sou · GXB315 · 2010-01-01 00:00:00 — Oavsett om en försäljning kommer till stånd och staten därmed får en försäljningsintäkt att disponera eller om bolaget kvarstår i statlig ägo och levererar årlig vinst finns behov av att ta upp frågan om till vilka ändamål dessa medel bör användas. I ljuset av de stora summor som via tillförs barns och ungdomars fysiska fostran är det angeläget att lyfta frågan också om dessa medel bör utnyttjas till gagn för ungdomars intellektuella och kreativa utveckling samt det livslånga lärandet. Utveckling av ett vaket intellekt, känsla, historisk förankring och kreativitet är nog så väsentliga för barns och ungdomars utveckling som fysisk träning. Redan i antiken var devisen mens sana in corpore sano (en sund själ i en sund kropp) ett självklart mål att sträva efter. Här bör särskilt lyftas fram den kunskapsresurs som museerna skulle kunna utgöra i en sådan process. Spel har i ett historiskt perspektiv varit en etablerad form för finansiering av kulturen i . anordnades spel till förmån för olika kulturella ändamål. En mycket liten del av statens spelvinster går dock till kulturändamål. Tillgänglig statistik för visar att bidragen från till idrotten uppgick till drygt 1,2 miljarder 57SOU 2008:124 En framtida spelreglering. 58SOU 2008:59 En utvärdering av statens stöd till idrotten. Kraftsamling - vägen framåt kronor.59 gick från Svenska spels överskott av försäljningen av Penninglotten till kulturändamål. Även fördelar vissa begränsade medel från till kulturverksamhet men även med dem inräknade utgör den summa som går till kulturändamål endast en bråkdel av vad idrotten får. Att överskottet från spel går till olika ideella verksamheter som syftar till att ge i första hand barn och ungdomar tillgång till olika aktiviteter som bidrar till bättre hälsa och demokratisk fostran är allmänt accepterat så väl i som i andra länder. Men i går överskottet från spel i princip enbart till idrott medan vinsterna från de statliga spelbolagen i exempelvis och i avsevärt större omfattning går till kulturändamål. I fördelades för /(motsvarande ) inom ramen för Skolesekken. I fördelar (motsvarande ) till projekt som syftar till att främja så väl det lokala, regionala som det nationella kulturarvet. Det är utredningens uppfattning att kunskapspotentialen hos museerna är särskilt väl ägnad att länkas till projekt med inriktning mot livslångt lärande av annat slag än skolbänken kan erbjuda. Museiföremål och kulturhistoriska miljöer är viktiga nycklar till hur människor levat och tänkt i äldre tid och bör i högre utsträckning än kunna utnyttjas. Att kanalisera spelpengar till utvecklingsbidrag med detta syfte vore ett viktigt komplement till de resurser för idrottsutövning som ges . 59 Svenska spels årsredovisning , s. 98. Kraftsamling - vägen framåt Ett årligt verksamhetsbidrag på bör anslås till föreningen museer. Bidraget finansieras genom de utvecklingsmedel som samordningsfunktionen föreslås disponera (se förslag i avsnitt 5.10). Genom bidraget ges möjlighet att ta ett långsiktigt ansvar för utvecklingen inom den svenska museisektorn. 5.12.1Branschorganisationer i andra länder har ofta viktiga uppgifter De nationella museiföreningarna i många av de länder som utredningen besökt fyller en funktion som företrädare och aktiva deltagare i utvecklandet av museisektorn. Bäst bedömer utredningen att samspelet i sektorn fungerar där det finns både en statlig myndighet med ansvar för museifrågor och en aktiv ideell förening eller motsvarande. I flera fall utgår även statligt ekonomiskt stöd till museiföreningarna som kanaliseras via den museiansvariga myndigheten (se vidare kapitel 4). Utredningen bedömer att ett stärkt museer (RSM) skulle öka förutsättningarna för internationellt utbyte och deltagande i museiprofessionella organisationer. ses också som en viktig kanal när det gäller att vidga professionella kontaktnät och bereda vägen för internationella samarbetsprojekt. 