sou · GXB396 · 2010-01-01 00:00:00 — This is particularly the case when there are often grounds to suspect that a person who has been found on one occasion to be using a deregistered vehicle in breach of regulations has neglected his or her insurance obligation on other occasions. The Commission proposes that a rule be introduced to the effect that the person who is found to be using a deregistered vehicle on the road without having motor insurance for the vehicle shall be obliged to pay the motor insurance charge. The charge shall be paid retroactively for the period that the vehicle has been deregistered. To avoid inequitable results, however, the time should be restricted to twelve months. A rule of this kind should be complemented with a possibility for the person liable to insu- rance avoiding the retroactive responsibility or partly by showing that the vehicle was only used on a single occasion or for a limited period of time. The provision in section 34, fourth para- graph, of the Road Traffic Injuries Act on the motor insurance charge can be reduced if it is shown to be appropriate. The Commission has had the task of estimating the external social costs that road users as a collective cause when driving. This thus concerns costs which are not part of the injuries ensuing from road accidents that are covered by motor insurance or the individual and which are thus external for the individual. With the aid of a study of road traffic accidents in 2005, the Commission has estimated the external costs at billion at 2005 prices. Consequences of the proposals A qualitative assessment of the reforms effects The reform for which the Commission is making proposals trans- fers responsibility from one insurance system to another. The part of compensation for income loss that social insurance bears today will be transferred to motor insurance. Both social insurance and motor insurance insure against risk. Funding of social insurance through employers social security contributions leads, however, to social insurance being conside- rably more redistributive than motor insurance. Social insurance is funded by a contribution on gross wages. No differentiations are made otherwise. Motor insurance is funded through premiums paid by owners of vehicles subject to motor insurance. These premiums are differentiated, inter alia, on the basis of statistically established differences in risk for individuals and vehicles. A transfer of responsibility from social insurance to motor insurance is thus a transfer from the collective of individuals paying employers social security contribution to the collective of owners of vehicles liable to motor insurance. The transfer which the Commission is making proposals for can be expected to influence behaviour both of road users and insu- rance companies. Discussions are taking place in the insurance industry on a more individualised setting of premiums. In the view of the Commission, there are, however, considerable problems attached to a more individualised and behaviour-governed setting of premiums, relating both to data collection and integrity. How- ever, it is probable that the reform will encourage a development towards more behaviour-governed premiums. The incentives to rehabilitate a person who has been injured in a traffic accident may vary depending on the allocation of responsi- bility between different actors as regards compensation for loss of income. Responsibility is currently allocated among a number of different payers (employers and insurances). This means that the financial benefits of investing in a persons rehabilitation for return to work are shared among several insurance schemes. A reform that leads to a more integrated responsibility for motor insurance would change these conditions in such a way that integrated responsibility would provide a better incentive for rehabilitation. The reform probably also leads to a reduction in the overall administrative work and thus a reduction in the overall administra- tive costs. Average increase in premium The Commission makes the assessment that the average increase in premium for motor insurance in the private market would be around 70 per cent. The Commission estimates that the premium would have to be raised by just over 110 per cent for government- owned vehicles. The cost development of social insurance Social insurance retains cost responsibility for traffic accidents that took place prior to the reform. As a result of the duration of claim cases, the reduction in costs for social insurance will be a lengthy process. The calculations carried out by the Commission show that social insurance will have costs for compensation of income loss to those injured in traffic in the years prior to the reform almost 40 years after the reform. In the assessment of the Commission, will have costs for compensation of around billion in 2010. 