sou · GYB345 · 2010-06-30 00:00:00 — Fem av 290 kommuner uppger att de har en handlingsplan med ett uttalat mål att förebygga självmord. Ett fyrtiotal svar, från kommunala förvaltningar, religiösa samfund och föreningar, be- skriver självmordsförebyggande insatser som har ett uttalat mål att förebygga självmord. Insatserna gäller exempelvis informations- och/eller utbildningssatsningar för elever, lärare och annan skolper- sonal. Andra insatser gäller ett mer långsiktigt arbete med ett bre- dare perspektiv och ofta i samverkan mellan olika aktörer. I rapporten redovisas specifika insatser, såväl omfattande och långsiktiga som smärre och enstaka, planerade liksom genomförda aktiviteter. De nio strategierna för att förebygga självmord i reger- ingens proposition En förnyad folkhälsopolitik (prop. 2007/2008:110) har i flera fall tagits som utgångspunkt för det egna arbetet. Faktorer som tycks ha betydelse för att insatser kommer till stånd är de lokala suicidpreventiva nätverk för samverkan mellan olika instanser, som finns på många håll. I dessa ingår ofta rädd- ningstjänsten, skolan, , folkhälsan, kyrkan, ungdoms- mottagningen, m.fl. berörda parter. En annan avgö- rande faktor tycks vara samverkan med SPES – och Efterlevandes Stöd och deras regionala kret- sar samt de sex regionala suicidpreventiva nätverk som finns runt om i landet. De tillhandahåller stöd och förmedlar kunskap i sui- cidpreventiva frågor, exempelvis föreläsningar och metoder såsom Psykisk Livräddning, Kärleken är den bästa kicken och Livskom- petens – Mentalt förebyggande hälsovård. Några få svarande har särskilt avsatta medel för det suicidpre- ventiva arbetet. Bristen på resurser för detta arbete kan vara en orsak till att satsningar inte leder till ett mer långsiktigt arbete. Ett personligt engagemang tycks ofta vara den drivkraft som krävs för att få igång ett arbete och övervinna de hinder som tabun och myter i frågan om självmord ibland fortfarande skapar. Arrange- mang , den internationella suicidpreventiva dagen, är ett tillfälle då samverkan kring kunskapsförmedling, stöd för drabbade och attitydpåverkan sker på flera håll i landet. framförde i ett tillkännagivande från om det självmordspreventiva arbetet (bet. 2004/05: SoU 11, rskr. 2004/05: 218) att ett nationellt program för självmordsprevention bör tas fram. gav regeringen folkhälsoinsti- tut (FHI) och i uppdrag att ta fram förslag på be- folkningsinriktade åtgärder liksom åtgärder riktade till huvudmän- nen för hälso- och sjukvården, och skolhälsovården och elevhälsa. FHI och redovisade uppdraget , Förslag till ett nationellt program för suicidpre- vention – befolkningsinriktade och individinriktade strategier och åtgärder. Efter att myndigheternas förslag remitterats behandlades förslaget i propositionen En förnyad folkhälsopolitik (prop. 2007/08:110) som regeringen överlämnade till . En särskild utredare har tillsatts (kom- mittédirektiv 2009:79 Händelseanalyser – ett verktyg i det själv- mordsförebyggande arbetet). Utredaren ska klargöra och analysera förutsättningarna för att inom hälso- och sjukvårdens och social- tjänstens område utveckla och förbättra händelseanalyser av inträffade självmord. Utredaren ska ge förslag på hur de nya kun- skaper som framkommer genom händelseanalyser kan föras över till regional eller lokal nivå med syfte att dessa kunskaper ska kunna komma till praktisk användning i det självmordspreventiva arbetet. Utredaren ska i arbetet säkerställa att de förslag som ges särskilt beaktar lagstiftning som behandlar integritetsaspekter. Nedanstå- ende uppdrag är en av de utgångspunkter utredaren har att beakta. Avdelningen Nationell prevention av suicid och psykisk ohälsa (NASP)1, vid , har fått i uppdrag att kartlägga det självmordsförebyggande arbetet och organisering av detsamma, som utförs av övriga samhällsaktörer än de inom hälso- och sjuk- vården. Uppdraget ska redovisas till regeringen (Socialdeparte- mentet) . Syftet med kartläggningen är att undersöka i vilken mån det före- kommer ett lokalt arbete utanför hälso- och sjukvården med ett uttalat mål att förebygga självmord. Denna avgränsning har beslu- tats i samråd med för att sär- skilja insatserna från arbete mot mobbning, kränkande behandling m.m., insatser som i förlängningen kan tänkas leda till att före- bygga självmord, men där målet inte är uttalat självmordsförebyg- gande. 