sou · GXB316d2 · 2010-01-01 00:00:00 — SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på Textbearbetning och layout har utförts av , FA/kommittéservice Grafisk formgivare: , Liedgren Design Vårt program för förnyelse ............................................. Kultur – kommunikation, gemenskaper och förmågor......... Varför behövs en ny kulturpolitik? Iakttagelser i vår grundanalys.................................................. Mål för kulturpolitiken ................................................ Mål för olika syften.................................................................. Vårt förslag till nya mål för kulturpolitiken........................... De enskilda målen......................................................... 8.2.3 Några mål vi inte fört vidare ........................................ Kulturpolitik, civilsamhälle och folkbildning.................. Civilsamhället i och övriga världen ............................ Statliga stöd till kulturområdets civilsamhälle ....................... Överväganden och förslag............................................ Överväganden och förslag............................................ Överväganden och förslag............................................ Kulturpolitiken som aspektpolitik – samspelet med Kultur i skolan.......................................................................... 10.1.2 Dagens arbete med kulturen i skolan...................... Överväganden och förslag ....................................... Högre utbildning, forskning och eftergymnasial utbildning för kulturområdet ................................................ 10.2.2 Eftergymnasial yrkesutbildning för kulturyrken ... Kulturföretagande och entreprenörskap............................... 10.3.2 Vad menar vi med entreprenörskap, företagande 10.3.3 Skiljer sig kulturföretag från andra företag?........... 10.3.4 Kulturella näringar och entreprenörskap i ett 10.3.5 Kulturföretagens roll och ställning ................. Överväganden och förslag ....................................... 10.4.3 Strategier och program på olika nivåer.................... 10.4.4 Kulturmyndigheternas och regionernas arbete med kultur som strategisk utvecklingskraft ........... Överväganden och förslag ....................................... Kultur och hälsa ..................................................................... 10.5.3 Utvecklingen på området kultur och hälsa............. Överväganden och förslag ....................................... Kultur och miljö..................................................................... 10.6.2 Kulturverksamheter med betydelse för 10.6.3 Kulturella perspektiv av betydelse för Överväganden och förslag ....................................... EU-samarbete och internationella frågor ..................... Samarbetet inom EU – program och initiativ ...................... Kulturrådens roll och ansvarsområden................................. Analys och bedömningar....................................................... Ökat samspel mellan stat, landsting och kommun – 12.2.1 utredningar och regionaliseringsfrågan.... Dagens statliga bidragssystem............................................... Utgångspunkter för en ny modell ........................................ Överväganden och förslag ..................................................... Samspel och process ................................................. Genomförande av modellen..................................... Centralt fördelade stöd, konstnärernas villkor och enskild finansiering av kulturverksamhet..................... Centralt fördelade stöd – stöd utanför portföljen ............... 13.1.1 Stöd till alliansverksamhet och Kultur i arbetslivet.................................................... Statens kulturråds branschstöd ............................................. Stödet till de fria grupperna................................................... Efter Framtidens kultur – behov av en ny fristående Om konstnärernas villkor...................................................... Konstnärer och konstnärspolitik............................. Konstnärernas ekonomiska villkor........................................ Stöd till konstnärer................................................... Vissa frågor om sponsring, donationer och villkoren för enskild finansiering av kulturområdet .................................. Sponsring och gåvor............................................................... 