sou · GYB330 · 2010-05-04 00:00:00 — På de flesta naturgasmarknader, där varje leverantörs leveranser balanseras på en aggregerad nivå, är ovan nämna tillvägagångssätt en tillräcklig förutsättning för att åstadkomma delade leveranser. Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas I nuvarande naturgaslag finns ett ytterligare krav som komplicerar möjligheten att arrangera flerpartsleveranser. Enligt naturgaslagen ska det, utöver en leverantör även finnas en balans- ansvarig för varje inmatnings- och uttagspunkt. Det åligger gasleve- rantören att tillse att det finns en balansansvarig i varje uttagspunkt som gasleverantören levererar gas i. Nuvarande lagstiftning gör de praktiska arrangemangen kring delade leveranser mer besvärliga. För nätägaren är kravet det samma som ovan; dvs. att denne i förväg måste ha klarlagt hur den uppmätta energimängden skall fördelas. Skillnaden är att den uppmätta energimängden måste fördelas ut två gånger; mellan leve- rantör och mellan balansansvariga. Om inte önskade fördelningar i sin helhet kan göras av nätägaren måste andra lösningar tillgripas vilka omfattar gasutbyten mellan handelsaktörer. Principer för gasutbyten finns beskrivna i kapitlet Affärer med fasta gasmäng- der i . Om tillsynsmyndigheten finner att större icke-hushållskunder hindras, eller begränsas, i detta avseende, ska den underrätta de nationella konkurrensmyndigheterna om detta. Detta faller generellt sett under konkurrenslagens bestämmel- ser, och därmed inom uppgifter, i de fall de föranleder konkreta tillsynsåtgärder. Vad gäller punkten 1 k hand- lar det dock om övervakning av dessa företeelser. På samma sätt som utredningen redogjorde för under punkten 1 j vad gäller konkurrensrelaterade frågor gör utredningen bedömningen att övervakningen enligt punkten 1 k faller inom Energimarknads- inspektionens uppdrag. Härmed avses inspektionens uppdrag att följa och analysera utvecklingen på gasmarknaden i enlighet med inspektionens instruktion samt dess uppdrag att inom sitt verk- samhetsområde verka för en effektiv konkurrens på el- och natur- gasmarknaderna i enlighet med 1 § punkten 3 a inspektionens instruktion. är dock den myndighet som har det övergripande ansvaret för att med utgångspunkt från konkurrens- lagens bestämmelser och sin instruktion övervaka konkurrensför- hållandena oavsett marknad, varför övervakningen även delvis kan sägas falla inom ramen för verkets ordinarie uppgifter. Verket kan därmed komma i besittning av information om sådana avtalsvillkor. Oavsett om de aktuella villkoren föranleder några åtgärder från verkets sida bör på lämpligt sätt informera . ansva- rar även för rapporteringen enligt punkten 1 k. SOU 2010:30 Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas verket bör därmed förtydligas även här, varför instruktion bör ändras så att det framgår att verket ska bistå inspektionen i denna del. I de fall uppmärksammar den aktuella typen av villkor ska de informera om detta. har därefter att hantera sådan information i enlighet med verkets uppdrag. Även med den nya ordningen förutsätts det goda samarbetet mellan och fort- sätta, varunder myndigheterna har bistått varandra med relevant information och kompetens när så varit relevant. Punkten 1 l berör avtalsfrihet. Avtalsfrihet är en civilrättslig princip som innebär att det är upp till envar att sluta avtal med den man vill. Under förutsättning att ett företag beaktar annan lagstift- ning som kan innehålla krav som påverkar möjligheterna att ingå eller vägra ingå avtal är grundprincipen för svenska förhållanden att det ska råda avtalsfrihet på naturgasmarknaden vad gäller leveranser av gas. Denna princip kan därmed sägas omfattas av det befintliga regelverket varför inga förändringar förutses nödvändiga. Punkten 1 m rör övervakningen av den tid som behövs för att genomföra sammanlänkningar och reparationer. Nya sammanlänk- ningar och reparationer av befintliga sådana har en väsentlig