sou · GYB338 · 2010-06-08 00:00:00 — I 28 kap. 304 a § finns en straffbestämmelse rörande skiljemän. Den motsvarar i stort sett 122 och 144 §§. Straffsatserna framgår av följande tabell.1 Aktivt mutbrott i offentlig sektor böter eller fängelse i högst 3 år Passivt mutbrott i offentlig sektor böter eller fängelse i högst 6 Mutbrott i privat sektor böter eller fängelse i högst 1 (inkl. skiljemän) 1Greco har efter sin granskning rekommenderat att höja maximistraffet för aktivt mutbrott i offentlig sektor och mutbrott i privat sektor. har liksom krav på dubbel straffbarhet och har med hänsyn till detta reserverat sig mot bestämmelserna om detta i straffrättsliga konvention och UNCAC. En juridisk person kan dömas till dagsböter för brott som är begånget inom ramen för dess verksamhet av personer som hör till organisationen. Bestämmelser om detta finns i 5 kap. straffeloven (jfr även 306 §). Även enskilda näringsidkare kan ådömas ansvar. Statliga myndigheter och kommuner kan bara straffas vid verk- samhet som svarar mot eller kan jämställas med verksamhet som utövas av privata organ. Beräkningen av antalet dagsböter och beloppets storlek sker på samma sätt som för fysiska personer. Det är för straffansvar inte nödvändigt att visa vem inom företaget som begått ett brott, utan det är tillräckligt att åklagaren förmår styrka att ett brott har begåtts av någon som hör till företaget. Den omständigheten att en anställd överträtt sina befogenheter befriar inte från ansvar. Åtal kan väckas mot såväl den enskilde som mot den juridiske personen. Antalet fällande domar rörande mutbrott är mycket få. Straffregler om mutbrott återfinns i den finländska strafflagen och är, som i och , uppdelade på olika kapitel. I 16 kap. om brott mot myndigheter finns straffbestämmelser om givande av muta, grov givande av muta och givande av muta åt riksdagsledamot. I 30 kap. om näringsbrott finns straff- bestämmelser om givande av muta i näringsverksamhet och tagande av muta i näringsverksamhet. I 40 kap. om tjänstebrott finns straff- bestämmelser om tagande av muta, grovt tagande av muta, tagande av muta som riksdagsledamot och mutförseelse. Bestämmelserna har följande lydelse. 16 kap 13 § Givande av muta Den som åt en tjänsteman för dennes verksamhet i anställningen utlovar, erbjuder eller ger en gåva eller någon annan förmån som är avsedd för tjänstemannen själv eller någon annan och som påverkar eller syftar till eller är ägnad att påverka tjänstemannens verksamhet i anställningen, skall för givande av muta dömas till böter eller fängelse i högst . För givande av muta döms också den som för en tjänstemans verksamhet i anställningen till någon annan utlovar, erbjuder eller ger en gåva eller förmån som nämns i 1 mom. 16 kap 14 § Grovt givande av muta Om vid givande av muta 1)syftet med gåvan eller förmånen är att förmå den som saken gäller att i sitt anställningsförhållande handla i strid mot sin plikt till avsevärd nytta för den som ger mutan eller för någon annan eller till kännbar skada eller olägenhet för någon annan, eller 2)värdet av gåvan eller förmånen är avsevärt, och givandet av muta även bedömt som en helhet är grovt, skall gärningsmannen för grovt givande av muta dömas till fängelse och högst . 16 kap. 14 a § Givande av muta åt riksdagsledamot Den som åt en riksdagsledamot utlovar, erbjuder eller ger en gåva eller någon annan orättmätig förmån som är avsedd för riksdagsledamoten själv eller någon annan, för att ledamoten på grund av förmånen i sitt uppdrag som riksdagsledamot skall verka för att ett ärende som är eller kommer att bli föremål för behandling i avgörs på ett visst sätt, skall för givande av muta åt riksdagsledamot dömas till böter eller fängelse i högst . 