sou · GYB386 · 2010-11-30 00:00:00 — Detta underlättar för både Försvarsmakten och den civila arbetsgivaren i deras respektive planeringar. Rätten att återgå i arbete Utredningens förslag: En arbetstagare ska få avbryta sin påbörjade ledighet och återuppta sitt arbete i sin civila anställ- ning i samma omfattning som före ledigheten. Om arbetstaga- ren vill utnyttja sin rätt att återuppta sitt arbete, ska arbetstaga- ren möjligt underrätta den civila arbetsgivaren om detta. För det fall att ledigheten varit avsedd att pågå en månad eller mer, ska den civila arbetsgivaren få skjuta på återgången högst efter det att den civila arbetsgivaren tagit emot under- rättelsen. Arbetstagaren ska alltid ha rätt att återuppta sitt arbete då ledigheten skulle ha upphört. När den beviljade ledigheten upphör är arbetstagaren självklart skyldig att återgå i arbete. Likaså är det självklart att arbetstagarens rätt till ledighet förfaller om tjänstgöringen i Försvarsmakten avslutas. Frågan rör dock inte enbart arbetstagarens skyldighet att återgå i arbete när beviljad ledighet eller tjänstgöringen i Försvars- makten upphör. Med hänsyn till att vikarie kan ha anställts, eller att andra åtgärder kan ha vidtagits av den civile arbetsgivaren med anledning av arbetstagarens ledighet måste en balans finnas rörande Ny lagstiftning på Försvarsmaktens område arbetstagarens rätt att återgå i arbete, om tjänstgöringen i För- svarsmakten avslutas innan den beviljade ledigheten gått ut. Om en arbetstagare inte skulle ha rätt att återgå i arbete före den beviljade ledighetens utgång skulle det kunna påverka intresset för att ta ledigt för att tjänstgöra i Försvarsmakten. Arbetstagaren ska därför ges en sådan rätt. Hänsyn måste dock tas till den civila arbetsgivarens behov av besked om ett sådant återinträde. Arbets- tagaren ska därför underrätta den civila arbetsgivaren om denne vill återgå i arbete . För ledigheter som varit avsedda att pågå en månad eller mer ska den civila arbetsgivaren också ges en rätt att skjuta upp återgången i arbete. Återgången bör få skjutas upp i maximalt en månad från det att arbetstagarens underrättelse om återgång tagits emot av den civila arbetsgivaren. Denna tidsfrist om en månad ger den civile arbetsgivaren möjlighet att göra de omdispositioner som kan vara nödvändiga för att arbetstagaren ska kunna återgå i arbete. Att arbetstagaren alltid har rätt att återgå i arbete vid den tid- punkt när ledigheten skulle ha upphört innebär att en arbetsgivare inte alltid kommer att kunna skjuta upp återgången i arbete en hel månad. När ledigheten skulle ha upphört har arbetstagaren alltid rätt att återgå i arbete . Försvarsmaktens ansvar då återgång i arbete inte medges Utredningens förslag: Om en arbetstagare blir tvungen att avbryta sin påbörjade ledighet på grund av omständigheter som beror på Försvarsmakten och som är utanför arbetstagarens kontroll, och den civila arbetsgivaren inte medger arbetstagaren att återuppta sitt arbete , ska Försvarsmakten utge lön och övriga anställningsförmåner till dess att återgång i arbetet hos den civila arbetsgivaren kan ske, dock högst under en månad. Försvarsmaktens verksamhet präglas av osäkerhet, detta gäller sär- skilt den internationella verksamheten. Internationella militära insatser kan komma att avslutas av anledningar som inte går att förutse och vissa planerade internationella militära insatser blir på samma sätt inte av. Den enskilde arbetstagaren ska inte behöva hamna i den situationen att han eller hon står utan försörjning om Ny lagstiftning på Försvarsmaktens område t.ex. den internationella militära insats som arbetstagaren var inpla- nerad på ställs in eller avbryts och arbetstagarens civila arbetsgivare väljer att skjuta upp återgången i arbete med en månad. I dessa fall, då arbetstagaren blir tvungen att avbryta sin påbörjade ledighet på grund av omständigheter som beror på Försvarsmakten, och som är utanför arbetstagarens kontroll, bör arbetstagaren ges ett skydd. Arbetstagaren ska i dessa fall erhålla lön och andra anställ- ningsförmåner av Försvarsmakten till dess att återgång i arbete hos den civile arbetsgivaren kan ske. Tiden för detta är begränsad till en månad, dvs. som den civile arbetsgivaren har rätt att skjuta upp återgången i arbete. 