påver- kan på tillgången av naturgas. Uppdraget torde omfattas av de hänvisningar i inspektionens instruktion som anger att inspektio- nen inom sitt område ska utföra uppgifterna som följer av gasmarknadsdirektivet samt den som anger att inspektionen ska följa marknadens utveckling. Punkten 1 n rör övervakning och granskning av villkoren för tillträde till lagring, lagring av gas i rörledningar och andra stöd- tjänster enligt artikel 33. Om reglerna för tillträde till lagring fast- ställs i enlighet med artikel 33.3 ska denna uppgift inte omfatta granskning av tariffer. Anledningen till detta är att artikel 33.3 beskriver vad som gäller vid förhandlat tillträde. Punkten 1 o rör konsumentskyddsåtgärder. Energimarknadsin- spektionen har i uppgift att stärka naturgaskundernas ställning på marknaden vilket framgår av inspektionens instruktion 1 § punkten 3 c. Som tidigare nämnts anger instruktionen även att inspektionen inom sitt område ska fullgöra de uppgifter som följer av gasmarknadsdirektivet. Därutöver har även i uppdrag att arbeta för att stärka konsumenternas ställning på Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas marknaderna, och som en del av detta uppdrag ingår därmed att stärka konsumenternas ställning på gasmarknaden. Punkten 1 p rör offentliggörande av rekommendationer om leve- ransavgifterna överensstämmer med artikel 3. Artikel 3 omfattar bestämmelser om skyldigheten att tillhandahålla allmännyttiga tjänster och skyddet av kunderna. Som ovan angivits ansvarar för att följa naturgasmarknadens utveckling och arbetar även med att stärka gaskundernas ställning på marknaden. Som ett led i detta arbete och i linje med de uppgif- ter som följer av direktivet faller det inom Energimarknadsinspek- tionen område att följa prisutvecklingen samt att vid behov påtala eventuella tveksamheter till . har sedan att bedöma de påtalade förhållandena i förhållande till konkurrenslagens bestämmelser. Punkten 1 q anger att tillsynsmyndigheten ska säkerställa till- gången till kundernas förbrukningsuppgifter. Här torde avses både kundens tillgång till sina förbrukningsuppgifter, dvs. mätvärden, samt relevanta gasleverantörers tillgång till dessa uppgifter. Här anges även att detta ska ske i ett harmoniserat format på nationell nivå. Hanteringen av mätvärden beskrivs mer i detalj i avsnittet om gasmarknadsdirektivets bilaga punkterna 1 h–i. Kunderna får vanli- gen tillgång till sina förbrukningsuppgifter i samband med utskick av fakturan. ansvarar för tillsynen vad gäller säkerställandet av tillgången till kundernas förbrukningsupp- gifter. Punkten 1 r rör övervakning av genomförandet av regler om uppgifter och skyldigheter för gasnätsföretag, gashandlare och kunder samt andra marknadsaktörer enligt förordningen (EG) nr 715/2009. Detta är en uppgift för eftersom nätmyndigheten utgör tillsynsmyndighet enligt denna förordning i enlighet med 10 kap. 1 § andra punkten. Det svenska regelverket behöver därmed inte förändras. Punkten 1 s rör övervakning av om kriterierna som används för att avgöra om en lagringsanläggning omfattas av artikel 33.3 eller 33.4 tillämpas korrekt. Artikel 33.3 beskriver vad som gäller vid förhandlat tillträde medan 33.4 handlar om reglerat tillträde. Punkten 1 t rör övervakning av skyddsåtgärder enligt artikel 46. Utredningen avser inte att föreslå sådana skyddsåtgärder varför denna punkt inte föranleder vidare resonemang. I den mån det sker någon typ av skyddsåtgärder på naturgasmarknaden torde dessa SOU 2010:30 Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas följas av som ett led i deras uppgift att följa utvecklingen på naturgasmarknaden. Punkten 1 u anger att tillsynsmyndigheten ska bidra till inbördes överensstämmelse av processer för utbyte av uppgifter om de vikti- gaste marknadsprocesserna på regional nivå. Enligt Energimark- nadsinspektionens instruktion ska inspektionen enligt 1 § punk- terna 7 och 8 i instruktionen för räkning delta