sou · GYB330 · 2010-05-04 00:00:00 — Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas n)Övervaka och granska villkoren för tillträde till lagring, lagring av gas i rörledningar och andra stödtjänster enligt artikel 33. Om reglerna för tillträde till lagring fastställs i enlighet med artikel 33.3 ska denna uppgift inte omfatta granskning av tarif- fer. o)ska tillsammans med relevanta myndig- heter bidra till att konsumentskyddsåtgärderna genomförs och fungerar effektivt. p)ska offentliggöra sina rekommendationer om leverantörsuppgifternas, dvs. gasprisets, överensstämmelse med artikel 3 . Vid behov ska rekommendatio- nerna skickas till konkurrensmyndigheterna. q)Säkerställa att kunderna har tillgång till sina förbrukningsuppgifter på ett lättbegripligt och harmoniserat sätt enligt led h i bilaga I. r)Övervaka att reglerna för systemansvariga för både över- föringssystem och distributionssystem, gashandlare, kunder och andra marknadsaktörer genomförs i enligt med gasför- ordningen (EG) nr 715/2009. s)Övervaka att kriterierna för att avgöra om en lagringsanlägg- ning omfattas av artikel 33.3 eller 33.4 tillämpas korrekt. t) Övervaka genomförandet av skyddsåtgärder enligt artikel 46 som rör olika nödsituationer. u)Bidra till att de viktigaste marknadsprocesserna på regional nivå är kompatibla vad gäller informationsutbyte. I punkten 2 ges medlemsstaterna möjlighet att allokera övervak- ningsuppgifterna i punkten 1 på andra myndigheter än tillsyns- myndigheten. Dock ska tillsynsmyndigheten snabbt få ta del av övervakningsresultaten. I punkten åläggs tillsynsmyndigheten även en skyldighet att vid behov rådgöra med systemansvariga för över- föringssystemen samt att samarbeta med andra relevanta myndig- heter när så är lämpligt för att genomföra uppgifterna i punkten 1. Dock ska myndigheternas självständighet behållas. Punkten 2 tydliggör att även efter eventuella godkännanden som givits av en tillsynsmyndighet eller av enligt direktivet, kan tillsynsmyndigheten eller även därefter använda sig av sina befogenheter enligt denna artikel om de kan motivera detta, SOU 2010:30 Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas eller sanktioner som åläggs av andra berörda myndigheter eller kommissionen I tillägg till de skyldigheter tillsynsmyndigheten har enligt punkten 1 så stadgas i punkten 3 att när en oberoende systemansva- rig (ISO) har utsetts enligt artikel 14 har tillsynsmyndigheten dessutom ett antal skyldigheter som rör ISO-lösningen. Dessa finns uppräknade i fem punkter. Då en ISO-lösning inte är aktuell för svenskt vidkommande kommer underpunkterna i punkten 3 inte att beskrivas. Fjärde punkten innebär en skyldighet för medlemsstaterna att säkerställa att tillsynsmyndigheterna får befogenheter att kunna utföra de skyldigheter som anges i punkterna 1, 3 och 6 på ett effektivt och snabbt sätt. För detta ändamål ska tillsynsmyndighe- ten få vissa minimibefogenheter som räknas upp i fem punkter. I punkten 4 a föreskrivs att tillsynsmyndigheten ska ha rätt att fatta bindande beslut om naturgasföretag. I punkten 4 b sägs att tillsynsmyndigheten ska ha befogenhet att göra undersökningar av gasmarknadernas funktion och att besluta om och införa nödvändiga och proportionerliga åtgärder för att främja effektiv konkurrens och säkerställa att marknaden fungerar korrekt. Vid behov ska tillsynsmyndigheten också ha befogenhet att samarbeta med den nationella konkurrensmyndigheten, till- synsmyndigheterna för finansmarknaden samt kommissionen när undersökningen gäller konkurrenslagstiftningen. I punkten 4 c ges tillsynsmyndigheten rätt att begära den infor- mation från naturgasföretagen som är relevant för utförandet av dess uppgifter, bl.a. rörande skäl till en eventuell vägran att ge tredje part tillträde till nätet samt uppgifter om åtgärder som krävs för att stärka nätet. Vidare ska tillsynsmyndigheten enligt punkten 4 d ha befogen- het att besluta om effektiva, proportionerliga och avskräckande sanktioner för naturgasföretag som inte fullgör sina skyldigheter enligt gasmarknadsdirektiv eller enligt relevanta och rättsligt bindande beslut som fattats av tillsynsmyndigheterna eller . Alternativt kan tillsynsmyndigheten föreslå att en behörig domstol beslutar om sådana sanktioner. De aktuella sanktionerna ska kunna uppgå till högst av den systemansvariges årliga omsätt- ning eller till av det vertikalt integrerade företagets årliga omsättning för den systemansvarige för överföringssystemet eller det vertikalt integrerade företaget, alltefter omständigheterna. Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas I punkten 4 e ges tillsynsmyndigheten rätt att göra nödvändiga undersökningar samt relevanta befogenheter vad gäller instruktio- ner för tvistlösning enligt punkterna 11 och 12. Punkten 5 anger tillsynsmyndigheternas befogenheter utöver skyldigheterna och befogenheterna enligt punkterna 1 och 4 när en oberoende systemansvarig för överföring har utsetts i enlighet med kapitel IV. Kapitel IV behandlar oberoende systemansvariga för överföring (). Då en ITO-lösning inte är aktuell för svenskt vidkommande kommer punkten 5 inte att beskrivas närmare. I punkten 6 anges att tillsynsmyndigheterna ska ansvara för att i tillräckligt god tid på förhand fastställa eller godkänna åtminstone metoder för att beräkna eller fastställa villkoren för anslutning och tillträde till näten samt villkor och tariffer för tillträde till LNG- anläggningar (a), tillhandahållandet av balanstjänster (b) samt till- träde till gränsöverskridande infrastruktur, inbegripet förfaranden för kapacitetstilldelning och hantering av överbelastning (c). Tarifferna och metoderna enligt punkten 1 a ska utformas så att nödvändiga investeringar i näten kan göras på ett sätt som gör det möjligt att säkra nätens funktion. Fastställandet/godkännandet enligt punkten 6 ska ske innan de aktuella metoderna och villkoren träder i kraft. Metoderna eller villkoren ska offentliggöras enligt punkten 7. Punkten 8 anger att tillsynsmyndigheten ska säkerställa att de systemansvariga för överförings- och distributionssystemen både får lämpliga incitament att öka effektiviteten, främja integrationen av marknaden och säkra leveranser samt stödja forskningsverksamheten på området. Detta gäller vid fastställandet eller godkännandet av tariffer eller metoder och av balanstjäns- terna. I punkten 9 stadgas att tillsynsmyndigheten ska övervaka hur överbelastningssituationer hanteras inom nationella gasöver- föringsnät och sammanlänkningar och hur reglerna för hantering av överbelastning tillämpas. För detta ändamål ska de systemansvariga för överföringssystemen eller marknadsaktörerna översända sina regler för hantering av överbelastning, inklusive kapacitetstilldel- ning, till de nationella tillsynsmyndigheterna. De nationella till- synsmyndigheterna får begära ändringar av dessa regler. I punkten 10 föreskrivs att tillsynsmyndigheterna ska ha befo- genhet att vid behov begära att de systemansvariga för överförings- och distributionssystemen ändrar villkoren för att säkerställa att de är proportionella och tillämpas på ett icke-diskriminerande sätt. SOU 2010:30 Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas Om reglerna för tillträde till lagring fastställs i enlighet med artikel 33.3 ska denna uppgift inte omfatta ändring av tariffer. En sådan begäran ska kunna omfatta de tariffer eller metoder som avses i denna artikel. Om fastställandet av överförings- och distributions- tariffer försenas ska tillsynsmyndigheterna ha befogenhet att fast- ställa eller godkänna preliminära överförings- och distributions- tariffer eller metoder för detta. De ska även ha befogenhet att fatta beslut om lämpliga kompensationsåtgärder om de slutliga tarifferna eller metoderna skiljer sig från de preliminära. I punkten 11 regleras möjligheten att klaga till tillsynsmyndig- heten på en systemansvarig för överförings-, lagrings-, LNG- eller