sou · GYB375 · 2010-11-10 00:00:00 — Vissa skolor har dess- utom erfarenhet av att bedriva handledarutbildning i anslutning till de skolförlagda yrkesprogrammen. Dessutom har vissa arbetsplatser och branscher en tradition att organisera hand- ledarutbildning för sin personal. På frågan om arbetslivets handledare som arbetar inom ramen för lärlingsförsöket har genomgått handledarutbildning anger av skolorna att handledarna har utbildning, medan anger att handledarna till viss del har genom- gått sådan utbildning. av skolorna anger att handledarna i liten grad eller inte alls har genomgått utbildning. Andel som genomgått handledarutbildning. Skillnader mellan kommunala och fristående skolor. (%)svar Vid en jämförelse mellan kommunala och fristående skolor visar det sig att de kommunala skolorna i högre grad har utbildade handledare jämfört med vad de fristående skolorna har. Här kan de kommunala skolornas erfarenhet och tradition spela roll. Men eko- nomiska motiv kan också spela en roll. Handledare ska ha hand- ledarutbildning och med tanke på att de fristående skolorna utbil- dar ett så stort antal lärlingar, framstår bristen på utbildade hand- ledare som ett problem som bör beaktas. En fråga handlar om handledarna har utbildning. En annan fråga är hur omfattande och vilken kvalitet utbildningen har. Det fram- står som att kvaliteten på de handledarutbildningar som genom- förts varierar kraftigt. Arbetslivsföreträdare återger i intervjuerna samma ytterligheter i den här frågan som i flera andra frågor. Någon beskriver hur den egna branschen har utbildat samtliga handledare, såväl de som handleder gymnasielärlingar som andra lärlingar och elever, . Här har skolan bidragit med resurser för den första delen medan arbetslivet svarat för resterande kostnader. Andra företrädare menar att det inte har varit aktuellt med handledarutbildning medan åter andra beskriver att skolan vis- serligen har erbjudit, men att det inte finns en chans för hand- ledarna att hinna med det. De har för mycket att göra och det skulle bli ett alltför stort ekonomiskt avbräck. Flera arbetslivsföre- trädare menar att skolorna borde erbjuda ekonomisk ersättning när de kallar till halv- eller heldagar för att utbilda handledare. När det gäller frågor om handledarnas kompetens så anger av skolorna i enkäten att frågor av det här slaget hanteras i rådet. Beträffande handledarutbildning visar det sig att av skolorna anger att dessa frågor får ett mycket stort eller stort utrymme i lärlingsrådets arbete. har mel- lan markerat att dessa frågor har fått ett visst eller begränsat utrymme. Med tanke på det ansvar handledaren har inom lärlingsutbildningen så framstår det som nödvändigt att tyd- ligare reglera kravet på handledarutbildning. Det sistnämnda fram- hölls också i den senaste gymnasieutredningen. Viss omfattning och vissa obligatoriska inslag bör ingå. Här kan verk- tygslåda utgöra ett underlag och de nya nationella programråden bör kunna bidra med ytterligare underlag. En av arbetslivet och skolan certifierad handledarutbildning skulle kunna bidra till kva- litetssäkring av utbildningen som utbildningen skulle kunna vara meriterande för handledaren inför lönesamtal eller inför ansökan till yrkeslärarutbildning. Det är viktigt att handledarskapet får en professionell och därmed attraktiv status på arbetsplatserna. I diagram 5 framgår det hur skolorna uppger att lärlingsråden prioriterat innehåll kopplat till fem av de områden som berörts ovan: fördelning av kunskapsinnehåll mellan skola och arbetsplats, handledarkompetens, uppföljning och utvärdering, bedömnings- frågor –APL och handledarutbildning. Grad av innehåll som hanteras i lärlingsrådet? Z) Uppföljning och utvärdering Fördelningen visar den spännvidd som finns i varje delfråga. Samt- liga innehållsområden har en likartad fördelning där flertalet ligger i mitten, men där också flertalet finns i ytterligheterna mycket stort utrymme och inget utrymme. Även om vissa skillnader skulle kunna