sou · GYB386 · 2010-11-30 00:00:00 — Se också prop. 2009/10:160 s. 159–160 och s. 213. Förslaget behandlas i avsnitt 7.4.2. I fråga om Försvarsmaktens arbetsmiljöansvar i en internationell militär insats ska följande bestämmelser i arbetsmiljölagen (1977:1160) tillämpas i insatsområdet, om inte tjänstgöringsförhållandena hindrar detta: -2 kap. 1–8 §§, -3 kap. 1–4 §§, § första och andra styckena samt 12 §, -6 kap. 1–6 §§, 6 a § första stycket första och andra meningarna och andra stycket samt 8 och 9 §§. Förslaget överensstämmer med den nuvarande regleringen i LUF och regleringen i LFIM. Se också prop. 2009/10:160 s. 159–160 och s. 213. Förslaget behandlas i avsnitt 7.4.2. Bestämmelserna i 11–14 §§ lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet ska inte tillämpas när det gäller beslut om disciplinansvar enligt 9 kap. 2 §. I likhet med regleringen i lagen (1994:260) om offentlig anställning () ska vid Försvarsmaktens beslut om disciplinansvar ingen förhandlingsskyldighet enligt 11–14 §§ MBL föreligga. Förslaget behandlas i avsnitt 7.4.3. 3 kap. Allmänna definitioner I denna lag avses med 1.Internationell militär insats: verksamhet som Försvarsmakten bedriver i ett insatsområde utomlands i syfte att a) avvärja risk för en väpnad konflikt, b) hejda en pågående väpnad konflikt, c) övervaka överenskommelser om fred och vapenstillestånd, eller d) skapa förutsättningar för varaktig fred och säkerhet genom humanitärt arbete i samband med en väpnad konflikt. 2.Insatsområde: det geografiska område som bestämts genom Försvarsmaktens beslut om verkställighet av en internationell militär insats. 3.Gruppbefäl, soldat och : en tidsbegränsat anställd eller tillsvidareanställd militär tjänsteman som tjänstgör kontinuerligt eller och som inte är yrkes- eller reservofficerare. 4.Tidvis tjänstgörande: en arbetstagare som tjänstgör i Försvarsmakten. 5.Kontinuerligt tjänstgörande: en arbetstagare som tjänstgör sam- manhängande i Försvarsmakten och inte är tjänstgörande. 6.Civil anställning: en anställning hos annan arbetsgivare än Försvarsmakten. 7.Civil arbetsgivare: en annan arbetsgivare än Försvarsmakten som har en eller kontinuerligt tjänstgörande arbetstagare i För- svarsmakten anställd. 8.Tjänstgöring: utbildning, övning, beredskap och insats och där- till kopplad verksamhet. 9.Återhämtningstid: tid efter en internationell militär insats då tjänstgöring sker i . Definitionen av internationell militär insats överensstämmer med definitionen i LFIM. Se också prop. 2009/10:160 s. 145 och s. 212. Definitionen av insatsområde bygger på regeringens uttalanden i prop. 2009/10:160 s. 145 f. När Försvarsmakten fattat beslut om verkställighet av en internationell militär insats ska det således framgå av detta beslut vilket geografiskt område som utgör insats- området. Det är således av största vikt att Försvarsmakten tydligt definierar detta i sina verkställighetsbeslut så att inga oklarheter uppstår om vilket insatsområdet egentligen är. Det kan också ha betydelse i efterhand, t.ex. vid bedömningen av om en arbetsskada föreligger. Gruppbefäl, soldat och definieras som i 2 § förord- ningen (1996:927) med bestämmelser för Försvarsmaktens perso- nal. En tjänstgörande arbetstagare tjänstgör i För- svarsmakten. En tjänstgörande arbetstagare har sin huvud- sakliga sysselsättning hos en civil arbetsgivare utanför Försvars- makten. tjänstgörande arbetstagare kan vara gruppbefäl, sol- dater och sjömän samt reservofficerare. En kontinuerligt tjänstgörande arbetstagare har anställningen i Försvarsmakten som sin huvudsakliga sysselsättning. Arbetstaga- ren tjänstgör sammanhängande i Försvarsmakten och har ingen annan anställning, annat än under försöksanställning eller i undan- tagsfall. Det kan självklart finnas personer som är kontinuerligt tjänstgörande som tjänstgör deltid i Försvarsmakten under perio- der, t.ex. på grund av uttag av föräldraledighet med förkortad arbetstid. Kontinuerligt tjänstgörande arbetstagare enligt lagen kan vara gruppbefäl, soldater