30 kap 7 § Givande av muta i näringsverksamhet Den som utlovar, erbjuder eller ger 1)någon som är anställd hos en näringsidkare, 2)en medlem av förvaltningsrådet eller styrelsen i en sammanslutning eller stiftelse som idkar näring, eller en sådan sammanslutnings eller stiftelses verkställande direktör, revisor eller likvidator eller 3)någon som fullgör ett uppdrag för en näringsidkare en orättmätig förmån (muta) som är avsedd för den mutade själv eller någon annan, för att förmå den mutade att i befattningen eller uppdraget gynna den som givit mutan eller någon annan, eller för att belöna den mutade för sådant gynnande, skall för givande av muta i näringsverksamhet dömas till böter eller fängelse i högst . 30 kap. 8 § Tagande av muta i näringsverksamhet Den som medan han eller hon 1)är anställd hos en näringsidkare, 2)är medlem av förvaltningsrådet eller styrelsen i en sammanslutning som är näringsidkare eller i en stiftelse som idkar näring, eller en sådan sammanslutnings eller stiftelses verkställande direktör, revisor eller likvidator, eller 3)fullgör ett uppdrag för en näringsidkare för egen eller någon annans räkning begär eller på annat sätt tar initiativ för att få en muta, tar emot eller godkänner en muta för att i anställningen eller uppdraget gynna den som givit mutan eller någon annan, eller som belöning för sådant gynnande, skall för tagande av muta i näringsverksamhet dömas till böter eller fängelse i högst . 40 kap. 1 § Tagande av muta En tjänsteman som för sin verksamhet i anställningen för egen eller någon annans räkning 1)begär en gåva eller någon annan orättmätig förmån eller på något annat sätt tar initiativ för att få en sådan förmån, 2)tar emot en gåva eller någon annan förmån som påverkar eller syftar till eller är ägnad att påverka hans eller hennes verksamhet i anställ- ningen, eller 3)godtar en sådan gåva eller förmån som nämns i 2 punkten eller ett löfte eller erbjudande om en sådan, skall för tagande av muta dömas till böter eller fängelse i högst . Likaså skall en tjänsteman dömas för tagande av muta, om han eller hon för sin verksamhet i anställningen godtar att en gåva eller annan förmån som nämns i 1 mom. 2 punkten ges, utlovas eller erbjuds någon annan. En tjänsteman kan även dömas till avsättning, om brottet visar att han eller hon är uppenbart olämplig för sitt uppdrag. 40 kap. 2 § Grovt tagande av muta Om vid tagande av muta 1)en tjänsteman uppställer mutan som villkor för sin verksamhet eller på grund av gåvan eller förmånen i sin anställning handlar eller har för avsikt att handla i strid mot sin plikt till avsevärd nytta för givaren eller någon annan eller till kännbar skada eller olägenhet för någon, eller 2)värdet av gåvan eller förmånen är avsevärt, och tagandet av muta även bedömt som en helhet är grovt, skall tjänstemannen för grovt tagande av muta dömas till fängelse och högst samt dessutom till avsättning. 40 kap. 3 § Mutförseelse En tjänsteman som för egen eller någon annans räkning 1)begär en gåva eller någon annan orättmätig förmån eller på något annat sätt tar initiativ för att få en sådan förmån, eller 2)tar emot eller godtar en gåva eller någon annan förmån eller godkänner ett löfte eller ett erbjudande om en sådan, så att förfarandet är ägnat att minska förtroendet för tjänste- utövningens opartiskhet skall, om gärningen inte är straffbar som tagande av muta eller grovt tagande av muta, för mutförseelse dömas till böter eller fängelse . 40 kap. 4 § Tagande av muta som riksdagsledamot En riksdagsledamot som för egen eller någon annans räkning 1)begär en gåva eller någon annan orättmätig förmån eller på något annat sätt tar initiativ för att få en sådan förmån, eller 2)tar emot eller godtar en gåva eller någon annan orättmätig förmån eller godtar ett löfte eller ett erbjudande om en sådan, och lovar att i sitt uppdrag som riksdagsledamot på grund av förmånen skall verka för att ett ärende som är eller skall bli föremål för behandling i avgörs på ett visst sätt, skall för tagande av muta som riksdagsledamot dömas till böter eller fängelse i högst . De grundläggande bestämmelserna rör givande och tagande av muta och gäller tjänstemän. Vilka som anses som tjänstemän anges i 40 kap. 11 § strafflagen. Straffansvar för