7.13.8Skydd för anställningen – ogiltigförklaring Utredningens förslag: Om en arbetstagare sägs upp eller avskedas från sin civila anställning enbart på grund av att han eller hon begär eller tar i anspråk sin rätt till ledighet enligt denna lag, ska uppsägningen eller avskedandet ogiltigförklaras, om arbets- tagaren begär det. Det är uppenbart att en uppsägning eller ett avskedande som för- anleds uteslutande av att arbetstagaren vill ta i anspråk sin lagstad- gade rätt till ledighet inte kan anses vara sakligt grundad. Lagen om anställningsskydd innehåller visserligen generella bestämmelser om skydd mot obefogade uppsägningar m.m. Det bör ändå införas ut- tryckliga regler om uppsägningsskydd i den föreslagna speciallagen. I studieledighetslagen och i förslaget till lag om rätt till ledighet för utbildning samt i övriga ledighetslagar finns regler om skydd för anställningen genom uppsägningsskydd. En likadan regel om skydd för anställningen bör införas i den föreslagna lagen om vissa arbetstagare i Försvarsmakten. Bestämmelsen bör utformas i över- ensstämmelse med uppsägningsskyddet i övriga ledighetslagar. Reglerna ska vara tvingande. Ny lagstiftning på Försvarsmaktens område Utredningens förslag: En arbetstagare som begär eller tar i anspråk sin rätt till ledighet enligt denna lag ska inte vara skyldig att hos sin civila arbetsgivare, bara av detta skäl godta 1.några andra minskade anställningsförmåner eller försäm- rade arbetsvillkor än sådana som är en nödvändig följd av ledig- heten, eller 2.någon annan omplacering än en sådan som kan ske inom ramen för anställningsavtalet och som är en nödvändig följd av ledigheten. Frågan om i vad mån den anställde efter återgång i arbete ska garanteras likvärdiga arbetsuppgifter och bibehållen lön jämfört med vad han eller hon hade innan ledigheten hänger samman med anställningsskyddet. En arbetstagare som utnyttjar sin lagstadgade rätt till ledighet för tjänstgöring i Försvarsmakten ska inte därige- nom komma i en sämre ställning än sina arbetskamrater. Rätten till ledighet skulle då endast bli en rättighet på pappret, då få arbets- tagare skulle vilja riskera sin civila anställning på det sättet. Detta innebär självklart inte att den arbetstagare som utnyttjar sin rätt till ledighet för tjänstgöring i Försvarsmakten ska hamna i en bättre situation än sina arbetskamrater på den civila arbetsplatsen som inte utnyttjar denna rätt till ledighet. Omorganisationer eller för- sämringar av anställningsvillkor som drabbar alla arbetstagare hos den civile arbetsgivaren är således förändringar som drabbar också den arbetstagare som tagit ledigt för tjänstgöring i Försvarsmakten (jfr. 1974:148, s. 87). I studieledighetslagen och i förslaget till lag om rätt till ledighet för utbildning samt i övriga ledighetslagar finns regler om skydd för anställningsvillkoren. En regel om skydd för anställningsvillko- ren bör införas i lagen om vissa arbetstagare i Försvarsmakten. Bestämmelsen bör utformas i överensstämmelse med utformningen av skyddet för anställningsvillkoren i övriga ledighetslagar. Reg- lerna ska vara tvingande. Utredningen vill särskilt påpeka att det inte är fråga om att införa ett sådant löneskydd som finns i 16 § föräldraledighetslagen (1995:584) enligt vilken föräldraledighet i princip inte ska påverka lönesättning och löneutveckling. Detta skydd för lönesättningen och andra villkor i föräldraledighetslagen är omdiskuterat och ifrå- Ny lagstiftning på Försvarsmaktens område gasatt av bl.a. Arbetsdomstolen (se prop. 2005/06:185, s. 88 f). Den föreslagna bestämmelsen ska således inte tolkas som bestämmelsen i 16 § föräldraledighetslagen. 