sou · GYB349 · 2010-08-03 00:00:00 — I sin analys av svaren konsta- terar Kuosmanen bl.a. att andelen män som uppgav att de köpt sex var mindre studie () än i studie (13,), att det i båda undersökningarna visat sig vara mer vanligt att köpa sex utomlands än i och att ett antal av de tillfrågade undersökning uppgav att förbudet hade påverkat deras handlande, så att de slutat köpa sex eller minskat på köpen. Något mindre än hälften av de män som studie svarade att de hade betalat för sex hade gjort det förbudet varit i kraft. 4.6.3Personerna som utnyttjas i prostitution När förbudet mot köp av sexuella tjänster infördes återgavs i Kvinnofridspropositionen ett antal invändningar som hade anförts som skäl mot en kriminalisering, med motiveringen att de skulle drabba de prostituerade. En sådan var att en kriminalisering skulle riskera att driva prostitutionen under jorden vilket skulle medföra att det blev svårare att nå de utsatta personerna med sociala insatser. En annan farhåga var att förbudet skulle medföra ökad risk för fysiska övergrepp och allmänt försämrade livsvillkor för de prostituerade. Såvitt vi kan bedöma utifrån det skriftliga material och de kontakter som vi haft med myndighetspersoner och personer med erfarenhet av prostitution har dessa farhågor inte besannats. Det saknas statistik beträffande anmälningar och lagföringar av övergrepp som riktat sig mot personer i prostitutionen. Polisen i har särskilt granskat förekomsten av våld bland kvinnor i gatuprostitutionen utan att se någon ökning sedan förbudet trädde i kraft. Även poliser i har uppgett att de inte funnit några belägg för att våldet mot de prostituerade har ökat. I sin rapport rapporterade emellertid uppgifter om ett ökat antal anmälningar om övergrepp mot prostituterade personer i . uppgav dock sammanfattningsvis att man inte med säkerhet kunde uttala sig om huruvida våldet inom prostitutionen hade ökat sedan förbudet infördes. Det uppgavs att en del personer som lämnat information talade om en mer riskabel situation, men att det var få som uppfattade att det faktiska våldet hade ökat. I rapporten konstaterades också att såväl forskning som uppgifter från personer med erfarenhet av prostitution visar att våld är nära förknippat med prostitution – oavsett lagstiftning – och att många av de kvinnor som utnyttjas i prostitution utsätts för våld från andra män än kunder, t.ex. de män som de lever tillsammans med. När det gällde gatuprostitutionen uppgavs rapport att det förekom uppgifter om att den blivit mer riskfylld och besvärlig. Anledningen till detta skulle vara att ett minskat antal sexköpare gjort att konkurrensen hårdnat och att kunderna då ställde större krav på att de prostituerade skulle ställa upp på olika former av sex . Någon riktig förklaring till dessa uppgifter gavs dock inte och en alternativ förklaring till varför tillvaron i gatu- prostitutionen skulle ha försämrats angavs vara att tillgången och användningen av heroin hade ökat. Både poliser som arbetar på fältet och kvinnor som lämnat prostitutionen har till utredningen uppgett att det är en myt att köparna skulle ha blivit värre och mera våldsamma sedan förbudet infördes. Däremot bekräftar de att våldet finns i prostitutionen och att män också köper rätten att använda våld mot prostituerade. Kriminaliseringen av sexköp förmodades från vissa håll föra med sig att personerna som utnyttjas i prostitution i mindre utsträckning skulle våga ta kontakt med myndigheter eller söka hjälp. Att det finns en brist på förtroende för myndigheter bland prostituerade är emellertid ingenting som tillkommit i samband med kriminaliseringen av sexköp utan är ett problem som funnits sedan länge.4 Många personer i främst gatuprostitutionen har emellertid nu liksom tidigare regelbunden kontakt med socialtjänst, sjukvård och frivilligorganisationer. Prostitutionsgrupperna uppger att intresset av att komma i kontakt med dem för råd, stöd och hjälp inte har förändrats i samband med kriminaliseringen. Prostitutionsenheten