sou · GYB371 · 2010-10-27 00:00:00 — Resultatet har bl.a. redovisats i promemorian Dom- stolarnas bevisvärdering i sexualbrottmål - en kartläggning (RättsPM 2007:13). Mot bakgrund av det redovisade finns det skäl för och behov av att utvärdera tillämpningen av den nu gällande sexualbrottslagstift- ningen. Det finns också behov av att analysera om lagstiftningen, mot bakgrund av resultatet av utvärderingen, bör förändras i något avseende. Det bör uppmärksammas att regeringen har gett en särskild utredare i uppdrag att utvärdera förbudet mot köp av sexuell tjänst i 6 kap. 11 § . Det uppdraget ska redovi- sas (dir. 2008:44). Tvång eller brist på samtycke i bestämmelsen om våldtäkt? I har frågan om brist på samtycke som straffbarhetsgrund för bestämmelsen om våldtäkt länge varit föremål för debatt. Trots frågans grundliga behandling i samband med införandet av den nya sexualbrottslagstiftningen har debatten inte tystnat. I har frågan om införandet av en samtyckesreglering aktualiserats . Som skäl för en sådan reglering har det anförts bl.a. att lagstiftningen har en normerande verkan och att fokus i rättsprocessen bör ändras från om gärningsmannen använt våld till om denne har försäkrat sig om att ett samtycke förelegat. Vidare har det anförts att en straffbestämmelse med krav på bristande samtycke skulle innebära att även sådana handlingar som är straffria, t.ex. att en man genomför ett samlag med en kvinna som är helt passiv på grund av paralysering, blir straffbara (bet. 2005/06:JuU22, bet. 2006/07:JuU9, motion 2006/07:Ju273, motion 2006/07:Ju330 och motion 2007/08:Ju432). Frågan har även uppmärksammats i rättspraxis. Som exempel kan nämnas dom i mål nr B 1186-05 och dom i mål nr B 5763-05 där tingsrätten i sina domskäl i ansvarsfrågan framhöll den för- modade betydelsen av en lagstiftning baserad på ett krav på bristande samtycke. Frågan om samtycke är, trots våldtäktsbestämmelsens nya utform- ning med ett lägre ställt krav på tvång, fortfarande central i många mål om våldtäkt och andra sexualbrott eftersom den tilltalade ofta invänder att målsäganden frivilligt har medverkat till den sexuella handlingen. Mot denna bakgrund och med beaktande av de frågor som väckts om lagstiftningen finns behov av att på nytt utreda frågan om det för straffansvar för våldtäkt bör krävas att tvång har använts eller om den straffrättsliga grunden i stället bör vara bristen på samtycke. konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp konvention om skydd för barn mot sexuell exploate- ring och sexuella övergrepp innehåller straffbestämmelser om skydd för barn mot bl.a. sexuella övergrepp, prostitution och barnporno- grafi. Därutöver behandlar konventionen ett flertal andra bestäm- melser på olika rättsområden. undertecknade konventionen i samband med att den öppnades för undertecknande den 25 ok- tober 2007. Arbetet med att förebygga och bekämpa sexuella över- grepp mot barn och sexuell exploatering av barn är en prioriterad fråga för både nationellt och internationellt. En analys av frågan om tillträde till konventionen och vilka lagändringar som i så fall kan behövas bör därför göras. Hur fungerar tillämpningen av sexualbrottsreform? Utredaren ska utvärdera tillämpningen av sexualbrottsre- form. Syftet med utvärderingen är att följa upp och undersöka hur bestämmelserna har fungerat i praktiken och om syftet med refor- men har uppnåtts. Utvärderingen ska särskilt fokusera på våld- täktsbrottet och de särskilda straffbestämmelserna om sexualbrott mot barn samt hur tillämpningen i dessa hänseenden har fallit ut. genomföra en praxisgenomgång i syfte att klarlägga aktuell till- lämpning av sexualbrottslagstiftningen, utreda hur tillämpningsområdet för de olika straffbestämmel- serna har avgränsats, bl.a. genom att undersöka gränsdragningen mellan olika brott och bedömningen av brottens svårhetsgrad samt vilka omständigheter som särskilt har beaktats av domsto- larna, samt undersöka om det vid tillämpningen av den nya lagstiftningen har uppstått några särskilda tolkningsproblem eller andra svå- righeter eller framkommit nya problemområden där skydd sak- nas eller skyddet framstår som bristfälligt. Utredaren ska vidare undersöka hur begreppet sexuell handling har