i utveck- lingen av marknaderna för el och naturgas inom och EU samt samarbeta med nordiska och övriga europeiska tillsynsmyn- digheter i syfte att verka för en harmonisering av regelverk så att likvärdiga förutsättningar skapas på marknaderna för el och natur- gas inom och EU. Inga förändringar i det svenska regel- verket är därmed nödvändiga. Sammanfattningsvis beskriver artikel 41.1 tillsynsmyndigheter- nas övergripande tillsyn enligt direktivets och förordningens krav. har ett övergripande uppdrag att främja konkurrensen inom alla sektorer inom svenskt näringsliv. Med utgångspunkt från konkurrenslagens bestämmelser kan verket agera oavsett bransch, vilket innebär att kan agera även inom energisektorn. har inte möjlighet att tillämpa konkurrenslagens bestämmelser. Det finns inte heller någon anledning eller något intresse att införa särlagstiftning vad gäller övervakningen av konkurrensförhållan- dena på gasmarknaden, då detta skulle innebära en avvikelse från den restriktiva hållning som förespråkas vad gäller sådana avvikelser i förhållande till övervakningen av konkurrensförhållanden på olika marknader. Vad gäller förekommer det löpande kontakter mellan och Energimarknadsinspek- tionen, samt kontakter i samband med olika typer av ärenden där myndigheterna kan ha ett behov av att inhämta synpunkter från varandra. Det är rimligt att anta att ett samarbete enligt artikelns bestämmelser även fortsättningsvis kommer att ske. Likaså förutsätts ett fortsatt samarbete med ligga i både och intresse. sker ett samarbete myndigheterna emellan, exempelvis genom samarbetet i Konsumenternas Elrådgivningsbyrå där båda myndigheterna ingår i styrelsen tillsammans med och branschorganisationen . Konsumenternas Elrådgivningsbyrå arbetar med rådgivning till hushållskonsumenter av el och som ett led i sitt arbete för byrån bl.a. statistik över de frågeställningar som konsumenterna tar upp. Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas Utredningen föreslår även att Konsumenternas Elrådgivningsbyrå ska utses till konsumenternas kontaktpunkt på såväl elmarknaden som naturgasmarknaden, vilket innebär att denna byrå även kommer att kunna föra statistik över konsumenternas frågor rörande naturgas. Punkten 2 första och andra stycket har behandlats ovan. Utred- ningen tolkar tredje stycket i punkten 2 som att om det vederbörli- gen kan motiveras är vare sig tillsynsmyndigheter eller bundna av tidigare praxis vad gäller eventuella godkännande som de kan ge i enlighet med gasmarknadsdirektivet. Inga förändringar av det svenska regelverket krävs. Punkten 4 behandlar tillsynsmyndighetens befogenheter i förhållande till punkterna 1 och 6. Punkten 4 a rör bindande beslut. Enligt utredningens bedömning täcks detta för svenska förhållan- den av tillsynsmyndighetens möjligheter att fatta beslut som är gällande vad gäller tillgång till upplysningar och hand- lingar som krävs för tillsynen. Besluten är dock överklagbara på samma sätt som övriga beslut som fattas av myndigheten. Inga förändringar av det svenska regelverket krävs i denna del. Punkten 4 b rör undersökningar av gasmarknadens funktion och möjligheten att besluta om och införa nödvändiga och proportio- nerliga åtgärder för att främja effektiv konkurrens och marknadens funktion. ska även ha befogenhet att sam- arbeta med den nationella konkurrensmyndigheten och tillsyns- myndigheterna för den nationella finansmarknaden eller kommis- sionen när det gäller konkurrenslagstiftningen. har i uppdrag att följa och analy- sera utvecklingen på naturgasmarknaden i enlighet med 1 § punkten 5 i inspektionens instruktion samt att inom sitt verksam- hetsområde verka för en effektiv konkurrens på el- och naturgas- marknaderna i enlighet med 1 § i inspektionens instruktion. Härmed har som ovan angetts ett uppdrag att främja konkurrensen på marknaden. Enligt svensk lagstiftning är det dock enbart som har möjlighet att tillämpa konkurrenslagens bestämmelser, och