2050 around million will remain in nominal terms at an annual inflation rate of 2 per cent. In real terms, this corresponds to around million in 2010s prices. Tax on the motor insurance premium The Commission has made calculations to make possible a modifi- cation of the tax on the motor insurance premium introduced in 2007. In addition, the Commission has produced a calculation example showing how high premium tax would have to be to include the external costs in taxation. Based on the assessment that the reform would lead to an average increase in premium of 70 per cent we have, with supple- ments in assessments of how large tax revenues are desired as a result of the modification of the tax already introduced and the external costs previously calculated, estimated that the new tax rate, taking into consideration the larger tax base, would need to be around 40 per cent of the premium. To the extent that the external costs would not be included, the tax rate would be around 25 per cent. Increased price base amount The increased premium will affect the price level in the economy. Price increases can lead to a one-off adaptation of the price base amount that governs different parts of the tax and grant system. The Commission has with a micro-simulation model FASIT, developed by Statistics , simulated the effects that a higher level of the price base amount would have on different parts of the system. The Commissions calculations show that CPI would rise to a level justifying an increase of the price base amount by . In the calculations, we have therefore tested a price base amount which is higher than the amount estimate by for 2011. The result of the calculation is that the public sector overall will receive less income and increased expenditure of just under million on an annual basis. Of this amount, million is accounted for by decreased tax revenue. Half of this is reduced local government tax due to increased basic deduction and the other half the result of increased in-work tax deduction which is therefore borne by the state. The costs of sickness and activity compensation will increase by million and guarantee pension by million. The impact on the transport sector The increased premiums will lead to increased costs for all those with a vehicle liable to motor insurance. This applies to private individuals and businesses. The transport sector (taxi, hauliers, goods transport) are the industries affected most. With a view to clarifying how much the transport sector is affected, the Commission has carried out calculations with the aid of data on all companies classified as transport companies. This concerns a total of around 23 000 businesses, where information about the result and vehicle possession is included. This data has made it possible to test how large the relative cost increases will be for businesses as a result of the proposed reform. The median of the aggregate relative change in cost has in the calculations been computed at 0.43 per cent. Smaller businesses will have a higher increase. There is also a tendency for the taxi industry to have a slightly higher increase than other sectors. Altogether, the reform entails that the transport sector will have small increases in costs which will probably lead to marginal price increases, one or two or a few per cent. Smaller businesses can have a marginal weakening of result. The Commission has made computations of how the premium level will affect households with a view to clarifying the economic effects. Statistics micro-simulation model FASIT has been used in this connection. The model has been supplemented with information on car ownership and with information about how premiums are distributed in the initial situation. For the analysis we have created the concept remaining scope for consumption which is the households disposable income after reduction for the motor insurance premium for cars. We also introduce a concept, economic standard, which is defined as the households disposable income adjusted for the number of depend- ants, for the sake of comparability. The result of the analysis is that there is a certain tendency for households with a low economic standard in kronor to lose more of their available scope for consumption than other households. However, there is no correlation between financial standard and relative change in the remaining scope for consumption. When households are divided into deciles, thus into ten equally large groups according to standard, it also appears that the house- holds in the highest deciles lose most. The median household in the highest decile loses more than 000. The