tolkats och tillämpats i praktiken. utreda och redovisa hur begreppet har avgränsats mellan olika brott, t.ex. sexuellt tvång och våldtäkt respektive sexuellt tvång och sexuellt ofredande, samt vilka omständigheter som har varit avgörande för domstolarnas bedömning, undersöka hur begreppet har tillämpats särskilt i situationer där någon fysisk beröring mellan gärningsman och offer inte har förekommit eller förekommit endast i begränsad utsträckning, samt uppmärksamma om det vid tillämpningen av begreppet har upp- stått några särskilda tolknings- eller gränsdragningsproblem eller andra svårigheter och brister. Utredaren ska även undersöka domstolarnas tolkning och tillämp- ning av begreppet hjälplöst tillstånd. uppmärksamma och analysera om det vid tolkningen och tillämp- ningen av begreppet har uppstått eller framkommit några sär- skilda problem eller andra brister, överväga och ta ställning till om begreppets tillämpningsområde framstår som rimligt och väl avgränsat eller om det finns skäl att utvidga eller på något annat sätt förändra våldtäktsbestämmel- sen i fråga om begreppet hjälplöst tillstånd, analysera vilka konsekvenser en sådan eventuell förändring skulle få på bestämmelsens tillämpningsområde, samt överväga och ta ställning till om begreppet hjälplöst tillstånd bör kvarstå i bestämmelsen samt i förekommande fall överväga och föreslå vilka uttryck som lämpligen kan användas i stället. I övrigt står det utredaren fritt att utforma utvärderingen efter vad som bedöms nödvändigt samt ta upp även andra frågor inom ramen för utredningsuppdraget i denna del. Utredaren ska dock ta ställ- ning till om det, mot bakgrund av resultatet av utvärderingen, finns behov av förändringar i bestämmelserna och i så fall lämna förslag till de författningsändringar som krävs. En utgångspunkt ska vara att våldtäktsbrottet alltjämt ska vara reserverat för de mest allvar- liga sexuella kränkningarna. Tvång eller brist på samtycke i bestämmelsen om våldtäkt? Utredaren ska utreda och ta ställning till om det nuvarande kravet på tvång som grund för straffansvar för våldtäkt bör ersättas med ett krav på bristande samtycke. En utgångspunkt i denna del ska vara att den för svensk brottmålsprocess grundläggande principen att bevisbördan helt åvilar åklagaren ska kvarstå. redovisa och analysera skälen för och emot att bristen på sam- tycke ska vara avgörande för ansvar för våldtäkt i stället för våld eller hot, belysa och analysera om och i så fall hur en sådan förändring skulle påverka brottsoffrens ställning i rättsprocessen och till- lämpningen av bestämmelsen, t.ex. i bevishänseende, undersöka hur en straffbestämmelse om våldtäkt baserad på bristande samtycke kan fungera i praktiken genom att inhämta kunskap och erfarenhet från några med svenska förhållanden jämförbara utländska rättsordningar, överväga och – oavsett ställningstagande i sak – lämna författ- ningsförslag på hur en samtyckeslagstiftning lämpligen bör ut- formas, samt analysera vilka effekter en sådan lagstiftning skulle få på omfatt- ningen och utformningen av våldtäktsbestämmelsen, systemati- ken i 6 kap. och övriga bestämmelser som rör sex- ualbrotten. konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp konvention om skydd för barn mot sexuell exploate- ring och sexuella övergrepp fokuserar till stor del på förebyggande åtgärder samt på åtgärder för att främja nationellt och internatio- nellt samarbete. Därutöver innehåller konventionen också straff- rättsliga och processrättsliga bestämmelser. analysera frågan om tillträde till konventionen och vilka lagändringar som i så fall kan krävas, samt i förekommande fall ge förslag på sådana lagändringar. Uppdragets genomförande och tidsplan När det gäller metoder för uppdragets genomförande står det utre- daren fritt att utforma dessa efter vad som bedöms lämpligt. Utre- daren ska genomgående ha ett jämställdhetsperspektiv i den analys som görs. Vidare ska all statistik som utredaren kan komma att redovisa vara köns- och åldersuppdelad. Utredaren ska samråda med och inhämta upplysningar från be- rörda företrädare för rättsväsendet, dvs. polisen, Åklagarmyndig- heten, domstolar och samt andra myndigheter eller frivilligorganisationer som är eller kan