att när en överträdelse av denna lag konstaterats ålägga företag att upphöra med överträdelsen. har även möjlighet att särskilt studera förhållandena på en specifik marknad. Vare sig eller har dock befogenheter att framtvinga strukturella förändringar inom en viss sektor. Båda myndigheterna har dock möjlighet att analysera SOU 2010:30 Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas gasmarknaden och dess funktion, samt därefter komma med förslag på hur eventuella problem på marknaden ska kunna åtgärdas. Sådana framställningar torde då riktas till Närings- departementet såsom ansvarigt för energifrågor. Härmed torde medlemsstaten har möjlighet att agera i det fall Energi- marknadsinspektionen finner det relevant att påtala eventuella missförhållanden på marknaden. Som angivits ovan finns det ett samarbete mellan och . Det existerar inte heller några formella hinder för att i relevanta fall involvera i ett sådant samarbete. Det bör dock noteras att även om det är Energimark- nadsinspektionen som följer gasmarknaden och kan lägga fram förslag till hur dess funktion kan förbättras, är det dock som tillämpar konkurrenslagens bestämmelser. Det finns ett regelverk som möjliggör för Konkurrens- verket att samarbeta med kommissionen i fall som rör undersök- ningar vad gäller konkurrenslagstiftningen. Denna uppdelning av uppgifterna torde överensstämma med direktivets bestämmelser då det är upp till medlemsstaten att säkerställa att dessa uppgifter utförs på ett effektivt och snabbt sätt. Inga förändringar av det svenska regelverket krävs i denna del. Punkten 4 c anger att tillsynsmyndigheten ska kunna begära in nödvändig information från naturgasföretagen för att kunna utföra sina uppgifter. Som ovan nämnts har en tillsynsmyndighet rätt att på begäran få de upplysningar och ta del av de handlingar som behövs för tillsynen enligt 10 kap. 2 § naturgaslagen. Inga föränd- ringar av det svenska regelverket krävs i denna del. Punkten 4 d anger att tillsynsmyndigheten ska kunna besluta om sanktioner för naturgasföretag som inte fullgör sina skyldigheter enligt gasmarknadsdirektivet eller enligt relevanta och rättsligt bindande beslut som fattats av tillsynsmyndigheterna eller . Alternativt ska de kunna föreslå en behörig domstol att besluta om dem. Sanktionerna ska kunna uppgå till av omsätt- ningen. Det finns ingen övre gräns för de viten som tillsyns- myndigheten kan besluta att förena ett föreläggande till ett gas- företag med. Inga förändringar av det svenska regelverket krävs i denna del. Punkten 4 e anger att tillsynsmyndigheten ska kunna göra erfor- derliga undersökningar och ha relevanta befogenheter vad gäller instruktioner för tvistlösning enligt punkterna 11 och 12. Som ovan nämnts har tillsynsmyndigheten rätt att få ta del av de Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas upplysningar och de handlingar som behövs för att utöva tillsyn. De har även rätt att meddela de förelägganden som behövs för att trygga efterlevnaden av de föreskrifter och villkor som omfattas av tillsynen. Inga förändringar av det svenska regelverket krävs i denna del. Artikel 41.6 i det nya direktivet motsvaras av artikel 25.2 i det tidigare. Artikeln har utvecklats något jämfört med tidigare, men reglerar i sak samma frågor som . Enligt artikeln ska till- synsmyndigheterna ansvara för att tillräckligt i förväg innan dessa träder i kraft, fastställa eller godkänna åtminstone metoder för att ta fram villkor och tariffer för anslutning och till- träde till nät och LNG-anläggningar liksom villkor och tariffer för balanstjänster. Punkten 6 a behandlar anslutning och tillträde till nationella nät, inbegripet transmissions- och distributionstariffer samt villkor och tariffer för tillträde till LNG-anläggningar. Skrivningarna kring LNG-anläggningar har tillkommit i det nya direktivet. Punkten 6 b behandlar tillhandahållandet av balanstjänster. Här sluter avtal med de företag som tillhandahåller