5.12.2Samspelet mellan staten och kan bli ett positivt laddat kraftfält kan enligt utredningens bedömning utveckla viktiga funktioner som stöd till sina medlemmar och till gagn för sektorn i sin helhet (se vidare avsnitt 5.2.4). Utredningen bedömer att förbundets insatser i första hand rör professionella frågor. verksamhet är angelägen för hela den svenska museisektorns utveckling. Bristen på resurser medger emellertid inte aktivt arbete i den omfattning som utredningen funnit i andra Kraftsamling - vägen framåt Mot bakgrund av de goda resultat som bedöms förekomma utomlands av branschens samspel med en central museimyndighet ser utredningen positivt på möjligheten att också i ge museibranschen själv förutsättningar att ta ett utökat ansvar för en övergripande utveckling inom museiområdet. Statligt stöd till kanaliserat genom samordningsfunktionen för museer Utredningen menar att bör anslås i årligt verksamhetsbidrag till i syfte att stärka utvecklingen av museisektorn. Finansieringen bör ske genom utvecklingsmedel som föreslås i avsnitt 5.10. Utredningen menar vidare att medlen bör kanaliseras genom den statliga museisamordnade funktion som föreslås (avsnitt 5.5). Utredningen föreslår vidare att eller den myndighet som kan komma att bildas som resultat av förslag där samordningsfunktionen för museer kommer att ingå, av regeringen bör ges i uppdrag att träffa överenskommelser med om att genomföra projekt inom olika områden som bedöms som angelägna för museisektorns utveckling. Bland sådana uppgifter som med fördel skulle kunna utföras av återfinns professionella frågor som exempelvis fortbildning och kompetensutveckling för medarbetare i museisektorn. Myndigheten där samordningsfunktionen för museer ingår bör även ha mandat att fördela medel för att finansiera dessa projekt. Utredningen konstaterar att det finns områden som bör hanteras av staten. Sådana uppgifter som ligger inom vad som kan anses ingå i det statliga åtagandet är exempelvis fördelningen av bidrag, uppföljningen av museernas verksamhet samt ansvaret för officiell statistik för museiområdet. Även andra frågor där staten av olika skäl ser behov av att själv genomföra insatser t.ex. utvecklandet av gemensamma digitala sökfunktioner för museernas samlingar, bör hanteras av en myndighet. Beträffande uppgiften att representera internationellt bör det finnas en uppdelning mellan vilka uppgifter som branschen själv respektive staten bör ansvara för. Vad gäller professionella frågor bör representera den svenska museisektorn på det sätt man gör , medan regeringen eller Kraftsamling - vägen framåt samordningsfunktionen för museer representerar i formaliserat mellanstatligt samarbete, t.ex. inom ramen för Europeiska unionen (EU) och . 5.13Satsa aktivt på ansvarstagande för centralmuseernas samlingar i de kommande årens generationsväxling Stora insatsbehov föreligger för den långsiktiga förvaltningen av de statliga museisamlingarna. Samordningsfunktionen för museerna har därvid en viktig uppgift bl.a. i uppbyggnaden av nationell överblick över bevarandeläget, modeller för långsiktig förvaltningsplanering m.m. Det finns en stor samverkanspotential inom såväl bevarandesom digitaliseringsarbete och en stor föremålskunskap som byggts upp av projektanställd personal i Access-projekt finansierade med arbetsmarknadsmedel. Jag fäster mot den bakgrunden regeringens uppmärksamhet på att det, när projekten avslutas, finns stor risk för förlust av kunskap och kollegiala nätverk. Detta bör beaktas av regeringen inför den omfattande generationsväxling museerna kommer att genomgå . De medel som regeringen fördelat på de centrala museerna i budgetpropositionen kan tolkas som ett tydligt steg i strävan att åstadkomma långsiktigt hållbara förutsättningar för dem att självständigt ta ansvar för förvaltning och vård av sina samlingar. Dessa samlingar har alla byggts upp med statliga medel och utgör väsentliga delar av det kulturarv vi ska föra med oss till kommande släkten. Det ligger inte inom utredningens