7.13.10Förbud mot missgynnande vid förfrågan eller ansökan om arbete Utredningens förslag: En arbetstagare som är anställd som tid- vis tjänstgörande i Försvarsmakten ska inte på grund av detta få missgynnas när han eller hon gör en förfrågan om eller söker arbete. Det kommer enligt utredningens bedömning finnas personer som tar anställning som tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän i Försvarsmakten som vid anställningstillfället i Försvars- makten inte har en civil anställning. Utredningen tror att detta kommer vara särskilt vanligt bland de personer som söker en sådan anställning i Försvarsmakten direkt efter avslutad grundläggande militär utbildning. Likaså kommer personer som har en anställning som tjänstgörande i Försvarsmakten att byta civil anställning. När en person söker civila anställningar och redan har en anställning i Försvarsmakten som tjänstgörande gruppbefäl, soldat eller eller reservofficer är det viktigt att anställningen i Försvarsmakten inte försämrar möjligheten att erhålla en civil anställning. Utredningen har därför valt att låta anställningsskyddet även omfatta ansökningssituationen. Utredningen är medveten om att detta lagstadgade skydd mot missgynnande inte kommer att helt kunna förhindra att sådant missgynnande ändå sker i vissa fall. Det viktigaste redskapet mot missgynnande är enligt utredningens mening information, dialog och samarbete mellan de civila arbetsgivarna, både som ett kollektiv och individuellt, och Försvarsmakten. Försvarsmakten måste visa en vilja att anpassa sin verksamhet till de civila arbetsgivarnas verk- samhet och visa att det på många sätt kan tillföra den civila verk- samheten värdefulla kunskaper och erfarenheter att ha en anställd som också är tjänstgörande i Försvarsmakten. Om en arbetstagare skulle bli missgynnad i en ansökningssitua- tion av skäl som har samband med dennes anställning som tjänstgörande i Försvarsmakten, finns dock uppenbara bevispro- Ny lagstiftning på Försvarsmaktens område Utredningen har därför valt att föreslå en bevislättnadsregel, se mer nedan i avsnitt 7.18.2. 7.14Rätt till anstånd med att påbörja studier och studieuppehåll för att tjänstgöra i Försvarsmakten Utredningen ska enligt direktiven belysa för- och nackdelar, för såväl Försvarsmakten som universitet och högskolor, med att möj- liggöra anstånd med studier för antagna till högskolan och studie- uppehåll från högskolestudier för tjänstgörande personal. Studerande som bör omfattas av rätt till anstånd med att påbörja studier och studieuppehåll Enligt utredningens direktiv är frågan om att möjliggöra rätt till anstånd och studieuppehåll begränsad till antagna till universitet och högskolan. Utredningens utgångspunkt är att detta även om- fattar antagna och studerande på . Utredningen kan inte finna något hållbart argument för att exkludera dessa stude- rande. Det är viktigt att Försvarsmakten har ett så stort rekryte- ringsunderlag som möjligt. Utredningen föreslår därför att även yrkeshögskoleutbildningar (Yh-utbildningar) och kvalificerade yrkesutbildningar (Ky-utbildningar) ska omfattas av de föreslagna reglerna om anstånd och studieuppehåll. Alla utbild- ningar i kommer att vara Yh-utbildningar. Ky-utbildningarna finns dock kvar (längst ). Gällande regler om anstånd med att påbörja studier och studieuppe- håll Regler om anstånd med att påbörja studier och studieuppehåll för utbildning på grundnivå eller avancerad nivå vid högskola finns i 7 kap. 33 § högskoleförordningen (1993:100). En högskola får, om det finns särskilda skäl, besluta att den som är antagen till utbild- ning på grundnivå eller avancerad nivå vid högskolan; 1. får anstånd Ny lagstiftning på Försvarsmaktens område med att påbörja studierna, eller 2. får fortsätta sina studier efter studieuppehåll. har, med stöd av 7 kap. 20 § andra stycket hög- skoleförordningen, meddelat föreskrifter om anstånd med studier för antagna samt studieuppehåll (HSVFS 1991:1). I 1 § i föreskrif- terna anges att särskilda skäl för anstånd med att påbörja studierna kan vara sociala, medicinska eller andra