distributionssystemet vad avser den systemansvariges skyldigheter i enlighet med detta direktiv. Myndigheten ska i egenskap av tvist- lösande myndighet fatta ett beslut från det att klagomålet mottagits. Tiden kan förlängas om tillsynsmyndigheten begär ytterligare upplysningar. Den förlängda perioden får förlängas ytterligare om den klagande samtycker till detta. Ett sådant beslut ska vara bindande så länge det inte har upphävts vid ett överklagande. Punkten 12 handlar om preskriptionstid. Varje berörd part som har rätt att inge klagomål mot ett beslut om metoder som fattats i enlighet med denna artikel eller, om tillsynsmyndigheten är skyldig att samråda, mot de föreslagna tarifferna eller metoderna, får senast efter offentliggörandet av beslutet eller förslaget till beslut inge ett klagomål för behandling. Medlemsstaterna får föreskriva . Dock ska ett klagomål inte utgöra hinder för verkställighet. Punkten 13 föreskriver att medlemsstaterna ska inrätta lämpliga och effektiva mekanismer för reglering, kontroll och öppenhet för att förhindra missbruk av en dominerande ställning, särskilt om det är till konsumenternas nackdel, och underprissättning. Dessa mekanismer ska beakta bestämmelserna i fördraget, särskilt artikel 824 som behandlar missbruk av en dominerande ställning. I punkten 14 återfinns medlemsstaternas skyldighet att se till att lämpliga åtgärder vidtas mot ansvariga fysiska eller juridiska perso- ner när direktivets bestämmelser om konfidentialitet inte har följts. Sådana åtgärder inbegriper administrativa åtgärder eller straffrätts- liga förfaranden i enlighet med nationell lagstiftning. 4 Artikel 102 i konsoliderade versionen av fördraget med Lissabonfördraget inkluderat. Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas Punkten 15 tar upp rätten att överklaga enligt gemenskapsrätten eller den nationella lagstiftningen oavsett om man klagat enligt punkten 11 eller 12. Punkten 16 är av förvaltningsrättslig karaktär och föreskriver att beslut ska vara fullt motiverade för att medge domstolsprövning. Besluten ska även vara tillgängliga för allmänheten som den konfidentiella karaktären hos kommersiellt känsliga uppgifter ska bevaras. Slutligen, innebär punkten 17 att medlemsstaterna ska se till att det finns lämpliga mekanismer på nationell nivå som ger den part som berörs av ett beslut fattat av en tillsynsmyndighet rätt att överklaga till ett organ som är oberoende av de berörda parterna och av någon regering. Punkten 1 i artikel 41 anger den nationella tillsynsmyndighetens skyldigheter. Som tidigare nämnts utgör Energimarknadsinspek- tionen den nationella tillsynsmyndigheten. Listan i punkten 1 utgör därmed en lista över skyldigheter med avseende på naturgasmarknaden. Med utgångspunkt från gasmarknadsdirektivet sträcker sig därmed inspektionens uppgifter från tarifftillsyn till övervakning av den avreglerade marknadens funktion både vad gäller tillgång till tillräcklig kapacitet samt vad gäller den konkurrensutsatta marknadens tillgänglighet. Inspektio- nens uppgifter kommer därmed även fortsättningsvis innebära att både den reglerade och de konkurrensutsatta delarna av marknaden ska övervakas. Som redan nämnts under artikel 40 kan och ska delar av arbetet ske i samarbete med andra relevanta myndigheter. Detta tydliggörs även i punkten 2 i denna artikel, av vilken det framgår att en annan myndighet än den aktuella nationella tillsynsmyndigheten får utföra övervakningsuppgifter. Informationen ska då över- lämnas till den nationella tillsynsmyndigheten. Där så bedöms rele- vant finns därmed möjlighet att genom de berörda myndigheternas instruktioner säkerställa att de aktuella uppgifterna genomförs och att får ta del av resultatet. Det torde därmed inte föreligga några hinder för att i relevanta fall behålla den befintliga ordningen. SOU 2010:30 Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas Som nämnts under artikel 40 utgör myndigheter