sou · GYB314 · 2010-03-09 00:00:00 — Parten, den tilltalade, kommer då till följd av 6 kap. 1 § RB ha rätt att ta del av det nya material som tillförs målet. Gäller sekretess för uppgifterna i materialet, kan dock den tilltalades rätt till insyn i materialet begränsas enligt 10 kap. 3 b § OSL, nämligen om det av hänsyn till allmänt eller enskilt intresse är av synnerlig vikt att sekretessbelagda uppgifter i materialet inte röjs för den tilltalade och om uppgifterna inte kan antas få betydelse för avgörandet av målet i sak. Den situationen kan således inte uteslutas att en domare som prövar eventuellt frågeförbud får ta del av uppgifter som den tilltalade inte ges tillgång till. Detta bör emellertid inte innebära några olägenheter. De sekretessbelagda uppgifterna som den till- talade inte får del av är ju sådana att de kan antas sakna betydelse för avgörandet av målet. Eventuell jävsproblematik torde normalt inte uppstå. Frågan får emellertid i det särskilda fallet bedömas utifrån en tillämpning av generalklausulen i 4 kap. 13 § 10 RB. 10.2Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) 10 kap. 3 § Sekretess hindrar inte att en enskild eller en myndighet som är part i ett mål eller ärende hos domstol eller annan myndighet och som på grund av sin partsställning har rätt till insyn i handläggningen, tar del av en handling eller annat material i målet eller ärendet. En sådan hand- ling eller ett sådant material får dock inte lämnas ut till parten i den utsträckning det av hänsyn till allmänt eller enskilt intresse är av synnerlig vikt att sekretessbelagd uppgift i materialet inte röjs. I sådana fall ska myndigheten på annat sätt lämna parten upplysning om vad materialet innehåller i den utsträckning det behövs för att parten ska kunna ta till vara sin rätt och det kan ske utan allvarlig skada för det intresse som sekretessen ska skydda. Sekretess hindrar aldrig att en part i mål eller ärende tar del av dom eller beslut i målet eller ärendet. Om det i lag finns bestämmelser som avviker från första eller andra stycket gäller de bestämmelserna. Ändringen i paragrafen har behandlats i avsnitt 7.3. Ändringen innebär att bestämmelsen i andra stycket andra meningen nuvarande 10 kap. 3 § OSL – om att sekretess inte inne- bär någon begränsning i parts rätt enligt RB att få del av alla om- ständigheter som läggs till grund för avgörande av mål eller ärende – har strukits. Motsvarande reglering finns nu i 10 kap. 3 b § OSL. Lydelsen av kollisionsbestämmelsen är i övrigt oförändrad. Para- grafen som sådan har dock fått ett något begränsat tillämpnings- område genom att det införts en ny kollisionsbestämmelse som helt ersätter den förevarande såvitt avser handläggning enligt RB vid domstol. Genom de förändringar vi föreslagit i 23 kap. 18 § RB framgår att bestämmelserna i första stycket är tillämpliga såvitt avser den rätt till insyn i förundersökningen som en misstänkt får i och med delgivning av misstanke. Insynsrätten enligt 23 kap. 18 § RB är således överordnad sekretess, men inte ovillkorlig utan kan begränsas enligt de förutsättningar som anges i andra och tredje meningen i första stycket. Första stycket är också tillämpligt vid slutdelgiv- ningen och efter åtal men då finns kompletterande bestämmelser i den nya paragrafen 10 kap. 3 a § OSL, se kommentaren till denna. Av andra stycket framgår att parts rätt att ta del av beslut eller dom är ovillkorlig i förhållande till sekretess för uppgifter i beslutet eller domen. Bestämmelsen är i denna del oförändrad och gäller t.ex. beträffande den misstänktes rätt att ta del av ett beslut att lägga ned en förundersökning. När det gäller handläggning enligt RB i domstol, se 10 kap. 3 b § OSL. Även tredje styckets hänvisning till avvikande bestämmelser är oförändrad i förhållande till den nuvarande lydelsen. De nya bestäm- melserna i 10 kap. 3 a och 3 b §§ OSL är sådana avvikande bestäm- melser som åsyftas i tredje stycket. 