sou · GYB318 · 2010-03-15 00:00:00 — Vad som innefattas i begreppet utlåning kommenteras i anslut- ning till 6 kap. 3 §. I bestämmelsen anges att utlåning där den förväntade kredit- förlusten är låg får finansieras med lån i . Av 5 § följer att lån där förlustrisken är hög ska finansieras med anslag. Avgörande för vilken finansieringsform som ska väljas är huru- vida den förväntade förlusten är låg då beslut om utlåningen fattas. Med låg förväntad förlust avses att lånet till helt övervägande del kan förväntas bli återbetalt. Som riktlinje gäller att kreditrisken kan betraktas som låg om den förväntade förlusten på goda grunder bedöms understiga . Bestämmelsen är inte tvingande. Regeringen kan alltså alltid föreslå att ett lån ska finansi- eras med anslag. I paragrafen finns bestämmelser om finansiering av rörelsekapital. Bestämmelsen motsvarar regleringen i 21 § lagen om statsbudgeten. I förevarande paragraf har bestämmelsen i första meningen fått en annan ordalydelse än i dess motsvarighet i lagen om statsbud- geten. Ändringen utgör en anpassning till synpunkter som konsti- tutionsutskottet framfört om att bestämmelserna i budgetlagen inte bör utformas så att de formellt sett riktar sig till . Vad framfört i detta avseende framgår av avsnitt 3. Genom ändringen riktar sig bestämmelsen formellt sett till regeringen, och inte som tidigare till . I paragrafen finns en bestämmelse om hur andra tillgångar än anläggningstillgångar som används i statens verksamhet, rörelseka- pital, förvärv av aktier eller andelar i företag och utlåning ska finan- sieras. Bestämmelsen motsvarar regleringen i 22 § lagen om stats- budgeten. I bestämmelsen har ett tillägg gjorts genom en hänvisning till 3 §. Ändringen är en följd av att ny bestämmelse om utlåning till- kommit. I paragrafen finns en bestämmelse som ger en möjlighet att besluta om annan finansiering av investeringar och utlåning än vad som följer av 1–5 §§. Bestämmelsen behandlas delvis i avsnitt 9 och motsvarar regleringen i 23 § lagen om statsbudgeten. Bestämmelsen har ändrats så att den även omfattar finansiering av förvärv av aktier eller andelar i företag och tillkott av kapital samt utlåning. Att så är fallet framgår genom hänvisningen till 2 och 3 §§. Att utlåning omfattas framgår även av att det anges att kan besluta om annan finansiering för ett visst lån. Bestämmelsen har delvis fått en annan lydelse än dess motsva- righet i lagen om statsbudgeten. Ändringen utgör en anpassning till synpunkter som framfört om att bestäm- melserna i budgetlagen inte bör utformas så att de formellt sett riktar sig till . Vad framfört i detta avseende framgår av avsnitt 3. Genom ändringen riktar sig bestäm- melsen formellt sett till regeringen, och inte som tidigare till . Förvärv och överlåtelse av egendom Paragrafen inleder ett avsnitt i lagen om grunderna för regeringens förfogande över statens egendom. Bestämmelsen motsvarar regleringen i 24 § lagen om statsbudgeten. I 1 kap. 1 § har införts en ny bestämmelse som innehåller en upplysning om att 9 kap. 1–10 §§ RF innehåller bestämmelser om statens budget. Den hänvisning som finns i 24 § lagen om stats- budgeten till RF behövs därför inte längre och har tagits bort. En viss språklig anpassning av bestämmelsen har också skett till regeringens förslag till ändrad RF (prop. 2009/10:80). I paragrafen finns bestämmelser om regeringens befogenhet att besluta att sälja fast egendom. Bestämmelserna, som motsvarar regleringen i 25 § lagen om statsbudgeten, behandlas i avsnitt 16. Bestämmelsen i första stycket har ändrats endast på så sätt att beloppsgränsen höjts från till . Möjligheten i andra stycket till försäljning till en kommun för samhällsbyggnadsändamål har ändrats för att tydliggöra vilka skäl som kan ligga till grund för ett kommunalt förvärv. Ändringen har behandlats i avsnitt 16. I paragrafen finns bestämmelser om regeringens befogenhet att förvärva aktier eller andelar, tillskjuta kapital eller på annat sätt öka statens röst- eller