1 Nationell prevention av suicid och psykisk ohälsa, NASP, är statens expert- organ för suicidprevention. NASP arbetar för att varaktigt minska antalet självmord och självmordsförsök och för att öka kunskapsnivån om självmord. NASP gör utredningar och ger råd till regeringen och olika myndigheter samt bedriver utbildningar kring självmords- prevention av bland annat personal inom skola och psykiatri. En webbenkät, Kartläggning av lokalt självmordsförebyggande arbete utanför hälso- och sjukvården, kallad kartläggningsenkäten, utarbe- tades i samråd med kommuner och landsting, SKL. Enkä- ten omfattar 24 frågor, om insatser med ett uttalat mål att före- bygga självmord bedrivs, om handlingsplaner finns, vilka insatser som görs, vilka målgrupper man riktar sig till, vilka metoder som används m.m. (bilaga 1). mejlades ut till samtliga 290 kommuner i samt till religiösa samfund, före- ningar och frivilligorganisationer. Kommunerna uppmanades att vidarebefordra webbenkäten till kommunala förvaltningar, skolor, räddningstjänst m.fl. berörda. , föreningar och frivilligorganisationer uppmanades att vidarebefordra enkäten till sina lokala organisationer. Enstaka formulär sändes ut med post till organisationer som saknade mejladress, framför allt religiösa sam- fund. Flera påminnelser har sänts ut och svarstiden har förlängts för att ge fler möjlighet att svara. Tanken bakom denna strategi var önskan att få in svar från olika typer av organisationer och verksamheter och därigenom få en bred bild av vad som pågår. Detta uppnåddes men vad olika förvalt- ningar gör gav inte svaret på hur kommunen som helhet ser på denna fråga. Många kommuner hade heller inte alls besvarat enkä- ten. Därför beslöts att göra en miniversion av webbenkäten till samtliga 290 kommuner för att fråga om det finns en handlingsplan i kommunen med ett uttalat mål att förebygga självmord. Denna webbenkät, Kartläggning av handlingsplaner för självmordsförebyg- gande arbete i kommuner, kallad kommunenkäten, omfattar sju frå- gor, om kommunen har en handlingsplan, titel på planen, mål, medel samt vilka år planen gäller m.m. (bilaga 2). Enkäten sändes ut med flera påminnelser . A.Kartläggning av handlingsplaner för självmordsförebyggande arbete i kommuner (kommunenkäten) Av landets 290 kommuner har 245 kommuner besvarat enkäten. 214 svarar nej och 24 svarar vet inte. Sju svarar ja, men två av dem har inte en plan som har ett uttalat mål att förebygga självmord. fem som har, eller ska anta eller arbetar med en handlingsplan, med ett uttalat mål att förebygga självmord är , , , och . handlingsplan för förebyggande arbete med skydd mot olyckor och extraordinära händelser 2008–2011. Mål: Starta en sui- cidpreventionsgrupp vars syfte blir att föreslå en åtgärdsplan för att minska antalet suicid i Stad. En handlingsplan för suicidförebyggande verksamhet i kommer att antas i slutet av detta år eller . Föreslagna mål är att antalet suicid och suicidförsök ska minska i . Skulle någon ändå försöka ta sitt liv ska det finnas upparbetade rutiner för att på bästa sätt kunna av- styra själva handlingen och ge vederbörande det stöd som behövs. Planen omfattar arbete med de olika strategierna2 i regeringens pro- position och ansvar ligger på olika nämnder. Exempelvis är ansvarig, med , polisen, skol- och barnom- sorgsförvaltningen som medverkande, när det gäller den strategi som handlar om kompetenshöjning av personal och andra nyckel- personer i vård och omhändertagande av personer med suicidpro- blematik. Utkast till åtgärdsprogram för suicidprevention i – kommer att tas upp för beslut . Insatserna avses starta . Det är en gemensam plan med . 