sou · GYB371 · 2010-10-27 00:00:00 — Även med beaktande av att underlaget för vår utvärdering har varit begränsat avseende brotten samlag med avkomlig respektive samlag med syskon är det vår uppfattning att det generellt sett inte finns några problem vad gäller tillämpningen av bestämmelsen. Rätts- tillämpningen fungerar således – utifrån hur gällande rätt ser ut – på ett tillfredsställande sätt. I detta sammanhang vill vi emellertid ur ett principiellt perspektiv lyfta frågan om behovet av att utreda regleringen närmare. Reger- ingen pekade i propositionen till reform på att en översyn behöver göras av regleringen. Vi delar den uppfattningen. Enligt vår uppfattning bör övervägas först och främst vilken grund en krimi- nalisering av detta slag vilar på och – om tillräckliga skäl finns att ha regleringen kvar – hur bestämmelsen lämpligast bör vara utformad. Ett sådant särskilt uppdrag har inte getts oss i våra direktiv och frågan är inte heller lämpad att prövas inom ramen för en utvär- dering av reform. Vi har därför inte funnit anledning att pröva frågan, vilken även av tidsskäl hade varit svår att hinna med. Förslag: Rättstillämpningen av brottet koppleri fungerar enligt vår uppfattning generellt sett på ett tillfredsställande sätt. Straffbestämmelsen om koppleri och grovt koppleri motsvarar i princip vad som gällde före reformen. En viss utvidgning har skett av tillämpningsområdet för grovt brott genom att det även omfattar verksamhet som medfört betydande . För det grova brottet har även straffskalan höjts genom reformen. Övriga sexualbrott samt osjälvständiga brottsformer Utvärderingen visar att lagföringar gällande brottet koppleri och grovt koppleri varierar allt från några få fall till strax under 30. Enligt den officiella kriminalstatistiken har fattats följande antal lagföringsbeslut avseende brottet. Tabell 11 Antalet lagföringar (domar i tingsrätt respektive två strafföreläggande) för koppleri eller grovt koppleri som huvudbrott Bland de hovrättsdomar vi gått igenom avseende förekom koppleribrottet inte alls. Ingen refererad praxis finns avseende bestämmelsen. Vid våra samråd har inte heller några sär- skilda synpunkter lagts fram gällande tillämpningen av bestämmelsen. Underlaget för vår utvärdering har varit begränsat avseende koppleri- brottet. Såväl vad gäller brottet av normalgraden som det grova brottet är det emellertid vår uppfattning att det generellt sett inte finns några problem vad gäller tillämpningen. Vi bedömer alltså att rättstillämpningen avseende brott enligt 6 kap. 12 § fungerar på ett tillfredsställande sätt. Övriga sexualbrott samt osjälvständiga brottsformer Förslag: Straffansvaret för försöksbrott ändras till följd av före- slagna ändringar av 6 kap. 3 § . Vi föreslår att för- sök till det nya brottet sexuellt övergrepp ska vara straffbart samt att brottet sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning tas bort ur 6 kap. 12 § samma balk. De i det föregående föreslagna förändringarna av 6 kap. 3 § brotts- balken medför att följdändringar i 12 § samma kapitel behöver göras. Eftersom brottet sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning upphävs ska det brottet inte längre ingå i uppräkningen av de brott som är straffbara på försöksstadiet. När det gäller det av oss före- slagna nya brottet sexuellt övergrepp är det vår bedömning att det bör vara straffbart på försöksstadiet. Tillräckliga skäl att föreslå en kriminalisering av brottet även på tidigare stadium, eller underlåtenhet att avslöja ett sådant brott, finns inte. konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp om skydd för barn mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp utarbetades inom en konven- tion om skydd för barn mot sexuell exploatering och sexuella över- grepp (on the Protection of Children against Sexual Exploitation and Sexual Abuse), CETS nr. undertecknade konventionen i samband med att den öppnades för undertecknande . I vårt uppdrag ingår att analy- sera frågan om tillträde