10 kap. 3 a § Vid slutdelgivning får den misstänktes rätt enligt 23 kap. 18 a § första stycket att ta del av vad som har förekommit vid för- undersökningen begränsas med stöd av 3 § första stycket endast om 1.det är fråga om uppgift som inte kan antas ha betydelse för beslutet i åtalsfrågan och 2.det står klart att det intresse som sekretessen ska skydda har före- träde framför den misstänktes intresse av att ta del av uppgiften. Sekretess innebär inte någon begränsning i den misstänktes rätt enligt 23 kap. 21 § fjärde stycket första meningen att få avskrift av protokoll eller anteckningar från förundersökningen. Efter beslut om åtal och till dess att åtalet slutligt prövats, eller saken annars slutligt avgjorts, får den misstänkte rätt att ta del av sådana upp- gifter i förundersökningen, som inte redovisats i protokollet eller anteck- ningarna enligt 23 kap. 21 § första–tredje styckena , begränsas med stöd av 3 § första stycket endast om det står klart att det intresse som sekretessen ska skydda har företräde framför den misstänktes intresse av att ta del av uppgiften. Vad som sagts i första–tredje styckena om misstänkt gäller i tillämpliga delar även för den misstänktes försvarare. Paragrafen, som är ny, har behandlats i avsnitt 2.6, 6.7.2 och 7.3. Den nya paragrafen innehåller en till 10 kap. 3 § OSL komp- letterande reglering av dels under vilka förutsättningar den miss- tänktes insyn i en förundersöknings sidomaterial får begränsas på grund av ett sekretessintresse av synnerlig vikt, dels den åtalades ovillkorliga rätt till ett eget exemplar av förundersökningsproto- kollet. Första stycket är tillämpligt i fråga om den misstänktes rätt till insyn efter slutdelgivningen. Av bestämmelsen framgår motsatsvis att insynen från och med slutdelgivningen ovillkorligen omfattar material som kan vara av betydelse som underlag för åklagarens ställningstagande i åtalsfrågan. Normalt består detta material av det preliminära förundersökningsprotokollet samt, i förekommande fall, bevisning som åklagaren preliminärt avser att åberopa vid ett kommande positivt åtalsbeslut. Sekretess ska aldrig kunna åberopas som skäl att begränsa den misstänktes eller försvararens rätt att ta del av materialet. Vad däremot gäller förundersökningens sido- material, framgår av bestämmelsen att insynsrätten enligt 23 kap. 18 a § RB även i det materialet normalt är oberoende av sekretess. För att insynen ska kunna begränsas på grund av sekretess krävs – utöver att ett sekretessintresse av synnerlig vikt kräver det på sätt som anges i 10 kap. 3 § första stycket andra meningen OSL – att det dessutom ska göras en intresseavvägning mellan sekretessintresset och den misstänktes behov av uppgiften för sitt försvar. Om in- synen i sidomaterialet även efter intresseavvägningen begränsas, är förundersökningsmyndigheten skyldig att i enlighet med 10 kap. 3 § första stycket tredje meningen OSL lämna upplysningar om vad materialet innehåller i den utsträckning det behövs för att den misstänkte ska kunna ta till vara sin rätt och det kan ske utan all- varlig skada för det intresse som sekretessen ska skydda. I prak- tiken är föremålet för eventuella begränsningar i den misstänktes insyn i förundersökningens sidomaterial normalt detsamma före som efter åtal, men det måste beskrivas på olika sätt eftersom förunder- sökningsprotokollet föreligger i färdigt skick först vid åtalsbeslutet. Andra och tredje styckena är tillämpliga efter positivt åtals- beslut. I andra stycket slås det fast att den misstänktes rätt enligt 23 kap. 21 § fjärde stycket första meningen RB att efter åtal få en kopia av förundersökningsprotokoll (eller sådana kortfattade anteck- ningar som görs i stället för protokoll i mindre utredningar) är ovillkorlig i förhållande till sekretess för uppgifter i protokollet. Tredje stycket reglerar tillsammans med 10 kap. 3 § första stycket OSL förutsättningarna för att efter åtal begränsa den misstänktes rätt enligt 23 kap. 18 a § RB till insyn i förundersökningens sido- material. Förutsättningarna är desamma som de som