedagogik är att ge möjlighet till förändring och ökad jämställdhet, bygger mycket av bokens resonemang på en konserverande normupprepning (2005:132), där den heterosexuella tvåsamheten tas förgiven. analys har bäring även på den litteratur som har presenterats här då mycket litteratur reproducerar könsstereotyper och genusnormer, snarare än att kritiskt utmana rådande föreställningar om tjejer och killars olika (biologiska) förutsättningar. Vidare påpekar (2008) hur vanligt det är att utgå från en heterosexuell ordning i jämställdhetsarbetet i skolan. Kunskapsöversikten visar hur barn aktivt konstruerar och använder sig av genuskategorier i skolan för att förhandla relationer och sina egna identiteter. Detta är något som och (2008) påpekar sker i relation till existerande föreställningar om jämställdhet. I översikten visas även hur barn och unga producerar och reproducerar föreställningar om skillnaden mellan könen. Detta kan förstås utifrån att barn använder olika resurser för att tolka och förstå genus och sin egen könade identitet (se 2006). Det faktum att barn konstruerar skillnader mellan pojkar och flickor behöver dock inte betyda att pojkar och flickor har olika möjligheter, rättigheter och skyldigheter till ett inflytelsefullt deltagande och makt att påverka sin vardagssituation. Dock visar det på att pojkar och flickor upplever och tolkar skolmiljön på olika sätt och att de med största sannolikhet skolas in i olika sätt att vara beroende på kön (Youdell 2005). Vidare visar forskningen hur lek är en social praktik som utgör ett viktigt inslag i barns skolvardag. (2002) och Elvstrand (2009) har pekat på att rasten är en arena för autonomi för barnen i en annars vuxenstyrd miljö (2008). Lek som social praktik är alltså ett viktigt område som allt som oftast negligeras när ett jämställdhetsarbete utgår från ett vuxenperspektiv. Lek utgör i barns perspektiv en viktig social arena för att förhandla sociala identiteter och relationer och här kan möjligheten ges för barn och vuxna att gemensamt förändra barnens interna maktrelationer ur ett jämställdhetsperspektiv. Forskningen visar vidare på vikten av att se till den komplexa frågan om relationen mellan genus, sexualitet och jämställdhet i skolan. (2008) och Röthing (2008) pekar på hur jämställdhetsarbete utgår från en heterosexuell norm och att den heterosexuella tvåsamheten tas för given. Forskarna menar att det är vanligt att utgå från en heterosexuell ordning i jämställdhetsarbetet i skolan, men att jämställdhet även bör gälla sexuell jämställdhet. Generellt visar studier av barn, sexualitet och skolrelationer att just sexualitet är en viktig aspekt i jämställdhetsarbetet och att föreställningar om sexualitet påverkar barn och ungas handlingsutrymme och möjlighet till delaktighet. Genomgången av litteratur kring barn och delaktighet visar vidare att delaktighet inte alltid kopplas till jämställdhet, men också att barn och unga kan och bör göras delaktiga i beslut som rör dem som en del inte bara av demokratifostran utan också som ett steg i jämställdhetsarbetet. Dock visar forskningen kring pedagogers ibland aktiva jämställdhetsarbete och bemötande av pojkar och flickor att pedagoger är aktiva medskapare till att upprätthålla genusskillnader i skolan och ofta snarare bidrar till att elever upplever ett ojämställt eller orättvist bemötande. En annan slutsats som kan dras från denna kunskapsöversikt är att alla representanter inom skolan och utbildningssektorn beskriver en skillnad mellan könen och att pojkar och flickor gör kön på olika vis. Samstämmighet råder också om att detta leder till problem, då pojkar inte presterar lika bra som flickor i skolan. Det är också pojkar som står för den största delen av trakasserier och problematiska beteenden – de stör i klassrummet, utsätter flickor för ofredande eller uppvisar annat ovälkommet beteende. Detta kommer att problematiseras nedan. Som framgår beskriver såväl pedagoger som elever en bild av skolmiljön som domineras av att pojkarna utgör ett problem. Denna bild understöds också av statistiska data som visa att pojkar uppnår av flickornas betygsprestationer (2007). Detta har omtalats som skolans svek gentemot pojkar (failing the boys, se Epstin, , Hey & Maw 1998) och att det råder en anti-plugg kultur bland pojkar i den svenska skolan (2010; Kalat 2010; 2010). I både forskning och den offentliga debatten diskuteras hur detta är ett resultat av en ökad femininisering av skolan där både det ökade antalet kvinnliga lärare och den nya mer reflekterande pedagogiken samverkar för att skapa en situation som är gynnsam för flickor och diskriminerande mot pojkar (Kalat 2010; se 2010 för en diskussion). Den här bilden har problematiserats och ifrågasatts både i och internationellt. Till att börja med kan påpekas att denna diskussion har importerats från den anglosaxiska världen och ar fått sort genomslag i större delen av (2005). Det är även så att denna diskussion inte på något sätt är ny, utan att liknande resonemang fördes fram på 1960-70-talet i (1971). Utgångspunkten att pojkar är mer omogna och har en långsammare utvecklingstakt grundar sig i en biologisk och ofta deterministisk förståelse av könen, snarare än som ett social och kulturellt skapat förhållande (2010). Det är lätt att i en historisk jämförelse se hur biologiska förklaringsmodeller har använts lika väl för att förklara tjejers dåliga skolprestationer med att deras hjärnor inte var lämpade för matematik eller att de hade en annan begåvningsprofil (2010). (2010) och (2010) visar dock i studier av killars skolpraktiker en mer nyansera bild av en anti-plugg kultur där killarna visar sig balansera mellan att sköta skolan och fortfarande framstå som en cool kille, vilket även har visat sig i internationellt (se även Frosh, & Pattman 2002). I en longitudinell studie i visar (2005) hur pojkar trots att de generellt sett går ut med lägre betyg än flickor sällan har problem att gå vidare till högre studier eller att få arbete. Lägre betyg är enbart negativt om det får konsekvenser för elevernas fortsatta möjligheter på arbetsmarknaden (2000; 2005). Vidare menar (2005) att unga män har tillgång till fler och andra resurser (än skolprestationer) än unga flickor så betygsskillnaden genererar små konsekvenser för dem (2000; se också Kenway & 1998). Statistik visar snarare att andelen kvinnor sjunker ju längre upp i utbildningssystemet de når (för en europeisk översikt se Rees 2001). , Lucey och Melody (2001) har i likhet med visat på hur flickors förväntas ha höga betyg, men att dessa betyg inte värdesätts. Det är dessutom viktigare menar (2005) att titta på vilka pojkar och flickor det är som presterar sämre i skolan, men också uppmärksamma att skolan sviker olika grupper av elever på olika sätt: flickor utsätts för ett tyst svek, medan pojkarna utsätts för ett högljutt och uppmärksammat svek (2005:87)11. Det finns all anledning att tro att situationen i överensstämmer relativt väl med hur det ser ut i . Ett rimligt antagande är också att den uppmärksamhet som riktas mot pojkar som den svagare gruppen i skolan gör att ett obalanserat intresse för deras situation vidmakthålls (se t.ex. Mahony ). 11 Författarnas översättning. bär också att flickors trakasserier och diskriminerande behandling av andra tonas ned, inte syns i statistiken eller görs till ett problem i den offentliga debatten. Inte heller uppmärksammas flickor med sämre betygsprestationer i skolan som oftare hamnar utanför arbetsmarknaden och som sällan går vidare till högre utbildning (2005; se också Rees 2001 och Ringrose 2007). Diskussionen om pojkars och flickors situation i skolan är ett exempel på problematiken med att forskare själva är bidragande till att reproducera dominerande bilder av skolan (och andra forskningsområden), snarare än att problematisera och ge alternativa bilder (1993; Kalat 2010; 2010; 2010). (1993) har visat hur förståelsen av skillnad mellan könen byggs in i forskningsdesignen. Genom att använda olika språkbruk och kroppsspråk gentemot tjejer respektive killar återskapar många studier könsskillnader och bortser från likheter mellan tjejer och killar. I kunskapsöversikten Nordisk forskning om genus och jämställdhet i skola och utbildning: 2005–2009 sammanställd av (2009) har studier om såväl konstruktioner av genus, social klass, sexualitet etnicitet samt undersökningar om kön och könsskillnader inkluderats. Resultaten av den översikten visar bland annat att det är flest kvinnor som publicerar inom fältet genus och jämställdhet. Det konstateras också att fokus ofta ligger på skillnader mellan könen från politiskt håll, vilket medför en risk att könsroller befästs snarare än förändras. I översikten diskuteras också hur travelling discourses medverkar till att forskningsresultat lyfts ur sitt ursprungliga sammanhang för att appliceras i nya, vilket får konsekvensen att det simplifieras och generaliseras. (2009). Inom vad som har kommit att kallas barndomssociologi (; , Jenks & Prout ; 2004) har man utvecklat ett sätt att forska om, för och ibland med barn som bygger på följande punkter: i) barndom ska ses som en konstruktion; ii) barndom kan aldrig särskiljas från variabler som klass, kön och etnicitet; iii) barns sociala relationer och kulturer är värda att studera i sin egen rätt; iv) barn är och måste betraktas som aktiva i skapandet av sitt eget sociala liv; v) etnografi är en speciellt lämplig metod för att komma åt barns perspektiv; vi) att prokla- mera ett nytt paradigm för barndomsforskning innebär också att delta i förändringen av barndomen (, citerad i Halldén 2007:27). Av intresse här är utpekandet av etnografi som särskilt lämpligt för att studera barns perspektiv, vilket innebär att samla kvalitativa data genom olika typer av intervjuer och observationer, dokument skrivna och ritade