till konventionen och vilka lagänd- ringar som i så fall kan krävas, samt i förekommande fall ge förslag på sådana lagändringar. Syftet med konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp är att förebygga och be- kämpa sexuell exploatering av och sexuella övergrepp mot barn, att skydda brottsoffrens rättigheter samt att främja nationellt och inter- nationellt samarbete i frågan. Av inledningen till konventionen fram- går att medlemsstaterna i och övriga som undertecknat konventionen anser att sexuell exploatering av barn, främst barn- pornografi och prostitution, samt alla former av sexuella övergrepp mot barn, inklusive handlingar som begås utomlands, förstör barns hälsa och psykosociala utveckling. Vidare uppmärksammas att sexuell exploatering av och sexuella övergrepp mot barn har fått allvarliga proportioner både på nationell och internationell nivå, framför allt vad gäller barns såväl som förövares ökade användning av informa- tions- och kommunikationsteknik, och att det krävs internationellt konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering samarbete för att förebygga och bekämpa sådan sexuell exploate- ring av och sexuella övergrepp mot barn. I inledningen erinras om dels den handlingsplan som antogs vid det tredje toppmötet mellan stats- och regeringscheferna i Europa- rådet (den 16–) och som kräver att åtgärder utvecklas för att stoppa sexuell exploatering av barn, dels olika inter- nationella instrument. De överenskommelser som konventionen sär- skilt pekar på är rekommendation nr. R(91)11 om sexuellt utnyttjande, pornografi, prostitution och handel med barn och unga och rekommendationen Rec(2001)16 om skydd för barn mot sexuellt utnyttjande samt konventioner om Internetrelaterade brott (CETS nr. 185) och bekämpande av handel med människor (CETS nr. Vidare hänvisas bland annat till konvention om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (CETS nr. 5), FN:s konvention om barnets rättigheter, i synnerhet artikel 34 i denna, och dess fakulta- tiva protokoll om försäljning av barn, barnprostitution och barn- pornografi samt EU:s rambeslut (2004/68/RIF) om bekämpande av sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi. I kapitel XI i kon- ventionen, Förhållande till andra internationella instrument, framgår av artikel 42 att konventionen inte ska påverka de rättigheter och skyldigheter som har sin grund i bestämmelserna i konvention om barnets rättigheter och dess fakultativa protokoll om försälj- ning av barn, barnprostitution och barnpornografi. Enligt artikeln är i stället avsikten med konventionen att förbättra det skydd som de instrumenten ger och utveckla och komplettera de normer som de innehåller. Kommissionen lade fram ett förslag till Europa- parlamentets och rådets direktiv om bekämpande av sexuella över- grepp mot barn, sexuell exploatering av barn och barnpornografi samt om upphävande av rambeslut /68/RIF; KOM(2010)94 slutlig. Förslaget till direktiv, som alltså ska ersätta rambeslut på området, ligger i många delar relativt nära konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp men går i vissa avseenden längre. Förslaget är under beredning. Vi har i samband med vår analys av konventionen samrått med företrädare för olika departement inom samt , , logi och Sexualmedicin, ECPAT , Kriminalvården, Riksför- bundet för sexuell upplysning (), , konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering polisstyrelsen, och (). Två av regeringen beslutade handlingsplaner omfattar områdena sexuell exploatering och sexuella övergrepp riktade mot barn. Rege- ringen beslutade en reviderad nationell handlingsplan mot sexuell exploatering av barn.1 Det är den andra uppdateringen av den handlingsplan mot kommersiell sexuell exploatering av barn, som regeringen antog . Den första uppdateringen gjordes . Från och med uppdateringen har regeringen valt att rikta handlingsplanen mot alla former av sexuell exploatering av barn och således inte begränsa den till exploatering av