2 De nio strategierna i regeringens proposition En förnyad folkhälsopolitik (prop. 2007/2008:110) är: 1 Insatser som främjar goda livschanser för mindre gynnade grupper. 2 Minskad alkoholkonsumtion i befolkningen och i högriskgrupper för självmord. 3 Minskad tillgänglighet till medel och metoder för självmord. 4 Självmordsprevention som hantering av psykologiska misstag. 5 Medicinska, psykologiska och psykosociala insatser. 6 Spridning av kunskap om evidensbaserade metoder för att minska antalet självmord. 7 Kompetens- höjning av personal och andra nyckelpersoner i vård och omhändertagande av personer med självmordsproblematik. 8 Händelseanalys av anmälningar. 9 Stöd till frivillig- organisationer. Den följer i stort folkhälsopropositionens strategier men kom- pletterat med en tionde strategi för akuta insatser vid misstanke om eller försök till suicid. Strategierna har även kompletterats med en kartläggning av inträffade suicid som inte är föremål för utredningar. Kommunen har ett program för skydd och säkerhet. Mål: Själv- destruktivt beteende och självmord ska minska – 2010 jämfört 2003–2006. Kommunen bedriver suicidprevention som omfattar utbildning av nätverk, skola, socialtjänst, primärvården, öppenpsykiatrin, och polisen och även föreläsningar för alla elever årskurs 9 – 3 samt för föräldrar och allmänhet. Inledningsvis bör påpekas att SKL framfört att kommuner ofta inte redovisar sin budget för specifika områden och följaktligen kan ha använt medel utan att de särredovisas. På frågan om medel fanns i kommunens budget för självmords- förebyggande arbete har 234 kommuner besvarat frågan. 195 kommuner svarar nej och 36 kommuner svarar vet inte. Nio kommuner har inte besvarat frågan alls. Tre kommuner svarar ja. De övriga två har inte preciserat något belopp men kommun nämner ett suicidnätverk med representanter från sjukvård, kom- mun, psykiatri, personliga ombud och räddningstjänst och uppger att arbetet ingår i kuratorernas, skol- sköterskornas och socialsekreterarnas förebyggande arbete. B.Kartläggning av lokalt självmordsförebyggande arbete utanför hälso- och sjukvården (kartläggningsenkäten) Förfarandet innebar att skicka ut denna enkät till kommuner, reli- giösa samfund och föreningar med uppmaning att vidarebefordra den till de lokala verksamheter som gör självmordpreventiva insat- ser. Detta innebär att de resultat som redovisas i rapporten kanske inte speglar allt självmordsförebyggande arbete som görs. Av totalt 585 svar har 572 besvarat frågan om vilken typ av organi- sation som svaren avser. Det är 292 kommunala förvaltningar, 172 skolor, 17 föreningar, 78 religiösa samfund, 13 andra verksamheter och 13 som inte uppgivit vilken typ av organisation svaren avser. 59 kommunala förvaltningar och 60 skolor har endast besvarat denna inledande fråga. Befattningar på dem som svarat på enkäten På frågan vilken befattning uppgiftslämnaren har uppges exempel- vis verksamhetschef, socialchef, skolchef, resurschef, (individ och familjeomsorg), räddningschef, styrkechef, brand- mästare, gruppchef, avdelningschef, hemvårdschef, chef för äldre- /handikappomsorgen, barn- och utbildningschef, folkhälsochef, samordnare, utredare, projektledare, strateg, utvecklingsledare, ungdomsledare, metodutvecklare, elevhälsochef, rektor, skolskö- terska, skolöverläkare, kurator, psykolog, kyrkoherde, diakon, kommunister, pastor, församlingspedagog, imam, administratör, kanslist, ordförande, ansvarig i telefonjour, styrelseledamot samt kommunalråd. I en inledande fråga om insatser görs för att förebygga självmord svarade 242 ja av totalt 567 svarande. Nej har 325 svarat och 18 har inte besvarat frågan. Ett fyrtiotal av de 239 ja-svaren beskriver någon typ av insats, som har ett uttalat mål att förebygga självmord. Det är dessa mer specifika insatser, såväl omfattande och långsiktiga som smärre och enstaka, planerade liksom genomförda aktiviteter, som redovisas i bokstavsordning i tabellbilagan nedan (se tabell 1). Övriga ja-svar i enkäten redovisas inte i tabellform utan endast översiktligt i rapporten. Detta gäller exempelvis insatser där målet inte är uttalat självmordsförebyggande, men där insatserna bedöms förbättra förutsättningarna för psykisk hälsa och därmed i förläng- ningen förhoppningsvis förhindra psykisk ohälsa och dess yttersta konsekvens självmord. Det kan handla om hälsofrämjande och stödjande insatser i skolan och inom elevvård/skolhälsovård, exempelvis arbete mot mobbning och kränkande behandling, insat- ser för att stärka självkänslan m.m. I tabellen redovisas inte heller insatser som bedömts att de bör ingå som rutin i det ordinarie arbetet inom exempelvis socialtjänst och omsorgsverksamhet såsom riskbedömning, bemötande av sui- cidnära personer och förfarande efter inträffat självmord. Det gäller även individinriktade insatser på ungdomsmottag- ning, inom socialtjänst och omsorgsverksamhet. Som generella in- satser ses även samtalsstöd, sorgegrupper och konfirmationsunder- visning i kyrkor och religiösa samfund samt samtals- och kamrat- stöd i föreningar. Flertalet nämner att de arbetar med att tidigt fånga upp signaler och att hänvisa vidare till andra instanser inom BUP och psykiatrin med flera. Samverkan mellan olika verksam- heter är också vanligt förekommande. På frågan om man har en handlingsplan som är gjord specifikt för självmordsförebyggande arbete har 30 svarat ja av de 466 som be- svarat frågan. Många av svaren avser påbörjade eller planerade in- satser, arbetsmaterial eller ännu inte antagna program. Några anger planer som inte specifikt avser suicidpreventionsarbete, såsom plan mot mobbning, livskunskap, alkohol- och drogpolitiskt handlings- program, likabehandlingsplan mot kränkande behandling med flera. Andra planer avser arbete med självhjälpsgrupper, stöd vid samtal med suicidnära personer. 391 svarar nej, 45 svarar vet inte och 119 har inte svarat på denna fråga. Som tidigare nämnts har SKL framfört att kommuner ofta inte redovisar sin budget för specifika områden och följaktligen kan ha använt medel utan att de särredovisas. Enskilda svar bekräftar detta genom att ange att budgeten inte är avgränsad, att basresurser eller utvecklingsbidrag används. Fjorton svarande av totalt 441 svar, uppgav att de hade medel i budget för självmordsförebyggande arbete 2008. 244 svarade nej och 183 svarade vet inte. Av de som svarade ja har nio svarande uppgett ett belopp i kronor. Två svar avser samma verksamhet. Sva- ren ligger mellan . (5–10 000, 25 000, 30 000, 40 000, 45 000, 100 000, 150 000, ca 160 000 samt 1 miljon). En miljon avser insatser för ungdomar mer generellt, vari arbete med frågor om suicidprevention ingår. Några av svaren avser insatser av mer hälsofrämjande karaktär, exempelvis DISA3 Depression In Swedish Adolescents, en utvärderad metod med syfte att förebygga depressiva symtom hos tonårsflickor. I förläng- ningen kan dylika insatser tänkas förebygga självmord men de har inte som uttalat mål att förebygga självmord. Typ av insatser som genomförs På frågan vilken typ av insatser som bedrivs, var det möjligt att markera flera alternativ. Den vanligaste insatsen bland de 237 sva- ren är stöd (178 svar), information (124 svar), utbildning (114 svar) samt händelseanalyser (49 svar) samt begränsning av medel och metoder för suicid, t.ex. i den fysiska miljön (19 svar) samt annat (67 svar). Målgrupper som insatserna riktas till 215 svarande har besvarat frågan om vilka målgrupper som insat- serna riktas till. Möjligheten att markera fler svar gavs. Flest svar gäller målgruppen barn och ungdomar, 108 svar för åldersgruppen 3 – Depression In Swedish Adoloscents. Metoden bygger på ett universellt skolbaserat program och den har utarbetats för svenska förhållanden vid , . Metoden är utvärderad: Utvärdering av effekterna av programmet (Depression In Swedish Adoloscents) med syfte att förebygga depressiva symtom hos tonårsflickor. och Barns hälsa. 