särskilda omständigheter som t.ex. vård av barn, värnplikts- eller civilpliktstjänstgöring eller studentfackliga uppdrag. Anståndstiden får enligt 2 § i föreskrif- terna uppgå om det inte finns synnerliga skäl för . Ett beslut om anstånd får förenas med villkor om anmälan inför den tidpunkt som studierna ska påbörjas. Med studieuppehåll avses enligt 3 § i föreskrifterna ett uppehåll i studierna som anmälts till högskolan av studenten. Av 4 § framgår att särskilda skäl för att få fortsätta studierna efter studieuppehåll kan vara sociala, medicinska eller andra särskilda omständigheter som t.ex. vård av barn, värnplikts- eller civilpliktstjänstgöring eller studentfackliga uppdrag. Högskolans medgivande om att en stu- dent får fortsätta sina studier efter studieuppehåll ska lämnas för en bestämd tid. Ett beslut att inte bevilja anstånd med att påbörja stu- dierna eller att få fortsätta sina studier efter studieuppehåll får enligt 12 kap. 2 § p. 10 högskoleförordningen överklagas till för högskolan. Universiteten och högskolorna har således en relativt vidsträckt möjlighet att bevilja både anstånd och studieuppehåll men det finns dock ingen ovillkorlig rätt för en studerande att erhålla varken anstånd med att påbörja studier eller studieuppehåll. Av de olika universiteten och högskolornas antagningsordningar framgår att tillämpningen av föreskrifter rörande studieuppe- håll är relativt likartad mellan de olika utbildningsinstitutionerna. Studieuppehåll beviljas normalt sett endast från program, inte från fristående kurser, och för en tidsperiod . För längre studieuppehåll än så krävs normalt mycket speciella skäl. De flesta universitet och högskolor har begränsat rätten till studie- uppehåll på det sättet att man måste ha läst minst ett antal terminer eller tagit ett visst antal poäng innan uppehåll kan medges (se exempelvis Antagningsordning för utbildning på grundnivå och avancerad nivå vid 2009, Dnr SU 40-0364- 09, Antagningsordning för tillträde till utbildning på grundnivå och avancerad nivå vid , Beslut UFV 2009/1900, Antagningsordning för , Antagen av Högskolesty- Ny lagstiftning på Försvarsmaktens område relsen och Antagningsordning för , Dnr STU 2008/56). Vad gäller anstånd med att påbörja studier beviljas detta normalt till nästa start för utbildningen i fråga, men högst . Rätten till anstånd har av vissa universitet begränsats till att avse endast program och endast för studenter som antagits vid ordinarie antagning (se ovan nämnda antagningsordningar). För Yh-utbildningar och Ky-utbildningar finns inga bestämmel- ser om anstånd och studieuppehåll i lag eller förordning. Det är således upp till varje enskild utbildningsanordnare huruvida anstånd eller studieuppehåll ska medges. I detta sammanhang måste dock beaktas att Yh-utbildningar och Ky-utbildningar i de flesta fall är väsentligt kortare än en universitets- eller högskoleutbild- ning. En Ky-utbildning får omfatta som mest 120 Ky-poäng där en poäng motsvarar en veckas heltidsstudier. En Yh-utbildning ska omfatta minst 100 yrkeshögskolepoäng där fem poäng motsvarar en veckas heltidsstudier. För- och nackdelar med anstånd med att påbörja studier och studieuppehåll för tjänstgörande personal i Försvarsmakten För Försvarsmakten utgör gruppen studerande en mycket viktig rekryteringsbas. Det är av avgörande betydelse för det nya perso- nalförsörjningssystemet att Försvarsmakten kan nå en så stor del av den svenska befolkningen som möjligt. Det är därför viktigt att också gruppen studerande ges goda förutsättningar att kunna tjänstgöra i Försvarsmakten. Det kommer att innebära vissa nackdelar för universitet och högskolor om ett stort antal studenter beslutar sig för att ta anställning som tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjö- män i Försvarsmakten och därför ansöker om studieuppehåll. Stu- dieplatser kan komma att stå tomma i perioder, och i vissa fall under en students studietid. Det kan påverka möjlig- heten att planera och risken för att denna