mandat att föreslå insatser som innebär ökade kostnader för staten men jag ser mig ändå nödsakad att markera att det inom detta fält krävs avsevärt större insatser både för långsiktig strategisk förvaltningsplanering och konkreta arbetsinsatser inom samlings- och föremålsvården. En genomgång av centralmuseernas budgetunderlag liksom av deras rapportering rörande återstående insatsbehov efter genom- Kraftsamling - vägen framåt förda Access-projekt visar tydligt att det behövs resursförstärkning för att klara samlingarna långsiktigt. Jag ser en satsning på statens samlingar som en konstruktiv möjlighet att åstadkomma den period av konkret och direkt kunskapsöverföring som krävs för att möta den radikala generationsväxling sektorn står inför inom den närmaste tioårsperioden. Sådana insatser skulle med fördel kunna vara tidsbegränsade, vilket i dagens finansiella läge kanske är intressant. Här finns också en tydlig samverkanspotential. Genom att många museer arbetat med likartade frågor bör erfarenhetsutbyte kopplat till gemensamma satsningar inom både bevarandearbete och tillgängliggörande vara ett brett samverkansfält av intresse för många. Jag vill också peka på den möjlighet till riktiga jobb som en sådan generationsväxlingsinsats skulle kunna innebära. Den grupp högutbildade akademiker som arbetat på de statliga museerna i Access-projekt har under dessa år förvärvat en unik kunskap om de statliga samlingarna. I en strategiskt planerad generationsväxlingsprocess skulle denna kompetens kunna nyttiggöras till gagn för den långsiktiga vården av de nationella museisamlingarna. För att få till stånd en aktiv och strategisk förvaltningsplanering kan också förutses behov av både samordnade aktioner och riktade utvecklingsinsatser. I ett första steg kan det röra långsiktiga planer för accession, gallring, konservering, registrering och digitalisering etc. I ett andra steg kan en konkretisering i etappindelade genomförandeplaner förutses. Att skapa en nationell överblick över bevarandeläget och initiera samt följa upp framtagandet av sådana långsiktiga förvaltningsplaner för de centrala museernas samlingar ser jag som nödvändiga insatser . Ett uppdrag av den typen ser jag också som en grundläggande och viktig uppgift för den samordningsfunktion för museer som utredningen föreslår. Kraftsamling - vägen framåt 5.14Tappa inte tempo – behåll styrfarten! Den möjlighet till praktiskt utvecklingsarbete som utredningsuppdraget har inneburit får bedömas ha svarat väl mot befintliga behov såväl inom museisektorn som i dess samspel med omvärlden. Flertalet av de projekt som drivits inom ramen för utredningen utgör fungerande arbetsgrupper som uttryckt behov av att fortsätta verka med uppföljande och kompletterande arbete. Även om utredningen är medveten om att samordningsuppdraget upphör i och med avrapporteringen av detta betänkande vill utredningen peka på att det finns en risk för att effekterna av de projekt som genomförts inte blir bestående om det inte finns någon resurs som också fortsättningsvis samordnar det påbörjade arbetet. Detta skulle kunna motverkas om regeringen kunde finna en form att på sparlåga hålla igång det inledda arbetet och fram tills dess beslut har fattats om vilka åtgärder regeringen långsiktigt vill satsa på. 6Konsekvenser vid genomförande av utredningens förslag I enlighet med 14–16 § § Kommittéförordningen (1998:1474) redovisas i detta kapitel de konsekvenser som utredningens förslag kan förväntas få. Bland annat redovisas konsekvenserna för ett antal övergripande samhällsområden som anges i förordningen. De personella och ekonomiska konsekvenserna för berörda myndigheter, finansieringen av förslagen samt konsekvenserna för museer och medborgare i ett övergripande perspektiv redovisas också. Vidare beskrivs hur förslagen relaterar till arbete. Konsekvensanalysen av organisationsförändringarna utgår från den befintliga myndighetsstrukturen. Utredningen bedömer dock att det utan större svårighet