percentage change in the remaining scope for consumption varies between a small increase and at most a one per cent loss. If we only take into consi- deration households with a car, the relative loss is largest for households with a low economic standard. Households in more sparsely-populated parts of the country lose more since car ownership is greater and the economic standard is lower. The Commission proposes that compensation for loss of income from motor insurance should be pensionable. This leads evidently to an increase in payment of pension contributions. The Commis- sion reports computations of the estimated payments during the years 2010–2050. By way of contrast, a report is made for the same period of computed in-payments of pension contributions if the rules are not changed. When compensation from motor insurance is made pensionable this will lead to reduced tax revenue for the state. This is based on the pension contribution paid by the individual giving rise to a tax deduction corresponding to the contribution. In the long run, the increased in-payment will also lead to increased disbursements from the pension system. Total saving in the economy The reform will have an impact on total saving in the economy. In broad outline, two offsetting effects can be expected. Saving increases as a result of the increased provisions required by motor insurance. Saving can decrease slightly due to the higher price of the motor insurance premium. The overall effect in the long term is probably increased saving in the economy. The reform will probably lead to changed behaviour both on the part of the insurance companies and by road users. With the aid of statistical analysis, the Commission has studied social and economic conditions for the individuals in possession of uninsured vehicles. This analysis indicates that it is primarily social conditions that explain the occurrence of uninsured vehicles. The Commission therefore does not expect that the number of uninsu- red vehicles to increase significantly due to the reform. The Commission also makes the assessment that the reform, through higher premiums, can lead to a development towards more individualised premium setting, perhaps even more based on the individuals conduct in traffic. This development should have a favourable impact on road safety. Through the reform, which leads to an integrated responsibility for motor insurance, as regards compensation for loss of income, the motor insurance companies will have a considerably better incentive than at present to work for the return to work of traffic accident victims. As regards other consequences, the Commission states initially that the public commitment decreases. The proposals have no consequences for municipal self-government. Undesirable behavi- our, for example in the form of ownership through a front may increase. There will be some increase in costs for public activities which depend on vehicles. In particular, smaller companies in the transport sector will have minor increases in their costs. probable that premiums will increase more for men than for women. The reform may have some negative impact on inte- gration to the extent that work or ownership of companies in the transport sector is an important source of income for newly- arrived immigrants. The proposals have no consequences for personal integrity. lag om ålderspensionsavgift på trafikskadeersättning Härigenom föreskrivs följande. 1 § Ålderspensionsavgift på trafikskadeersättning ska betalas av trafikförsäkringsanstalt, och staten enligt denna lag. Avgift betalas endast för försäkrade enligt lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension som uppfyller förutsättningarna för tillgodoräknande av pensionsrätt för inkomstpension eller av pensionspoäng. 2 § Avgiften utgör av ersättning i form av trafikskade- ersättning för inkomstförlust enligt trafikskadelagen (1975:1410). 3 § Avgiften används till finansiering av försäkringen för inkomst- grundad ålderspension enligt lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension. 4 § Föreskrifter om bestämmande, debitering, redovisning och betalning av avgifter enligt denna lag finns i skattebetalningslagen (1997:483). 5 § I fråga om avgift som avses i denna lag gäller vad som före- skrivs om skatt i skattebrottslagen (1971:69) och lagen (1978:880) om betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter. 1.Denna lag träder i kraft den 2.Lagen tillämpas i fråga om trafikskadeersättning för skadefall som inträffar efter ikraftträdandet. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1962:381) om allmän försäkring dels att 3 kap. 3, 4, 5 och 7 §§, 9 kap. 11 och 12 §§ och 20 kap. 7 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas sex nya paragrafer, 8 kap. 1 a och 10 a §§, 20 kap. 7 a och 9 c §§ och 22 kap. 1 a och 5 a §§, av följande lydelse. En försäkrad, som uppbär hel sjukersättning eller hel aktivi- tetsersättning enligt denna lag eller hel särskild efterlevande- pension enligt lagen (2000:462) om införande av lagen (2000:461) om efterlevandepension och efterlevandestöd till barn eller uppburit sådan ersättning eller pension under månaden närmast före den då han eller hon har börjat uppbära hel ålderspen- sion, har inte rätt till sjuk- penning. För tid efter ingången av den månad då den försäkrade har fyllt får sjukpenning utges för . En försäkrad, som uppbär 1.hel sjukersättning eller hel aktivitetsersättning enligt denna lag, 2.hel särskild efterlevande- pension enligt lagen (2000:462) om införande av lagen (2000:461) om efterlevandepension och efterlevandestöd till barn, eller 3.trafikskadeersättning enligt trafikskadelagen (1975:1410) för framtida inkomstförlust med anledning av fullständig nedsätt- ning av arbetsförmågan, eller uppburit sådan ersätt- ning eller pension under måna- den närmast före den då han eller hon har börjat uppbära hel ålderspension, har inte rätt till sjukpenning. För tid efter ingången av den månad då den försäkrade har fyllt får sjukpenning utges för . För dagar i en sjukperiod gäller, om inte annat följer av 10– 10 b §§, 1.att sjukpenning inte lämnas för , 2.att hel sjukpenning för de därpå följande utgör för dag av den fastställda sjukpenninggrundande inkomsten, delad med 365, 3.att hel sjukpenning för de därpå följande utgör av den sjukpenninggrundande inkomsten delad med 365, och 4.att sjukpenning för de därpå följande dagarna inte lämnas. Sjukpenningen avrundas till närmaste hela krontal. den försäkrade är arbetslös lämnas dock hel sjukpenning enligt 7 § med högst . Sjukpenning enligt första stycket 2 får inte lämnas om den försäkrade redan har fått sådan sjukpenning för sammanlagt under en ramtid som omfattar de 450 närmast . Har den försäkrade fått sjukpenning enligt första stycket 3 eller 7 b §, ersättning för merutgifter enligt 7 a § eller rehabiliteringspenning enligt 22 kap. 7 §, ska dagar med sådan ersättning likställas med dagar med sjukpenning enligt första stycket 2. Detta gäller även under sådan sjuklöneperiod som avses i femte stycket. Om det finns synnerliga skäl får sjukpenning enligt första stycket 2 lämnas efter ansökan av den försäkrade, trots att sådan sjukpenning redan har lämnats . Om sjukpenning enligt första stycket 2 inte kan lämnas, får sjukpenning enligt första stycket 3 lämnas efter skriftlig ansökan av den försäkrade. Detta gäller även för dagar i en ny sjukperiod under förutsättning att sjukpenning för maximalt antal dagar inte redan har lämnats. Om sjukperioden föranleds av en godkänd arbetsskada enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring får sjukpenning enligt första stycket 3 lämnas för ytterligare dagar. under vilken en försäkrad i under vilken en försäkrad i oavbruten följd lider av sjukdom oavbruten följd lider av sjukdom som avses i 7 § eller har rätt till som avses i 7 § eller har rätt till den försäkrade rätt till sjukpen- den försäkrade rätt till sjukpen- ning enligt kapitlet i omedelbar ning enligt kapitlet i omedelbar anslutning till en sjuklöneperiod anslutning till en sjuklöneperiod enligt lagen (1991:1047) om enligt lagen (1991:1047) sjuklön, ska sjukperioden enligt sjuklön, ska sjukperioden enligt denna lag anses omfatta också denna lag anses omfatta också period anses inte tid under vilken en försäkrad uppbär trafikskade- ersättning enligt trafikskadelagen (1975:1410). Om en sjukperiod börjar från det en tidigare sjukperiod avslutats ska bestämmelserna i första stycket samt 10 a § tillämpas som om den senare sjukperioden utgör en fortsättning på den tidigare sjukperioden. Om den försäkrade gått miste om sjukpenning till följd av bestämmelserna i första stycket 1 eller 10 a § första stycket 1 för sammanlagt utges sjuk- penning för dag som avses i första stycket 1 enligt vad som anges i första stycket 2 eller 3. Till den del den försäkrade är arbetslös utges dock hel sjukpenning enligt 7 § med högst . ska besluta om en försäkrads tillhörighet till sjukpenningförsäkringen och fastställa sjukpenninggrundande inkomst. För en försäkrad som inte är bosatt i gäller detta så snart anmälan om hans inkomstförhållanden gjorts hos Försäk- ringskassan. Av beslutet ska framgå i vad mån den sjukpenning- grundande inkomsten är att hänföra till anställning eller till annat förvärvsarbete. a)när fått kännedom om att den försäkrades inkomstförhållanden eller andra omständigheter har undergått ändring av betydelse för rätten till sjukpenning eller för sjukpen- ningens storlek, b)när sjukersättning eller aktivitetsersättning enligt denna lag eller särskild