och sjömän. En civil anställning är en anställning hos en annan arbetsgivare än Försvarsmakten, oavsett om denna arbetsgivare är en statlig, privat eller arbetsgivare. Utredningen är medveten om att begreppen civil personal och civil anställning används i andra verksamheter än Försvarsmakten för att särskilja personalkatego- rier, exempelvis inom polisen. Utredningen har ändå valt att använda begreppet civil anställning för att definiera en anställning hos en annan arbetsgivare än Försvarsmakten. En civil arbetsgivare är en annan arbetsgivare än Försvarsmakten som har en eller kontinuerligt tjänstgörande arbetstagare i Försvarsmakten anställd. När det gäller staten avses den funktio- nella arbetsgivaren, dvs. myndigheten där arbetstagaren är anställd. Tjänstgöring omfattar all typ av aktivitet som sker inom ramen för anställningen i Försvarsmakten, utbildning, övning, beredskap och insats. Dessutom omfattar tjänstgöring även annan verksamhet som är kopplad till utbildning, övning, beredskap och insats. Exempel på sådan kopplad verksamhet är läkarundersökning inför tjänstgöring i en insats eller uthämtning av uniform och andra per- sedlar inför en övning. Återhämtningstid är tid efter en internationell mili- tär insats då tjänstgöring sker i . Arbetstagaren får under återhämtningstid endast undantagsvis delta i en internationell militär insats, dels om Försvarsmakten anser att det finns synner- liga skäl, dels om arbetstagaren anmäler sig frivilligt. Förslaget om återhämtningstid behandlas i avsnitt 7.12. 4 kap. Särskilt om anställning som gruppbefäl, soldat och Gruppbefäl, soldater och sjömän i Försvarsmakten ska vara tidsbe- gränsat anställda. Förslaget behandlas utförligt i avsnitt 7.6. Ett anställningsavtal enligt denna lag får omfatta högst . En sådan anställning får förnyas. Den sammanlagda anställningstiden enligt denna lag får omfatta högst , varav högst som kontinuerligt tjänstgörande. Det finns ingen begränsning av hur en anställning får förnyas. Däremot begränsar lagen det antal år som en arbetstagare kan vara anställd som gruppbefäl, soldat eller enligt special- lagen. Inget anställningsavtal får således vara längre än sam- manhängande och ingen arbetstagare får vara anställd som grupp- befäl, soldat eller enligt lagen längre än . Av får maximalt vara som kontinuerligt tjänstgörande. Ingen arbetstagare får således vara anställd som kontinuerligt tjänstgörande längre än . Förslaget behandlas i avsnitt 7.7.1 och 7.7.2. En tidsbegränsad anställning som gruppbefäl, soldat eller får inledas med en tidsbegränsad försöksanställning, om försökstiden är högst . Sådan försökstid ska ingå i den sammanlagda anställningstid som avtalats i enlighet med 2 §. Vill inte Försvarsmakten eller arbetstagaren att anställningen ska fortsätta efter det att försökstiden har löpt ut, ska besked om detta läm- nas till motparten senast vid försökstidens utgång. Görs inte detta, övergår försöksanställningen i en tidsbegränsad anställning enligt denna lag. Om inte annat har avtalats, får en försöksanställning avbrytas före försökstidens utgång av endera av parterna. Bestämmelsen är utformad med bestämmelserna om provanställ- ning i LAS som förebild. Den stora skillnaden är att en tidsbegrän- sad försöksanställning aldrig kan övergå i en tillsvidareanställning. Förslaget behandlas i avsnitt 7.8. Försvarsmakten ska underrätta arbetstagaren minst i för- väg om en försöksanställning ska avslutas eller avslutas utan att övergå i en tidsbegränsad anställning enligt denna lag. Är arbetstagaren fackligt organiserad, ska Försvarsmakten sam- tidigt med underrättelsen enligt första stycket varsla den lokala arbets- tagarorganisationen som arbetstagaren tillhör. Arbetstagaren och den lokala arbetstagarorganisationen har rätt till överläggning med För- svarsmakten om beskedet. Förslaget behandlas i avsnitt 7.8. En sådan tidsbegränsad anställning som avses i 2 § får sägas upp av Försvarsmakten eller arbetstagaren före anställningstidens utgång. För både