kommersiell natur. En deluppföljning av handlingsplanen redovisas i regeringens proposi- tion 2009/10:232 om strategi för att stärka barnets rättigheter i . En uppföljning av hela planen ska vara klar . Den andra handlingsplanen på området är den av regeringen beslutade handlingsplanen mot prostitution och människohan- del för sexuella ändamål.2 Den handlingsplanen omfattar såväl vuxna som barn. Brå har fått till uppgift att följa upp och utvärdera den handlingsplanen. En första uppföljning presenteras i Brå- rapporten 2010:5. Handlingsplanerna syftar till att följa upp och redovisa pågående insatser inom respektive område, identifiera brister och stärka det förebyggande arbetet, höja kvaliteten och effektiviteten i rättsväsendet, öka samverkan samt öka kunskapen. 13.2Konventionens innehåll i korthet Konventionen innehåller 50 artiklar, uppdelade i 13 kapitel. Artik- larna är av olika karaktär. En del utgör målsättningsstadganden medan andra ställer krav på att staterna – på ett flertal rättsområden – ska anpassa sin lagstiftning eller vidta andra åtgärder. Således ställs bland annat krav på förebyggande åtgärder, åtgärder om hjälp till och skydd för brottsoffer samt omfattas frågor om behandling av sexualbrottsförövare, materiell straffrätt och olika processrätts- liga regler. Med anledning av konventionen antog en s.k. förklaranderapport, Explanatory Report to on the Protection of 1Socialdepartementet, Informationsmaterial S2008:002. 2Regeringens skrivelse 2007/08:167. konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering Children against Sexual Exploitation and Sexual Abuse. Rapporten är vägledande i frågan om tolkningen av konventionen. I det följande ges en översiktlig beskrivning av konventionens innehåll. Konventionen finns i sin helhet i bilagorna 5 och 6. Kapitel I – Syfte, icke-diskrimineringsprincipen och definitioner I det inledande kapitlet anges i artikel 1 syftet med konventionen och i artikel 2 den icke diskrimineringsprincip som ska gälla när parterna tillämpar bestämmelserna i konventionen. Artikel 3 inne- håller definitioner av begrepp som används i konventionen. Således avses till exempel med barn i konventionen varje person . Kapitel II – Förebyggande åtgärder I artikel 4 anges som principer gällande förebyggande åtgärder att varje part ska vidta nödvändiga lagstiftningsåtgärder eller andra åt- gärder för att förebygga alla former av sexuell exploatering av och sexuella övergrepp mot barn och för att skydda barn. Artikel 5 behandlar frågan om ökande av medvetenheten hos per- soner som har kontakt med barn i sitt arbete samt frågorna om ut- bildning och rekrytering av sådana personer. I artikel 6 stadgas om utbildning för barn gällande riskerna för sexuell exploatering och sexuella övergrepp och hur de kan skydda sig själva. I artikel 7 stadgas att staterna ska säkerställa att personer som befarar att de kan komma att begå något av de brott som föreskrivs i konventionen, där så är lämpligt, får tillgång till effektiva program eller åtgärder som syftar till att utvärdera och förebygga riskerna för att brott begås. Artikel 8 beskriver förebyggande åtgärder som parterna ska vidta riktade till allmänheten medan det i artikel 9 stadgas om att upp- muntra barn, den privata sektorn, medierna och det civila samhället i övrigt i arbetet mot sexuell exploatering av och sexuella övergrepp mot barn. konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering Kapitel III – Sakkunniga myndigheter och samordnande organ I artikel 10 föreskrivs om åtgärder som parterna är skyldiga att vidta för att säkerställa dels samordning mellan ansvariga myndigheter, dels uppmuntra samarbete mellan myndigheter, det civila samhället och den privata sektorn. Vidare anges att oberoende organ ska etableras eller utses och ansvara för att främja och skydda barns rättigheter samt att parterna har ett ansvar för inhämtande av statistikuppgifter. Kapitel IV – Skyddsåtgärder och hjälp till brottsoffer Artikel 11 innehåller principer gällande