som Konkur- rensverket, och myndig- heter som kan beröras av de uppgifter som listas under punkten 1 i denna artikel. Här följer en genomgång av uppgifterna enligt punkten 1 för att belysa vilka myndigheter som kan komma att beröras av uppgifterna under varje punkt. Det är dock viktigt att även här lyfta fram att det är som kommer att ansvara för att övervakningen sker. I de fall den faktiska övervakningen mer effektivt hanteras av en annan myndig- het ska denna myndighet rapportera resultatet av övervakningen till . Skyldigheterna enligt punkten 1 a hanteras av , likaså uppgifterna enligt punkten 1 b. Här anges att tillsynsmyndigheten ska säkerställa att aktörerna fullgör sina skyldigheter enligt direktivet samt övrig relevant gemenskapslagstiftning inbegripet i fråga om gränsöverskridande aspekter. Den relevanta lagstiftningen är antingen införd i eller ska föras in i svensk lag. Därmed torde det finnas möjlighet för Ener- gimarknadsinspektionen att säkerställa att de berörda aktörerna uppfyller de aktuella skyldigheterna. avses även kunna undersöka och påföra sanktioner vad gäller efterlevnaden av de nätverkskoder som ska tas fram inom ramen för det tredje energimarknadspaketet. Detta blir dock först aktuellt när dessa nätverkskoder fastställts genom kommitologiprocessen och därigenom blivit en del av gemenskapsrätten. Rörande punkten 1 c föreslår utredningen i kapitel 6 med förslag med anledning av byråförordningen (EG) nr 713/2009 att Energi- marknadsinspektionens instruktion ska kompletteras med en hänvisning till att inspektionen ska samarbeta med i syfte att harmonisera regelverket för tillsyn av el- och naturgasmarkna- derna inom EU. Det finns en hänvisning i inspektio- nens instruktion 1 § punkterna 7–8 som anger att inspektionen ska delta i utvecklingen av marknaderna för el och naturgas inom och EU (punkten 7 i instruktionen) samt samarbeta med nordiska och övriga europeiska tillsynsmyndigheter i syfte att verka för en harmonisering av regelverk så att likvärdiga förutsätt- ningar skapas på marknaderna för el och naturgas inom och . Ingen ytterligare åtgärd krävs i denna del. Enligt punkten 1 d ska följa upp och genomföra de rättsligt bindande och relevanta besluten som Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas fattats av och kommissionen. Det kan dock förekomma att sådana beslut i vissa fall även kan falla inom eller ansvarsområden. I de fall dessa myndig- heter följer upp beslut från och kommissionen som är rele- vanta i detta sammanhang ska de rapportera detta till Energimark- nadsinspektionen. Den rapport som ska lämna enligt punkten 1 e omfattas av inspektionens instruktion där det i 1 § punkten 6 b fastslås att inspektionen inom sitt område ska fullgöra de uppgifter som följer av gasmarknadsdirektivet 2003/55/EG. Genom att detta direktiv nu ersätts av det nya gasmarknadsdirekti- vet 2009/73/EG krävs endast en justering av hänvisningen till gällande direktiv. Punkten 1 f rör förhindrande av korssubventionering mellan överföring, distribution, lagring, LNG och leverans. Energimark- nadsinspektionen utgör tillsynsmyndighet för efterlevnaden av naturgaslagen och av de föreskrifter eller villkor som meddelats med stöd av denna. Naturgaslagen innehåller bestämmelser om avgränsning, redovisning samt revision av nätverksamhet och lagringsverksamhet i 3 kap. 3 och 4 §§ samt 4 kap. 3 och 4 §§. Där fastställs villkor vars syfte är att säkerställa att någon korssubven- tionering inte kan ske. Någon åtgärd krävs därmed inte i denna del. Punkten rör övervakning av investeringsplaner (artikel 8.3 i förordning (EG) nr 715/2009. I sin årsrapport ska Energimark- nadsinspektionen presentera en bedömning av investeringsplanen, samt kan rekommendera förändringar i denna. Detta torde omfat- tas av reglerna om tillsyn i 10 kap. 1 § punkten 2 i naturgaslagen (2005:403) som anger att är tillsyns- myndighet enligt förordningen ovan. Ingen åtgärd krävs i denna