utläsas så är just den splittrade bilden talande för innehållet i lärlingsrådens arbete. Det är i sig otillfredsställande eftersom det illustrerar betydande oklarheter när det gäller lärlingsrådens grund- läggande funktioner som styrorgan för lärlingsutbildningen. Det är, som har framgått tidigare, inte bara oklart vad och vilka intressen som medlemmarna i lärlingsrådet representerar. Det är också oklart vilka huvudfrågor lärlingsråden ska fokusera på. Till varje huvudman för skolor som deltar i försöksverksamheten lämnas per deltagande elev och läsår. Statsbidraget ska enligt anvisningarna i förordningen bland annat användas för att utveckla handledningens kvalitet via exempelvis handledarutbild- ning. De skolor som deltar i lärlingsförsöket behåller också den sedvanliga skolpengen för de deltagande eleverna fullt ut. Ledamöterna i lärlingsrådet får vanligtvis inte några särskilda resurser som ersättning för arbetet i lärlingsrådet. Samtliga aktörer med hög representation i rådet, alltså skolledare, karaktärsämnes- lärare och arbetslivsrepresentanter, har huvudsakligen det uppdra- get inom ramen för sina tjänster. När det blir fråga om huruvida företagen får del av statsbidraget så visar svaren, både från kommu- nala och fristående skolor, att drygt en tredjedel av arbetsplatserna får det. Drygt en tredjedel av arbetsplatserna får inte alls eller i liten grad del av statsbidraget. Resterande skolor menar att arbetslivet delvis eller i viss grad får del av statsbidraget. Det måste då betonas att det är ganska oklart vad som egentligen avses med att få del av statsbidraget. I flertalet fall syftar man på att skolan anordnar någon aktivitet till vilken företrädare för arbetsplatser med lärlingar bjuds in. andel(%)avsvar Ekonomiska medel avsatta till arbetslivet - jämförelse mellan kommunala och fristående skolor Intervjuerna ger en relativt entydig bild. Resurser till arbetsplat- serna för medverkan i lärlingsutbildningarna är marginell. Någon ersättning för deltagande i rådsmöten eller för handledning före- kommer knappast. Flera arbetslivsföreträdare uttrycker också att de ser det som naturligt att arbetsplatsen, av eget intresse, ska stå för kostnader i anslutning till det arbetet. Flertalet säger att de inte erhåller några resurser alls förutom i några få fall då exempelvis ersättning för någon dags handledarutbildning, ersättning för hand- ledningslitteratur eller ersättning för bilresor till rådsmöten betalas ut. verkar medvetenheten i resursfrågan vara något osäker och vissa företrädare har svårigheter att identifiera vad som gäller avseende ersättning för olika typer av lärlingar och elever i praktik. Eftersom olika regler gäller för olika elevgrupper så kan det innebära att de svar vi har fått omfattar fler elever än de som ingår i den gymnasiala lärlingsutbildningen. Frågan om resurser har varit central i vissa lärlingsråd, medan flera av de som intervjuas verkar svagt insatta i frågan. En företrädare pekar på att resurs- frågor på alla nivåer har hanterats i lärlingsrådet, allt från USB- minnen till kurslitteratur. En annan företrädare menar att skolan använder de avsatta resurserna för egna intressen och ytterligare en företrädare uppger att skolan tar betalt, , för varje lärling eftersom skolan anser att lärlingarna utgör en resurs för det aktuella företaget. Men bilden är inte entydig. I våra intervjuer med företrädare för arbetslivet har det också framkommit kritiska synpunkter där man menar att skolorna hanterar lärlingsutbildningen som en källa till extra intäkter och besparingar. Uppgifter och kostnader förs över från skola till arbetsliv utan motsvarande ekonomisk kompensa- tion. I länder med etablerade lärlingsutbildningssystem, t.ex. och , utgår ofta stöd direkt till de medverkande parterna i arbetslivet. I våra intervjuer har det också påtalats att de extra resurser som skolorna får och frigör via lärlingsutbildningen borde användas för att anställa utbildningssamordnare på skolorna för att organisera