Försvarsmakten och arbetstagaren gäller en minsta upp- sägningstid av . Försvarsmakten får bevilja arbetstagaren kortare uppsägningstid. En arbetstagare som är anställd som kontinuerligt tjänstgörande i Försvarsmakten enligt denna lag har, vid uppsägning på grund av arbetsbrist, rätt till en uppsägningstid om -, när den tidsbegränsade anställningen är avtalad till men kortare än , -, när den tidsbegränsade anställningen är avtalad till men kortare än , -, när den tidsbegränsade anställningen är avtalad till . Om en arbetstagare som är föräldraledig enligt 4 eller 5 §§ eller helt ledig enligt 9 § föräldraledighetslagen (1995:584) sägs upp på grund av arbetsbrist, börjar uppsägningstiden löpa -när arbetstagaren helt eller delvis återupptar arbetet, eller -när arbetstagaren skulle ha återupptagit sitt arbete enligt den anmälan om föräldraledighet som gäller när uppsägningen sker. En tidsbegränsad anställning enligt lagen får sägas upp av båda parter. Vid en sådan uppsägning måste bestämmelserna om saklig grund i 7–10 §§ LAS iakttas. Förslaget behandlas i avsnitt 7.9 och 7.10. 5 kap. Informationsskyldighet och återhämtningstid En arbetstagare som är anställd som tjänstgörande i Försvars- makten är skyldig att, antingen vid denna anställnings ingående eller vid anställningstidpunkten hos den civila arbetsgivaren, informera sin civila arbetsgivare om anställningen i Försvarsmakten. Arbetstagaren är skyldig att hålla sin civila arbetsgivare informerad om planerad tjänstgöring i Försvarsmakten. Försvarsmakten är skyldig att senast tjänst- informera arbetstagaren om tjänstgöringens omfattning och förläggning. Undantag från tiden får göras om För- svarsmakten anser att det föreligger särskilda skäl. Särskilda skäl enligt tredje stycket kan t.ex. vara att Försvarsmakten blir tvungen att sätta in tjänstgörande personal nationellt med kort varsel för att fullgöra uppgifter som normalt sett fullgörs av kontinuerligt tjänstgörande personal som i sin tur satts in i en internationell militär insats. Förslaget behandlas i avsnitt 7.11. En arbetstagare som är anställd som kontinuerligt tjänstgörande har rätt till återhämtningstid efter tjänstgöring i en internationell militär insats. Under sådan återhämtningstid får arbetstagaren endast tjänstgöra i en internationell militär insats om Försvarsmakten anser att det före- ligger synnerliga skäl eller arbetstagaren frivilligt anmäler sig. Synnerliga skäl enligt andra stycket kan exempelvis vara att det med kort varsel blir nödvändigt att undsätta ett förband som redan befinner sig i en internationell militär insats, och tid för utbildning inför insatsen saknas. Försvarsmaktens enda möjlighet i ett sådant läge kan då vara att personal som redan och relativt varit på plats i det aktuella insatsområdet genomför insatsen. Förslaget behandlas i avsnitt 7.12. 6 kap. Rätt till ledighet och skydd för anställningen vid tjänstgöring i Försvarsmakten Den som är anställd som tjänstgörande i Försvarsmakten får inneha en annan anställning hos en sådan arbetsgivare som avses i 1 § lagen (1994:260) om offentlig anställning. En statligt anställd arbetstagare får som sin statliga grundanställning ha en anställning som tjänstgörande grupp- befäl, soldat eller i Försvarsmakten trots bestämmelsen i 11 § . Förslaget behandlas i avsnitt 7.13.1. En arbetstagare har rätt till hel ledighet från sin civila anställning för att prova en anställning som kontinuer- ligt eller tjänstgörande i Försvarsmakten enligt denna lag. En arbetstagare har rätt till ledighet enligt första stycket endast hos samma civila arbetsgivare. En sådan arbetstagare har även rätt till hel ledighet för uttag av semester hos Försvarsmakten. För att rätten till ledighet ska vara tillämplig enligt lagen krävs att det föreligger ett anställningsförhållande med arbetsgivare och arbetstagare som parter. Däremot faller uppdragstagare och egen- Rätten till hel ledighet från en civil anställning för att prova en anställning som kontinuerligt eller tjänst- görande i