sou · GYB349 · 2010-08-03 00:00:00 — Denna ökning av prostitutionen i och uppges ha skett i såväl gatu- som i inomhusprostitutionen. Figur 5.5 Antalet personer totalt i prostitution i och 2001–2008 Källa: och Servicestyrelsen 2008. En jämförelse med situationen i några andra länder I antogs det totala antalet personer i prostitution ha varit mellan 2 000 och 3 000 . Några närmare undersökningar av prostitutionens omfattning totalt sett har därefter inte gjorts(se avsnitt 4.3.11). Även om det framstår som mycket osäkert att bedöma omfattningen av den totala prostitutionen i så finns det ingenting som ger stöd för att prostitutionen skulle ha ökat på motsvarande sätt som i och . 5.5Människohandel för sexuella ändamål i de nordiska länderna Den internationella handeln med människor är ett växande problem i världen. Av årliga rapporter fram- kommer att det i stora delar av förekommer omfattande människohandel med kvinnor för sexuella ändamål. Enligt dessa rapporter organiseras människohandeln av internationella ligor med verksamhet i flera länder. har nordiska myndigheter varit försiktiga med att presentera beräkningar gällande omfattningen av människo- handel för sexuella ändamål. Liksom när det gäller omfattningen av prostitution finns det svårigheter med att beräkna antalet offer för människohandel. 5.5.2Hög prioritet men begränsad kunskap i samtliga nordiska länder Precis som i har människohandel länge haft hög prioritet på den politiska agendan i samtliga nordiska länder. Kunskapen om förekomsten av människohandel för sexuella ändamål är dock begränsad. Liksom när det gäller omfattningen av prostitution finns det svårigheter med att bedöma omfattningen av människo- handel för sexuella ändamål. Här finns det t.ex. uppenbara brister i sättet att beräkna antalet offer. Uppskattningarna baseras på antalet domar eller på uppgifter inhämtade från social- arbetare eller andra organisationer. Hur många fall som inte uppmärksammas är svårt att bedöma och omöjligt att veta säkert. En jämförelse med situationen i några andra länder vissa fall grundar sig beräkningarna helt enkelt på antalet utländska kvinnor i prostitutionen vilket kan ge en indikation men knappast en helt korrekt bild av verkligheten. Till detta kommer att gräns- dragningen mellan prostitution och människohandel skiljer sig åt mellan länderna. Inga uppskattningar såvitt gäller antalet offer för människohandel i Av om efterlevnad av de mänskliga rättigheterna framgår att är en destinationsort för människohandel, men en av de stater som är ledande på bekämpning av s.k. trafficking och som satsar mest i antitraffickingprogram runt om i världen. Norska myndigheter har dock varit försiktiga med att göra några uppskattningar såvitt gäller antalet offer för människohandel. Den forskning som finns ger inte några entydiga svar. De enda siffror som presenteras är, enligt och artikel i forskningsrapporten i , de som rör offer/möjliga offer som fått hjälp. Även om det ofta rör sig om situationer som liknar människo- handel är det svårt att bedöma varje enskilt fall. och beskriver i att de nigerianska kvinnorna ofta befinner sig i en komplex situation med människo- smuggling, löften och hot gentemot organisatörer samt förvänt- ningar från sina familjer i . Ofta lever dessa kvinnor tillsam- mans med andra nigerianska kvinnor och det finns ofta en hallick – madam – som organiserar verksamheten och inte sällan flera orga- nisatörer i andra länder. När det gäller de östeuropeiska kvinnorna anges i rapporten att det finns exempel på organiserad verksamhet i större nätverk som styrs ifrån ett annat land. Uppgifterna såvitt gäller antalet offer för människohandel i varierar Som framkommit har även haft en ökad till- strömning av utländska kvinnor på prostitutionsmarknaden. Hur många av de utländska kvinnorna som har blivit utsatta för människohandel är dock även här svårt att uppskatta. En jämförelse med situationen i några andra länder För att illustrera detta presenterar i sin artikel