utbytet med arbetsplatserna effektivare och sys- tematisera uppföljningen av elevernas lärande, men att detta sker i alldeles för liten utsträckning. Med tanke på lärlingsrådets roll som styrande organ för utveck- lingen av lärlingsutbildningarna borde samtliga frågor som har berörts i avsnitt 6 ha ett givet utrymme i lärlingsrådens arbete. Våra resultat ger inte en grund för definitiva slutsatser om vilket arbete som faktiskt genomförs i anslutning till lärlingsutbildningarna, men uppenbarligen har de centrala frågor som berörts ovan inte den plats i lärlingsråden som är motiverat med tanke på dess strate- giska betydelse. Uppenbarligen är osäkerheten alldeles för stor om lärlingsrådens egentliga roll och huvudfunktioner. 7.Kritiska frågor och förslag om lärlingsrådens funktioner I det följande och avslutande avsnittet presenterar vi våra över- gripande slutsatser. Våra preliminära resultat talar i korthet för att lärlingsrådens funktioner inte är tillräckligt tydligt specificerade och reglerade. Det bidrar i sin tur till att förordningens intentioner med lärlingsråden inte uppfylls. Lärlingsråden får inte den samord- nande, kvalitetssäkrande och styrande funktion som motsvarande organ har inom t.ex. dansk och norsk yrkesutbildning. Det ska återigen betonas att detta inte är någon slutlig under- sökning. Vår uppföljning kommer att drivas vidare, men våra slut- satser och förslag så här långt kan i korthet sammanfattas enligt följande: På skolor med lärlingsutbildningar som spänner över flera branschområden kan det vara ett problem att få ett tillräckligt starkt yrkesfokus inom råden. Det gör att de deltagande parterna – framför allt från arbetslivet – ofta känner sig mindre berörda av de diskussioner och frågor som behandlas på lärlingsrådens möten. På skolor som omfattar ett större antal lärlingar kan det vara en god idé att inrätta särskilda yrkesråd som delegeras uppgifter att ta fram uppdaterade yrkesplaner och med utgångspunkt från dessa organi- sera uppföljning och kvalitetssäkring av den arbetsplatsförlagda utbildningen. Metoderna för kvalitetssäkringen av den arbetsplatsförlagda delen av lärlingsutbildningen, som omfattar minst – och ofta mer än – av utbildningstiden, är helt avgörande för en lik- värdig och rättssäker hantering av utbildningen. Kvalitetssäkringen och uppföljningen ska omfatta välstrukturerade och återkommande trepartssamtal med företrädare för skolan, handledare på arbets- platsen och elever. Dessa samtal bör baseras på uppdaterade och detaljerade utbildningsplaner och yrkesbeskrivningar. Det måste vara en strategisk uppgift för lärlingsråden att se till att sådana utbildningsplaner finns tillgängliga på alla områden där det finns lärlingar. För att garantera kvalitet och bredd i utbildningen finns det anledning att eftersträva rotation för eleverna i den arbetsplatsför- lagda delen av utbildningen. Det kan givetvis finnas naturliga hin- der för ett sådant system, men där antalet involverade företag är tillräckligt stort bör lärlingsråden försöka organisera ett system för växelutbildning. finns inget utvecklat system för att utse arbetslivsföreträ- dare i lärlingsråden. Det här föranleder inte bara bristande likvär- dighet och godtycke ur ett representations- och inflytandeper- spektiv. Det skapar dessutom oklarheter gällande lärlingsrådens och ledamöternas fullmakter. Vilka intressen representerar de och vilket mandat har de att ta beslut som berör konkreta utbildnings- frågor? I praktiken riskerar oklarheterna gällande rådsledamöternas mandat att leda till att lärlingsrådet blir mer av en diskussionsklubb utan påtagligt inflytande. På många skolor ställs lärlingsutbild- ningen inför ett logistikproblem som hänger samman med yrkes- lärarnas dubbla roller: att dels bedriva karaktärsämnesundervisning för yrkeselever på de skolförlagda programmen och dels hinna med att följa upp lärlingarna på arbetsplatserna. Uppföljningsarbetet med lärlingar och handledare blir ofta lidande. På större