Försvarsmakten gäller alla arbetstagare på arbets- marknaden. Lagförslaget gör inte skillnad mellan offentlig och privat anställning. Rätten gäller både heltids- och deltidsanställda och omfattar i princip även arbetstagare i vikariat, dock kan dessa arbetstagare utestängas från ledighet genom de kvalifikationstider som föreslås i 6 kap. 6 och 7 §§. Rätten till ledighet för att prova en anställning är begränsad . För de arbetstagare som avser att bli kontinuerligt tjänstgörande i Försvarsmakten är det efter denna sexmånaders- period som ställning måste tas till om de ska stanna i Försvars- makten eller återgå till sin civila anställning. För de kontinuerligt tjänstgörande arbetstagarna finns utöver ingen ytterligare rätt till ledighet. Det finns dock inget hinder för en civil arbetsgivare att frivilligt bevilja en arbetstagare ytterligare ledighet. Rätten till hel ledighet för att prova en anställning i Försvars- makten är begränsad till en period hos samma civila arbetsgivare. Om en arbetstagare har bytt civil arbetsgivare har denne rätt till ledighet för att prova en anställning ytterligare en sexmånaders- period. När det gäller statliga anställningar är det den funktionella arbetsgivaren som avses, dvs. den myndighet där arbetstagaren är anställd. En anställning som varar ger rätt till semester enligt bestämmelserna i semesterlagen. Det föreligger därför en rätt till hel ledighet för uttag av denna semester som tjänats in i för- svarsmakten. Rätten till ledighet kan således komma att bli något . Bestämmelsen behandlas i avsnitt 7.13.2. En arbetstagare som är anställd som tjänstgörande i Försvars- makten enligt denna lag har rätt till hel ledighet från sin civila anställ- ning för tjänstgöring i Försvarsmakten. En sådan arbetstagare har även rätt till hel ledighet för uttag av semester hos Försvarsmakten. Rätten till ledighet enligt första stycket omfattar maximalt sammanhängande. Uttagen ledighet enligt 2 § ska inte räk- nas med i . Ledighet utöver den maximala sammanhängande ledighetstiden får tas ut om Försvarsmakten anser att det föreligger synnerliga skäl. Försvarsmakten ska underrätta den civila arbetsgivaren om detta. Om behovet av förlängd ledighet enligt tredje stycket föranleds av uttag av semester hos Försvarsmakten ska ledigheten förlängas med för detta nödvändig tid. Ledighet för tjänstgöring som tjänstgörande gruppbefäl, sol- dater, sjömän och reservofficerare får tas ut sammanhängande. I ska inte hel ledighet som tagits ut enligt 2 § för att prova en anställning i Försvarsmakten räknas med. Undantag från den maximala sammanhängande ledighetstiden får göras om det föreligger synnerliga skäl. Att begreppet synner- liga skäl används markerar att det är fråga om sällsynta undantags- situationer. Det kan exempelvis vara fråga om situationer där det inte är möjligt att avbryta en internationell militär insats på grund av att det rådande säkerhetsläget omöjliggör detta. I ett sådant läge kan den situationen uppstå att Försvarsmakten inte kan ta hem ett förband som planerat, varför den enskilde arbetstagaren inte heller kan återgå i sin civila anställning som planerat. Försvarsmakten åläggs att underrätta den civila arbetsgivaren om detta. Genom detta får Försvarsmakten ett ansvar för att stötta den enskilde arbetstagaren i dennes relation till den civila arbetsgivaren. Om behovet av förlängd ledighet utöver den maximala sam- manhängande ledighetstiden föranleds av uttag av semester hos Försvarsmakten krävs inte synnerliga skäl. Ledig- heten ska då förlängas med den tid som är nödvändig för semester- uttaget. Förslaget behandlas i avsnitt 7.13.3. En civil arbetsgivare ska förlägga semesterledighet för en tjänst- görande arbetstagare eller försöksanställd arbetstagare, som denne inte tagit ut under anställningen i Försvarsmakten, på samma sätt som om arbetstagaren inte varit ledig för tjänstgöring i Försvarsmakten. Semesterlön som arbetstagaren tjänat in i sin anställning i För- svarsmakten ska utges till arbetstagaren i