ägarandel i ett företag. Bestämmelserna, som är nya, behandlas i avsnitt 10.1 och 11. Genom införandet av bestämmelsen i första stycket kodifieras en gällande praxis att alltid beslutar om förvärv av aktier eller andelar i företag. kan därvid besluta i ett enskilt fall eller ge regeringen ett bemyndigande att besluta om vissa förvärv. Bestämmelsen gäller som framgår av avsnitt 10.1 även vederlagsfria förvärv. Kapital kan som nämnts i avsnitt 10.1 även tillskjutas på annat sätt än genom förvärv av aktier, t.ex. genom förvärv av konvertibler, villkorade och ovillkorade aktieägartillskott m.m. Sådana kapitaltillskott behandlas på samma sätt som förvärv av aktier och andelar i företag. Även sådana kapitaltillskott som inte medför att statens ägarandel ökas omfattas således av bestäm- melsen. Åtgärder som innebär att statens röstandel ökar på annat sätt än genom att staten förvärvar aktier omfattas även de av bestämmel- sen. Av avsnitt 10.1. framgår att ett beslut om att ta emot aktier i en icke riktad fondemission eller genom en aktieuppdelning (split) som inte påverkar statens kapital- eller röstandel inte bör kräva medgivande. Motsvarande bör gälla vid en omvänd split. I andra stycket anges att regeringen dock får förvärva aktier eller andelar i företag som ett led i förvaltningen av egendom som till- fallit staten genom testamente eller gåva. Genom bestämmelsen kodifieras en tillämpad praxis. För att bestämmelsen ska vara tillämplig ska det vara fråga om förvärv som ett led i förvaltningen av egendom. Genom att denna formulering används markeras att det inte är fråga om att regeringen med stöd av bestämmelsen ska få förvärva aktier eller andelar i ett företag som representerar hälften eller mer än hälften av röstvärdet i företag i syfte att bedriva eller kontrollera verksamheten. I paragrafen finns bestämmelser om regeringens befogenhet att besluta om försäljning av aktier eller andelar i företag. Bestämmel- sen motsvarar regleringen i 26 § lagen om statsbudgeten. I paragrafen finns en bestämmelse om att föreskrifterna i 2 § om överlåtelse av fast egendom även gäller upplåtelse samt försäljning av tomträtt och byggnad som är lös egendom. Bestämmelsen motsvarar regleringen i 27 § lagen om statsbudgeten. I paragrafen finns en bestämmelse om regeringens befogenhet att överlåta annan lös egendom än tomträtt och byggnad samt aktier och andelar i företag. Bestämmelsen motsvarar regleringen i 28 § lagen om statsbudgeten. I paragrafen finns en bestämmelse om att förvärv genom köp eller byte och försäljning ska genomföras affärsmässigt om inte särskilda skäl talar emot det. Bestämmelsen motsvarar delvis regleringen i 29 § lagen om statsbudgeten. Ett tillägg har dock gjorts i bestäm- melsen så att det blir tydligt att kravet på affärsmässighet även gäller vid köp och byte av egendom. Att ett förvärv ska genomföras affärsmässigt har motsvarande innebörd som i fråga om försäljning. Priset ska vara så fördelaktigt som möjligt för staten, förvärv ska inte ske till överpris och ovid- kommande hänsyn ska inte tas vid förvärvet (jfr prop. 1995/96:220 s. 103 f). Paragrafen inleder ett avsnitt i lagen om dispositionen av försälj- ningsinkomster. Bestämmelsen motsvarar 30 § lagen om statsbud- geten. Ordet statsbudgeten har tagits bort. Syftet med detta är att förenkla lagtexten. Någon ändring i sak är inte avsedd. I paragrafen finns en bestämmelse om dispositionen av inkomster från försäljning av egendom som använts i en verksamhet för vilken har godkänt en investeringsplan. Bestämmelserna motsvarar 31 § lagen om statsbudgeten. I paragrafen finns bestämmelser om dispositionen av inkomster från försäljning av egendom som har finansierats med medel från anslag. Bestämmelserna motsvarar regleringen i 32 § lagen om statsbudgeten. I paragrafen finns bestämmelser om dispositionen av inkomster från försäljning av egendom som har finansierats med lån. Bestäm- melserna motsvarar regleringen i 33 § lagen om statsbudgeten. I paragrafen finne en bestämmelse