13.9.1 Avdragsrätt för företag vid inköp av samtida 13.10.1Beskattning av ersättning för tjänsteresor och traktamenten för frilansande skådespelare och 13.10.2 Sammanfattande bedömning ................................... Del 1 - Grundanalys 2En värld i förändring 3Kulturpolitiken och 1900-talets kultursyn Del 3 - Kulturpolitikens arkitektur 14Arkitektur för en samlad kulturpolitik 15En sfär för frågor om arkiv, bibliotek och språk 16En sfär för frågor om samtid, historia och livsmiljö 17En sfär för frågor om konstarterna 18En ny roll för 20Genomförande och konsekvensanalys Referenser Reservation och särskilda yttranden Bilaga 2 Sammankomster 2007-2009 Bilaga 5 Regionala träffar och Bilaga 6 Forskning för kulturområdets behov 7 Vårt program för förnyelse I detta kapitel redovisar vi vårt samlade förslag till program för kulturpolitikens förnyelse. Kapitlet inleds med en beskrivning av hur vi ser på kultur, som ämne för politiken. Vi sammanfattar också några av de viktigaste argumenten för att kulturpolitiken behöver förnyas. Förnyelseprogrammet utgår från den analys av kulturpolitiken som vi redovisat i betänkandets del 1, Grundanalys. Därför har vi i detta kapitel också gjort en sammanfattning av denna. Förnyelse- programmets punkter utvecklas vidare i resten av betänkandet. Vårt program för kulturpolitikens förnyelse: 1.Nya mål för kulturpolitiken 2.En annan roll för staten 4.Fokus på de offentliga arenorna 5.Samspel med civilsamhälle och folkbildning 7.Portföljmodell för samspel mellan stat, kommuner och lands- ting 8.Ny strategi för stöd till kulturskapande 9.Arkitektur för en förnyad kulturpolitik 10.Ny syn på institutionerna Vårt program för förnyelse 7.1Kultur – kommunikation, gemenskaper och förmågor Kultur är ett ord vi använder för att fånga de föreställningar som medlemmarna i ett samhälle har om sig själva och som ger normer för hur de uppträder mot varandra. Det går nog inte att bestämma vad kultur egentligen är, men vi kan säga att kultur i hög grad skapas genom kommunikation mellan människor. Utan kommunikation – ingen kultur. Människor kom- municerar med olika former av tecken – symboler – som produceras och konsumeras. Vår kultur omskapas vartefter som kommunika- tionsprocesserna fortsätter. Även kulturpolitiken är bemängd med symboler. I första hand tänker vi på kulturinstitutionerna med de monumentala byggnader som politiken med förkärlek förser dem med. Att institutionerna i sin tur är så centrerade kring det kulturella arvet är naturligt. När kulturen ny- eller ombildas, sker det ofta med kulturarvet som nyttigt motstånd. Men kulturpolitiken är också den politiska ramen kring kom- munikationen med de konstnärliga uttrycksmedlen eller konstens tecken. Den är också den politiska ramen kring de viktigaste form- erna för den allmänna och samhälleliga kommunikationen, dvs. böckerna, arkiven, biblioteken, tidskrifterna, dagspressen, radio och TV. Vi tror inte att det är en slump att kulturpolitiken växer fram och formuleras som ett specifikt politikområde under 1960- och som TV fick sitt stora genombrott som en ny form för masskommunikation. Konsten, kulturarvet och bildningen Konst är inte detsamma som kultur. Men med konstens hjälp kan vi få syn på vår egen kultur. Därför är det naturligt att kulturpolitiken har sitt centrum i de kulturyttringar som är väsentliga för samhällets självförståelse och självbild. Hit hör också kulturarvet. Bildningsarbetets nära relation till kulturpolitiken blir uppenbar. Men vilka kulturyttringar som ska vara kulturpolitikens kärna eller primära områden kan inte bestämmas en gång för alla. Detta har också ändrats över tiden. Det har vi visat i Vårt program för förnyelse Dagens förhållanden är – som alltid – tidsbundna. När politiken behöver förnyas gäller detta också de ämnen och områden som politiken ska lägga vikt vid, liksom det sätt som den ska fung- era på. I de följande avsnitten av betänkandet ska vi utveckla våra syn- punkter på politikens förnyelse i dessa hänseenden. Kulturer förändras och utvecklas genom påverkan av och inter- aktion med annan kultur. Men detta sker inte bara som någon meta- fysisk eller ogripbar process som vi bara i bästa fall kan observera och försöka förstå. Nej, till vår kultur hör också att människan har sitt eget ansvar och sin egen myndighet. Kultur byggs inte passivt genom att vi flyter med historiens breda ström, utan genom att människor utnyttjar och får möjlighet att använda sina skapande förmågor. Därför handlar kulturpolitik inte enbart om kommunikationen i samhället eller om samhällets självförståelse. Den är också – eller bör vara – en politik som är inriktad på att vidga utrymmet och möj- ligheterna för var och en att utnyttja dessa sina skapande förmågor. Det förutsätter att de mänskliga gemenskaperna präglas av tolerans och respekt för individens integritet som de är öppna och inkluderar alla samhällets medlemmar. Kulturpolitiken ska, som vi ser det, ha till syfte att verka för detta. 