0–respektive 149 svar för åldersgruppen 14–24. Flest svar ut- över åldersgrupper gavs för övrig personal som arbetar med ung- domar 69 svar, lärare 67 svar samt socialtjänstpersonal 54 svar. Metoder för självmordsförebyggande arbete De metoder som nämns för självmordsförebyggande arbete av de 189 som besvarat frågan är exempelvis stöd och samtal, POSOM- grupper4 hänvisning, utbildning och information, hälsofrämjande insatser och elevvårdsarbete, tidig upptäckt av elever i riskzon, nät- verksarbete, medvetandegörande insatser, samverkan och remisser. Stöd: Stöd och samtal, vägledning, krisstöd, debriefing, sorge- grupper, förbön, avlastningssamtal, kamratstödsamtal Hänvisning: Remisser till rätt instans Utbildning/information: Kärleken är den bästa kicken5 Psykisk Livräddning6, VIVAT7, Mentalt förebyggande hälsovård – Livs- kompetens8, Låt himlen vänta9, föreläsningar, seminarier, broschyrer 4POSOM – Psykiskt och socialt omhändertagande vid allvarliga händelser. Grupp som verkar inom kommunen och som är avsedd att leda och samordna det psykologiska och sociala omhändertagandet av drabbade, anhöriga och personal vid allvarlig händelse. Rekom- mendation i föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2005:13) om fredstida katastrofmedicinsk beredskap och planläggning inför höjd beredskap. Krisberedskaps- myndigheten, och Styrelsen för psykologiskt försvar har upphört. har en ny sammanhållen myndighet startat – Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB). MSB ger POSOM-kurser samt kurser i krishantering, avlastande samtal och kamratstödsamtal. 5Kärleken är den bästa kicken är en tvådagars kurs för att förebygga psykisk ohälsa. Kursen vänder sig till personal inom högstadium, gymnasieskolan, ungdomsmottag- ningar m.fl. Utgångspunkten är videofilmen är den bästa kicken. Filmen är utveck- lad vid NASP. Syftet är att förebygga självmordshandlingar genom att visa filmen för hög- stadie- och gymnasieungdomar samt föräldrar, personal inom skola och fritid. Därigenom kan kunskapen om ungdomar i kris ökas liksom beredskapen att hjälpa. 6Psykisk Livräddning är en kurs 0,5–, en kursledarutbildning samt en broschyr från Västsvenska Nätverket för Suicidprevention, WNS. 7VIVAT Metoden bygger på ASIST (Applied Suicide Intervention Skills Training) som utvecklats i och använts i under namnet VIVAT (latin: Leva, låt leva). Grund- utbildningen omfattar (Första hjälpen vid självmordsfara). 8Mentalt förebyggande hälsovård – Livskompetens – ett undervisningsmaterial av och . Syftet med metoden är att med hjälp av föreläsningar, praktiska övningar och rollspel ge elever kunskaper om mobbning, psyko- sociala problem, depressioner samt självmordstankar, självmordsförsök och självmord bland ungdomar samt hopp om hur personliga problem kan lösas och om var man kan få hjälp m.m. Metoden är utvärderad. 9Låt himlen vänta – Sensus, Västsvenska Nätverket för Suicidprevention och SPES, för SuicidPrevention och Efterlevandes stöd. Studiecirkelmaterial om hur man upptäcker, samtalar med och hjälper sköra ungdomar. SOU 2010:45 Bilaga 2 Attitydpåverkan: Suicidpreventiva Medvetandegörande: Filmen är den bästa kicken med Hälsofrämjande insatser: , Livskunskap Elevhälsoarbete: Mentorer, personal ute bland eleverna på raster och i matsal, aktiv elevfrånvarohantering, föräldrakontakt, mentalt förebyggande hälsovård, hälsosamtalet, frågeformulär om psykisk hälsostatus, likabehandlingsplaner, arbete mot kränkande behand- ling, insatser mot självskadebeteende, samordning med övrig elev- hälsopersonal Bedömningar: Riskbedömningar och skattningsinstrument, exempelvis ASI-intervjuer10 Händelseanalyser: Analys av inträffade händelser, nivå-2 och nivå-3 utredningar11 Rutiner: Larmrutin, rutin i ungdomsmottagningarnas handbok, rutiner inom omsorgsverksamhet Uppföljning/utvärdering av självmordsförebyggande insatser 248 har besvarat frågan om man följer upp/utvärderar sina insatser. 