om dispositionen av inkomster från försäljning av egendom som har finansierats på annat sätt än genom anslag eller lån. Bestämmelsen motsvarar regleringen i 34 § lagen om statsbudgeten. I paragrafen finns en bestämmelse i första stycket som ålägger regeringen att följa utvecklingen av statens inkomster, utgifter och upplåning. Bestämmelsen motsvarar regleringen i 35 § lagen om statsbudgeten. I andra stycket förskrivs att regeringen ska förklara väsentliga skillnader mellan budgeterade belopp och beräknat utfall för det innevarande året. Bestämmelsen motsvarar regleringen i 36 § lagen om statsbudgeten. I bestämmelsen har dock lagts till att uppfölj- ningen ska göras i budgetpropositionen och den ekonomiska vårpropositionen. Uppföljning och prognoser avseende överskottsmålet I paragrafen finns en bestämmelse om att regeringen har en skyl- dighet inför att redovisa hur målet för den offentliga sektorns finansiella sparande på medellång sikt uppnås. Bestämmel- sen motsvarar en bestämmelse i 36 a § lagen om statsbudgeten som utredningen förslagit i den särskilda rapporten överskottsmål, se bilaga 3. I paragrafen finns bestämmelser om de prognoser som regeringen ska lämna till . Bestämmelserna, som ersätter regleringen i 36 § lagen om statsbudgeten, behandlas i avsnitt 15. I första stycket anges vad regeringens prognoser ska omfatta och vilken tidsperiod de ska avse. Regeringens skyldighet att redovisa prognoser har vidgats till att omfatta även utgifterna under utgiftstaket för staten. Ändringen är en följd av att det numera är obligatoriskt för regeringen att lämna ett förslag till utgiftstak för staten (2 kap. 2 §). Enligt 36 § lagen om statsbudgeten ska reger- ingen redovisa prognoserna . I föreva- rande bestämmelse föreskrivs nu uttryckligen att prognoserna ska lämnas i budgetpropositionen och i den ekonomiska vårproposi- tionen. Regleringen motsvarar vad som har gällt i den prak- tiska tillämpningen. Enligt 36 § lagen om statsbudgeten ska prognoserna avse utfallet av statens inkomster och utgifter samt statens lånebehov. Genom att det i bestämmelsen anges att utfallet ska redovisas markeras att prognoserna avser innevarande budgetår. I förevarande bestäm- melse har begreppet utfall tagits bort. Den period som regering- ens prognoser ska avse enligt förevarande bestämmelse är det inne- varande budgetåret och de tre därpå följande åren. Detta utgör självfallet inget hinder mot att prognoser och beräkningar görs och redovisas för . Bestämmelsen i andra stycket anger att prognoserna ska baseras på väl specificerade förutsättningar. Med detta avses att regeringen ska lämna en redovisning av sin bedömning av såväl utvecklingen av BNP, arbetslöshet, priser m.m., som av hur volymerna i transfere- ringssystemen väntas utveckla sig framöver. Utredningen har i den särskilda rapporten överskottsmål, se bilaga 3, föreslagit att regeringen ska lämna förslag till mål för den offentliga sektorns finansiella sparande på medellång sikt. I rapporten föreslås också att regeringen ska redo- visa hur målet uppnås. Denna skyldighet regleras i 2 §. 10 kap. Redovisningsskyldighet och revision I paragrafen finns bestämmelser om regeringens allmänna redovis- ningsskyldighet inför för de tillgångar som regeringen förvaltar och förfogar över. Bestämmelserna motsvarar regleringen i 44 § lagen om statsbudgeten. En språklig modernisering av bestämmelserna har skett som en anpassning till regeringens förslag om en ändrad RF (prop. 2009/10:80). Ingen ändring i sak är avsedd. God redovisningssed och rättvisande bild I paragrafen finns bestämmelser om att bokföringen och redovis- ningen ska ske på ett sätt som stämmer överens med god redovis- ningssed och att redovisningen ska ge en rättvisande bild. Bestäm- melserna motsvarar regleringen i 45 § första och andra stycket lagen om statsbudgeten. En viss språklig modernisering har skett av bestämmelserna som en anpassning till regeringens förslag till en ändrad RF. I paragrafen finns bestämmelser om regeringens