skolor med fler lärlingar bör man eftersträva att anställa särskilda utbildnings- samordnare som uteslutande ägnar sig åt lärlingsutbildningen. På de skolor där man har utbildningssamordnare fungerar utbytet mellan skola och arbetsplatser oftast bättre. I våra intervjuer har flera företrädare för arbetslivet gett uttryck för en önskan om att eleverna borde få en bättre allmänteoretisk och yrkesteoretisk grund innan de kommer ut på arbetsplatserna. placeras ofta eleverna ut på en arbetsplats redan från första läsårets första termin. En introduktionsperiod med mer omfattande skolförlagda studier skulle underlätta intro- duktionen och lärandet på arbetsplatserna. Det finns också anledning att tydligare fokusera på det sociala ansvaret för eleverna. I många sammanhang talas det om en prak- tikchock när eleverna kommer ut på arbetsplatserna. Eleverna är t.ex. inte vana vid den jargong som dominerar och de krav som ställs på en arbetsplats. Att skiljas från jämnåriga för att ensam ingå en miljö med övervägande äldre personer är inte heller alltid en lätt sak. För att motverka mönstret med många avhopp finns det åter- igen anledning att betona betydelsen av en mer genomtänkt intro- duktion av lärlingarna, bland annat med en mer omfattande skol- förlagd utbildningsdel i början av utbildningen. Lärlingsutbildningens kvalitet och elevernas villkor står och hänger med handledarnas insatser. Det finns anledning att betona att handledning bör betraktas som en professionell insats som för- utsätter gedigen kompetens hos handledarna. Handledarutbild- ningen måste uppvärderas. handlar det ibland om en efter- middag – i många fall genomförs ingen utbildning alls. Pro- gramråden bör ges i uppdrag att garantera att alla arbetsplatser som tar emot lärlingar har kompetenta handledare. De nationella pro- gramråden bör få som en central uppgift att ta från utbildnings- paket för handledare på olika yrkesområden. De företag vars hand- ledare deltar i utbildningen ska få ekonomisk kompensation för detta via det extra statsanslaget för lärlingsutbildningen. En bättre organiserad handledarutbildning borde kunna utgöra en merit vid löneförhandlingar och dessutom beaktas vid ansökningar till yrkes- lärarutbildning. Lärlingsutbildningen innebär att karaktärsämnesundervisningen förflyttas till en arbetsplats. Det är vanligt att eleverna tillbringar eller av utbildningstiden på en arbets- plats. får skolan en skolpeng som tidigare – i kombina- tion med ett extra statsbidrag på per lärling. I våra samtal med företrädare för arbetslivet i lärlingsråden framkommer det att skolorna ibland kan uppfatta lärlingsutbildning som en modell som medger möjligheter till besparingar. Man sparar in på yrkeslärare som skolans intäkter förblir oförändrade – eller till och med högre . Det här är ett farligt mönster. Lärlingsutbildning är en kvalificerad och krävande utbildningsform som inte bara ställer krav på elever och medverkande arbetsplatser utan också i allra högsta grad på skolornas insatser. Systemet med uppföljning och kvalitetssäkring kopplade till enskilda arbetsplat- ser, samt handledarutbildning, ställer stora krav på arbetstid, resur- ser och kompetens. Lärlingsutbildning ska inte uppfattas som en billigare utbildningsform. Ett sätt att motverka de incitament som kan finnas att utnyttja utbildningsformen på det sättet är att ge lärlingsråden ett ansvar och befogenheter att också fatta beslut om resursfrågor och medelstilldelning. Act of 17 1998 no. 61 relating to Primary and Secondary Edu- cation and Training (the Education Act). With amendments in force as of . In force as of 1 January 2009. Albæk, , Om Lærepladsspørsmålet, i Memo nr. Bekendtgørelse af lov om erhvervsuddannelser (/index/UND/AT001700.htm). 