givande av muta inträder när någon åt en tjänsteman utlovar, erbjuder eller ger en förmån som är avsedd för tjänstemannen eller någon annan. En förutsättning för straffansvar är att förmånen ges inom ramen för tjänstemannens arbetsuppgifter och den ska påverka eller syfta till eller vara ägnad att påverka dennes verksamhet i anställningen. Förmånen behöver inte vara avsedd för tjänstemannen utan kan ges till någon annan. Något krav på otillbörlighet eller liknande finns inte. Straffansvar för tagande av muta inträder om en tjänsteman begär en orättmätig förmån eller på annat sätt tar initiativ för att få en sådan förmån. Detsamma gäller om han eller hon tar emot en förmån eller godtar en förmån eller ett löfte eller erbjudande om en förmån under förutsättning att den påverkar, syftar till eller är ägnad att påverka arbetsuppgifterna. Givande och tagande av mutbrott är indelat i tre grader och förutom normalbrott finns särskilda bestämmelser om grovt brott och om mutförseelse. Vid bedömningen av om grovt brott före- ligger ska hänsyn tas till om syftet med förmånen är att tjänste- mannen ska handla i strid med sina skyldigheter och detta medför avsevärd nytta för givaren eller mottagaren eller kännbar skada eller olägenhet för annan eller om värdet av förmånen är avsevärt. Om förmånen är värd mer än , är som regel kravet på avsevärd förmån uppfyllt. Vid tagande av muta kan hänsyn också tas till om mutan begärs som villkor för viss verksamhet. Vid mutförseelse finns inte något krav på att muttransaktionen påverkar, syftar till eller är ägnad att påverka arbetsuppgifterna. Istället uppställs som krav att förfarandet är ägnat att minska förtroendet för tjänsteutövningens opartiskhet. Givande och tagande av muta i näringsverksamhet omfattar anställda hos näringsidkare samt styrelseledamöter, förvaltnings- rådsledamöter, verkställande direktör, revisor och likvidator hos sammanslutningar som bedriver näring. Även den som fullgör ett uppdrag för näringsidkare omfattas. För straffansvar krävs att en orättmätig förmån utlovas, erbjuds eller ges för att förmå den mutade att i befattningen eller uppdraget gynna givaren eller annan. Även efterföljande belöning omfattas av straffansvaret. Mutan kan vara avsedd för mottagaren eller någon annan. Beträffande riksdagsledamöter finns särskilda bestämmelser. Dessa brott liksom givande och tagande av mutbrott i närings- verksamhet är inte gradindelade. Straffsatserna framgår av följande tabell. Givande / tagande av muta Grovt givande / tagande av muta Mutförseelse Givande / tagande av muta i näringsverksamhet Givande / tagande av muta åt / som riksdagsledamot böter eller fängelse i högst fängelse minst fyra mån högst böter eller fängelse böter eller fängelse i högst två år böter eller fängelse i högst fyra år är det möjligt att döma en juridisk person till samfundsbot för brott som begåtts i dess verksamhet. Beträffande mutbrott är det möjligt att döma till samfundsbot, om exempelvis någon som hör till den juridiska personens ledning eller utövar faktisk beslutanderätt varit delaktig i givande av muta, grovt givande av muta, givande av muta i näringsverksamhet och tagande av muta i näringsverksamhet. Det lägsta bötesbeloppet är 850 och det högsta . har tillträtt straffrättsliga konvention, men inte dess tilläggsprotokoll. I samband med tillträdet reserverade sig mot artikel 17 om dubbel straffbarhet. har vidare tillträtt UNCAC. lämnade en arbetsgrupp inom Justitie- ministeriet en rapport med förslag om strängare mutbrotts- lagstiftning. Någon proposition har i skrivande stund inte lämnats. Arbetsgruppen föreslog att skulle ratificera tilläggs- protokollet till straffrättsliga konvention. Vidare föreslogs att det införs särskilda rekvisit för grovt mutbrott. Arbetsgruppen ansåg att eftersom den privata sektorns betydelse ökat finns det inte längre skäl att betrakta mutor inom den privata sektorn som mindre klandervärda än mutor inom den offentliga sektorn. Även allvarliga