skyldighet att redovisa de resultat som uppnåtts i verksamheten i förhållande till de av beslutade målen. Bestämmelsen, som delvis ersätter 2 § lagen om statsbudgeten, behandlas i avsnitt 12.4. Genom ändringen av den tidigare bestämmelsen i 2 § lagen om statsbudgeten har de krav som ställs på regeringens resultatredo- visning preciserats i några avseenden. I lagen läggs nu fast att redovisningen av de resultat som uppnåtts i statens verksamhet ska ske i budgetpropositionen. Det är i första hand fråga om resultatredovisning på sådana områden där ekonomiska styrmedel används i stor utsträckning. resultatredovisningen ska lämnas i budgetpropositionen är att det då blir en tydligare koppling mellan resultatredovisningen och de förslag som lämnas i budgetpropositionen. Redovisningen ska relateras till verksamheten som helhet, och alltså inte avse t.ex. effekterna av en ändrad anslagstilldelning. Redovisningen ska avse de mål som har beslutat om. Slutligen anges i bestämmelsen att redovisningen ska vara anpas- sad till den i riksdagsordningen föreskrivna fördelningen av statens utgifter på utgiftsområden. Bestämmelse om detta finns i 5 kap. riksdagsordningen. I paragrafen finns en bestämmelse om att regeringen för ska lämna en redovisning av skatteutgifter. Bestämmel- sen, som är ny, behandlas i avsnitt 4.4. Med skatteutgifter avses stöd eller utgifter som går via skattesy- stemet. I avsnitt 4.4 finns exempel på skatteutgifter. I bestämmel- sen regleras inte när eller hur redovisningen ska lämnas till riksda- gen. sker detta i en skrivelse till . Av 3 kap. 3 § följer att statens inkomster och utgifter ska redo- visas brutto på inkomsttitlar och anslag. Enligt 3 kap. 4 § får inte utgifter budgeteras och redovisas mot inkomsttitel. Det förekom- mer emellertid att i särskild lag beslutar att kreditering av skattekonto med utgifter för vissa ändamål får ske. Om så har skett ska redovisning av sådana skatteutgifter ske enligt förevarande bestämmelse. I paragrafen finns en bestämmelse som anger när regeringen ska lämna årsredovisningen för staten till . Bestämmelsen motsvarar delvis regleringen i 38 § första stycket lagen om stats- budgeten. Regeringen har i sitt förslag till ändrad RF föreslagit att en bestämmelse tas in i 9 kap. 10 § RF om att regeringen ska lämna en årsredovisning för staten till . I budgetlagen behövs därför inte någon föreskrift om en sådan skyldighet. Den sist- nämnda bestämmelsen i RF ersätter alltså delvis 38 § lagen om statsbudgeten. Vidare har riksdagsstyrelsen i en framställning till föreslagit att 38 § ska upphävas och att en bestämmelse om att års- redovisningen ska lämnas till i stället tas in i 37 § lagen om statsbudgeten (2009/10:RS4). Bestämmelsen i förevarande paragraf har utformats med beaktande av riksdagssty- relsens förslag. I förhållande till det förslaget har dock lydelsen ändrats så att bestämmelsen nu endast gäller tidpunkten för årsre- dovisningens avlämnande till . Övriga förslag till ändringar i lagen om statsbudgeten som riksdagsstyrelsen föreslagit har tagits in i 6 § första stycket 7 och 10 §. I paragrafen finns bestämmelser om det innehåll årsredovisningen för staten ska ha. En bestämmelse om årsredovisningens innehåll finns i 38 § lagen om statsbudgeten. Riksdagsstyrel- sen har i en framställning till föreslagit att den sist- nämnda bestämmelsen upphävs och att föreskrifter om årsredovis- ningens innehåll tas in i 37 § lagen om statsbudgeten (2009/10:RS4). Förevarande bestämmelse är utformad med beak- tande av riksdagsstyrelsen förslag. Bestämmelserna behandlas i avsnitt 13.2.4. I första stycket lämnas en uppräkning av vad årsredovisningen för staten ska innehålla. Bestämmelsen har utvidgats i förhållande till vad som gäller enligt 38 § lagen om statsbudgeten. Enligt första punkten ska årsredovisningen för staten innehålla en uppföljning av de budgetpolitiska målen. Redovisningen ska avse de budgetpolitiska mål som enligt förevarande lag är obligato- riska, dvs. målet för den