1002 – Funding for initial vocational training: Introduction (). Overview of the Vocational Education and . , , (1987), Lärling – gesäll – mästare. Hantverk och hantverkare i –1847. Eurybase – The information database on education systems in Europe. Lærlingsordningen – regjeringen.no (/nb/dep/kd/tema/Videregaende- opplaring/). Lpf 94 Läroplan för de frivilliga skolformerna. , (1994), Apprenticeship: Which way forward? , (2009), Learning for . tional Education and Training. , , , (2006), Lärlingsutbildning – ett återkommande bekymmer eller en oprövad möjlighet? , , (2005), Svensk yrkesutbildning. Vägval i interna- tionell belysning. 2008/09:199 Högre krav och kvalitet i den nya gymnasieskolan. , , (2000), The institutional requirements of apprentice- ship: evidence from smaller EU countries, i International Jour- nal of Training and Development, nr. , , (2003), Evaluating Vocationalism, i , nr 2. SFS 1997:702 Förordning om kvalitetsredovisning inom skolväsen- det m.m. SFS 2007:1349 Förordning om försöksverksamhet med gymnasial lärlingsutbildning. , (2006), Redovisning av förslag till gymnasial lärlings- utbildning inför gymnasieskolan 2007. Soskice, , (1994), Reconciling Markets and Institutions: , i , ., (red), Trai- ning and the Private Sector. SOU 1986:2 En treårig yrkesutbildning. Rikt- linjer för fortsatt arbete. SOU 2009:85 Gymnasial lärlingsutbildning – hur blev det? Erfa- renheter av det första försöksåret? Tillegg til rundskriv F-04-03 Tilskudd til bedrifter som tar inn lær- linger og lærekandidater. (/kd/dep/). Erfarenheter av APU? The institutions providing VET (Vocational Education & Training) have a style and ethos quite different from the world of work with different goals, incentives and constraints. And yet, despite the sepa- ration, the task of VET remains that of meeting labour markets needs – of providing learning for jobs. I den gymnasiereform som genomfördes ingick att minst av den kursplanestyrda under- visningen på yrkesförberedande program skulle förläggas till arbets- plats. Elevens tid på arbetsplatsen skulle styras av på förhand givna mål, som var kopplade till kurser inom respektive program. Lärande i arbete och arbetsplatsförlagd utbildning blev nyckel- begrepp. Ungas behov av arbetsplatsförlagt lärande har sannolikt ökat . Ett skäl är det nära nog försvinnandet av en fungerande arbetsmarknad för lågutbildade unga. Låglöne- satsningar, implicita minimilöner och så kallade trygghetslagar har gjort nyanställning riskabel och överhuvudtaget gjort arbetsgivaren obenägen att anställa otränad och okänd arbetskraft. Det gäller att kunna presentera sig som job ready (2009). Fördelarna för arbetsgivarna är uppenbara. De kan välja bland nyexaminerade, som direkt kan användas i produktionen och om vilka relevant information finns, eftersom de vistats en hel del på arbetsplatser. Arbetsplatsförlagt lärande ligger i tiden. Ett lands näringsliv och olika arbetsplatser borde för övrigt utgöra en storartad pedagogisk miljö, om det är direkt anställ- ningsbarhet man är ute efter, eftersom det är just i den miljön många av de unga ska anställas. Eller är det så? Ett problem är att det företag och det yrke som praktikanten, traineen, lärlingen utbildas i kanske inte finns därefter – eller har förändrats avsevärt. Överhuvudtaget finns många problem, när det gäller att få arbetsplatser att fungera som Så kan, inte minst i den konkurrensutsatta sek- torn, verksamheten vara relativt kortsiktigt och hårt produktions- inriktad. Arbetsplatsen förväntas ställa upp med ett långsiktigt åta- gande som kan vara svårt att fullfölja. Kriser, lågkonjunkturer eller andra störningar gör lätt att lärlingar och praktikanter får komma i andra hand. Så har, under senare tids finanskris, en rad länder ställts inför problemet att hantera lärlingar som blivit överflödiga på arbetsplatsen under sin utbildningsperiod (2009). Över- huvudtaget gör den ständigt pågående omvandlingen att yrkes- utbildning inte enbart bör vara arbetsplatsspecifik eller ens branschspecifik. Den bör även innehålla generella inslag som kan bära vidare vid en snabb förändring av arbetsmarknaden och skapa en grund för livslångt lärande. Det vill säga ge möjlighet att byta arbete längre fram i livet. Det