grupp av studenter i slut- ändan inte slutför sina studier måste också bedömas som något högre än för de studenter som inte har studieuppehåll. Utred- ningen bedömer dock att det inte kommer att vara fråga om ett så stort antal studenter som tjänstgör i Försvarsmak- ten att det kommer att ställa till några större problem för universi- tet och högskolor. Ny lagstiftning på Försvarsmaktens område En ytterligare aspekt är att de statliga utbildningsanslagen som till stor del finansierar verksamheten vid universitet och högskolor styrs av antalet studenter och deras prestationer. Universiteten och högskolorna får ett anslag för utbildningen på grundnivå och avan- cerad nivå. Anslaget betalas ut per helårsstudent och per helårspre- station. Med helårsstudent menas det totala antalet studenter omräknat till antal heltidsstudenter, det vill säga 40 veckors studier . Antalet helårsprestationer är studenternas totala studiepre- stationer omräknat till antalet fullgjorda 40 veckors studier (Den svenska högskolan, . Denna anslagsmodell innebär att de föreslagna reglerna om anstånd och studieuppehåll möjligen kan komma att under vissa perioder påverka universiteten och högskolornas ekonomi. För gruppen studerande utgör en anställning som tjänst- görande i Försvarsmakten en möjlighet att genomföra högre stu- dier utan att behöva ta studielån, se avsnitt 8.1.1. En anställning som tjänstgörande i Försvarsmakten ger också den stude- rande värdefull arbetslivserfarenhet. Det kommer att vara viktigt att Försvarsmakten i sin planering försöker ta hänsyn till terminsstarter, tentamensperioder och lik- nande för att underlätta för tjänstgörande gruppbefäl, solda- ter och sjömän som har studier som sin huvudsakliga civila syssel- sättning. Det vore också värdefullt om utbildningsanordnarna anpassar sin planering på liknande sätt. Detta måste dock ske på fri- villig väg. Utredningen ser inte att det är möjligt att författnings- reglera hur universitet och högskolor ska lägga upp sina studiepro- gram och kurser. 7.14.1Rätt till anstånd med att påbörja studier och studieuppehåll för att prova en anställning i Försvarsmakten Utredningens förslag: En person som blivit antagen till univer- sitet eller högskola ska ha rätt att erhålla anstånd med att påbörja studierna för att prova en anställning som kontinuerligt eller tjänstgörande i Försvarsmakten. En studerande på universitet eller högskola ska ha rätt till studieuppehåll för att prova en anställning som kontinuerligt eller tjänstgörande i Försvarsmakten. Ny lagstiftning på Försvarsmaktens område Enligt direktiven ska utredningen endast se över möjligheten till studieuppehåll för tjänstgörande personal. Utredningen gör här följande överväganden. Oavsett om en anställning i Försvars- makten är som kontinuerligt tjänstgörande eller tjänst- görande, kommer de allra flesta tidsbegränsade anställningar att inledas med en sex månaders tidsbegränsad försöksanställning. Det är möjligt, och inte alls osannolikt, att en enskild arbetstagare under den inledande anställningstiden, kan komma att skifta från en anställning som kontinuerligt tjänstgörande till tjänst- görande. En eventuell rätt till anstånd med att påbörja studier och studieuppehåll för att prova en anställning i Försvarsmakten bör därför gälla för alla gruppbefäl, soldater och sjömän, oavsett om de är eller kontinuerligt tjänstgörande. Bestämmelserna bör också gälla för reservofficerare. Mot bakgrund av vad som anförts ovan om vikten av att För- svarsmakten har en så stor målgrupp i sin rekrytering som möjligt är det väsentligt att studerande vid universitet och högskola inklu- sive får en lagstadgad rätt dels till anstånd med att påbörja studier , dels till studieuppehåll för att prova en anställning i Försvarsmakten. Utred- ningen anser att Försvarsmaktens bemanning är en viktig ange- lägenhet för hela det svenska samhället och att möjligheterna att få anstånd med att påbörja studier och studieuppehåll för att prova en anställning i Försvarsmakten