gäller efter slutdelgivningen enligt paragrafens första stycke, se kommentaren ovan till det stycket. Enligt fjärde stycket gäller regleringen i paragrafen även i fråga om försvarares rätt till insyn och rätt till ett exemplar av förunder- sökningsprotokoll enligt 23 kap. 18 a och 21 §§ RB. 10 kap. 3 b § Vid handläggning enligt i domstol gäller i stället för 3 § att sekretess aldrig begränsar den rätt enligt balken som en part har att närvara vid förhandling eller att ta del av dom eller beslut i ett mål eller ärende. Inte heller innebär sekretess någon begränsning i en parts rätt att annars ta del av det som tillförts målet eller ärendet. Om det av hänsyn till allmänt eller enskilt intresse är av synnerlig vikt att sekretessbelagd uppgift i en handling eller annat material inte röjs för parten och om uppgiften inte kan antas få betydelse för avgörandet av målet eller ärendet i sak, får handlingen eller materialet dock inte lämnas ut till parten. I sådana fall ska domstolen på annat sätt lämna parten upp- lysning om vad materialet innehåller i den utsträckning det behövs för att parten ska kunna ta till vara sin rätt och det kan ske utan allvarlig skada för det intresse som sekretessen ska skydda. Om det i annan lag finns bestämmelser som avviker från första eller andra stycket gäller de bestämmelserna. Vad som sagts i första och andra styckena om part gäller i tillämpliga delar även för parts ställföreträdare, ombud, försvarare eller biträde. Paragrafen, som är ny, har behandlats i avsnitt 5.10.2 och 7.3. Denna nya paragraf innehåller bestämmelser som helt ersätter den nuvarande kollisionsbestämmelsen i 10 kap. 3 § OSL såvitt avser parts insynsrätt i handläggning enligt RB vid domstol. Paragrafens bestämmelser innebär närmast ett förtydligande av gällande rätt och inte några materiella ändringar. Med handläggning enligt RB avses inte bara tvistemål och brottmål. Även handläggningen av konkurs- ärenden, arbetstvister och grupprättegång omfattas av paragrafens tillämpningsområde. Enligt 16 kap. 2 § konkurslagen (1987:672) gäller om tvistemål i tillämpliga delar vid hand- läggning av konkursärende, om inte annat sägs i konkurslagen. Liknande bestämmelser finns i 5 kap. 3 § lagen (1976:580) om rätte- gången i arbetstvister och 2 § lagen (2002:599) om grupprättegång för att ta ett par exempel på handläggning av mål och ärenden som inte direkt styrs av RB men som faller in under den nya kollisions- bestämmelsens tillämpningsområde. Ärenden som handläggs enligt lagen (1996:242) om domstolsärenden faller dock utanför tillämp- ningsområdet. Den handläggningen sker nämligen inte enligt RB även om det i lagen om domstolsärenden föreskrivs att vissa bestämmelser i , t.ex. 5 kap. 1–5 och 9 §§ RB, ska tillämpas i ärendehandläggningen. Första stycket innehåller huvudregeln om partsinsynens före- träde framför sekretess. I andra stycket regleras undantagsfallet när sekretess kan begränsa partens insynsrätt i domstol. Tillämpnings- området för denna undantagsregel begränsas till uppgift i handling eller annat material som inte kan antas få betydelse för avgörandet av ett mål eller ärende i sak. I övrigt anges förutsättningarna på motsvarande sätt som i 10 kap. 3 § första stycket OSL. Det innebär alltså att det krävs ett sekretessintresse av synnerlig vikt för att utlämnande inte ska ske. Av den nya paragrafen framgår att parts rätt till insyn är ovillkorlig när det handlar om dom, beslut och rätt att närvara vid förhandling. Indirekt framgår också att insynsrätten är ovillkorlig i fråga om handling eller annat material som kan antas få betydelse för ett kommande avgörande av målet eller ärendet i sak, dvs. som utgör processmaterial i en mer vidsträckt bemärkelse. Med den ovillkorliga insynsrätten i processmaterial avses således inte bara det som läggs fram vid huvudförhandling och de facto får läggas till grund för en dom enligt omedelbarhetsprincipen. Här- med avses även sådant som som förberedelse eller motsvarande pågår kan antas komma