mutbrott inom näringslivet ska kunna bedömas som grova brott med maximistraff , samma som för grovt mutbrott i offentlig sektor. Rekvisiten och straffskalorna för mutbrott inom privat och offentlig sektor gjordes i förslaget också mer enhetliga. Arbetsgruppen föreslog dessutom att kravet på dubbel straffbarhet vid mutbrott inom privat sektor tas bort. Med lagförslagen vill arbetsgruppen öka trovärdighet i arbetet mot korruption och de är också ett svar på rekom- mendationer som GRECO lämnat till . Det finns mycket få domstolsavgöranden om mutbrott i . Enligt går antalet avgöranden 2002–2004 samt 2006–2007 att räkna på ena handens fingrar. avgjordes 21 mål. Antalet anmälningar till polisen var också mycket få. De flesta brott var av lindrigare karaktär. När straffansvaret för juridiska personer utvidgades nämndes i förarbetena (RP 8/2005 rd) att straffbestämmelserna om givande och tagande av muta i näringsverksamhet har tillämpats mycket sällan. Någon juridisk person har såvitt känt inte dömts till samfundsbot för givande av muta i affärsverksamhet. har några utredningar uppmärksammats i media. En finländsk direktör i Wärtzila blev frikänd av domstol för misstanke om grovt mutbrott. häktades koncernchefen för den finländska försvars- och luftfartskoncernen som misstänkt för grovt mutbrott i samband med en order av Slovenska staten angående köp av pansarfordon. Misstankar om mutor har också förekommit i en vapenaffär i . Gemensamma bestämmelser om korruption i privat och offentlig sektor trädde i kraft . Straffbestämmelser finns i 26 kap. straffeloven som rör bedrägeri, trolöshet och korruption. fanns bestämmelserna rörande offentlig sektor i ett kapitel om brott i offentlig anställning och förut- sättningarna för straffansvar i offentlig och privat sektor skilde sig åt. Bestämmelserna har följande lydelse. Bedrageri, utroskap og korrupsjon. For korrupsjon straffes den som for seg eller andre krever, mottar eller aksepterer et tilbud om en utilbørlig fordel i anledning av , verv eller oppdrag, eller gir eller tilbyr noen en utilbørlig fordel i anledning av , verv eller oppdrag. Med , verv eller oppdrag i første ledd menes også , verv eller oppdrag i utlandet. Straffen for korrupsjon er bøter eller fengsel inntil . Medvirkning straffes på samme måte. Grov korrupsjon straffes med fengsel inntil . Medvirkning straffes på samme måte. Ved avgjørelsen av om korrupsjonen er grov skal det blant annet legges vekt på om handlingen er forøvd av eller overfor en offentlig tjenestemann eller noen annen ved brudd på den særlige tillit som følger med hans , verv eller oppdrag, om den har gitt betydelig økonomisk fordel, om det forelå risiko for betydelig skade av økonomisk eller annen art, eller om det er registrert uriktige regnskapsopplysninger, utarbeidet uriktig regnskapsdokumentasjon eller uriktig årsregnskap. Offentlig påtale etter §§ 270, 271, 275, 276 og 277 finner ikke sted uten fornærmedes begjæring når forbrytelsen er forøvd mot noen av den skyldiges nærmeste, medmindre det kreves av almene hensyn. §264 tredje ledd finner dog tilsvarende anvendelse. De forbrytelser som er nevnt i §§ 270, 275 og 277 påtales ikke i noe tilfelle uten fornærmedes begjæring, medmindre den skyldige ved misbruk av almenhetens tillit eller lettroenhet har gjort seg skyldig i forbrytelser mot flere personer eller for øvrig almene hensyn krever påtale. Forbrytelser mot § 278 første ledd påtales ikke av det offentlige medmindre det begjæres av fornærmede og finnes påkrevd av almene hensyn. Forbrytelser mot § 278 annet ledd påtales ikke av det offentlige uten fornærmedes begjæring. I 276 a § finns således en kort och koncis bestämmelse om straffansvar för korrupsjon och i 276 b § föreskrivs straff för grov korrupsjon. Straffansvaret drabbar den som för sig själv eller annan kräver, mottar eller accepterar ett erbjudande om en otillbörlig förmån i anledning av anställning (), värv eller uppdrag liksom den som ger eller erbjuder någon en otillbörlig