i har haft en stor ökning av antalet klientkontakter i sin verksamhet och antalet individuella samtal på enheten räknas i tusental. Kompetenscenter Prostitution i uppger att många kvinnor söker kontakt med dem för att få hjälp med vård och behandling och för att lämna prostitutionen. Benägenheten från personer som utnyttjas i prostitution att ta kontakt och söka hjälp verkar således inte ha minskat på grund av kriminaliseringen av sexköp. Polisen som har arbetat särskilt med inriktning mot gatu- prostitutionen uppger att polisens närvaro i gatumiljön uppfattas som en trygghet av de prostituerade. Det finns inget som tyder på att kriminaliseringen av sexköp har försvårat för personerna som utnyttjas i gatuprostitutionen att komma i kontakt med myndig- heter. I samband med de satsningar som riktats mot gatuprosti- tutionen, bl.a. från polisens sida, framstår det i stället som att förutsättningarna för att söka hjälp och få kontakt med myndig- heter har blivit bättre. 4.6.4De utnyttjade personernas syn på kriminaliseringen Det är tydligt, och framstår som logiskt, att de som tagit sig ur prostitutionen är positiva till kriminaliseringen medan de som alltjämt utnyttjas i prostitutionen är kritiska mot förbudet. Detta mönster återfinns i många olika rapporter och bekräftas också av de kontakter utredningen haft med medlemmar i respektive . De personer som utnyttjas i prostitutionen uppger att kriminali- seringen förstärkt det sociala stigma det innebär att sälja sex. De beskriver att de valt att prostituera sig och upplever sig inte vara ofrivilligt utsatta för något. Även om det inte är förbjudet att sälja sex upplever de sig vara jagade av polisen. De upplever sig vara omyndigförklarade i och med att deras handlingar tolereras men 4 Se t.ex. och 1998. deras vilja och val inte respekteras. Vidare menar de att man kan skilja på frivillig och tvingad prostitution. De som tagit sig ur prostitutionen beskriver att kriminali- seringen av köparnas gärningar har givit dem styrka. De har därmed kunnat sluta att skuldbelägga sig själva och i stället kunnat känna att det är köparna som gör fel och har ansvaret för de själsliga sår och svåra minnen som de tvingas leva med resten av livet. Personer som klarat att ta sig ur prostitution är därför genomgående positiva till förbudet. Särskilt framhåller de att det är köparna som lockar ungdomar in i prostitution och att det inte finns någon frivillig prostitution utan att det alltid handlar om att köparen har makten och att den som säljer sin kropp blir utnyttjad, men att detta är något som man inte vill se eller förstå så länge man utnyttjas. När det gäller de personer som fortfarande utnyttjas i prostitution måste ovan nämnda negativa effekter av förbudet som de beskriver närmast betraktas som positiva sett utifrån perspek- tivet att syftet med lagen är att bekämpa prostitutionen. 5En jämförelse med situationen i några andra länder I kapitel 4 har vi beskrivit vad vi vet om prostitutionen i som förbudet varit i kraft och vi har försökt jämföra omfattningen av och formerna för prostitution i med tiden före tillkomsten av förbudet mot köp av sexuell tjänst. Som framgår i föregående kapitel är uppgiften svår och det finns inte någon helt säker kunskap om prostitutionens omfattning och förändring trots att det produ- cerats ett stort antal rapporter och undersökningar. Det skriftliga materialet tillsammans med de uppgifter vi fått från bl.a. poliser och socialarbetare ger enligt vår bedömning dock ett tillräckligt säkert underlag för att konstatera att prostitutionen i i vart fall inte har ökat i omfattning , även om formerna för prostitutionen delvis har förändrats. Vi saknar även helt säker kunskap om förekomsten av människohandel för sexuella ändamål i , men vi anser oss kunna dra slutsatsen att omfattningen är tydligt mera begränsad här än i andra europeiska länder. I vårt uppdrag ingår att analysera vilken betydelse förbudet mot köp av sexuell tjänst har haft för