7.2Varför behövs en ny kulturpolitik? Det som sagts sammanfattar vår grundläggande syn på kultur och kulturpolitik – uttryckt i nyckelorden gemenskaper, kom- munikation och skapande förmågor. Vårt uppdrag handlar emellertid främst om behoven av en för- ändrad kulturpolitik. Det bottnar i en spridd uppfattning inom svenskt kulturliv av att den statliga kulturpolitiken efter hand och i allt högre grad tappat i kraft, relevans och betydelse. Den enklaste förklaringen till detta skulle kunna vara att problemet i allt väsent- ligt gäller en kulturbudget som uppfattas som för trång och där ett växande kulturliv får konkurrera om en realt krympande kaka. Vårt program för förnyelse Kan resursbrist bero på svaga argument? Säkert kan det ligga en del av förklaringen i detta, men det leder bara över till nästa fråga som är varför kulturområdet i så fall inte attraherat de politiska prioriteringarna. Det kan knappast bero på att det saknats argument eller offentlig debatt om kulturområdets villkor. I förhållande till sin storlek finns det troligen inget annat samhällsom- råde som har ett så stort medieutrymme som kulturområdet och som företräds av så många argumentationsstarka röster. Vår analys visar att även om kulturbudgeten växt nominellt, har dess köpkraft ställd i relation till de varor och tjänster som den avser att täcka, inte ökat . En del har sedan åter- tagits, men då med ett antal nya ändamål som ska rymmas jämsides med de gamla. Problemet med en realt krympande kulturbudget är således nästan , även om det efterhand har blivit allt mer påtagligt. Kan resursbrist bero på att politiken saknat handlingsutrymme? Inte heller en hänvisning till försämrade statsfinanser eller en all- mänt sett krympande offentlig sektor räcker som enda förklaring. I diagrammet fig. 1 (nedan) jämförs kulturbudgetens utveckling med några andra politikområden: rättsväsendet, högre utbildning och forskning, jordbruksområdet samt miljöområdet. Vårt program för förnyelse Figur 1 Andelar utgifter av statsbudgeten för rättsväsendet, högre utbildning och forskning, kultur och medier, jordbruk samt miljövård 1970/71– 2005. Enligt förslagen i budgetpropositionerna efter femårsintervall1 Justitiedep./UO4, Rättsväsendet o forskning 1) Kultur o medier2) Här redovisas budgetutvecklingen för de olika områdena uttryckta i procent av statsbudgeten exklusive dess utgifter för amortering av utlandsskulden. Vi ser att kulturbudgeten ökar från av den samlade budgeten 1975/1980/81 och mellan dessa nivåer pendlar den sedan. kulturbudget når dock upp till 0,9 pro- cent av statsbudgeten. Kulturbudgetens utveckling får därför i ett vidare perspektiv beskrivas som påfallande odramatisk. Jämför vi med budgetarna för jordbruk, högre utbildning och forskning respektive rättsväsende ser vi väsentligt större omkastningar, både i fråga om nedskärningar och budgetökningar. Kulturpolitiken har inte fått någon framträdande politisk priori- tering, men den har skyddats från besparingar. 1 Statsbudgeten exklusive kostnader för amorteringar på statsskulden. Kostnaderna för de olika utgifterna är korrigerade med hänsyn till omföringarna mellan olika huvudposter i statsbudgeten över perioden. De angivna kostnadsandelarna täcker således utgifter för ända- mål som är jämförbara över hela perioden /71 – 2005. Vårt program för förnyelse Budgeten för miljöpolitiken är mindre än kulturbudgeten, men den representerar en politisk strategi som närmast kan betraktas som kulturpolitikens motsats. Huvuddelen av miljöpolitiken drivs således inte via en specifik miljöbudget, utan genom insatser för miljö, klimat och naturvärden inom ramen för de olika samhällsområdena där miljöpåverkan skapas – t.ex. trafik, areella näringar och samhällspla- nering. Mycket talar för att kulturpolitiken skulle behöva utveckla ett motsvarande förhållningssätt. Vi kallar detta att kulturpolitiken behöver utvecklas mot att bli en aspektpolitik, dvs. att frågor om kult- ur finns som aspekter på i princip varje fråga om samhällets utveck- ling. I otakt med tiden? Bristen på politisk tyngd inom kulturområdet kan således varken bero på bristande offentlig opinionsbildning eller på avsaknaden av handlingsutrymme. Den har nog inte heller att göra med ett minskat kulturintresse bland medborgarna. Rimligare är då att anta att svårig- heterna handlar om att kulturområdet i den samlade politikens per- spektiv inte uppfattas som tillräckligt politiskt angeläget. Kanske upp- fattas kulturen till och med som ett politikområde i otakt med tiden? Kulturbudgetens högst odramatiska utveckling speglar ett poli- tikområde som visserligen skyddats från mer omfattande neddrag- ningar, men som förefaller utvecklas i relativ stillhet, långt ifrån de politiska dagsfrågorna och samhällsförändringarnas turbulens. Detta är dock en slutsats som stämmer dåligt med den väl spridda uppfattningen att kultur inte alls är en samhällsföreteelse som marg- inaliserats. I stället tar olika kulturyttringar ett allt större utrymme i den offentliga sfären. Anledningen till att kulturpolitiken förlorat i betydelse beror i stället, enligt vår bedömning, på att den inte förändrats som den borde för att ligga i fas med samhällets utveckling. 