att få betydelse för ett kommande avgörande i sak, t.ex. stämningsansökan med bilagor, parternas skriftliga inlagor i sak, protokoll från muntliga förbered- elser m.m. Det kan anmärkas att om handling inte lämnas ut till part på grund av ett sekretessintresse av synnerlig vikt, så krävs att domstolen om möjligt lämnar part upplysningar om innehållet i den aktuella handlingen om det behövs för att parten ska kunna ta till vara sin rätt. Eftersom sådant som kan antas få betydelse för ett kommande avgörande aldrig får hemlighållas för en part, får den nämnda upplysningsbestämmelsen ett mycket begränsat tillämpnings- område. Man kan dock tänka sig situationer där det inte kan ute- slutas att material som helt saknar betydelse för målet i sak, kan ha betydelse för partens möjlighet att utföra sin talan och som parten därför bör få behövlig upplysning om. Ett exempel kan vara sekre- tess för ett läkarintyg som ett vittne skickar in till domstolen till stöd för anmälan om laga förfall eller en begäran om att höras per telefon eller via videokonferens i stället för genom personlig när- varo i domstolen. Ett annat exempel kan vara det beslutsunderlag som domstolen fått från polisen då fråga uppkommit om säkerhets- kontroll. I sådana fall kan det ofta vara fullt rimligt att parterna ges viss upplysning om innehållet i beslutsunderlaget. Enligt tredje stycket är paragrafen subsidiär i förhållande till av- vikande bestämmelser i lag. Sådana avvikande bestämmelser finns i lagen om särskild utlänningskontroll, se avsnitt 10.3. Vidare anges att paragrafen även är tillämplig beträffande parts ställföreträdare, ombud, försvarare eller biträde. Sekretess innebär alltså inte något hinder mot att lämna ut sekretessbelagda uppgifter till någon av dessa aktörer, jfr 8 kap. 1 § OSL. 10 kap. 4 § När en myndighet på grund av sådan rätt till insyn som avses i 3 §, 3 a § eller 3 b § lämnar en sekretessbelagd uppgift till en enskild part, en ställföreträdare, ett ombud, en försvarare eller ett biträde får myn- digheten göra ett förbehåll som inskränker mottagarens rätt att lämna uppgiften vidare eller utnyttja uppgiften. Förbehållet får inte innebära förbud mot att utnyttja uppgiften i målet eller ärendet eller mot att lämna muntlig upplysning till part, ställföreträdare, ombud, försvarare eller biträde. Att den tystnadsplikt som uppkommer genom ett sådant förbehåll som anges i första stycket inskränker den rätt att meddela och offent- liggöra uppgifter som följer av 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 1 och 2 §§ yttrandefrihetsgrundlagen följer av 13 kap. 5 § andra stycket. Ändringarna i paragrafen har behandlats i avsnitt 6.7.4. I första meningen har gjorts det förtydligandet att paragrafen är tillämplig då sekretessbelagd uppgift lämnas ut på grund av en sådan insynsrätt som part har till följd av en förfarandereglering, allmänna rättsgrundsatser eller liknande. Här ska understrykas att de i meningen omnämnda paragraferna inte i sig ger parter någon insynsrätt. Avsikten med paragrafen är alltså att den bara är tillämp- lig vid utlämnande till följd av en förfarandereglering etc. Däremot är paragrafen inte tillämplig då utlämnandet grundar sig på den rätt enligt 2 kap. TF som envar har att ta del av allmänna handlingar. Om en handling lämnas ut med stöd av TF, kan förbehåll upp- ställas enligt 10 kap. 14 § första stycket OSL. till 3 a och 3 b §§ framgår uttryckligen att förbehåll kan komma i fråga även vid handläggning enligt RB. Ett förbehåll får inskränka mottagarens möjligheter att förfoga över utlämnat material utöver vad som behövs för tillvaratagandet av partens intressen i ett mål eller ärende. Med tanke på tilltalades och andra parters rätt att själva föra sin talan och få insyn i processmaterial får ett förbehåll vid utlämnande av material till en försvarare eller ett ombud inte innebära ett förbud att låta parten själv ta del av materialet. På RB:s område, till skillnad från vad som i övrigt gäller enligt paragrafen, går