går att lyfta in förslagen i den organisationsstruktur som föreslår. I betänkande presenteras förslag på en ny myndighetsstruktur inom kulturområdet. föreslår att en förvaltningsmyndighet för frågor som rör samtid, historia och livsmiljö etableras som komplement till de fristående kulturinstitutionerna.1 Genom den föreslagna organisationsstrukturen ges museiområdet den förankring i en förvaltningsmyndighet som saknas. Jag delar analys av detta behov och vill understryka det ändamålsenliga i att integrera den samordningsfunktion för museer som jag beskrivit i tidigare kapitel i den förvaltningsmyndighet för samtid, historia och livsmiljö som föreslår. Att samla ansvaret kring frågor som rör dåtid, 1 För en definition av begreppen institution och förvaltningsmyndighet inom kultursektorn, se betänkande SOU 2009:16. Konsekvenser vid genomförande av utredningens förslag nutid och framtid i en myndighet innebär en möjlighet till synergieffekter för såväl museernas egen inre verksamhet som för museisektorns möjligheter att aktivt samverka med andra samhällssektorer. Flera av de verksamhetsområden som jag identifierar som viktiga för en samordningsfunktion för museer att arbeta med återfinns dessutom i de myndigheter som föreslår ska ingå i uppbyggnaden av den nya förvaltningsmyndigheten: och Riksutställningar utgör kärnan och Statens kulturråds uppgifter rörande museerna föreslås överföras till myndigheten. förslag är omfattande och kan ta tid att genomföra. För att inte fördröja de åtgärder som jag bedömer som nödvändiga inom museiområdet menar jag att mina förslag i den föreliggande utredningen bör kunna genomföras tämligen omgående inom den befintliga förvaltningsstrukturen. Detta kan utgöra ett första steg i den mer omfattande förändring som förslag innebär. 6.2Samordning för bättre resursutnyttjande 6.2.1Bättre förutsättningar för museernas verksamhet Som framgår av avsnitt 5.5 föreslår utredningen att en samordningsfunktion för museer inrättas. Utredningen bedömer att inrättandet av samordningsfunktionen kommer att främja ett mer effektivt resursutnyttjande i museisektorn i sin helhet. En systematisk samordning av exempelvis gemensamma digitala sökvägar genom K-samsök, framtagande och förvaltande av sektorsgemensamma riktlinjer och policies samt en effektivare metod- och kunskapsspridning inom bl.a. området samlings- och föremålsvård kommer att leda till mindre dubbelarbete och därigenom en mer ändamålsenlig användning av resurserna i museernas kärnverksamhet (förslag i avsnitt 5.4.1). Med hjälp av samordningsfunktionen förväntas även sektorns erfarenheter tas till vara och spridas på ett mer systematiskt och effektivt sätt vilket med stor sannolikhet kommer att leda till höjd kvalitet i verksamheten. Inrättandet av funktionen bedöms även leda till nya initiativ som gynnar utvecklingen i museisektorn då det finns en myndighetsfunktion som kan samordna utvecklingsarbetet Konsekvenser vid genomförande av utredningens förslag på ett aktivt sätt. Förutsättningarna för att delta aktivt i mellanstatliga initiativ på museiområdet förväntas även öka, liksom förutsättningarna för en aktiv utveckling av samverkan mellan arkiv, bibliotek och museer (se vidare avsnitt 5.2.2). 6.2.2Samordningen kommer medborgarna till godo De förbättrade förutsättningar för arbetet inom museernas kärnverksamhet som utredningen menar skulle kunna åstadkommas genom en ökad samordning bedöms kunna komma medborgarna till godo genom museernas utåtriktade verksamhet. Utredningen konstaterar också att ett mer effektivt utnyttjande av offentliga medel är positivt ur ett medborgarperspektiv. 6.3Personella och ekonomiska konsekvenser av inrättandet av samordningsfunktionen Utredningen föreslår att samordningsfunktionen för museer inrättas som en del inom en större myndighet. I den befintliga myndighetsstrukturen föreslås att funktionen förläggs till (förslag i avsnitt 5.5). Samordningsfunktionen bör utgöras av ett kansli som i sin tur har möjlighet att utnyttja de personella resurser vid och Riksutställningar som arbetar med sakområden med relevans för museerna (avsnitt 5.4). För inrättandet av samordningsfunktionen bör befintliga resurser i form av tjänster och utvecklingsmedel överföras från andra verksamheter och anslag. 