formerna, förekomsten och förändringen av prostitutionen och människohandel för sexuella ändamål i . Det är emellertid svårt att avgöra om föränd- ringar av prostitutionen beror på förbudet eller på andra åtgärder eller omständigheter. Det är också svårt att veta säkert hur prostitution och människohandel hade förändrats här om förbudet inte hade funnits. Ett sätt att få ledning för en bedömning är att undersöka hur förändringen har sett ut i andra jämförbara länder. Vi har därför valt att i detta kapitel göra en jämförelse, främst med situationen i våra nordiska grannländer. De stora likheter som finns i vad gäller samhällsstruktur, kultur och ekonomi gör att En jämförelse med situationen i några andra länder man kan förvänta sig att förändringen där skulle motsvara den i . Dessutom finns det, framför allt i och , mer tillgänglig kunskap om prostitutionen än i andra länder som kan jämföras med . Osäkerhetsfaktorer som har att göra med juridiska gränsdragningar och definitioner torde inte heller vara lika stora vid jämförelser mellan de nordiska länderna som vid jämförelser med länder utanför . Avslutningsvis gör vi också en kortare jämförelse med situationen i . Det är också ett land som i många avseenden liknar vårt, men där synen på – och regleringen av – prostitution skiljer sig markant från den svenska. I de nordiska länderna har kartläggningar och undersökningar gällande prostitutionens omfattning främst genomförts i , och . och konstaterar i inledningen till forskningsrapporten i att resultaten från de studier som har gjorts i viss utsträckning kan ligga till grund för deskriptiva jämförelser såvitt avser prostitutionens omfattning, förekomst, rättsliga hantering och sociala insatser. Däremot anser de inte att sådana jämförelser kan göras när det gäller attityder och förhållningssätt. När det gäller är kännedomen om prostitutionen begränsad. Några mer övergripande beräkningar eller någon grund- lig nationell kartläggning av prostitutionen har inte genomförts. Även när det gäller saknas uppgifter om omfattningen av prostitutionen. Vår jämförelse nedan kommer därför att koncen- treras på situationen i och . Jämförelser med och kommer endast att göras när vi anser att det finns tillräckligt underlag. Liksom i föregående kapitel presenterar vi inledningsvis de vikti- gaste rapporter och undersökningar som ligger till grund för våra jämförelser och slutsatser nedan. I bilaga 5 finns en förteckning över det viktigaste skriftliga material vi haft som underlag för vårt arbete. De uppgifter som rör svenska förhållanden är direkt hämtade från kapitel 4. Vissa uppgifter är hämtade från de rapporter som Utrikes- departementet sammanställer om efterlevnaden av de mänskliga En jämförelse med situationen i några andra länder rättigheterna i alla världens länder. Dessa rapporter baseras på underlag från ambassader runt om i världen. 5.2.1Prostitution i – NIKK En stor del av de uppgifter som presenteras i detta kapitel är hämtad från olika artiklar ur forskningsrapporten i (se avsnitt 4.2.5). I inledningen till forskningsprojektets slutrapport gör projektledarna en sammanfattning av projektets resultat (Nordiska prostitutionmarknader i förändring: En inledning, och , 2008). En artikel berör människohandeln i och grundar sig bl.a. på intervjuer med nyckelpersoner (Kunnskap om prostitusjon og menneskehandel i , Tveit och Skillbrei, 2008). En annan artikel behandlar policyfältet kring människohandel i (Socialpolitiske tiltag og feministisk gennemslagskraft indenfor menneskehandel i , Spanger, 2008). En artikel i slutrapporten jämför allmänhetens erfarenheter av sexköp (med lagen: Om förhållningssätt till och erfarenheter av prostitution i , Kuosmanen, 2008). Artikeln grundar sig huvudsakligen på en befolkningsbaserad enkätundersökning genomförd i , men artikeln gör också vissa jämförelser med sådana liknande undersökningar som har genomförts i andra länder. I rapporten redovisas också en norsk delstudie som under- sökt hur norsk media har