i forskningsrapporten i fyra citat från olika mediatexter som haft i syfte att redovisa antalet utländska kvinnor i prostitution jämte offer för människohandel i . Uppgif- terna i dessa texter varierar kraftigt och skillnaderna sägs bero på att man utgått från olika definitioner och beräkningsmetoder. Som exempel härpå nämns i artikeln att två organisationer, som hävdar ett större antal kvinnor som utsatts för människohandel, antar att de flesta invandrarkvinnor som de möter i prostitutionen i stor- städerna utsatts för människohandel oavsett vad kvinnorna själva uppger. Detta jämförs med en annan organisation, som presenterar de lägsta siffrorna, som i stället beräknar antalet offer för människohandel utifrån avdömda ärenden. Hundratals fall av människohandel till eller via Även i anses det vara svårt att uppge en klar siffra på hur omfattande människohandeln är. Den arbetsgrupp som färdigställt första verksamhetsplan mot människohandel kom till slutsatsen att det handlar om hundratals fall av människohandel som sker till eller via Finland.5 I den finländska propositionen RP 221/2005 rd6 anges att de utländska prostituerades ankomst till enligt en allmän bedömning inte är förknippad med allvarlig påtryckning, t.ex. att de förs till med våld eller hot. Däremot påpekas att ankom- sten kan vara anknuten med vilseledande och utnyttjande av en annans utsatta ställning och att också detta enligt strafflagens definitioner för människohandel kan innebära att gärningen anses som människohandel. Enligt bedömningar är enligt propositionen i stort sett alla som kommer till för prostitution vid ankom- sten medvetna om vad de kommer att göra. 6Regeringens proposition till om godkännande av tilläggsprotokollen om handel med människor och mot människosmuggling till konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet och sättande i kraft av de bestämmelser i tilläggsprotokollen som hör till området för lagstiftningen samt med förslag till lagar om ändring av 20 kap. i strafflagen samt 7 och 16 §§ i ordningslagen. En jämförelse med situationen i några andra länder Ingen forskning om människohandel på När det gäller situationen på anger och i sin artikel i forskningsrapporten i att man vet mycket lite om människohandel där och att det inte finns någon forskning på området. Det finns dock uppgifter om att de kvinnor som arbetar på strippklubbarna har begränsad möjlighet att röra sig fritt. 5.6Allmänhetens erfarenheter av och attityder till prostitution och sexköp 5.6.1Personer som uppger sig ha erfarenhet av att köpa sex – inga stora skillnader mellan de nordiska länderna Ett annat sätt att få en bild av prostitutionens omfattning i olika länder är att undersöka hur många personer som uppger att de har köpt sex. Sådana undersökningar har gjorts i både och de övriga nordiska länderna, men undersökningarna skiljer sig åt bl.a. när det gäller metod och frågekonstruktioner. Även antalet svarande och hur hög svarsfrekvensen har varit varierar. Bortfallet kan vara relativt stort när det gäller den här typen av känsliga frågeområden. Även tillförlitligheten torde kunna ifrågasättas. Några säkra slutsatser går därför inte att dra utifrån dessa undersökningar. Vi nöjer oss med att konstatera att den bild som ges från de undersökningar som gjorts är att andelen män som uppger att de köpt sex inte skiljer sig åt så mycket mellan männen i , och Finland.7 Den ligger runt 10–. Andelen tycks där heller inte ha förändrats på något drastiskt sätt . Den enkätundersökning som låg till grund för studie , vilken redovisas i forskningsrapporten i , tyder på att det i skett en viss minskning av andelen män som uppger att de köpt sex efter kriminaliseringen av sexköp och andelen sexköpare synes nu vara lägre i än i de övriga nordiska länderna (se avsnitt 4.5). Någon större skillnad mellan de nordiska länderna kan man emellertid inte se. påpekar i sin studie att 7 De jämförelser som görs avser endast män som uppger sig ha köpt sex eftersom det finns mest