som kontinuerligt eller tjänst- görande gruppbefäl, soldat eller ska vara utformade som rättigheter. De föreslagna rättigheterna till anstånd med att påbörja studier samt studieuppehåll blir minimirättigheter vad gäller universitets- och högskolestuderande eftersom universitet och högskolor enligt gällande reglering, som redogjorts för ovan, har möjlighet att bevilja både längre anstånd med att påbörja studier och längre stu- dieuppehåll. När rätten till anstånd med att påbörja studier och rätten till studieuppehåll ges formen av en rättighet enligt lag inne- bär detta att universitet och högskolor inte kan avslå ansökningar om anstånd med att påbörja studierna eller studieuppehåll för att prova en anställning i Försvarsmakten för den tidsperiod som de föreslagna reglerna ger rätt till. Mot bakgrund av den praxis som de flesta universitet och hög- skolor har rörande dessa frågor, enligt vilken studieuppehåll och anstånd, i vart fall för program, medges för upp finner utredningen egentligen ingen anledning till oro för att stu- Ny lagstiftning på Försvarsmaktens område dieuppehåll inte kommer att beviljas för det aktuella ändamålet. Mot denna bakgrund föreslås ingen rätt att överklaga i dessa fall. Ett möjligt alternativ är dock att låta dessa beslut överklagas i samma ordning som beslut om anstånd och studieuppehåll, dvs. Vad gäller rätten till anstånd med att påbörja studier och studie- uppehåll vid är detta inte tidigare reglerat. Som framgått ovan är dessa utbildningar ofta kortare än universitets- och högskoleutbildningar. Utredningen anser dock att rätten till anstånd med att påbörja studier och studieuppehåll för att prova en anställning i Försvarsmakten bör omfatta även personer som stu- derar på . Utredningen förutsätter att de utbild- ningsanordnare som kommer att omfattas av den föreslagna reg- leringen kommer att kunna hantera dessa frågor. 7.14.2Rätt till studieuppehåll för att tjänstgöra i Försvarsmakten Utredningens förslag: En studerande vid universitet eller hög- skola som är anställd som tjänstgörande i Försvarsmakten ska ha rätt till studieuppehåll för tjänstgöring i Försvarsmakten. För Försvarsmakten utgör gruppen studerande en mycket viktig rekryteringsbas. Studerande ska mot denna bakgrund ges en lag- stadgad rätt till studieuppehåll för att tjänstgöra i Försvars- makten, se ovan i avsnitt 7.14.1 för resonemang om överklagande- möjlighet. Det finns ingen begränsning i hur en studerande har rätt att få studieuppehåll för att tjänstgöra i Försvarsmakten som tjänstgörande. Utredningen anser att detta kommer att reglera sig självt genom att de allra flesta studerande också vill slutföra sina studier inom en rimlig tid. Denna typ av uppehåll kommer att vara svårare att kombinera med studier än den föreslagna möjligheten till uppehåll för att prova en anställning i Försvarsmakten. Det kommer att ställa stora krav på både den enskilde och Försvarsmakten att planera tjänst- göringen på ett sådant sätt att den passar med olika utbildningars upplägg. Universitet och högskolor kommer att behöva vara flex- ibla med att medge dessa personer möjlighet att inte exakt följa de Ny lagstiftning på Försvarsmaktens område fastlagda studieplanerna, exempelvis få möjlighet att tentera olika kurser i annan ordning än tänkt enligt studieplanen. Utredningen ser dock ingen möjlighet att författningsreglera hur universiteten och högskolorna ska förfara i detta avseende. 7.15Tjänstgöring i internationella militära insatser Utredningens förslag: Bestämmelserna i lagen (2010:449) om Försvarsmaktens personal vid internationella militära insatser (LFIM) som träder i kraft ska överföras till den föreslagna speciallagen om vissa arbetstagare i Försvars- makten och LFIM ska upphävas. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer ska få meddela ytterligare föreskrifter om tjänstgöring i internationella militära insatser. Lagen (2010:449) om Försvarsmaktens personal vid internationella militära insatser (LFIM) träder i kraft (prop.