del. Gasmarknadsdirektivet saknar tvingande bestämmelser om tio- åriga nätutvecklingsplaner för TSO:er. Enligt direktivets artikel 22 ska emellertid en ISO till tillsynsmyndigheten över- lämna en tioårig nätutvecklingsplan. Utredningen bedömer dock att en ISO-lösning inte är aktuell för svenskt vidkommande. Punkten 1 h rör nätens säkerhet och tillförlitlighet. Enligt 3 kap. 1 § naturgaslagen ska ett företag som innehar en naturgasledning och bedriver överföring av naturgas ansvara för drift och underhåll. Likaså ska företaget vid behov ansvara för utbyggnad och anslut- ning till andra ledningssystem. Företaget ansvarar också för att dess ledningssystem är säkert, tillförlitligt och effektivt och för att det på lång sikt kan uppfylla rimliga krav på överföring av naturgas. SOU 2010:30 Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas Enligt förordning (2007:1118) med instruktion för Energimark- nadsinspektionen 1 § ansvarar för tillsyn, regelgivning och tillståndsprövning enligt naturgaslagen, med undantag för frågor om försörjningstrygghet enligt 8 a kap. naturgaslagen. ska enligt förordning (2007:1153) med instruktion för , vara till- synsmyndighet för naturgasförsörjning enligt 8 a kap. naturgas- lagen. Punkten 1 i rör transparens. ska säkerställa att naturgasföretagen fullgör sina skyldigheter vad gäller kraven på transparens. har enligt sin instruktion i uppgift att inom sitt område fullgöra uppgifter som följer av gasmarknadsdirektivet. Inspektionen ska inom sitt verksamhets- område verka för en effektiv konkurrens på gasmarknaden, samt stärka naturgaskundernas ställning och möjliggöra aktiva valmöj- ligheter genom lättillgänglig och tillförlitlig information. En sätt att uppnå detta är att säkerställa att marknaden har en lämplig grad av transparens för att säkra tillgången till den information som är nödvändig för att befintliga och potentiella aktörer ska kunna fatta välgrundade beslut utan att konkurrensen påverkas negativ genom vissa aktörers alltför långtgående informationsövertag. Härmed torde inga förändringar krävas i det befintliga regelverket. Punkten 1 j omfattar övervakning av ett flertal olika aspekter som för svenskt vidkommande hanteras av flera olika myndigheter. Övervakningen har delvis redan diskuterats under punkten 1 i, t.ex. övervakningen av priser för konsumenter. Vad gäller klagomål kommer fortsätt- ningsvis att ha tillgång till relevant statistik från Konsumenternas Elrådgivningsbyrå, vilken utredningen föreslår ska utgöra kontakt- punkt enligt direktivets bestämmelser (se avsnitt 8.4.1). För uppgifterna under punkten 1 j spelar även en viktig roll genom sitt uppdrag som förvaltningsmyndighet för konsumentfrågor. Enligt förordning med instruktion för Konsu- mentverket (2009:607) ska verket bl.a. följa och analysera konsu- menternas ställning på marknaderna samt vid behov vidta eller föreslå åtgärder. Det är därmed rimligt att anta att Konsumentver- ket kan ha viktiga synpunkter och väsentlig information rörande de aktuella frågorna. Sådana synpunkter och information bör över- lämnas till som ansvarar för att rapportera resultaten av övervakningen. Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas saknar dock sådana regler varför instruktion bör förtydligas med att verket ska bistå inspektionen i denna del. Det saknas även en sammanställning av uppgifter om de kunder som får sina leveranser avstängda. Utredningen har tolkat avstängda kunder som att detta endast avser avstängningar som sker på begäran av annan än aktuell kund/konsument. Direkti- vet ställer krav på att tillsynsmyndigheten ska övervaka graden av effektivitet och marknadsöppnande och konkurrens på den avregle- rade marknaden bland annat genom att titta på hur många kunder som fått sina leveranser avstängda. Det har inte framkommit uppgifter som tyder på att det skulle finnas problem på den svenska marknaden i detta avseende och insatsen för övervakning rörande avstängda kunder bör därför