6.3.1Omflyttning och inrättande av nya tjänster Bemanningen av samordningsfunktionen för museerna föreslås ske genom en överflyttning av tjänster från och . Dessutom bör ett antal nya tjänster inrättas vid funktionen (se tabell 6.1 nedan). Utredningens kostnadsberäkningar för personal utgår ifrån uppskattning av arbetsgivarens kostnader för statliga tjänstemän. Enligt dessa uppgifter uppgår de sammanlagda Konsekvenser vid genomförande av utredningens förslag kostnaderna för en årsarbetskraft inom den statliga kultursektorn (kontorsmyndighet) till i genomsnitt ca per år2 (se tabell 6.2 nedan). Omfördelningen av resurser föreslås genomföras enligt följande: Fem tjänster flyttas från till samordningsfunktionens kansli som ingår som en del i . På motsvarande sätt överförs två tjänster från . Som en konsekvens av detta överförs 3,75 respektive från ramanslaget för respektive till anslaget för . Drygt fyra och en halv nya tjänster inrättas vid samordningsfunktionens kansli. Tjänsterna finansieras med de anslagsmedel som frigörs genom avskaffandet av funktionen som ansvarsmuseum (förslag i avsnitt 5.2.1). går dessa medel till de centralmuseer som är ansvarsmuseer via respektive institutions ramanslag. Medlen uppgår till sammanlagt 3,5 miljoner kronor3 och föreslås föras över till anslag. Samordningsfunktionen för museer beräknas sammanlagt omfatta ca elva och en halv årsarbetskraft (se tabell 6.1 nedan). Sammantaget beräknas kostnaden för samordningsfunktionen för museerna uppgå till (se tabell 6.2 nedan). Konsekvensen av omflyttningen av personella resurser medför att uppgifter lyfts bort från och och i stället läggs på där samordningsfunktionen föreslås placeras. I avsnitt 5.4.3 och 5.6 beskriver utredningen bakgrunden till dessa förslag och vilka uppgifter som berörs. Förslaget om avskaffandet av funktionen som ansvarsmuseum diskuteras i avsnitt 5.2.1. 2I denna kostnad ingår lön, arbetsgivaravgifter, pensionsavgifter, försäkringar samt kostnader för lokaler och övriga driftskostnader. 3I samband med införandet av ansvarsmuseiuppdragen anslogs i budgetpropositionen /88 sammanlagt till fem ansvarsmuseer. I budgetpropositionen /89 höjdes anslaget till . Omräknat till penningvärde motsvarar detta ca . SOU 2009:15 Konsekvenser vid genomförande av utredningens förslag Kostnad för de överförda tjänsterna, kronor tusental Tabell 6.2 Finansiering av samordningsfunktionen för museer Omfördelning av medel från Omfördelning av medel från Omfördelning av anslag för ansvarsmuseer 6.3.2Personal vid och Riksutställningar som bör samverka med samordningsfunktionen för museer Som framgår av avsnitt 5.4 finns stödkompetens som är relevant för museernas kärnverksamhet utspridd på flera förvaltningsmyndigheter. Utredningen bedömer att personella resurser som samordningsfunktionen ska ha möjlighet att begära assistans av i syfte att genomföra samordnande insatser för museerna i huvudsak finns vid och Riksutställningar. De resurser som utredningen avser är följande: Vid finns två tjänster avsatta för arbetet med projektet (se förslag i avsnitt 5.4.1). Inom finns resurser inom området samlings- och föremålsvård motsvarande 25 årsarbetskrafter varav 16 arbetar inom området föremål och 9 inom området materialanalys (se förslag i avsnitt 5.4.1). Vid Riksutställningar finns resurser som med fördel kan användas för samordningsfunktionens behov av t.ex. omvärldsbevakning och metodikutveckling m.m. (se förslag i avsnitt 5.4.2). Denna resurs uppskattas uppgå till ca fem årsarbetskrafter. Konsekvenser vid genomförande av utredningens förslag Tabell 6.3 Arbetsområden och personal vid och Riksutställningar som bör arbeta tillsammans med samordningsfunktionen för museer