efterlevandepension enligt lagen (2000:462) om infö- rande av lagen (2000:461) om efterlevandepension och efterlevan- destöd till barn har beviljats den försäkrade eller sådan ersättning eller pension som redan utges har ändrats med hänsyn till ändring i den försäkrades arbetsförmåga eller, vid särskild efterlevandepen- sion, förmåga eller möjlighet att bereda sig inkomst genom arbete, d)när tjänstepension har beviljats den försäkrade, e) när ett beslut om vilande- e) när ett beslut om vilande- förklaring av sjukersättning eller förklaring av sjukersättning eller 16 kap. 16 § har upphört, samt 16 kap. 16 § har upphört, (1976:380) om (1976:380) om livränta har ändrats. livränta har ändrats, samt g) när det har avgjorts slutligt att den försäkrade har rätt till delagen (1975:1410). Ändring som avses i första stycket ska gälla från och med den dag då anledningen till ändringen uppkommit. Den sjukpenning- grundande inkomst som ändrats enligt första stycket a får dock läggas till grund för ersättning tidigast i den ersättningsperiod som inträffar i anslutning till att Försäk- ringskassan fått kännedom om inkomständringen. Under tid som anges under Under tid som anges under 1–6 får, om inte första stycket b, 1–7 får, om inte första stycket b, d eller f är tillämpligt, den fast- d, f eller g är tillämpligt, den inkomsten sänkas lägst till vad ande inkomsten sänkas lägst till den skulle ha varit närmast vad den skulle ha varit närmast kassan då känt till samtliga för- kassan då känt till samtliga Detta gäller tid då Detta gäller tid då grunder som fastställs av reger- grunder som fastställs av reger- särskilda avtal mellan arbets- särskilda avtal mellan arbets- grunder som fastställs av reger- grunder som fastställs av reger- ersättning eller står till arbets- ersättning eller står till arbets- de grunder som fastställs av de grunder som fastställs av regeringen eller den myndighet regeringen eller den myndighet 4. är gravid och avbryter eller 4. är gravid och avbryter eller barnets födelse eller den beräk- barnets födelse eller den beräk- nade tidpunkten härför, nade tidpunkten härför, 5. helt eller delvis avstår från 5. helt eller delvis avstår från förvärvsarbete för vård av barn, förvärvsarbete för vård av barn, om den försäkrade är förälder om den försäkrade är förälder till barnet eller likställs med till barnet eller likställs med förälder enligt 1 § föräldraledig- förälder enligt 1 § föräldraledig- hetslagen (1995:584) och barnet hetslagen (1995:584) och barnet inte har fyllt . inte har fyllt . gäller vid adoption av barn som gäller vid adoption av barn som ej fyllt eller vid motta- ej fyllt eller vid motta- gande av sådant barn i avsikt att gande av sådant barn i avsikt att adoptera det, om mindre än ett adoptera det, om mindre än ett år har förflutit sedan den år har förflutit sedan den försäkrade fick barnet i sin vård, försäkrade fick barnet i sin vård, lagen (1994:1809) om totalför- lagen (1994:1809) om avvaktan på att frågan om rätt till För en försäkrad som avses i tredje stycket 1 eller 2 eller deltar i ett arbetsmarknadspolitiskt program och får aktivitetsstöd eller utvecklingsersättning ska , vid sjukdom , beräkna sjukpenningen på en sjukpenning- grundande inkomst som har fastställts på grundval av enbart den inkomst av eget arbete som den försäkrade kan antas få under Om därvid den sjukpenninggrundande inkomsten helt eller delvis är att hänföra till anställning, ska årsarbetstiden beräk- nas på grundval av enbart det antal arbetstimmar som den försäk- rade kan antas ha i ifrågavarande förvärvsarbete . För en försäkrad som får sådan behandling eller rehabilitering som avses i 7 b § eller 22 kap. 7 § och som får livränta enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring eller motsvarande ersättning enligt en annan författning ska Försäk- ringskassan, vid sjukdom då livränta betalas ut, beräkna sjukpenningen på en sjukpenninggrundande inkomst som har fastställts på grundval av enbart den inkomst av eget arbete som den försäkrade kan antas få . För en försäkrad som avses i 10 c § första stycket 1 eller 2 ska dock under studieuppehåll mellan vår- och hösttermin, då den försäkrade inte uppbär studiesocial förmån för studier som avses i tredje stycket 1, sjukpenningen beräknas på den sjukpenning- grundande inkomst som följer av första-tredje styckena, om sjuk- penningen blir högre än sjukpenning beräknad på den sjukpen- ninggrundande inkomsten enligt fjärde stycket. Fjärde stycket tillämpas även för försäkrad som avses i tredje stycket 6 när den försäkrade genomgår grundutbildning som är längre än . Omprövning av sjukpenningförsäkringen enligt första stycket a ska ej omfatta ändring av den försäkrades inkomstförhållanden på grund av sådant förvärvsarbete som avses i 16 a kap. 2 §.