belyst frågan om kriminalisering av sex- köpare i –2007 (er ikke en øy: Mediedekningen av kriminaliseringsdebatten i , Jahnsen, 2008). Studien omfattar även en analys av diskussioner på debatt- forumet , en internetsida som lanserades av Barne- og likstillingsdepartementet i och som särskilt riktar sig till män som köper sex och potentiella sex- köpare. En annan studie redovisar en attitydundersökning som genomfördes av i samt resultat från en undersökning som genomfördes av Instant- Answer för tidningen och en undersökning som genomfördes av Vilstrup Synovate för tidningen (Holdninger til prostitution i , Bjørnness, 2008). undersökning är baserad på kvalitativa intervjuer med representanter från domstolarna, polisen, socialarbetare och prostituerade samt en kvantitativ befolkningsundersökning med ett En jämförelse med situationen i några andra länder representativt urval av 1 000 personer i åldern 16–. 557 personer svarade. Vidare redovisas i en studie befolkningsbaserade undersökningar genomförda i av Jämställdhetsbarometern ((O)jämställdhet genom prostitutionskontroll? Diskussion kring kriminalisering av sexköp i , Marttila 2008). En studie i slutrapporten redogör för situationen på (Prostitution og kvindehandel i , Hrafn Atlason och Guðmundsdóttir, 2008). I fungerar det statligt och kommunalt finansierade Pro Sentret som ett nationellt kompetenscenter för prostitution. Pro Sentret har till uppgift att bl.a. systematisera och förmedla aktuell kunskap om prostitutionen i . Pro Sentret genomför många undersökningar och kartläggningar och redovisar sitt arbete utförligt genom årliga rapporter. Det publicerar även regelbundet forskningsrapporter rörande prostitutionen. överlämnade en arbetsgrupp, Arbeidsgruppe om rettslig regulering av kjøp av seksuelle tjenester, en rapport till norska , Justis- og politidepartementet (Sexkjøp i og Nederland – reguleringar og erfaringer). I rapporten hade arbetsgruppen sammanställt erfarenheter som skulle tala för respektive emot en kriminalisering av köp av sexuella tjänster och då gjort en jämförelse mellan situationen i och i . I samband med arbetet att införa ett förbud mot köp av sexuella tjänster i fick forskningsstiftelsen i uppdrag av det norska att göra en kartläggning av den norska prostitutionsmarknaden som den såg ut . Resultatet blev en s.k. (Mangfoldig marked – prostitusjonens omfang, innhold og organisering, Faforapport 2008:43). Rapporten baserar sig på flera källor som kompletterar varandra, bl.a. intervjuer med fackpersoner från polisen och de sociala verksamheterna, observa- tioner och deltagande i fältarbetet hos de sociala verksamheterna, intervjuer med 20 kvinnor i inomhusprostitutionen och en genomgång av forsknings- och kunskapsbidrag på området. En jämförelse med situationen i några andra länder Servicestyrelsen ligger under i och fungerar som en utvecklings- och rådgivningsverksamhet inom det sociala området. Den har bl.a. till uppgift att utveckla och förmedla kunskap om socialt arbete med socialt utsatta grupper, däribland personer i prostitution. Servicestyrelsen ger ut regelbundna rapporter på området (bl.a. Prostitution i , , 2007 och Prostitutionens omfang og former, 2008). rapport bygger delvis på rapporten om prostitution i av Videns- og Formidlingscentret (VFC) Socialt Udsatte . VFC Socialt Udsatte blev en del av Service- styrelsen . Även kunskap och erfarenheter från Kompetencecenter Prostitutions uppsökande, rådgivande och sociala insatser för kvinnor i prostitution ingår i rapporten. 