158 har svarat nej, 32 vet inte och 337 har inte svarat och 58 har svarat ja. Bland Ja-svaren redovisas insatser i form av elevutvärde- ringar, hälsoenkäter, kursutvärderingar, larmrapporter, dialog med utförarna, mäta nåbarhet, väntetider för jourhavande präst m.m. I kartläggningen fanns en fråga om övriga kommentarer. Utöver detta har många i telefonsamtal eller via mejlkontakter delgivit sina tankar och erfarenheter kring arbetet med självmordsprevention. Nedan redovisas kortfattat dessa synpunkter. Brist på resurser nämns av några och flera beklagar att de inte hunnit längre i arbetet med dessa frågor. Andra nämner att insatser sätts in först efter en suicidhändelse. Några pekar på att påstöt- ningar i frågan om handlingsplaner inte leder någon vart och att tålamod och uthållighet krävs för arbetet med dessa frågor. 10ASI är en standardintervju för kartläggning och bedömning av problem och resurser för personer med missbruks- och beroendeproblem. ASI är en be- arbetning av den svenska översättningen (1998) av Addiction Severity Index, v.5 (Mc m.fl.). Bearbetningen har genomförts av IMS, . 11Nivå 2- och 3-utredningar vid larm och hot om suicid. Nivå 3-utredningar motsvarar händelseanalyser. få kommentarer illustrerar synsättet att frågor om självmord inte bör diskuteras, utan att fokus istället ska läggas på stärkande insat- ser. Några påpekar att enkäten har gjort att diskussioner om insat- ser har påbörjats. Behovet av utbildning och attitydförändringar framförs och konkretiseras på olika sätt. Exempelvis önskas ytterligare föreläs- ningsturnéer kring Psykisk Livräddning, något som Västsvenska Nätverket 2008 har genomfört i några kommuner. Önskemål har också framförts om en svensk modell à la VIVAT. SKL frågade 2007 om kommunerna hade ett handlingsprogram för skadeförebyggande arbete för äldre13. av de som hade ett handlingsprogram svarade att suicid ingår i handlingsprogram- met. Dessa kommuner var , , , , , samt . Utbildning av anhörigvårdare och anställda inom äldrevården har genomförts i ett brett sam- arbete mellan kommunen, föreningar samt kyrkan i och . Andra kommuner, exempelvis , planerar suicidpreventiva insatser inom ramen för Säker och Trygg kom- mun14. Flera påtalar betydelsen av samverkan och nätverk i dessa frågor. Ett exempel som nämns är den regionala samverkan som sker i , där en tvärsektoriell referensgrupp 12Nationellt och regionala nätverk för suicidprevention. På initiativ av NASP startades sex regionala nätverk för suicidprevention. NASP:s roll är att samordna de sex regionala nät- verken med representanter från såväl myndigheter och vårdgivare som SPES. Varje regionalt nätverk sammanträder regelbundet och nationella nätverkskonferenser organiseras . Rapporter från samtliga nätverkskonferenser finns utgivna i rapportserien Att satsa på psykisk hälsa – förebygga självmord och självmordsförsök. Här samlas all suicidologisk teori och metodstöd i tillsammans med presentationer av aktuella avhandlingar. 13Skadeförebyggande arbete för äldre Enkät till kommuner 2007. NCO= 2008:2 kommuner och landsting. Under Policy och planer fanns en fråga om vad som inkluderas i handlingsprogrammet: Fallskador, våld, suicid och annat, ange vad. De kommuner som svarade att de har ett handlingsprogram för skadeförebyggande arbete för äldre fick också uppge vad som ingår i handlingsprogrammet. av de kommuner som svarat att de har handlingsprogram svarade att suicid ingår i handlingsprogrammet. De kom- muner som svarade ja i enkäten var , , , , , samt . 14År 1989 lanserades på svenskt initiativ idén om En säker och trygg kommun, en modell för det skadeförebyggande arbetet i lokalsamhället. blev den första kommunen i värl- den som certifierades (återcertifierad 2008). I finns 16 kommuner med olika inrikt- ning certifierade som En säker och trygg kommun. Indikatorer är bland annat program riktade mot högriskgrupper samt program som dokumenterar skadors frekvens och orsaker. 15Ett uppdrag från i att kartlägga förutsätt- ningarna för ett regionalt handlingsprogram/plan mot suicid ledde till en kartläggning av länets 49 kommuner .