sou · GXB395 · 2010-01-01 00:00:00 — Här stadgas att Transportstyrelsen vid kontroll av utländska fartyg i fråga om arbets- och levnadsförhållandena ombord ska följa bestämmelserna i sjöarbetskonventionen om sådana kontroller. Uppdrag till organisationer m.m. Paragrafen är ny. Den motsvaras i konventionen av regel 5.1.1.3 där det bl.a. framgår att en medlemsstat får bemyndiga organisationer som den erkänner som behöriga och oberoende att utföra tillsyn och/eller utfärda certifikat. Av standard A.5.1.2.4 framgår att varje medlemsstat ska förse med en aktuell lista över erkända organisationer. Se vidare avsnitt 9.2.3. 12.7Förslaget till förordning om ändring i förordningen (2007:237) om behörigheter för sjöpersonal Av paragrafen som är ny framgår att för att få certifikat som fartygskock ska sökanden ha fullgjort godkänd utbildning. Se vidare avsnitt 7.3.2. Av den första punkten följer att lagen träder i kraft den dag som regeringen bestämmer. Av den andra punkten framgår att Transportstyrelsen till och med visst bestämt datum i enskilda fall får besluta att utfärda certifikat som fartygskock till den som kan styrka att han eller hon före visst datum har tjänstgjort som fartygskock , även om kravet på godkänd utbildning i 4 kap. 9 b § inte är uppfyllt. Se vidare avsnitt 7.3.2. 12.8Förslaget till förordning om ändring i förordningen (2008:1300) med instruktion för Transportstyrelsen Enligt standard A.5.1.4.13 ska den behöriga myndigheten i varje medlemsstat hålla ett register över inspektioner av arbets- och levnadsförhållanden för sjömän på fartyg som för dess flagg. Till följd av denna standard har ett tillägg gjorts i tredje punkten om att Transportstyrelsen ska svara för registret över tillsyn av arbets- och levnadsförhållanden på fartyg. Se vidare avsnitt 9.2.6. En ny punkt har lagts till i paragrafen där det framgår att Transportstyrelsen ska publicera en årsberättelse om inspektionsverksamheten av arbets- och levnadsförhållanden ombord på fartyg. Detta motsvaras av standard A.5.1.4.13 i konventionen. Se vidare avsnitt 9.2.6. Genomförande av 2006 års Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare ska föreslå de författningsändringar som behöver göras för att ska kunna ratificera sjöarbetskonvention. Uppdraget ska redovisas . Frågor om sjömäns arbetsförhållanden har behandlats av Internationella arbetsorganisationen (- ) under särskilda s.k. sjöfartssessioner. antog Internationella arbetskonferensen (högsta beslutande organ) 39 konventioner, ett protokoll och ett trettiotal rekommendationer om sjömäns arbetsförhållanden. Åtskilliga av sjöfartsinstrument kom till slut att betraktas som otidsenliga. Vissa hade delvis bestämmelser som täcktes av andra instrument och andra hade inte ratificerats av tillräckligt många stater för att träda i kraft. En översyn av konventionerna och rekommendationerna gjordes därför för att ta fram ett sammanhållet övergripande ILO- instrument på sjöfartens område. Internationella arbetskonferensen antog sjöarbetskonventionen. Konventionen reviderar nästan samtliga av de nämnda tidigare antagna konventionerna och ett antal rekommendationer. Bestämmelserna i konventionen rör huvudsakligen fem områden: minimikrav för att sjömän ska få arbeta på fartyg; anställningsförhållanden; bostad, rekreationsmöjligheter, mat och förplägnad; hälsovård, sjukvård och välfärd samt uppfyllelse och tillämpning. Medlemsstaterna ska uppfylla sina skyldigheter enligt konventionen på ett sådant sätt att de försäkrar sig om att fartyg som är flaggade i en stat som inte har ratificerat konventionen inte får en förmånligare behandling än fartyg som är flaggade i en stat som har ratificerat den. Målsättningen med konventionen är bland annat att lika spelregler ska gälla för alla där inget fartyg kan konkurrera med andra genom en undermålig standard för de ombordanställda. Konventionen träder i kraft 12 månader efter det att den ratificerats av minst 30 medlemsländer som tillsammans står för av världshandelstonnaget. Konventionen har ännu inte trätt i kraft. har, efter att ha remitterat frågan till berörda myndigheter, i yttrande (dnr 18/2006) tillstyrkt att ratificerar sjöarbetskonventionen. Remissinstanserna har dock pekat på vissa moment i konventionen som saknar motsvarighet i svensk rätt. Konventionen är ett angeläget och viktigt internationellt instrument som kan förbättra sjömäns arbets- och levnadsvillkor. En ratificering av konventionen bör därför ske. Europeiska unionens råd beslutade att bemyndiga EU:s medlemsstater att ratificera konventionen (2007/431/EG)1. I samma beslut uppmanades vidare medlemsstaterna att vidta mått och steg för att, helst före , ratificera konventionen. Ett direktiv om genomförande av det avtal som ingåtts av European Community Shipowners' Associations (ECSA) och European Transport Workers' Federation (EFT) om 2006 års konvention om arbete till sjöss och om ändring av direktiv /63/EG antogs av Europeiska unionens råd genom en politisk överenskommelse (direktivet är ännu inte formellt beslutat och publicerat). Direktivet innebär att stora delar av sjöarbetskonventionen ska genomföras i medlemsstaternas lagstiftning. Direktivet träder i kraft som konventionen träder i kraft. 1 EUT L 161, 22.6.2007, s. 63 (Celex 32007D0431). Utredaren ska lämna förslag till de författningsändringar som är nödvändiga för att undanröja eventuella hinder för ratificering. I den mån oklarheter kan komma att uppstå om ansvarsfördelningen mellan olika myndigheter till följd av konventionens regler ska utredaren komma med förslag på ansvarsfördelningen. Utredaren ska vidare beakta rådets direktiv om genomförande av det avtal som ingåtts av European Community Shipowners' Associations (ECSA) och European Transport Workers' Federation (EFT) om 2006 års konvention om arbete till sjöss och om ändring av direktiv /63/EG. Därutöver ska utredaren samråda med berörda myndigheter och organisationer. En särskild referensgrupp bestående av arbetsmarknadens parter på sjöfartsområdet ska tillsättas. Utredaren ska lägga särskild vikt vid regelförenkling, t.ex. åtgärder som minskar företagens administrativa kostnader eller som ger en märkbar förändring i företagens vardag. Utredaren ska lämna en konsekvensbedömning av de föreslagna åtgärderna. Om de föreslagna åtgärderna innebär kostnader för det allmänna ska finansieringsförslag lämnas. Om de föreslagna åtgärderna innebär kostnader för företag ska samråd ske med . Utredaren ska redovisa sitt uppdrag till regeringen .