offentliga sektorns finansiella sparande på medellång sikt (överskottsmålet) (2 kap. 1 §) och utgiftstaket för staten (2 kap. 2 §). Redovisningen ska i förekommande fall även avse andra övergripande budgetpolitiska mål som har beslutat om. Det kan t.ex. vara fråga om mål för de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet eller mål relaterat till statens skulder. En förutsättning för att bestämmelsen ska bli tillämplig är att det är fråga om ett övergripande budgetpolitiskt mål, dvs. att det avser budgeten som helhet. Att regeringen ska redovisa hur målet för den offentliga sektorns finansiella sparande uppnås framgår redan av 9 kap. 2 §. I sistnämnda bestämmelse anges inte närmare när redovisningen ska ske. Däremot anges i förevarande bestämmelse att en sådan upp- följning alltid ska ske i årsredovisningen för staten. Detta innebär att redovisningen av hur målet uppfylls blir föremål för Riksrevi- sionens årliga granskning. Enligt andra punkten ska årsredovisningen för staten innehålla utfallet på budgetens inkomsttitlar och anslag. I denna del motsva- rar bestämmelsen regleringen i 38 § andra stycket andra meningen lagen om statsbudgeten (jfr 37 § lagen om statsbudgeten i Riks- dagsstyrelsens förslag till ändringar i samma lag (försl. 2009/10:RS4). Nytt är att utfallsredovisningen också ska avse statens lånebehov. Eftersom årsredovisningen för staten lämnas , och då innehåller det slutliga utfallet på inkomsttitlar, anslag och avseende statens lånebehov, behövs inte längre bestämmelsen i 37 § om regeringens skyldighet att redovisa det preliminära utfallet på statsbudgeten. Riksdagsstyrelsen har också i den tidigare framställningen i sitt förslag till ändringar i lagen om statsbudgeten föreslagit att sistnämnda bestämmelse tas bort (2009/10:RS4). Årsredovisningen för staten ska vidare enligt tredje punkten innehålla en redogörelse för hur regeringen har utnyttjat de beställ- ningsbemyndiganden och de bemyndiganden att göra åtaganden och besluta om utlåning som har beslutat om. Denna bestämmelse är ny och utgör i huvudsak en kodifiering av tillämpad praxis. Bestämmelsen i fjärde punkten motsvarar regleringen i 38 § lagen om statsbudgeten. Ett tillägg har dock gjorts enligt vilket de angivna dokumenten även ska innehålla noter. Så har även i prakti- ken varit fallet . Detta läggs nu för tydlighetens skull fast i lagen. Vidare ska årsredovisningen för staten enligt femte punkten innehålla uppgifter om utvecklingen av statsskulden. Dessa upp- gifter kan t.ex. avse utvecklingen . Enligt sjätte punkten ska årsredovisningen för staten innehålla upplysningar om förväntade förluster och väsentliga risker i utställda garantier och i beslutad utlåning. Redovisningsskyldig- heten omfattar lån och garantier som beslutats med sådant bemyn- digande som avses i 6 kap. 3 §. Vad som avses med förväntad förlust kommenteras i anslutning till 6 kap. 4 och 5 §§. Redovis- ningen ska därutöver omfatta risker som väsentligt avviker från de förväntade förlusterna. En redovisning av förväntade förluster har lämnats vad avser garantier. Bestämmelsen innebär att sådan redovisning även ska lämnas avseende utlåning. Därutöver ska väsentliga risker avseende lån och garantier redovisas. Av sjunde punkten följer att årsredovisningen för staten även ska innehålla en samlad redovisning av vilka åtgärder regeringen vidta- git med anledning av iakttagelser. Bestämmelsen i denna del motsvarar regleringen i den av Riksdagsstyrelsen före- slagna lydelsen av 37 § tredje stycket lagen om statsbudgeten, se också avsnitt 13.2.10. Slutligen ska årsredovisningen för staten enligt åttonde och nionde punkten innehålla vissa uppgifter om in- och utbetalningar till och från EU. Även dessa bestämmelser utgör en kodifiering av den praxis som tillämpats . Av andra stycket följer att regeringen ska förklara väsentliga skillnader mellan budgeterade belopp och utfallet. Bestämmelsen motsvarar 37 § andra meningen lagen om statsbudgeten, och 37 § andra stycket tredje