det alltså inte att föreskriva att försvarare eller ombud bara får lämna muntlig upplysning till parten. Däremot kan ett förbehåll innebära förbud för försvararen eller ombudet att låta huvudmannen förfoga över, kopiera eller själv hantera en kopia. Förbehåll får meddelas om det behövs oavsett vad för slags handling det är som lämnas ut till part, ställföreträdare, ombud m.m. Det innebär bl.a. att inte bara en förundersöknings sidomaterial och liknande utan också förundersökningsprotokoll och processmaterial i domstol, såsom t.ex. skriftlig bevisning eller åberopade upptagningar, kan lämnas ut med förbehåll när det bedöms vara nödvändigt för att skydda ett sekretessintresse. Typiskt sett bör förbehåll vad gäller processmaterial ställas upp mera sällan, jämfört med annat material, och bara när det verkligen bedöms föreligga ett behov av det på grund av materialets särskilda känslighet eller andra omständigheter i det särskilda fallet. Det ska observeras att det i 6 kap. 6 § RB finns en särreglering rörande utlämnande av ljud- och bildupptagningar av domstolsförhör i bevissyfte, se kommentaren till den paragrafen. Det ska också observeras att den åtalades rätt att själv få ett exemplar av förundersökningsprotokollet är ovillkorlig enligt 10 kap. 3 a § andra stycket OSL. Förbehåll kan dock göras då protokollet lämnas till den åtalade. Vid alla överväganden när det gäller utformningen av förbehåll måste, utöver sekretessintressets befogade krav på skydd, beaktas att förbehållet inte på något sätt som är oacceptabelt från rättssäkerhetssynpunkt får begränsa partens möjlighet att utföra sin talan i målet. Det följer av kravet på att förbehållet inte får innebära något förbud mot att utnyttja uppgifterna i fråga i målet. Ett förbehåll enligt paragrafen är förknippat med straffsanktion för den enskilde mottagaren enligt 20 kap. 3 § . Av andra stycket framgår att ett förbehåll medför inskränkningar i den annars grundlagsskyddade rätten att meddela och offentliggöra upp- gifter. 10 kap. 4 a § Sekretess hindrar inte att enskild som dömts för brott i mål, som av- gjorts slutligt genom dom, tar del av uppgift i förundersökning som före- gått domen, om den enskilde har beaktansvärda skäl för sin begäran om insyn. En sådan uppgift får dock inte lämnas ut i den utsträckning det av hänsyn till något allmänt eller enskilt intresse är av synnerlig vikt att sekretessbelagd uppgift inte röjs. När en myndighet lämnar en sekretessbelagd uppgift till enskild enligt första stycket, får myndigheten göra ett förbehåll som inskränker den en- skildes rätt att lämna uppgiften vidare eller utnyttja den. Att den tystnadsplikt som uppkommer genom ett sådant förbehåll som anges i andra stycket inskränker den rätt att meddela och offentliggöra uppgifter som följer av 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 1 och 2 §§ yttrandefrihetsgrundlagen följer av 13 kap. 5 § andra stycket. Paragrafen, som är ny, har behandlats i avsnitt 4.4.3. I paragrafens första stycke finns en sekretessbrytande bestämmelse som gäller till förmån för dömda personer som önskar få del av sekretessbelagda uppgifter i en förundersökning som legat till grund för åtalet mot den dömde. Det uppställs ett krav på att den dömdes motiv är beaktansvärda. Så torde i allmänhet vara fallet om den dömdes avsikt är att se om det finns något i förundersökningens sidomaterial som kan tala för att ansöka om resning. Det kan också finnas andra beaktansvärda motiv med t.ex. rättslig anknytning som ligger bakom en begäran om insyn. Den sekretessbrytande bestäm- melsen kan vara tillämplig även om begäran om insyn rör förunder- sökningen i delar som avser före åtalet nedlagda brottsmisstankar, dock att den dömdes motiv för en sådan begäran ofta torde kunna anses i ett sådant fall vara mindre beaktansvärda generellt sett. Bestämmelsen är vidare tillämplig oavsett vad för slags materiell sekretess som är aktuell. Ett allmänt eller enskilt sekretessintresse av synnerlig vikt kan dock innebära