uppgifter kring detta. En jämförelse med situationen i några andra länder betydande skillnader däremot kan konstateras vid en jämförelse med länder som t.ex. och . Man skulle kunna tänka sig att det svenska förbudet hade medfört att svenska sexköpare i större utsträckning valde att köpa sexuella tjänster utomlands, men detta verkar inte vara fallet. Både i undersökningen , dvs. före förbudet, och 2008 angav således en stor majoritet att det senaste köpet inte hade ägt rum i , utan utomlands i samband med tjänsteresa eller under semester. Motsvarande uppgifter från de andra nordiska länderna påvisar också att tendensen att i första hand köpa sex utomlands även finns där. 5.6.2Attityderna till prostitution och sexköp skiljer sig åt mellan de nordiska länderna Genom att införa ett förbud mot sexköp i avsåg lagstiftaren bl.a. att markera samhällets inställning att prostitution inte är en önskvärd företeelse. När det gäller svenska folkets inställning till sexköp har det genomförts attitydundersökningar såväl före som efter kriminaliseringen av sexköp (se avsnitt 4.5). Liknande undersökningar har genomförts i övriga nordiska länder. Även om det finns olikheter mellan undersökningarna som gör att de inte är direkt jämförbara tyder de på att det finns vissa klara skillnader länderna emellan. Det som anförts tidigare om till- förlitligheten av denna typ av undersökningar gäller förstås även här. En jämförelse med situationen i några andra länder Figur 5.6 Andel svarande som varit för en kriminalisering av sexköp – jämförelse mellan undersökningar genomförda i , , och 1997–2008 Källa: , 1999 och 2002, Kuosmanen 2008, Jahnsen 2008, Lautrup , Instant- Answer/2004, Vilstrup Synovate /Politiken 2006, IMG Gallup 2003, Gallup 2007. En majoritet av de norska kvinnorna är för ett förbud mot sexköp I har man genomfört ett antal attitydundersökningar som omfattat inställningen till en kriminalisering av sexköp. Resultaten har varierat något, men tendensen har varit att en majoritet av de kvinnor som svarat uppgett att de varit för en kriminalisering av sexköp medan de flesta män uppgett att de varit emot en kriminali- sering. Resultaten av en rad undersökningar genomförda på upp- drag av olika tidningar redovisas av Synnøve Jahnsen i forsknings- rapporten i . Några närmare uppgifter om urval och svarsfrekvens har dock inte kunnat tas fram. I en under- sökning uppgav en majoritet av de personer som svarade att såväl köp som försäljning skulle vara kriminaliserat. Stödet för en kriminalisering var starkare hos de kvinnor som svarade. uppgav av de tillfrågade att de var för en kriminali- sering av sexköp medan var emot. Bland de tillfrågade kvinnorna var en majoritet dock för ett förbud mot sexköp. I en undersökning genomförd var stödet för en kriminalisering av sexköp alltjämt stort hos de tillfrågade kvinnorna. En jämförelse med situationen i några andra länder totalt av de tillfrågade för en kriminalisering av sexköp (av kvinnorna och av männen). Inget stöd för ett förbud mot sexköp hos allmänheten i När det gäller den danska allmänhetens förhållningssätt till prostitution finns inget direkt stöd för ett sexköpsförbud. Den första befolkningsbaserade attitydundersökningen gjordes . Urvalet bestod av 1 000 personer och svarsfrekvensen var . Undersökningen visade att två tredjedelar (av män- nen och av kvinnorna) av de svarande uppfattade prostitution som en acceptabel eller delvis acceptabel del av samhället. Majori- teten (av männen och av kvinnorna) var dock för att prostitutionen skulle minskas eller begränsas och att detta skulle ske genom lagstiftning i samverkan med hjälpinsatser riktade mot prostitutionen. ansåg att det skulle ske endast genom lagstiftning. Enligt studien var en tiondel (av kvinnorna och av männen) av de svarande för en kriminali- sering av enbart sexköparna. Enligt undersökningar genomförda och var respektive av de till- frågade för en kriminalisering av sexköpare. omfattade undersökningen 2 516 svarande och omfattade