av barn själva med mera. Även utpekandet av barn som sociala aktörer är viktigt här då det innebär att barn är och bör vara medskapare till jämställdhet, och därför inte enbart kan betraktas som mottagare av jämställdhetspedagogik eller andra metoder för att uppnå jämställda förhållanden i skolan. Även (2008) framför kritik mot det hon kallar för föreställningen om överföring. Hon bygger sitt resonemang på (2005) problematiserande av en förenklad bild av lärande som bygger på att A (lärare) överför fakta eller värderingar till B (eleven). Säljö (2005) påpekar att fakta eller värderingen påverkas av den språkliga kommunikationen och att det inte handlar om någon ren överföring. Vidare skapar föreställningen om överföring en bild av den aktive avsändaren och den passiva mottagaren som inte problematiserar den maktordning som överföringen sker i och som upprepas genom den (Säljö 2005; 2008). Detta innebär att genuspedagogik och jämställdhetsarbete som inte inkluderar barnen som aktiva aktörer och medskapare riskerar att skjuta bredvid målet. Jämställdhetsarbete är i allra högsta grad ett politiskt projekt med tydliga målsättningar och förändringsambitioner. I kunskapsproduktion kring barn och jämställdhet möts två ideologiska projekt, jämställdhetssträvan och den bredare politiska ambitionen att utgå ifrån barns bästa. Forskningen har i huvudsak fokuserat på barnperspektivet på jämställdhet, alltså på hur barns liv påverkas av det ojämställda klimat som råder i skolan och hur pedagoger och andra kan arbeta för att förbättra barns vardagsliv i förskola och skola. Ett fåtal studier lyfter upp barnens perspektiv på jämställdhet, där barn har tillfrågat om hur de upplever sin situation i skolan ur ett jämställdhetsperspektiv. Barns röster tas tillvara och analyseras i den befintliga och pågående forskningen, såväl nationellt som internationellt, vad gäller hur de ser på och konstruerar kön, hur de se på arbetsdelning i skolan och hur skolarbetet kan utföras och genomsyras av ett jämställdhetsperspektiv. Den mer kvalitativa (och därmed mer uttalat politiska) aspekten av jämställdhetsarbeten i skolan kan bedömas som relativt outforskad, då barn inte i tillfredställande grad tillfrågas om hur de definierar jämställdhet, hur de beskriver vilka rättigheter tjejer och killar har i skolan och hur de anser att det borde vara. Forskarsamhället kan alltså bedömas veta lite om hur barn ser på jämställdhet, hur de anser att jämställdhetsarbete ska bedrivas i skolan och i samhället i stort. Detta är förstås en allvarlig kunskapslucka men även ett demokratiskt problem då barn enligt och svensk lag har rätt att göra sin röst hörd i alla frågor som berör dem. Kunskapsluckan innefattar också den brist på kunskap om hur de senaste 20 årens jämställdhetsarbete har nått ut till barn och unga generellt men också hur barn upplever skolans jämställdhetsarbete. & (1998). power: preadolescent culture and identity. New , N.J.: Press. , ., Kless, . & , (1992). Socialization to gender roles: popularity among elementary school boys and girls. Sociology of Education. 65(3) Alderson, P. (1999). Human rights and democray in schools: Do they mean more than picking up and not killing whales? , 7, 185-205. , (2004). I en klass för sig – , klass och sexualitet bland gymnasietjejer. , (2008). Talking violence, constructing identity. men in institutional care. (Diss.) , , (red.)(2007). Kulturnavigering i skolan. 1. uppl. Aspán (2005). Att komma till sin Rätt: Barns och vuxnas perspektiv på ett skolprojekt för ökat elevinflytande. Aspán , (2006). Värdegrundspaket: för arbete med yngre elever. [Elektronisk resurs]: FN:s konvention om barnets rättigheter. (2009). : Tillgänglig på Internet: (2001). Båda är bäst, typ. Rapport från Barnens myndighet. , (2000). Genuspraktika för lärare. , (2005). Playing it straight: uncovering gender discourses, in the early childhood classroom. Browne, (2004). in the early years. , (1990). Gender trouble: feminism and the subversion of identity. (1979). We´re friends right? : Children´s use of access rituals in a nursery school. Language in society, 8:315- 336. (1997). The sociology of childhood. Thousand Oaks, Calif. : Pine Forge Press. Corsaro, . and , (1991). and Socialization in Two Cultures: Implications for Research and Practice. In , , , and Ervin-Tripp, (red. ), Play and the Social Context of Development in and Education. & Tomlinson, (1980), Spontaneous Play and Social Learning in . In Schwartzman, . (red.) Play and Culture. : Leisure Press. , , (red.) (2008). Research with children: perspectives and practices. 2. ed. , (2005). Scener ur ett äktenskap: jämställdhet och heteronormativitet. I Kulick, (red.). , (2007). Moralisk fostran i brist på reell demokrati, KRUT, 126, 34–49. , (2003). Hur flickor och pojkar gör kön. , Dympna (2002). Childrens citizienship and the structuring of adult-child relations in the primary school.