stöd för brottsoffer, deras an- höriga och personer som har ansvar för deras vård. I artikel 12 be- handlas frågor kring anmälan om misstanke om sexuell exploatering eller sexuella övergrepp, bland annat en skyldighet för parterna att säkerställa att sekretessbestämmelser inte utgör hinder mot anmälan. Artikel 13 behandlar frågan om hjälptelefon för personer som behöver stöd och föreskriver att varje part ska vidta alla nödvändiga lagstiftningsåtgärder eller andra åtgärder för att uppmuntra och stödja inrättande av informationstjänster, som till exempel telefon- eller internetrådgivning för att kunna ge råd till den som söker stöd. Artikel 14 innehåller bestämmelser om hjälp till brottsoffer och personer som står ett offer nära. Kapitel V – Förebyggande eller behandlande program eller åtgärder Artikel 15 innehåller allmänna principer gällande förebyggande eller behandlande program eller åtgärder riktade till förövare av brott som har fastställts i konventionen. Även frågan om bedömning av återfallsrisk hos förövare behandlas i artikeln. I artikel 16 talas om parternas närmare åliggande vad gäller före- byggande eller behandlande program eller åtgärder för förövare eller misstänkta förövare. Genom artikel 17 åläggs parterna att säkerställa att förövare eller misstänkta förövare för vilka sådana program eller åtgärder har föreslagits har fått fullständig information om skälen för förslaget och att de samtycker till programmet eller åtgärden med full kännedom om omständigheterna. Vidare föreskrivs att personer som fått förslag om förebyggande eller behandlande program eller åtgär- konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering der ska få avböja dessa och i fråga om dömda personer ska de göras medvetna om vilka konsekvenser ett avböjande eventuellt kan få. Kapitel VI – Materiell straffrätt Artiklarna 18–24 innehåller bestämmelser om kriminalisering av gär- ningar. Artikel 18 behandlar därvid kriminalisering av sexuella hand- lingar med barn, artikel 19 brott som avser barnprostitution, artikel 20 brott som avser barnpornografiskt material och artikel 21 brott som har anknytning till ett barns deltagande i pornografiska före- ställningar. I artikel 22 behandlas frågan om kriminalisering av hand- lingar som gäller ett barns bevittnande av sexuella övergrepp eller sexuella handlingar. Genom artikeln åläggs parterna att vidta alla nödvändiga lagstiftningsåtgärder eller andra åtgärder för att straff- belägga förorsakande, i sexuellt syfte, att ett barn som inte uppnått åldern för sexuell självbestämmanderätt bevittnar sexuella övergrepp eller sexuella handlingar. Enligt artikeln ska även gärningar där barnet inte deltar själv straffbeläggas. Artikel 23 gäller kriminalisering av kontaktsökning med barn i sexuella syften, s.k. grooming. I artikel 24 stadgas om kriminalisering av medhjälp och försök till de brott som föreskrivs i konventionen. I samtliga dessa bestämmelser är det en förutsättning för straffbarhet att gärningen har begåtts uppsåtligen. Artikel 25 innehåller bestämmelser om jurisdiktion. I artikel 26 regleras frågan om juridiska personers ansvar. I artikeln föreskrivs att ett sådant ansvar, som kan vara straffrättsligt, civilrättsligt eller administrativt, inte ska påverka det straffrättsliga ansvaret för de fysiska personer som har begått brottet. Artikel 27 innehåller bestämmelser om påföljder och åtgärder. Så- ledes ska varje part säkerställa att de brott som föreskrivs i konven- tionen beläggs med effektiva, proportionella och avskräckande sank- tioner med hänsyn till deras svårhetsgrad. Parterna åläggs även att vidta andra åtgärder så som att möjliggöra beslag och förverkande. I artikel 28 räknas de omständigheter upp som – såtillvida de inte redan utgör en del av brottsrekvisiten – ska beaktas som försvåran- de omständigheter när påföljd eller annan rättsverkan ska bestäm- mas för brott enligt konventionen. I artikel 29 föreskrivs att parterna ska vidta alla nödvändiga lag- stiftningsåtgärder eller