under- sökningen knappt 1 200 svarande. Det saknas närmare uppgifter om metod och svarsfrekvens. Oklart vad man har för inställning till ett förbud mot sexköp i I sin studie i forskningsrapporten i konstate- rar att en genomgång av resultat från tidigare finska studier gällande attityder till prostitution visar att kunskapen om den finländska befolkningens förhållningssätt är relativt begrän- sad. Några undersökningar rörande inställningen till kriminali- sering av sexköp har inte hittats. I befolkningsbaserade under- sökningar genomförda av Jämställdhetsbarometern och svarade av männen (vid båda undersökningarna) och respektive av kvinnorna att de inte ansåg En jämförelse med situationen i några andra länder att det var acceptabelt att köpa sex. Urvalet bestod av 2 500 personer och svarsfrekvensen var år . Ett starkt stöd bland allmänheten på för ett förbud mot sexköp I en gallupundersökning som genomfördes på uppgav (av männen och av kvinnorna) av de svarande att köp av sexuella tjänster borde vara straffbart. Under- sökningen omfattade 1 102 svarande och svarsfrekvensen var . I samma undersökning angav av männen och av kvinnorna att det inte borde vara tillåtet att försörja sig genom att sälja sex. genomfördes en gallup- undersökning med telefonintervjuer om attityder till kriminali- sering av sexköp. Urvalet var 1 210 personer. Även här uppgav (av männen och av kvinnorna) av de tillfrågade att de ansåg att köp av sexuella tjänster borde vara straffbart. Att döma av de resultat som framkommit i de fyra befolknings- baserade attitydundersökningar som genomförts i verkar det här liksom på finnas en mindre acceptans för prostitu- tion än i övriga nordiska länder. Av intresse för vår utredning är också den påtagliga attitydförändring som har skett i mel- lan och som inte har någon motsvarighet i övriga nordiska länder. Som vi redogjort för tidigare måste denna attitydförändring tolkas som att införandet av förbudet i sig haft en normativ effekt. Eftersom förhållandena i övrigt är så likartade i de nordiska länderna stöder denna attitydförändring antagandet att införandet av förbudet mot köp av sexuell tjänst i har kommit att påverka allmänhetens inställning till prostitution och sexköp. En jämförelse med situationen i några andra länder 5.7Något om situationen i Som en ytterligare jämförelse har vi valt att se på , ett land som liksom de nordiska länderna i många avseenden liknar , men där inställningen till prostitution är en helt annan. I den norska rapport som jämförde situationen i och Neder- länderna konstaterades att definitionen av prostitution skiljer sig mellan länderna då definierar prostitution som mäns våld mot kvinnor medan definierar den som ett arbete. I är prostitution en laglig verksamhet och att som vuxen frivilligt sälja sex betraktas som ett yrke. Prostitution före- kommer i åtskilliga former och bland dessa är den s.k. fönster- prostitutionen den mest kända. 5.7.2Den rättsliga regleringen av prostitution Till skillnad från i skiljer man i mellan frivillig prostitution och andra – mer oönskade – former av prostitution. har aldrig förbjudit frivillig prostitu- tion så länge det inte har rört sig om minderåriga sexsäljare. fanns det ett förbud mot bordeller och koppleri- verksamhet, men myndigheterna var mycket toleranta och förbudet tillämpades i regel inte. Förbudet upphävdes och ersattes med en reglering som bl.a. innebär att bordeller och andra former av organiserad prostitution är tillåtna under förutsättning att verk- samheten har en licens. Licenserna grundar sig på lokala regleringar beslutade av varje enskild kommun. Systemet med licenser gör det möjligt för de lokala myndigheterna att kontrollera omfattningen och lokaliseringen av bordeller och andra verksamheter. Dessutom kan myndigheterna ställa krav på verksamheterna rörande bl.a. arbetsförhållanden, säkerhet och hygien. som bordellförbudet upphävdes infördes hårdare reg- ler när det gäller andra former av prostitution. Bland annat skärptes straffen