meningen i riksdagsstyrelsens förslag till änd- rad lydelse av nämnda paragraf och avser utfallet på budgetens inkomsttitlar, anslag och av statens lånebehov. I paragrafen finns bestämmelser om vad som ska ingå i resultaträk- ningen, balansräkningen och finansieringsanalysen. Bestämmelsen, som är ny, behandlas i avsnitt 13.2.5. Regeringen är enligt 9 kap. 10 § förslaget till ändrad RF skyldig att lämna en årsredovisning för staten till . I bestämmel- sen i första stycket anges vilken omfattning resultaträkningen, balansräkningen och finansieringsanalysen ska ha. Dessa finansiella dokument ska omfatta statens samtliga tillgångar och skulder, intäkter och kostnader samt betalningar som påverkar statens nettoupplåning. Med staten avses rättssubjektet staten. Denna avgränsning innebär t.ex. att , som enligt vad som anförs i avsnitt 13.2.5 anses utgöra ett eget rättssubjekt med egna tillgångar, inte omfattas av resultaträkningen, balansräkningen och finansieringsanalysen. Beträffande kan dock noteras att omfattas eftersom den anses utgöra en tillgång hos staten. Tillgångar som hör till andra rättssubjekt än staten ska inte ingå, även om de förvaltas av en myndighet under regeringen eller riks- dagen. Det innebär t.ex. att de premiepensionsmedel som förvaltas av inte ska ingå. Att det enbart är den juri- diska personen staten som ska ingå i redovisningen innebär också att årsredovisningen inte omfattar bolag som helt eller delvis ägs av staten. Av avsnitt 13.2.5 framgår dock att statens aktier eller ande- lar i sådana bolag tas upp i årsredovisningen genom användningen av den s.k. kapitalandelsmetoden. Såväl myndigheter under regeringen som under omfattas av de ovan angivna delarna av årsredovisningen för staten. Bestämmelsen innebörd utvecklas närmare i avsnitt 13.2.5. I andra stycket föreskrivs att regeringen får besluta att undantag ska göras för viss verksamhet eller viss tillgång eller skuld. Som nämnts i avsnitt 13.2.5 bör detta ske genom föreskrifter i förord- ning. Regeringen ska i årsredovisningen för staten ange skälen till att undantag från bestämmelsen i första stycket görs. I paragrafen finns bestämmelser om de grunder som årsredovis- ningen för staten ska vila på. Bestämmelserna, som är nya, behand- las i avsnitt 13.2.6. De angivna grunderna överensstämmer i huvudsak med vad som gäller enligt 2 kap. 4 § årsredovisningslagen (1995:1554). Av andra stycket följer att regeringen får avvika från grunderna i första stycket. Regeringen ska då lämna upplysningar om skälen för avvikelsen och en bedömning av dess effekt på verksamhetens resultat samt kostnader, intäkter och verksamhetens ekonomiska ställning. Även bestämmelsen i andra stycket har sin motsvarighet i 2 kap. 4 § årsredovisningslagen. I paragrafen finns bestämmelser om resultaträkningens, balansräk- ningens och finansieringsanalysens uppställningsformer. Bestäm- melserna, som är nya, behandlas i avsnitt 13.2.7. I paragrafen anges under vilka rubriker resultaträkningen, balansräkningen och finansieringsanalysen ska presenteras. Resultaträkningen ska bl.a. innehålla rubriken från andelar i hel- och delägda företag. Denna rubrik motsvarar rubriken i dotter- och intresseföretag som används i aktiebolagens årsredovisningar. Staten har dock inte några dotter- eller intresse- företag. Rubriken i förevarande bestämmelse har därför fått en annan lydelse. Under rubrikerna delas redovisningen in i poster. Det ankom- mer på regeringen att besluta om vilka poster som ska användas. I paragrafen finns bestämmelser om att resultaträkningen, balans- räkningen och finansieringsanalysen ska innehålla jämförelsetal för det närmast föregående räkenskapsåret. Bestämmelsen, som är ny, behandlas i avsnitt 13.2.8. En motsvarande bestämmelse finns för företag i 3 kap. 5 § årsredovisningslagen. I paragrafen finns en upplysning om att det i 13 kap. regeringsfor- men och lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. finns särskilda föreskrifter om revision av statlig verksamhet.