fördel av samma anledning. Bestämmelserna riktar sig mot såväl offentlig som privat verksamhet. Korruption anses utgöra ett lika stort hot mot privat som offentlig verksamhet. Straffbestämmelserna inom privat sektor syftar till att upprätthålla förtroendet för näringslivet och säkra fri konkurrens på lika villkor. Behovet av att ha en annan gräns för straffbarhet inom privat sektor anses kunna ske genom kravet på otillbörlighet. Begreppen , verv och oppdrag omfattar alla typer av anställnings- och uppdragsförhållanden. Värv avser personer med politiska uppdrag, styrelseuppdrag och andra förtroendeuppdrag, t.ex. stortingsledamöter, ledamöter i kommunstyrelser, vissa domare, skiljemän och styrelseledamöter i ideella föreningar. Med uppdragstagare förstås exempelvis en advokat eller mäklare som har ett enskilt uppdrag för ett bolag eller en myndighet. Även kortvariga uppdrag omfattas, t.ex. fotbollsdomare eller en person som fått i uppdrag av någon att satsa pengar hos en vad- hållningsbyrå. För straffansvar krävs att mutan har samband med anställningen eller uppdraget. Det behöver dock inte röra sig om en viss bestämd handling eller underlåtenhet. Även betalningar av smörjpengar omfattas. Fördelar som en anställd får som privatperson omfattas inte och inte heller förmåner från egen arbets- eller uppdragsgivare. Vad som ska anses utgöra en otillbörlig förmån avgörs efter förhållandena i det enskilda fallet. Av betydelse är bl.a. orsaken till transaktionen, förmånens art och värde, grad av öppenhet, branschpraxis och sedvana, om det rör privat eller offentlig sektor och vilken position som mottagaren har. Det förutsätts att företeelsen är klart klandervärd och inte bara värd kritik. Om gåvomottagaren har informerat sin arbets- eller uppdragsgivare om förmånen eller om förmånen faller inom ramen för interna riktlinjer är den normalt inte att anse som otillbörlig, i vart fall inte inom privat sektor. Smörjpengar (facilitation payments) utomlands som lämnas efter utpressning från mottagarens sida är inte otillbörliga. Den som anser sig tvungen att betala en utländsk tjänsteman för att få tillbaka sitt pass eller för att få resa ut ur landet kan därför inte straffas. För allvarligare fall finns en bestämmelse om grov korrupsjon i 276 b §. I bestämmelsen anges att särskild hänsyn ska tas till om en offentlig tjänsteman eller en person med särskild förtroende- ställning är inblandad, om förfarandet lett till betydande ekonomisk eller medför risk för betydande skada av ekonomisk eller annan art eller om det förekommit oriktigt redo- visningsmaterial. Med skada av annan art avses t.ex. miljöskador. Straffet för korruption av normalgraden är böter eller fängelse i högst och för grov korruption fängelse i högst . Det har inte förekommit mer än några få rättsfall som rör korruption . Två av dem har varit av allvarligare slag. dömdes en avdelningschef för korruption till fängelse 6 månader. Han hade tagit emot från leverantörer. dömdes en företagsledare för korruption till fängelse , varav villkorligt. Han hade gett en utländsk offentlig tjänsteman för att få ett svenskt båtkörkort. presenterade den brittiska regeringens utredare () rapporten . Med denna som utgångspunkt överlämnade det brittiska justitieministeriet () ett utkast till ny lagstiftning till parlamentet, som tillsatte en gemensam kommitté från House of Lords och House of Commons (). Den gemensamma kommittén lämnade en rapport , varpå justitieministeriet överlämnade en slutlig proposition till parlamentet. Den nya lagen, Bribery Act 2010, antogs . Lagen syftar till att samla det tidigare splittrade regelverket kring mutbrott. Aktivt mutbrott (bestickning) regleras i första paragrafen och passivt (mutbrott) i den andra. I den sjätte paragrafen finns bestämmelser om straffrättsligt ansvar för mutbrott begångna utomlands av personer som är bosatta i eller är medborgare där samt av brittiska företag. I den sjunde paragrafen finns bestämmelser om straff för