7.3Iakttagelser i vår grundanalys I utredningens grundanalys (kapitel 2) har vi försökt fånga de över- gripande samhällsförändringarna i ett vidvinkelperspektiv. Vi refererar först huvuddragen i den kulturella, ekonomiska och teknologiska omställning som världen genomgår genom globali- Vårt program för förnyelse Detta kan också beskrivas som övergången från en industri- ell ekonomi till en informations- och tjänsteekonomi och startade på allvar . Detta ekonomiska skifte är nära förbundet med och invävt i ett kulturellt skifte. Det handlar om att de typiska sekulära värderingar som finns i 1900-talsmoderniteten och som åtföljer industrisamhället nu konfronteras med nya uppsättningar av normer och värderingar som bl.a. handlar om individens identi- tet och moraliska krav riktade mot politik och offentligt samhälle. Detta nya mönster av värderingar har olika namn i litteraturen. Vi kallar dem sammanfattningsvis för frihetsvärderingar. Vi befinner oss av allt att döma fortfarande mitt uppe i trans- formeringen från den äldre samhällsformen till den nya. Men inter- nationella jämförelser pekar på att omställningen gått långt i även jämfört med andra västländer. Om vi vidgar perspektivet bakåt i tiden, kan vi konstatera att de samhällsförändringar som inträffade i ungefär tidig- are också innebar ett skifte av idéer, värderingar och normer. Det var då svenskarna bytte näringsfång från agrar ekonomi till indust- riell, bosättningsmönster från landsbygdsboende till städer och tät- orter samt kulturella värderingar från traditionella till sekulära. Att förändringarna i fråga om näringsliv och bebyggelsemönster förut- sätter och betingar varandra verkar vara uppenbart och lika påtag- ligt är att omvandlingen av människornas yttre villkor också svarar mot en omvandlig av värderingar. Enkelt uttryckt kan vi säga att i det traditionella samhället utspela- des det mesta som styrde tillvaron helt och hållet inom lokalsam- hällets ram. Där fanns en stark social kontroll som var förenad med en stark social tillhörighet. I den moderna tiden – däremot – domi- neras livet för de flesta människor av helt andra faktorer: en natio- nell politik, en statlig byråkrati och ett näringsliv och en ekonomi som inte har det agrara samhällets naturliga lokala förankring. Den sociala kontrollen är svagare och individens frihetsgrad därmed större. Den sociala sammanhållningen är annorlunda – starka band till få indi- vider ersätts av svagare band med flera. Vårt program för förnyelse Hela denna omställning från traditionens till 1900-tals- modernitetens samhälle har varit en dramatisk process. Kanske ska man här tala om 1900-talets stora kulturella fråga. Vår utredningshypotes kan vi därför formulera som antagandet att kulturpolitikens framväxt och utveckling bäst kan förstås som en spegling av denna djupgående omställning av människornas tillvaro och villkor. Med 1900-talets sista decennier kan denna stora omställning på många sätt anses genomförd. I stället går samhället, som vi sett, nu in i en ny transformering, i ett tjänste- och informationssamhälle med globalisering och nya former av mångfalder som kännetecken. Här, i anslutning till detta skifte, bör man kunna söka pro- blemen kring dagens kulturpolitik – en politik som är uppbyggd kring 1900-talets omställning, men inte är anpassad till den nya trans- formeringen. Våra föreställningar om kultur går i hög grad tillbaka på idéer som växte fram och det tidiga . En svensk modell med akademier och kungliga kulturinstitutioner etableras redan av . Även om skalan i det lilla svenska 1700-tals- samhället inte kan jämföras med senare tider, visar det sig att grund- formerna för att driva kulturell politik förblev märkligt lika, långt in . Nya akademier och nya kulturinstitutioner etablerades efter men de följde på många sätt mönstret . Den grundläggande administrativa reformen inom ramen kulturpolitik handlade om att ersätta akademierna med en modern statlig kulturförvaltning. Därefter har inte några stora förändringar gjorts. Kulturområdet är därför särdeles ovant vid administrativa för- ändringar och förändringsprocesser, något som är en svårighet när utvecklingen behöver drivas vidare. Organisatoriska och struktur- ella förändringar, som ofta är nödvändiga i ett förändringsskede, uppfattas då som mer