begränsas. Det är inte rimligt att ålägga företagen ytterligare rapporteringsskyldigheter med anled- ning av detta. Denna typ av uppgifter kan samlas in på mer än ett sätt. Den bästa och mest heltäckande bilden torde nätföretagen ha då denna information är lättillgänglig för dessa företag genom att de ansvarar för att genomföra eventuella avstängningar. Mer rimligt är dock att skapa sig en bild av andelen avstängningar genom att enkäter som riktar sig till ett urval av nätföretagen eller exempelvis att uppdra åt SCB att ta fram statistik genom enkätundersökningar bland kunderna. Det är således utredningens bedömning att något bemyndigande till nätmyndigheten att utfärda föreskrifter kring insamlandet av uppgifter rörande avstängda kunder inte behövs. Punkten 1 j rör även konkurrensförhållandena på gasmarkna- den. I huvudsak rör det sig om att övervaka graden och effektivi- teten av marknadsöppning och konkurrens, men även övervakning av eventuell snedvridning eller inskränkning av konkurrensen berörs. Dessa aspekter av punkten j faller delvis inom Energimark- nadsinspektionens uppdrag att följa och analysera utvecklingen på naturgasmarknaden i enlighet med 1 § punkten 5 i inspektionens instruktion samt inspektionens uppdrag att inom sitt verksamhets- område verka för en effektiv konkurrens på el- och naturgasmark- naderna i enlighet med inspektionens instruktion 1 § punkten 3 a. är dock den myndighet som har det över- gripande ansvaret för att med utgångspunkt från konkurrenslagens bestämmelser och sin instruktion övervaka konkurrensförhållan- dena oavsett marknad. Som en del av sin ordinarie verksamhet kan därmed komma i besittning av information om sådana förhållanden eller beteenden på gasmarknaden som kan ha en negativ inverkan på konkurrensen på denna marknad. SOU 2010:30 Direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas om de aktuella förfarandena föranleder några åtgärder från verkets sida bör på lämpligt sätt informera Energimark- nadsinspektionen. ansvarar för att rapportera även övervakningen enligt punkten 1 j i enlighet med punkten 1 e. Det svenska regelverket bör förtydligas varför instruktion bör ändras så att det framgår att verket ska bistå inspektionen i denna del. I de fall uppmärksammar förhål- landen som leder till en inskränkning eller snedvridning av konkur- rensen ska de informera om detta. Konkurrens- verket har därefter att hantera sådan information enligt verkets uppdrag. Även punkten 1 k rör konkurrensförhållandena på gasmarkna- den genom att den avser övervakningen av om det förekommer begränsande avtalsvillkor som kan påverka större icke-hushålls- kunders möjligheter att teckna avtal med fler än en gashandlare . Här nämns bl.a. exklusivitetsklausuler som kan hindra större icke-hushållskunder från att teckna avtal med mer än en gashandlare. I den svenska naturgasmarknadens regelverk finns inget som direkt hindrar en gasanvändare från att teckna avtal med fler än en gasleverantör . Däremot gör sig kunden normalt skyldig till avtalsbrott vid tecknande av avtal med en ny gasleve- rantör om det finns ett gällande gasleveransavtal med en redan befintlig. Kunden kan härigenom bli ersättningsskyldig gent- emot den ursprunglige gasleverantören. För dygnsavräknade kunder, som omfattar större icke-hushålls- kunder, är det under vissa förutsättningar möjligt att arrangera leveranser från mer än en gasleverantör . Den praktiska aspekt som måste vara klarlagd i förväg är hur den uppmätta leve- ransen skall fördelas mellan de inblandade leverantörerna. Nätäga- ren, som har att rapportera varje leverantörs andel av den uppmätta energimängden, ska inte själv fatta beslut om någon fördelnings- princip. Därför måste nätägaren i förväg förses med en fördel- ningsprincip som är överenskommen mellan kund och de berörda leverantörerna. Principen måste vara så pass klar och väl beskriven att den utan problem kan implementeras i nätägarens rappor- teringssystem.