företag som misslyckas med att förebygga mutbrott. Maximistraffet är fängelse. Företag kan drabbas av böter utan någon beloppsbegränsning. Enligt paragraf 1 har en person gjort sig skyldig till brott (aktivt mutbrott) om han eller hon erbjuder, utlovar eller ger en ekonomisk eller annan förmån till någon annan. För straffansvar krävs att förmånen ges a)i syfte att påverka en person att oriktigt (improperly) utföra en funktion eller aktivitet, b)i syfte att belöna en person för oriktigt utförd funktion eller aktivitet, eller c)med insikt eller övertygelse om att ett accepterande av förmånen i sig skulle innebära ett felaktigt utförande av en funktion eller aktivitet. Det saknar betydelse om förmånen erbjuds, utlovas eller ges av givaren direkt eller genom en tredje man. I fall a och b behöver den person som förmånen ges till inte vara samma person som den som utför funktionen eller aktiviteten. I paragraf 2 finns bestämmelser om passivt mutbrott. En gåvomottagare kan göra sig skyldig till passivt mutbrott under i stort sett samma förutsättningar som gäller för aktivt mutbrott enligt paragraf 1. I paragraf 3 finns bestämmelser om vilka funktioner och aktiviteter som skyddas. Det gäller alla funktioner av offentlig karaktär, alla näringslivsaktiviteter, alla aktiviteter som utförs under en persons anställning och alla aktiviteter som utförs av eller för en sammanslutning. En förutsättning för detta är dock att det kan förväntas att en person ska utföra funktionen eller aktiviteten i god tro eller opartiskt alternativt att en person har en särskild förtroendeställning. Det saknar betydelse om funktionen eller aktiviteten har anknytning till eller om den utförs där eller ej. Det blir därför möjligt att döma svenska personer och företag för brott begångna utanför . I paragraf 4 finns bestämmelser om att kravet i 1 och 2 §§ på oriktigt (improper) utförande av funktion eller aktivitet ska bedömas efter ett särskilt prov – improper performance test. Parlamentets gemensamma kommitté påtalade att av betydelse för bedömningen är t.ex. om regler om opartiskhet överträtts, om en förtroendeställning har missbrukats eller om agerandet har ägt rum i god tro. Det ansågs också vara av stor betydelse om gåvo- mottagaren är i privat eller offentlig tjänst. I paragraf 5 finns bestämmelser om ett särskilt prov för vad som kan förväntas enligt paragraf 3 och 4 – expectation test. Detta ska bedömas efter vad en förnuftig person i skulle förvänta sig i förhållande till utförandet av funktionen eller aktiviteten. Enligt paragraf 6 gör sig en person som mutar en utländsk offentlig tjänsteman (foreign public official) skyldig till brott, om syftet är att påverka tjänstemannen i dennes ställning som utländsk offentlig tjänsteman. För straffansvar krävs att syftet med mutan är att få en affär (obtain business), få genomföra en affär (retain business) eller få en fördel vid näringsverksamhet. Mutan kan erbjudas, utlovas eller ges direkt eller genom en tredje man till tjänstemannen eller någon annan person på dennes begäran eller med tjänstemannens medgivande eller tillstånd. För att det ska anses vara fråga om en muta får förmånen inte vara rättsenlig (legitimately due) för tjänstemannen och det får inte vara rättsenligt att erbjuda, utlova eller ge den till tjänstemannen. Enligt paragraf 7 har ett vinstdrivande (commercial) företag gjort sig skyldig till brott, om en person med anknytning till företaget har mutat en annan person. För straffansvar krävs att syftet med mutan är att företaget ska få en affär, få genomföra en affär eller få en fördel vid näringsverksamhet. Ansvar kan komma i fråga endast om mutgivaren gjort sig skyldig till brott (men han eller hon behöver inte ha ställts till ansvar). I det ursprungliga lagförslaget skulle straffansvar inträda endast om någon ansvarig inom företaget av oaktsamhet misslyckats att förebygga mutan. Den gemensamma kommittén tog dock bort detta krav och i stället infördes ett presumtionsansvar.