för utnyttjandet av personer som tvingas sälja sex eller medverka i andra sexuella kommersiella sammanhang frivilligt samt utnyttjandet av minderåriga personer. Lagändringarna gjorde det också olagligt att rekrytera och transportera personer från andra länder i syfte att de ska sälja sex i , även om det rör sig om frivillig prostitution. En jämförelse med situationen i några andra länder Syftet med avkriminaliseringen var enligt Utrikesdeparte- mentets rapport att öka kontrollen över de ca 2 000 bordeller och sexklubbar som fanns i och därigenom motverka ofrivillig prostitution, skydda minderåriga samt minska utnytt- jandet av kvinnor som befinner sig illegalt i landet. Enligt den utvärdering av lagändringen som genomfördes har den nya regleringen bl.a. lett till att de verksamheter som har en licens utsätts för hårda kontroller medan mindre resurser satsas på att ingripa mot den olagliga prostitutionen. 5.7.3Prostitutionens omfattning och former Ett stort antal utländska och unga kvinnor Även i är andelen utländska kvinnor i prostitu- tionen hög. Utländska kvinnor med arbetstillstånd får sälja sex förutsatt att det sker i den licensierade verksamheten. upp- skattades att 40–av de personer som verkade i prostitu- tionen var kvinnor födda utanför . Dessa kvinnor kom främst från och , men fördelningen mellan ursprungsländer förändras . Även antas en stor del av personerna i prostitution vara av utländsk här- komst. Bland drygt 350 intervjuade personer som verkade i licensi- erade verksamheter var födda utanför Neder- länderna med kvinnor från som den enskilt största gruppen. uppges antalet prostituerade från de nya EU-länderna ökat på bekostnad av personer från länder utanför EU. De flesta kvinnor som utnyttjas i prostitutionen är gamla. I en intervjuundersökning som genomfördes var av kvinnorna mellan 20 och . En knapp tredje- del () var så unga som 18 eller . Tio gånger fler prostituerade i än i Trots legaliseringen av prostitutionsverksamheten i är det svårt att bedöma det totala antalet prostituerade. antogs det totala antalet personer som verkade i prostitutionen uppgå till mellan 20 000 och 25 000.8 I den rapport 8 Di , s. 72. En jämförelse med situationen i några andra länder som publicerades av Justis- og Politidepartementet angavs att det enligt en undersökning som genomfördes antogs finnas 25 000 legala prostituerade i . I rapporten konstaterades att det i , som har cirka dubbelt så många invånare som , alltså fanns tio gånger fler prosti- tuerade än i . Bedömningen är att antalet prostituerade i den lagliga prostitutionen härefter har minskat något. verkar en stor del av de prostituerade i mer osynliga former av prostitution. Mot den bakgrunden finns det ingen närmare beräkning av det totala antalet prostituerade personer i . 5.7.4Omfattningen av människohandel för sexuella ändamål Ett av huvudsyftena med den reglering som infördes var att bekämpa förekomsten av människohandel och ofrivillig prostitu- tion. Huruvida regleringen har åstadkommit någon minskning av människohandeln för sexuella ändamål är dock svårt att säga. Det är svårt att få officiella siffror på hur många kvinnor som misstänks vara offer för människohandel i . Efter- som allt fler personer från länderna i det nu har rätt att arbeta i uppger myndigheterna att det har blivit svårare att bedöma hur stor del av de prostituerade som saknar arbetstillstånd eller kan vara offer för människohandel. Enligt om upp- skattas av de totalt 35 000 prostituerade i landet vara offer för människohandel. Dessa kommer främst från . Av den norska rapporten framgår att antalet polis- utredningar rörande människohandel har ökat i . Detta kan dock enligt nederländska myndigheter förklaras med att tilltron till polisen har ökat och inte med att förhållandena har blivit värre. Enligt en rapport som gjordes på begäran av Europaparlamentet9 har antalet offer för människohandel för sexuella ändamål i ökat . Man har uppskattat antalet offer för människohandel för sexuella ända- mål i till minst 2 570 och högst 5 140 för . Även om dessa beräkningar är osäkra, vilket också påpekas i rapporten, kan man konstatera att antalet offer för människohandel 9 Di , Orfano m.fl. 2005. En jämförelse med situationen i några andra länder för sexuella ändamål uppskattas vara betydligt högre i Neder- länderna än i . 