balanstjänster. ska godkänna balans- avtalet. Enligt utredningens bedömning krävs inga förändringar i det svenska regelverket i denna del. Punkten 6 c behandlar tillträde till gränsöverskridande infra- struktur inklusive förfaranden för kapacitetstilldelning och hantering av överbelastning. Vad gäller den svenska marknaden erbjuder och överföringstjänster i det nationella transmissionsnätet. är det enda gasnäts- företag i som innehar gränsöverskridande infrastruktur för naturgas. Enligt utredningens bedömning krävs inga förändringar i det svenska regelverket i denna del. Vad gäller punkten 7 ska enligt 6 kap. 4 § naturgaslagen den som bedriver överföring av naturgas eller innehar ett naturgaslager eller en förgasningsanläggning offentliggöra sin tariff. I 7 kap. 6 § natur- gaslagen anges att den systemansvariga myndigheten ska offentlig- göra de villkor som tillämpas i balansavtalen. Nätföretagens anslutningsavgifter fastställs inte särskilt. Beträffande nätföretagens anslutningstariffer anges i naturgaslagen 6 kap. 1 § att anslutningspunktens geografiskt läge och den avtalade effekten i anslutningspunkten särskilt ska beaktas vid utform- ningen av en nättariff för anslutning samt att ledningsinnehavarens skäliga kostnader för anslutningen ska täckas. SOU 2010:30 Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas ciperna för en övergripande metod vara fastställda i förväg, varför inga förändringar i det svenska regelverket torde vara nödvändiga i denna del. Punkten 8 rör incitament att öka bl.a. effektiviteten och främja integrationen. instruktion anger i 1 § punkten 9 att inspektionen ska se till att de regelverk och ruti- ner som myndigheten disponerar över är kostnadseffektiva och enkla för medborgare och företag. Inspektionen ska enligt 1 § punkten 8 även verka för en harmonisering av regelverk så att likvärdiga förutsättningar skapas på marknaderna för el och natur- gas inom och EU. Detta innebär att myndigheten har att beakta dessa aspekter inom hela sitt verksamhetsområde, dvs. även i de delar som rör fastställande eller godkännande av tariffer eller metoder och av balanstjänster. Enligt utredningens bedömning krävs inga förändringar i det svenska regelverket i denna del. Punkten 9 rör situationer med överbelastning i de nationella näten och i sammanlänkningar. Enligt 10 kap. 3 § naturgaslagen får en tillsynsmyndighet meddela de förelägganden som behövs för att trygga efterlevnaden av de föreskrifter och villkor som omfattas av tillsynen. har i uppdrag att följa utvecklingen på naturgasmarknaden, vilket även torde omfatta att följa hur de sammanlänkningar hanteras med vilka det svenska nätet är kopplat till kringliggande nät. Sammantaget faller därmed övervakningen av punkten 9 på enligt gällande regelverk. Enligt utredningens bedömning krävs därmed inga förändringar i det svenska regelverket i denna del. Punkten 10 rör möjligheterna att begära förändringar i naturgas- nätsföretagens villkor m.m. Som ovan nämnts får en tillsynsmyn- dighet enligt 10 kap. 3 § naturgaslagen meddela de förelägganden som behövs för att trygga efterlevnaden av de föreskrifter och vill- kor som omfattas av tillsynen. Enligt utredningens bedömning krävs inga förändringar i det svenska regelverket i denna del. Punkten 11 rör klagomål mot systemansvariga för överförings-, lagrings, LNG- eller distributionssystemet vad avser deras skyldig- heter enligt direktivet. I syfte att säkerställa att det svenska regel- verket till fullo uppfyller direktivets krav i denna del bör bestäm- melser införas i det svenska regelverket som klargör hanteringen av klagomålen enligt direktivet. Sådana bestämmelser om tvistlösning placeras lämpligen i naturgaslagen (2005:403). Bestämmelserna bör ange vilken typ av klagomål det gäller, de aktuella tidsfristerna samt att beslutet är bindande. Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas Punkten 12 rör varje berörd part som klagar på beslut om meto- der eller tariffer. beslut kan överklagas vilket framgår av 11 kap. 4 § naturgaslagen. Enligt 23 § förvaltningslagen (1986:226) ska ett skriftligt överklagande ha inkommit till den myndighet som meddelade beslutet från den dag då klaganden fick del av beslutet. Enligt utredningens bedömning krävs inga förändringar i det svenska regelverket i denna del. Punkten 13 Med utgångspunkt från denna bestämmelse ska ansvara för den aktuella rapporteringen. Enligt utredningens bedömning krävs inga förändringar i det svenska regelverket i denna del utöver den som berörts tidigare under arti- kel 41 i förhållande till uppgifter. Punkten 14 motsvarar punkten 9 i artikel 25 i det tidigare direk- tivet. De bestämmelser som omfattas av punkten ansågs kunna hanteras genom befintliga åtgärder som skulle kunna användas om nätföretag röjde kommersiellt känsliga uppgifter som kommit dem till del. Punkten 15 motsvarar den tidigare punkten 11 i artikel 25 i det tidigare direktivet. Enligt utredningens bedömning krävs inga förändringar i det svenska regelverket i dessa delar. Punkten 16 anger att tillsynsmyndighetens beslut ska vara fullt motiverade för att medge domstolsprövning. Besluten ska vara till- gängliga för allmänheten som den konfidentiella karak- tären hos kommersiellt känsliga uppgifter ska bevaras. Den svenska offentlighetsprincipen säkerställer att tillsynsmyndighetens beslut är offentliga och därmed tillgängliga för allmänheten. Likaså ger bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) inspektionen möjlighet att behandla relevanta uppgifter konfiden- tiellt. Enligt 20 § förvaltningslagen (1986:226) ska ett beslut varigenom en myndighet avgör ett ärende innehålla de skäl som har bestämt utgången, om ärendet avser myndighetsutövning mot någon enskild. Under vissa omständigheter kan skälen utelämnas, men myndigheten bör då på begäran av den som är part om möjligt upplysa honom om dem i efterhand. Det föreligger därmed inget behov av förändringar av det svenska regelverket. Punkten 17 anger att det ska vara möjligt för en part som berörs av ett av tillsynsmyndighetens beslut att överklaga detta till ett oberoende organ. För svenskt vidkommande innebär detta att till- synsmyndighetens beslut ska kunna överklagas till domstol. Av 11 kap. 4 § naturgaslagen framgår vilka beslut enligt naturgaslagens bestämmelser som kan överklagas till allmän förvaltningsdomstol. SOU 2010:30 Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas Enligt utredningens bedömning krävs inga förändringar i det svenska regelverket i denna del. 8.10.4Artikel 42 – Regelverk för gränsöverskridande frågor Artikel 42 behandlar regelverket för gränsöverskridande frågor. Artikeln stadgar i punkten 1 att tillsynsmyndigheterna ska nära samråda och samarbeta med varandra. De ska även bistå varandra och byrån med sådan information som krävs för att de ska kunna fullgöra sina uppgifter enligt detta direktiv. Den mottagande myndigheten ska säkerställa att den information som utbyts fort- satt ska ha samma grad av konfidentialitet som den som krävs av den myndighet som lämnade informationen. I punkten 2 föreskrivs att tillsynsmyndigheterna ska samarbeta åtminstone regionalt för att främja följande syften. Samarbetet ska främja skapandet av operativa arrangemang för att möjliggöra en optimal näthantering. Det ska även främja gemensamma gasbörser och fördelningen av gränsöverskridande kapacitet. Dessutom ska samarbetet möjliggöra en tillräcklig grad av sammanlänkningskapa- citet inom och mellan regioner, inklusive ny kapacitet. Syftet är att en effektiv konkurrens ska kunna utvecklas och att leveranssäker- heten ska förbättras både inom och mellan regioner (punkten a). Vidare ska myndigheterna samordna utarbetandet av nätföre- skrifter/nätverkskoder som gäller för relevanta transmissionsnäts- företag och för andra marknadsaktörer (punkten b), samt samordna utarbetandet av regler för hantering av överbelastning (punkten c).