5.2.5Wetenschappelijk Onderzoeken Documentatiecentrum i På uppdrag av gjordes en utvärdering av den lagstiftning som infördes i då bl.a. bordellförbudet upphävdes (Prostitution in the since the lifting of the brothel ban, A.L. Daalder, 2007). I utvärderingen presenteras några genomförda delstudier, bl.a. en delstudie om de sociala förhållandena bland prostituerade i den licensierade sektorn genomförd av , Ruud Tap, och Ger (Evaluatie opheffing bordeelverbod, de sociale positie van prostituees, Dekker, Tap, och , Regioplan Beleidsonderzoek, 2006). Delstudien var begränsad till den kommersiella prostitutionen och fokuserade på fönsterprostitution, sexklubbar, privatbostäder, eskortfirmor och massageinstitut. I delstudien gjordes djup- intervjuer med 354 s.k. sexarbetare och 49 ägare av licensierade verksamheter. Av de prostituerade var en majoritet födda utanför och de flesta verkade i fönsterprostitutionen. En annan delstudie som ligger till grund för utvärderingen är en studie om den illegala prostitutionen (Verboden bordelen. Evaluatie opheffing bordeelverbod: Niet-legale prostitutie, Biesma, van der Stoep, Naayer och Bieleman, Intraval, 2006). En jämförelse med situationen i några andra länder 5.3Den rättsliga regleringen och sociala hanteringen av prostitution och människohandel för sexuella ändamål När införde förbudet mot köp av sexuell tjänst var detta unikt i världen. Till skillnad från andra länder som också för- bjuder prostitution vänder sig det svenska förbudet mot köparen och inte mot den prostituerade. Av den anledningen har den svenska sexköpslagen fått mycket uppmärksamhet inte bara här i landet, utan även i internationella sammanhang. De flesta länder har en lagstiftning som på något sätt reglerar prostitutionen, men vilken syn man har på den och hur man reglerar den skiljer sig mycket åt mellan länderna. Det finns länder där man ser prostitutionen som något socialt förkastligt som måste elimineras. Med ett sådant synsätt anser man att prostitutionen i alla dess former och uttryck ska vara olaglig vilket innebär att såväl köp som försäljning av sexuella tjänster är kriminaliserat. På flera håll i är dock synen på prostitution relativt liberal och i ett antal länder är det helt lagligt att både köpa och sälja sex. I dessa länder ser man snarare prostitutionen som något nödvändigt ont som måste accepteras men kontrolleras. Ofta omfattas prostitu- tionen i dessa fall av särskilda regler, t.ex. att den bara får bedrivas i vissa former eller på vissa platser, att de som verkar i prostitutionen måste genomgå regelbundna hälsokontroller eller krav på olika former av licenser eller tillstånd. De länder som har valt en sådan hantering av prostitutionen har dessutom olika sanktioner beträffande sådan prostitution som bedrivs utanför de givna regelverken. 5.3.2Mer om lagstiftningen i de nordiska länderna De nordiska länderna närmar sig varandra i synen på prostitution. I samtliga nordiska länder råder förbud mot koppleriverksamhet. Vilka former för organisering och utnyttjande av andras prostitution som räknas som koppleri skiljer sig dock åt. I samtliga nordiska länder är det förbjudet att köpa sexuella tjänster av personer . införde ett förbud mot köp av sexuella tjänster likt det svenska, men den norska lagstiftningen går längre än den En jämförelse med situationen i några andra länder svenska på så sätt att den förbjuder norska medborgare att köpa sexuella tjänster även i utlandet. Även förbjöd köp av sexuella tjänster , men fram var det enligt isländsk lag även kriminaliserat att erbjuda sexuella tjänster mot betalning. I infördes ett förbud mot att sälja och köpa sexuella tjänster på allmän plats och infördes ett förbud mot att köpa sex av en person som är föremål för koppleri eller människohandel. I likhet med den svenska bestämmelsen föreskriver den norska och den finska bestämmelsen böter eller fängelse upp . Om utförandet är särskilt kränkande kan upp till fängelse utdömas enligt den norska bestämmelsen. Enligt den isländska bestämmelsen kan köp av sexuella tjänster ge upp till fängelse. Det mest liberala synsättet på prostitution bland de nordiska länderna har som avkriminaliserade prostitutionen i princip som införde förbudet mot köp av sexuell tjänst. Denna legalisering innebar att förbudet mot att försörja sig på prostitution togs bort. I samtliga nordiska länder finns det straffrättsliga förbud mot människohandel för sexuella ändamål. Samtliga dessa förbud är utformade