5.7.5Situationen för kvinnorna i prostitution I den utvärdering som gjordes konstaterades att det är osäkert om situationen för de prostituerade har förbättrats efter regleringen trots myndigheternas strävan att skydda och förbättra deras status och rättsliga ställning. Den rättsliga statusen sägs vara generellt dålig för de personer som verkar i prostitution och det sägs vara svårt för dem att tillvarata sina rättigheter i praktiken. När det gäller deras arbetsförhållanden finns det fortfarande praktiska skillnader jämfört med andra arbetstagare. I de allra flesta fall vill inte verksamhetsinnehavarna ta något arbetsgivaransvar. I stället betraktas de prostituerade som egna företagare och de ges därför ett sämre skydd jämfört med om de hade varit anställda trots att förhållandena ofta är att jämställa med personer i ett anställnings- förhållande. Detta innebär i praktiken att ansvaret för arbets- relaterade problem och risken för inkomstförlust t.ex. på grund av sjukdom och arbetslöshet helt och hållet får bäras av den prosti- tuerade själv. Även myndigheter och institutioner som försäkrings- bolag och banker uppges särbehandla de prostituerade. I samband med utvärderingen av regleringen uppgav av de intervjuade personerna att de inte betalade skatt på inkomsterna de fick när de sålde sex. I utvärderingen redogörs för en undersökning i vilken man har undersökt sexsäljarnas känslomässiga välbefinnande utifrån ett antal aspekter jämfört med . Man fann då att deras välbefinnande i alla avseenden hade försämrats. Detta sägs överensstämma med andra resultat som visar att de prostituerade personerna upplever en ökad oro och att användningen av lugnande medel bland dem har ökat. De prostituerade sägs även vara mindre nöjda med sina inkomster i jämförelse med . 6Tillämpningen av förbudet mot köp av sexuell tjänst 1999–2008 Införandet av sexköpslagen motiverades med att det ansågs vara ett angeläget samhälleligt intresse att bekämpa prostitution. En invändning som redan då hade riktats mot förslaget om kriminali- sering var dock att det skulle bli svårt att kontrollera efterlevnaden av förbudet samt att definiera och bevisa den brottsliga handlingen. prostitutionsutredning hade bl.a. lyft fram att det skulle bli svårt att avslöja och komma åt köp av sexuella tjänster i de mera osynliga formerna av prostitutionen och även framhållit svårigheter med att åstadkomma en gränsdragning mellan straff- belagda och icke straffbelagda handlingar. Flera av de remiss- instanser som svarade prostitutionsutrednings förslag om kriminalisering befarade att en sådan skulle innebära svårigheter att avgränsa den brottsliga gärningen samt problem att bevisa att den ägt rum. gjorde () en studie som syftade till att kartlägga tillämpningen av lagen om förbud mot köp av sexuella tjänster . I rapporten mot köp av sexuella tjänster. Tillämpningen av lagen (2000:4) konstaterades bl.a. att det var svårt att kontrollera för- budets efterlevnad vad gällde inomhusprostitutionen, att det fanns behov av klargöranden beträffande vilka situationer och relationer som faller inom lagens tillämpningsområde samt att det fanns bevisproblem när den misstänkte förnekat gärningen. I rapporten betonades dock att lagen var förhållandevis ny och att man kunde anta att polisens spaningsmetoder skulle komma att förfinas och utvecklas samt att avgränsningen av brottet skulle komma att klarna ju fler ärenden som kom till domstolarna. Tillämpningen av förbudet 1999–2008 Förbudet mot köp av sexuell tjänst har varit i kraft . Det har skett förtydliganden genom domstolspraxis och genom de ändringar som gjordes i samband med att straffbestämmelsen infogades i .