samband med semesterledig- het. Arbetstagare ska begära detta hos Försvarsmakten. tagaren inte gör en sådan begäran, ska Försvarsmakten betala ut semesterlönen senast efter intjänandet. Förslaget behandlas i avsnitt 7.13.4. En i lag reglerad ledighet som beviljats i anställningen hos den civila arbetsgivaren får slutföras i anställningen som tjänstgörande i Försvarsmakten. På motsvarande sätt får en i lag reglerad ledighet som beviljats i anställningen som tjänstgörande i Försvarsmak- ten slutföras i anställningen hos den civila arbetsgivaren. Arbetstagaren är skyldig att informera den arbetsgivare som inte beviljat ledigheten om ledighetsuttaget. Förslaget behandlas i avsnitt 7.13.6. Som villkor för en arbetstagares rätt till ledighet enligt 2 § gäller att arbetstagaren vid ledighetens början varit anställd hos den civila arbetsgivaren antingen eller sammanlagt . Vid beräkningen av anställningstid enligt denna bestämmelse till- lämpas 3 § första stycket lagen (1982:80) om anställningsskydd. Bestämmelsen innebär att en viss kvalifikationstid i form av anställningstid som regel ska gälla innan en arbetstagare får rätt till ledighet för att prova en anställning i Försvars- makten. Bestämmelsen föreslås bli dispositiv på så sätt att kvalifikations- tidens längd kan avtalas genom centralt kollektivavtal. När arbets- tagaren har uppnått den föreskrivna anställningstiden är han eller hon berättigad till ledighet för att prova en anställning i Försvarsmakten. Arbetstagaren ska vid ledighetens början ha varit anställd hos den civila arbetsgivaren antingen de senaste sex måna- derna eller sammanlagt . Anställningstiden ska alltså härröra från den civila arbets- givare som ska bevilja ledigheten. delse för beräkningen av anställningstid. Beräkningen ska ske med tillämpning av 3 § första stycket LAS. Av lagtextens utformning framgår att det är tidpunkten då ledig- heten påbörjas som blir avgörande för frågan om arbetstagaren uppnått den föreskrivna anställningstiden. Det har alltså ingen betydelse att arbetstagaren ännu inte har tillräcklig anställningstid då anmälan om ledighet görs. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 7.13.2. Som villkor för en tjänstgörande arbetstagares rätt till en sam- manhängande ledighet enligt 3 § gäller att arbetstagaren inte har tjänstgjort i Försvarsmakten före ledighetsuttaget. Kvalifikationstid gäller för rätt till en sammanhängande ledighet för tjänstgöring. Denna kvalifika- tionstid gäller inte inför det första uttaget av en sammanhängande ledighet för att prova en anställning i Försvarsmakten. Inför sådan ledighet gäller kvalifikationstid enligt 6 §. Tjänstgöring än ska inte heller kräva någon kvalifikationstid. Förslaget behandlas i avsnitt 7.13.3. En arbetstagare som vill utnyttja sin rätt till ledighet enligt 2 § ska anmäla detta till sin civila arbetsgivare senast före ledig- hetens början, eller om det inte kan ske, . Förslaget behandlas i avsnitt 7.13.2. En arbetstagare som vill utnyttja sin rätt till ledighet enligt 3 § ska anmäla detta till sin civila arbetsgivare senast före varje ledighetsperiods början, eller om det inte kan ske, . Om den anmälda ledighetsperioden behöver förlängas ska arbets- tagaren anmäla detta till sin civila arbetsgivare . Förslaget behandlas i avsnitt 7.13.3. En civil arbetsgivare får skjuta upp anmäld ledighet enligt 2 § högst efter arbetstagarens anmälan. Om den civila arbetsgivaren beslutar att skjuta upp ledigheten, ska den civila arbetsgivaren genast underrätta arbetstagaren och För- svarsmakten. Förslaget behandlas i avsnitt 7.13.2. En arbetstagare får avbryta sin påbörjade ledighet och återuppta sitt arbete hos den civila arbetsgivaren i samma omfattning som före ledigheten. Om arbetstagaren vill utnyttja sin rätt att återuppta sitt arbete, ska arbetstagaren möjligt underrätta den civila arbetsgivaren om detta. Om ledigheten varit avsedd att pågå en månad eller mer, får den civila arbetsgivaren skjuta på återgången högst efter det att den civila