omvälvande än vad de i själva verket är. Vårt program för förnyelse Ett modernt kulturliv med fria konstnärer och författare, som hyggligt kan försörja sig på sitt konstnärliga skapande, växte fram som sträcker sig från representationsreformen till demokratins genombrott kring 1920. Det handlar dock om ganska få personer. De nya kulturinstitutioner som byggs utmanar de gamla och placerar konst, historia och vetenskap framför kyrkans sakrala symboler. Sekulariseringspro- cessen – som en del av moderniseringen – har tagit sin början. Folkbildningen växer fram som lokala ombud för den nya sekulari- seringen, men också i opposition mot denna. Institutionerna markerar statlig central makt medan folkbildningen är orienterad mot lokal- samhällena. Vi kan kalla folkbildningen för civilsamhällets kultur- utskott. är det industri och urbanitet som rycker fram. Konsten blir modern och i första hand socialdemokratin söker association med den för att markera sin egen framtidsorient- ering. De större städerna bygger egna kulturinstitutioner och mar- kerar därigenom sin anslutning till moderniteten. Folkbildningen dras närmare in i statsförvaltningen och inte- greras i den som en del av den kulturpolitik som börjar växa fram. På sätt och vis markerar folkbildningen och den kultursyn den repre- senterar bandet bakåt till det gamla, lokalt präglade samhället. Också de gamla institutionerna integreras i den nya kulturpoli- tiken. Den nya politiken bekräftar sin legitimitet genom att ta ansvar för historien. Kulturarvet representerar ett samhälle som ännu inte blivit modernt. I den nya kultursynen är gränsen knivskarp mellan det moderna och det förflutna med sitt kulturarv. Folkhemmets program är att det gamla samhällets trygghet och tradi- tion ska återskapas i nya former, inom modernitetens ram. Så formu- leras visionen . Efter når 1900- talsmoderniteten sin höjdpunkt. Med stadsomvandlingar och miljon- program blir samhällsomvandlingen i hög grad ett rent fysiskt bygg- projekt. När detta når sitt slut, markerar det slutet på en era. Just i detta skede etableras kulturområdet som en särskild poli- tik. Kulturpolitiken får fastare konturer och dessa Vårt program för förnyelse formaliseras kulturpolitiska riksdagsbeslut. Att det sker just kan förklaras på flera olika sätt. Det går t.ex. att sätta tidpunkten i samband med den nya mediesituationen som skapades genom att televisionen introducerades som mass- medium. Men det går också att se kulturpolitiken som en närmast administrativ konsekvens av de samtidiga reformerna inom utbild- ningspolitiken. Den kulturpolitik som slutligen formuleras 1974 vänder sig – pre- cis som de då nya kulturinstitutionerna – både bakåt och framåt. Precis som dessa markerar politiken att när samhället nu står inför ett nytt uppbrott så sker det med en trygg förankring i det som har byggts. kulturpolitik är ett uttryck för 1900-talsmodernitetens kultursyn, genom att markera att vi hör hemma i det moderna samhälle som byggt upp . kulturpolitiska program är i princip genomfört . Då byggdes ett antal nya kulturinstitutioner som åter igen har ett helt nytt underliggande budskap. De signalerar att världen har kommit till , att förträngda frågor åter är aktu- ella, att konst, historia och samtid samspelar och att frågan om frihet och auktoritet står på agendan. Den postmoderna strömningen slår igenom inom konst, veten- skap och samhällsdebatt. Också kulturarvet kommer in i samtiden från sin förvisning till historien. Vi börjar lära oss att kultur är en kombination av det ärvda och det valda. Ett nytt teknikskifte skapar förutsättningar för masskommunikationens differentiering. Individu- aliseringen förstärks. Den kulturpolitiska översynen visade en tydlig tendens att vilja slå vakt om 1900-talsmodernitetens kultursyn och den korresponderande politiken. Därmed befästes det defensiva draget i kulturpolitiken som efter hand vuxit sig allt starkare . Den kulturpolitiska strategin påminner i hög grad om det förra sekelskiftets – det nya ska uppfattas som växande på traditionens axlar. kulturpolitik finns fortfarande en balans mellan en socialt orienterad politik med blicken riktad mot den enskilda män- niskan och den politik som hotade att få ett ensidigt fokus på det pro- fessionella kulturskapandets villkor. Folkbildningen var den viktigaste Vårt program för förnyelse Det fanns också en balans mellan institutionerna och icke-institutionellt kulturskapande. Men helt klart fanns redan i den politiken inbyggt tendensen till kantring mot det professionella och det institutionella perspektivet. politik är en tydlig förlängning av i den meningen att den fortsätter den utveckling som inletts . Men den nämnda obalansen blir än mer tydlig och ökar efter hand.