andra åtgärder för att skapa möjlighet att beakta lagakraftvunna domar som meddelats av en annan part och konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering som avser brott som föreskrivs i denna konvention när påföljden ska bestämmas. Kapitel VII – Utredning, åtal och processrätt Artikel 30 innehåller principer kring utredning, åtal och processrätt. I artikel 31 stadgas om allmänna skyddsåtgärder riktade till brotts- offer. Artikel 32 föreskriver att parterna ska säkerställa att utred- ning eller åtal av brott som föreskrivs i konventionen inte ska vara beroende av brottsoffrets anmälan eller anklagelse och att förfaran- det kan fortsätta även om brottsoffret tagit tillbaka sin berättelse. Artikel 33 handlar om preskriptionstider. Artikel 34 innehåller bestämmelser om brottsutredningar. Bland annat ska parterna säkerställa att personer, enheter eller organ som leder utredningar är specialiserade på att bekämpa sexuell exploate- ring av och sexuella övergrepp mot barn eller att personerna är ut- bildade för detta ändamål. I artikel 35 förskrivs vilken skyldighet parterna har angående förhör med barn i fråga om bland annat tid- punkt för förhör och formerna för detta. Artikel 36 gäller brottmålsprocessen. Genom bestämmelsen åläggs parterna att säkerställa att det för alla personer som deltar i förhand- lingarna, men särskilt för domare, åklagare och advokater, finns till- gängligt utbildning om barns rättigheter och sexuell exploatering av och sexuella övergrepp mot barn. Vidare förpliktas parterna att säkerställa att domaren har en rätt att besluta om förhandling inom stängda dörrar samt att brottsoffret med användning av lämplig kom- munikationsteknik får förhöras i rättssalen utan att vara närvarande personligen. Kapitel VIII – Registrering och lagring av data Artikel 37 behandlar frågan om registrering och lagring av nationella data om dömda sexualbrottslingar samt informationsutbyte mellan parterna. Kapitel IX – Internationellt samarbete Artikel 38 innehåller allmänna principer och åtgärder gällande inter- nationellt samarbete. konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering Kapitel X – Övervakningsmekanism Kapitlet innehåller bestämmelser om övervakningen av genomföran- det av konventionen. Övervakningen ska utföras av det genom kon- ventionen särskilt utsedda organet partskommittén. I artiklarna 39 och 40 regleras vilken sammansättning partskommittén ska ha samt formerna för dess arbete. Av artikel 41 följer vilka närmare uppgifter partskommittén har. Kapitel XI – Förhållande till andra internationella instrument Av artikel 42 följer att konventionen inte ska påverka de rättigheter och skyldigheter som har sin grund i bestämmelserna i konvention om barnets rättigheter och dess fakultativa protokoll om försäljning av barn, barnprostitution och barnporno- grafi. Artikel 43 reglerar konventionens förhållande till andra inter- nationella instrument än de som avses i artikel 42. Kapitel XII – Ändringar i konventionen I artikel 44 anges ordningen för genomförande av ändringar i kon- ventionen. Kapitel XIII – Slutbestämmelser I det avslutande kapitlet finns ett antal bestämmelser av formell karaktär. I artikel 45 regleras frågan om undertecknande och ikraft- trädande av konventionen. I artikel 46 föreskrivs ordningen för hur stat som inte är medlem i och som inte har deltagit i utarbetandet av konventionen kan ansluta sig till den. Artikel 47 reglerar den territoriella tillämpningen av konventionen i staterna. Artikel 48 gäller förbehåll. Där föreskrivs dels att med undantag av uttryckligen angivna förbehåll får inga förbehåll lämnas beträffande bestämmelser i denna konvention, dels att ett lämnat förbehåll kan återkallas när som helst. Rätten till uppsägning av konventionen be- handlas i artikel 49. I artikel 50 regleras frågan vilka underrättelser som ska göras från sida gällande konventionens räck- vidd, till exempel underrättelse om en stats undertecknande av kon- ventionen. konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering 13.3Lagstiftningsbehovet i anledning av tillträde till konvention I det följande presenterar vi vår analys i frågan om tillträde till konvention om skydd för barn mot sexuell exploa- tering och sexuella övergrepp. Vid genomgången av konventionen, artikel för artikel, diskuterar vi om lagändringar kan krävas vid tillträde till denna. I de fall där vi anser att lagändringar krävs ger vi också förslag på sådana. I avsnitt 13.3.34 ger vi en sammanfattande analys av frågan om tillträde till konventionen. Bestämmelserna i kapitel I, om syfte med konventionen, icke- diskrimineringsprincipen samt definitioner, liksom bestämmelserna i kapitel X–XIII, vilka gäller konventionens övervakningsmekanism, konventionens förhållande till andra internationella instrument, änd- ringar i konventionen och slutbestämmelser, är av sådan generell karaktär att de inte närmare berörs i vår genomgång av konventionen. I sammanhanget bör dock understrykas att det är vår uppfattning att dessa bestämmelser, vid ett svenskt tillträde till konventionen, inte föranleder något behov av lagändringar. 13.3.1Principer gällande förebyggande åtgärder Bedömning: Det krävs inte några lagändringar för att tillgodose de krav som ställs upp i konventionen när det gäller principer angående förebyggande åtgärder. Artikel 4 innehåller principer gällande förebyggande åtgärder. Enligt artikeln ska varje part vidta nödvändiga lagstiftningsåtgärder eller andra åtgärder för att förebygga alla former av sexuell exploatering av och sexuella övergrepp mot barn och för att skydda barn. Kraven i artikeln motsvarar i princip vad som gäller enligt artikel 34 i FN:s konvention om barnets rättigheter. Enligt den bestämmelsen ska konventionsstaterna skydda barn mot alla former av sexuell exploa- tering och sexuella övergrepp och staterna ska vidta alla lämpliga åtgärder, såväl nationellt som internationellt, för att förhindra att barn tvingas till olagliga sexuella handlingar eller utnyttjas i pro- stitution eller i pornografi. Artikel 4 har karaktär av en målsättningsbestämmelse. Den inne- håller således inte något krav på att den nationella lagstiftningen ska konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering ha ett visst innehåll för att en part ska uppfylla kraven i den. I regeringens handlingsplan mot sexuell exploatering anges vilka före- byggande åtgärder som genomförts på området och vilka nya sådana åtgärder som regeringen avser att initiera. Av handlingsplanen följer att regeringen har som ambition att fortsätta att regelbundet följa upp denna. En uppföljning av åtgärderna i handlingsplanen finns i regeringens proposition 2009/10:232 om strategi för att stärka barnets rättigheter i . Enligt vår bedömning föreligger det inte något hinder för att tillträda konventionen i denna del. 13.3.2Rekrytering, utbildning och ökande av medvetenheten hos personer som har kontakt med barn i sitt arbete Bedömning: Det krävs inte några lagändringar för att tillgodose de krav som ställs upp i konventionen när det gäller rekrytering, utbildning och ökande av medvetenheten hos personer som har kontakt med barn i sitt arbete. I artikel 5.1 ställs upp krav på att parterna ska vidta lagstiftnings- åtgärder eller andra åtgärder för att öka medvetenheten om skydd för barn och barns rättigheter hos personer som har regelbundna kontakter med barn i sitt arbete. Genom artikel 5.2 åläggs parterna att genom lagstiftning eller på annat sätt säkerställa att personerna i punkten 1 har tillräckliga kunskaper om sexuell exploatering av och sexuella övergrepp mot barn, om medlen för att identifiera dem och om möjligheten att anmäla misstanke om sexuell exploatering eller sexuellt övergrepp. Bestämmelserna har karaktär av målsättnings- bestämmelser. Av regeringens nationella handlingsplan mot sexuell exploatering av barn framgår att förmedling av kunskap till olika yrkesgrupper och särskilda utbildningsinsatser på området är en högt prioriterad fråga inom statsmakten.