att den dömde nekas insyn trots beaktansvärda motiv för sin begäran. Med tanke på möjlig- heten som föreskrivs i andra stycket att göra förbehåll som begränsar den dömdes förfoganderätt och möjlighet att sprida uppgifter som lämnas ut, torde emellertid i allmänhet uppgifter kunna lämnas ut då den dömde har beaktansvärda skäl utan att ett sekretessintresse av synnerlig vikt skadas. Sådant förbehåll medför en straffsank- tionerad tystnadsplikt (20 kap. 3 § ) och innebär en inskränkning i den grundlagsenliga rätten att meddela och offentlig- göra uppgifter, se tredje stycket. Bestämmelsen om förbehåll medför en konsekvensändring i 13 kap. 5 § OSL. Ett förbehåll kan inne- hålla föreskrifter av olika slag, t.ex. om att kopior av handlingar endast får utnyttjas i vissa sammanhang eller för vissa syften (jfr NJA 1993 s. 566) eller om att den dömde eller dennes ombud inte får egna kopior av handlingarna utan bereds tillfälle att ta del av förundersökningsmaterialet i förundersökningsmyndighetens lokaler eller eventuellt, om det kan ske under betryggande former, genom särskilt anordnat utlämnande på den kriminalvårdsanstalt där den dömde befinner sig. En förundersökningsmyndighets beslut om att vägra insyn eller att förena ett utlämnande med ett förbehåll kan överklagas enligt 6 kap. 7 § OSL till kammarrätt. 13 kap. 5 § Av 7 kap. 3 § första stycket 3 och 5 § 2 tryckfrihetsförordningen samt 5 kap. 1 § första stycket och 3 § första stycket 3 yttrandefrihets- grundlagen framgår att det inte är tillåtet att med stöd av rätten att meddela och offentliggöra uppgifter uppsåtligen åsidosätta en tystnads- plikt i de fall som anges i denna lag. En tystnadsplikt som följer av ett förbehåll som avses i 10 kap. 4 § första stycket, 4 a § andra stycket, 7 § första stycket, 9 § första stycket, 13 § första stycket, 14 § första stycket eller 12 kap. 2 § andra stycket denna lag, inskränker rätten att meddela och offentliggöra uppgifter. Ytterligare bestämmelser om att tystnadsplikt som följer av vissa sekretessbestämmelser eller av gjorda förbehåll inskränker rätten att meddela och offentliggöra uppgifter finns i anslutning till berörda sekretessbestämmelser och bestämmelser om förbehåll i avdelning IV– VI. Bestämmelser om att tystnadsplikt som följer av bestämmelser i andra författningar än denna lag inskränker rätten att meddela och offentliggöra uppgifter finns i avdelning VII. Ändringen är en konsekvensändring av den nya förbehållsbestäm- melsen i 10 kap. 4 a § andra stycket OSL, se kommentaren till den paragrafen. 35 kap. 8 a § Sekretessen enligt 1 § hindrar inte att en enskild som har varit anmäld eller annars misstänkt för brott tar del av en uppgift som förekommer i 1.en förundersökning rörande brottet som lagts ned eller avslutats med ett beslut om att åtal inte ska väckas, eller 2.en annan brottsutredning som utförts enligt bestämmelserna i 23 kap. och som avslutats på annat sätt än med beslut att väcka åtal, med strafföreläggande eller med föreläggande av ordningsbot, om den enskilde har beaktansvärda skäl för sin begäran om insyn i uppgiften och det inte bedöms vara av synnerlig vikt för den som upp- giften rör eller någon närstående till denne att uppgiften inte lämnas ut. Paragrafen, som är ny, har behandlats i avsnitt 4.4.2. I paragrafen finns en sekretessbrytande bestämmelse som gäller till förmån för den som varit anmäld eller annars förekommit som misstänkt i en avslutad förundersökning, förutredning eller annan brottsutredning som inte lett till åtal. Bestämmelsen är till viss del en reglering av den praxis som finns vid förvaltningsdomstolar när det handlar om insyn i nedlagda förundersökningar m.m. Bestäm- melsen innebär att s.k. förundersökningssekretess till skydd för en- skild enligt 35 kap. 1 § OSL inte hindrar ett utlämnande av upp- gifter till den som varit anmäld för brott eller annars misstänkt. Med misstänkt avses enligt paragrafen inte bara den som i formell mening betraktats som misstänkt i ett förundersökningsärende.