med utgångspunkt i Palermo- protokollets artikel 3 (se avsnitt 3.6.1). Förebyggande åtgärder och bekämpande av människohandel har hög prioritet i alla nordiska länder och handlingsplaner som syftar till prevention och skydd av offer för människohandel har utarbetats i flera länder. Syftet med vår jämförelse motiverar inte en fullständig redo- görelse för prostitutionslagstiftningen i de nordiska länderna och de bestämmelser som kan tillämpas för att motverka och bekämpa prostitution. Redogörelsen i det följande är därför översiktlig. Norge1 och har liksom generella förbud mot sexköp Som andra land efter införde i straffeloven § 202 a ett generellt förbud mot köp av sexuell tjänst. I propositionen Ot.prp.nr.48 (2007–2008) angavs att syftet med 1 Eftersom sexköp förbjöds så sent som i är det svårt att dra några slutsatser om dess effekter. Det finns dock en studie från Bergens kommun där man har undersökt hur prostitutionen förändrats i Bergen efter sexköpsförbudets tillkomst (Kriminalisering av sexkjøp en foreløpig kartleggingsrapport om: kortsiktige effekter for kvinnene, markedet og lokalsamfunnet i Bergen, 2009). Den bild som ges är att prostitutionen först minskade kraftigt för att sedan öka något. Nivån fram var dock lägre än . En jämförelse med situationen i några andra länder förbudet var att bekämpa prostitution och människohandel. Genom förbudet antogs marknaden för sexuella tjänster bli mindre och färre kvinnor och män skulle drivas in i prostitution. Förbudet skulle även bidra till att skapa en attitydförändring innebärande att det inte är accepterat att köpa sex. infördes även i den isländska strafflagen 206 § ett generellt förbud mot att köpa sex efter norskt och svenskt exempel. Lagförslaget var inte framtaget av regeringen utan av en grupp altingsledamöter och lades fram som en motion. Förslaget godtogs och kommenterades inte närmare under utskotts- och altingsbehandlingen. Den isländska motionen 136. löggjafarþing 2008–2009. 583–342. hänvisar uttryckligen till de svenska och norska förbuden mot sexköp. Motivet till förbudet angavs vara att prostitution är en samhällsföreteelse som ingen vill ha och att den därför ska bekämpas. Man ansåg att skillnaden mellan den som köper och säljer sex är så stor att det straffrättsliga ansvaret endast ska åvila köparen. Köparen ansågs även i större utsträckning själv kunna välja att avstå från att köpa sex. Förbudet avsåg även att markera att människokroppen inte ska betraktas som en vara. Det isländska förbudet kriminaliserar den som betalar eller utlovar betalning eller annan slags gottgörelse för prostitution utan någon närmare förklaring av vad som avses med prostitution (vændi). Det norska sexköpsförbudet omfattar liksom det svenska förbudet samlag eller därmed likställda handlingar. Det omfattar även gärningar där den som utför tjänsten utför en med samlag jämställd sexuell handling på sig själv, t.ex. onanerar, och gärningsmannen tittar på. Sexuella handlingar som utförs mot betalning i övrigt omfattas liksom i inte av förbudet vilket i de norska förarbetena exemplifieras med att striptease inte omfat- tas av förbudet. Liksom det svenska förbudet omfattar det norska förbudet inte heller gärningar som innebär framställning av porno- grafiska filmer. De norska och isländska förbuden omfattar liksom det svenska även försök och medhjälp till sexköp och omfattar även gärningar där det är en tredje person som betalar. Den som säljer sex kan dock inte straffas för medhjälp i detta sammanhang. Liksom när det gäller det svenska förbudet ska ersättningen vara en förutsättning för att den sexuella tjänsten ska utföras, men vad ersättningen består av är enligt de norska förarbetena utan betydelse så länge den har ett ekonomiskt värde. Enligt det isländska lagförslaget En jämförelse med situationen i några andra länder uppges ersättningen för den sexuella tjänsten, förutom pengar, kunna bestå av t.ex. sprit, narkotika, kost eller logi. har ett partiellt förbud mot sexköp 2