arbetsgivaren tagit emot underrättelsen. Arbetstagaren har alltid rätt att återuppta sitt arbete då ledigheten skulle ha upphört. Förslaget behandlas i avsnitt 7.13.7. Om en arbetstagare avbryter sin påbörjade ledighet på grund av om- ständigheter som beror på Försvarsmakten och som är utanför arbets- tagarens kontroll, och den civila arbetsgivaren inte medger arbets- tagaren att återuppta sitt arbete , ska Försvarsmakten utge lön och övriga anställningsförmåner till dess att återgång i arbetet hos den civila arbetsgivaren kan ske, dock högst under en månad. Bestämmelsen gäller endast då avbrottet i den påbörjade ledigheten beror på Försvarsmakten och är utanför arbetstagarens kontroll. De situationer som avses är främst då Försvarsmakten avbryter en internationell militär insats eller då en internationell militär insats inte blir av. Med att avbrottet beror på Försvarsmakten avses även den situationen då riksdag och regering beslutar att avbryta eller ställa in en internationell militär insats. Om det är arbetstagaren som avslutar tjänstgöringen i Försvars- makten eller orsakar att tjänstgöringen avslutas gäller inte denna bestämmelse. Arbetstagaren får i ett sådant fall själv stå för att han eller hon kan komma att stå utan försörjning . Tiden det är fråga om är dock relativt kort, den civile arbetsgivaren har endast rätt att skjuta upp återgång i arbete med en månad. Den lön och de anställningsförmåner som ska utges omfattar inte eventuella tillägg som erhålls under tjänstgöring internationellt såvida inte tjänstgöring faktiskt sker inter- nationellt. Förslaget behandlas i avsnitt 7.13.7. Skydd för anställningen samt skydd mot missgynnande Om en arbetstagare sägs upp eller avskedas från sin civila anställning enbart på grund av att han eller hon begär eller tar i anspråk sin rätt till ledighet enligt denna lag, ska uppsägningen eller avskedandet ogil- tigförklaras, om arbetstagaren begär det. Bestämmelsen är utformad i överensstämmelse med utformningen av uppsägningsskyddet i övriga ledighetslagar. Förslaget behandlas i avsnitt 7.13.8. En arbetstagare som begär eller tar i anspråk sin rätt till ledighet enligt denna lag är inte skyldig att hos sin civila arbetsgivare, bara av detta skäl godta 1. några andra minskade anställningsförmåner eller försämrade arbetsvillkor än sådana som är en nödvändig följd av ledigheten, eller 2. någon annan omplacering än en sådan som kan ske inom ramen för anställningsavtalet och som är en nödvändig följd av ledigheten. Bestämmelsen är utformad i överensstämmelse med utformningen av skyddet för anställningsvillkoren i övriga ledighetslagar. Bestäm- melsen ska inte tolkas som bestämmelsen om löneskydd i 16 § föräldraledighetslagen (1995:584). Förslaget behandlas i 7.13.9. En arbetstagare som är anställd som tjänstgörande i Försvars- makten får inte på grund av detta missgynnas när han eller hon gör en förfrågan om eller söker arbete hos en civil arbetsgivare. Förslaget behandlas i avsnitt 7.13.10. 7 kap. Rätt till studieuppehåll och anstånd med studier vid tjänstgöring i Försvarsmakten En person som blivit antagen till universitet eller högskola har rätt att erhålla anstånd med att påbörja sina studier för att prova en anställning som kontinuerligt eller tjänst- görande i Försvarsmakten enligt denna lag. Högskola omfattar även . Förslaget behandlas i avsnitt 7.14.1. En studerande vid universitet eller högskola har rätt till studieuppehåll för att prova en anställning i Försvarsmakten som kontinuerligt eller tjänstgörande enligt denna lag. Högskola omfattar även . Förslaget behandlas i avsnitt 7.14.1. En studerande vid universitet eller högskola som är anställd som tid- vis tjänstgörande i Försvarsmakten har rätt till studieuppehåll för tjänst- i Försvarsmakten. Högskola omfattar även . Förslaget behandlas i avsnitt 7.14.2. Tjänstgöring i internationella militära insatser Bestämmelserna i detta kapitel ska tillämpas på anställda i Försvars- makten vid tjänstgöring i en internationell militär insats.