metodikutveckling, omvärldsbevakning m.m. 6.4Utvecklingsmedel till samordningsfunktionens disposition Utredningen föreslår att samordningsfunktionen för museer bör få disponera utvecklingsmedel motsvarande (se förslag i avsnitt 5.10). Utvecklingsmedlen föreslås användas till insatser som gynnar utvecklingen i hela den svenska museisektorn. De utvecklingsmedel som samordningsfunktionen för museer föreslås disponera finansieras enligt följande: Som ett resultat av att funktionen som ansvarsmuseum avskaffas föreslås att utvecklingsmedel om från anslag 1:5, Forsknings och utvecklingsinsatser inom kulturområdet, anslagspost 134, överföras till den pott med medel som samordningsfunktionen för museer disponerar. De från anslaget 8:3 Bidrag till regionala museer, anslagspost 15, som går till utvecklingsinsatser föreslås föras över till den aktuella potten med utvecklingsmedel. I den mån den statliga utställningsgarantin genererar överskott föreslås dessa medel föras till potten med utvecklingsmedel. 4Enligt regeringsbeslut daterat , Dnr Ku2008/2172/. 5Se vidare regleringsbrevet för avseende , Ku2008/2172/. SOU 2009:15 Konsekvenser vid genomförande av utredningens förslag Finansiering av potten med utvecklingsmedel som samordnings- Medel, nuvarande placering Ansvarsmuseernas anslag från anslag 1:5 Forsknings och utvecklingsinsatser inom kulturområdet, ap. Utv.-medel till regionala museer från anslag 8:3 Bidrag till regio- nala museer, ap. Medel från utställningsgarantins överskott Enligt utredningens förslag bör av de utvecklingsmedel som samordningsfunktionen disponerar fördelas i verksamhetsbidrag till (se avsnitt 5.12). Verksamhetsstödet förväntas bl.a. öka museibranschens möjlighet att ta ansvar för utvecklingen av professionella frågor. Centralmuseerna bedöms i ett längre perspektiv kunna spara genom att lägga samman och dela på resurser i gemensamma administrativa lösningar (se avsnitt 3.1 och förslag i avsnitt 5.7.1). Dessa resurser skulle därmed frigöras för museernas kärnverksamhet. En ökad samverkan inom det administrativa området förväntas även medföra minskad sårbarhet och höjd kvalitet i verksamheten. bedömer utredningen att det i ett initialskede kan behövas ett resurstillskott för att genomföra de investeringar som krävs för att sänka kostnaderna . Enligt 15 § Kommittéförordningen (1998:1474) ska statliga utredningar redovisa konsekvenserna av de förslag som utredningen lägger för ett antal övergripande samhällsområden. Nedan följer en redovisning av de konsekvenser utredningens förslag kan förväntas få på de övergripande samhällsområden som anges i förordningen. Konsekvenser vid genomförande av utredningens förslag 6.6.1Brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet Utredningen konstaterar att det finns ett behov av en ökad samordning av museernas säkerhetsarbete (se avsnitt 2.2). En ökad samordning av säkerhetsarbetet inom ramen för samordningsfunktionen för museer bedöms öka förutsättningarna för museisektorn att förebygga brott. Genom att staten renodlar sin expertroll bl.a. avseende arbete med samlings- och föremålsvård och i mindre omfattning genomför uppdragsverksamhet ökar möjligheten för småföretag inom exempelvis området föremålskonservering att stärka sin position (se avsnitt 2.2 och förslag i avsnitt 5.4.1). 6.6.3Jämställdheten mellan kvinnor och män samt de integrationspolitiska målen Utredningens förslag om ökad samverkan inom det administrativa området mellan centralmuseerna bedöms kunna skapa förutsättningar för ett mer systematiskt arbete med personalfrågor så som jämställdhet och mångfaldsfrågor (se förslag i avsnitt 5.7.1). 6.6.4Övriga krav på konsekvensanalys Utöver de områden som behandlas i avsnitt 6.5.1–6.5.3 ska utredningar enligt Kommittéförordningen även redovisa konsekvenser för den kommunala självstyrelsen samt sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet. Utredningen bedömer att förslagen som presenteras inte kommer att ha betydelse för dessa områden.