innebär att yrkeselevers utbildning i en rad andra länder, bland andra , sköts av såväl skolfolk som representanter för näringslivet. kan även andra offentliga instanser än skolan ha olika typer av inflytande på verk- samheten. Utbildningen genomförs med andra ord av grupper som kan ha helt olika utbildning, erfarenheter och verksamhetsmål. Inte minst gäller att få skola och arbetsplats att se saker och ting på samma sätt och samarbeta, när det gäller utbildningens innehåll, inriktning samt uppföljning och utvärdering. I flera länder har rap- porterats om problem gällande samarbetet mellan olika intressen och grupper som ska samverka om arbetsplatsförlagd utbildning. Det har bland annat varit vanligt att identifiera olika typer av gap mellan skola och arbetsliv och mellan teori och praktik, som ansetts besvärliga att överbrygga (2009). Olika lösningar har diskuterats. Så har handledarutbildning ofta setts som en räddare i nöden. Utbildare från företagsvärlden anses inte uppfatta sig som en speciell kategori, och uppfattas heller inte som en sådan i sin omgivning. Snarare uppfattas de som personal som utbildar lite vid sidan om sitt egentliga arbete (Höghielm 2006). De blir därmed ovilliga att skaffa sig de kunskaper de fak- tiskt behöver som utbildare (2009). Kunde man ändra på det förhållandet skulle mycket vara vunnet, har man menat. Överhuvudtaget har problemen med skolorganiserad arbets- platsförlagd utbildning fått internationell uppmärksamhet. Så har inom ramen för , olika länders erfarenheter sammanställts och kokats ned till en katalog över vad som kännetecknar fram- gångsrik sådan (2000): Högkvalitativ skolorganiserad arbetsplatsförlagd utbildning karaktäriseras av: 1.Arbetsplatsplaceringar så långa att verklig inlärning sker. 2.Systematisk analys av arbetsplatsens utbildningskapacitet, för att se vad arbetsplatsen realistiskt kan ge. 3.En formell utbildningsplan, som bestämmer vad som ska läras ut och läras in och som klargör vilka delar av elevprogrammet som är skolbaserade och vilka som är arbetsplatsbaserade. 4.Arbetsgivarinblandning i urvalet av elever vid arbetsplatsplacer- ing. 5.Förekomsten av en utbildad programkoordinator, som kan skapa kommunikation mellan skola och företag och medla när problem uppstår. 6.Användning av kvalificerade högkompetenta arbetare som hand- ledare eller mentorer. 7.Regelbunden kontakt ansikte mot ansikte mellan samordnare och handledare. 8.Övervakning av elever på arbetet av programkoordinatorn. 9.Utvärdering av elevprestationen gentemot utbildningsplanen vid arbetsperiodens slut. Utvärderingen genomförs av handledare och programkoordinator gemensamt. 10.Omfattande ansträngningar av skolan att relatera det som lärts in på arbetsplatsen till den skolbaserade inlärningen. Kvalificerade handledare, utbildade koordinatorer/medlare och täta kontakter, omfattande ansträngningar att anpassa arbetsplatsinlär- ning och skolinlärning till varandra m.m., tänktes med andra ord kunna förbättra situationen. har även genomfört analys av den specifikt svenska erfa- renheten. Bland annat kommer man till resultatet att: Arbetsgivare tenderar att se sig själva som utanförstående som betjänas av utbildningssektorn, inte som partners och medansvariga som ska- par yrkesutbildning (2008). Man menar dessutom att relativt omfattande separation mellan arbetets värld och den skolbaserade yrkesutbildningens ökar risken att utbildningen inte når upp till arbetslivets krav. Den standard och det kvalifika- tionssystem som används i gymnasial utbildning tenderar att sakna trovärdighet på arbetsmarknaden. Överhuvudtaget andas rappor- ten kritik mot att arbetsmarknadens parter har alltför lite infly- tande på den gymnasiala yrkesutbildningen. Att den är alltför skol- styrd och att de institutioner som finns för konsultation och sam- arbete mellan skola och arbetsliv är otillräckliga. Närliggande kritik har dykt upp även i andra sammanhang. Så har en pedagogisk tradition ifrågasatt själva skolstyrningen.