vara be- rörda. Vidare ska utredaren beakta och, i lämplig utsträckning, an- vända sig av tillgängliga studier och rapporter. Utredaren ska även hålla sig informerad om och beakta relevant arbete som pågår inom och utredningsväsendet. Vidare bör utredaren följa utvecklingen inom EU och andra inter- nationella fora. För det fall utredaren lämnar förslag som innebär kostnadsök- ningar för det allmänna ska utredaren lämna förslag på hur dessa ska finansieras. Uppdraget ska redovisas . Om utre- daren anser det lämpligt får någon eller några delar av uppdraget redovisas i ett eller flera delbetänkanden. Tolkningen av begreppet sexuell handling ................... Sexuell handling jämförlig med samlag................................. 2.1.1 Våldtäkt eller sexuellt tvång? 2.1.2 Våldtäkt mot barn eller sexuellt övergrepp mot Andra sexuella handlingar ..................................................... 2.2.1 Sexuellt tvång eller sexuellt ofredande?..................... 2.2.2 Sexuellt övergrepp mot barn eller sexuellt 2.3Gärningsmannens avsikt i förhållande till begreppet Tolkningen av begreppet hjälplöst tillstånd ................. Gradindelning av brott .............................................. Grov våldtäkt eller våldtäkt? Våldtäkt eller mindre grov våldtäkt? Grovt sexuellt tvång eller sexuellt tvång?............................. Grov våldtäkt mot barn eller våldtäkt mot barn? Våldtäkt mot barn eller sexuellt utnyttjande av barn?......... 4.6Grovt sexuellt övergrepp mot barn eller sexuellt övergrepp mot barn?.............................................................. Köp av sexuell handling av barn ................................. Tillämpningen av 6 kap. 14 § .................. Särskilt om straffvärdebedömningen vid flerfaldig Särskilt om bevisvärdering ......................................... Som underlag för utvärderingen av hur sexualbrottslagstiftningen i dess lydelse 2005 har tillämpats av domstolarna och för bedömningen av om syftet med reformen har uppnåtts har vi gjort en praxisgenomgång. Genomgången syftar till att ge en bild av hur tillämpningsområdet för de olika straffbestämmelserna har avgränsats i praxis och om det har uppstått några särskilda tolknings- problem eller andra svårigheter eller framkommit nya problemområ- den där skydd saknas eller skyddet framstår som bristfälligt. Vi har sammanställt de vägledande avgörandena från Högsta dom- stolen (HD) och de flesta av de refererade hovrättsavgörandena gäl- lande tillämpningen av den reformerade sexualbrottslagstiftningen. Refererad praxis avseende sexualbrottslagstiftningen i dess tidigare lydelse utgör ett jämförelsematerial för utvärderingen och har där- för även i viss mån tagits med i vår praxissammanställning. Därutöver har vi även samlat in och gått igenom orefererad praxis där under- rätterna tillämpat den nya lagstiftningen. Underlaget för studien av praxis som inte är refererad har utgjorts av bl.a. samtliga hovrättsdomar gällande sexualbrott som meddelats –. Beträffande de i brotts- statistiken inte så vanligt förekommande brotten enligt 6 kap. 8, 9 och 12 §§ har undersökningen även avsett perioden –. Även en mängd andra hovrättsdomar och tingsrättsdomar som kommit till utredningens kännedom och som gäller tillämpningen av sexualbrottslagstiftningen i dess nuvarande lydelse har studerats. I det följande redovisas främst refererad praxis. Redovisningen sker ämnesvis ordnat efter för utvärderingen relevanta frågeställ- ningar.1 1 Domstolarnas bedömningar i fråga om skadestånd har inte tagits med i sammanställningen eftersom frågan om skadestånd inte omfattas av vårt uppdrag. 2Tolkningen av begreppet sexuell handling 2.1Sexuell handling jämförlig med samlag 2.1.1Våldtäkt eller sexuellt tvång? NJA 2008 s. 482 I åtalades och dömdes för en gärning som bestod i att han stuckit in sina fingrar i L.B:s underliv när hon sov. avbröt sitt hand- lande direkt när L.B. vaknade och klargjorde att hon inte var intres- serad av sexuellt umgänge. Åklagaren yrkade i tingsrätt och hovrätt ansvar för våldtäkt en- ligt 6 kap. 1 § andra stycket alternativt sexuellt tvång enligt 6 kap. 2 § andra stycket . I HD justerade riks- åklagaren gärningsbeskrivningen beträffande alternativyrkandet och yrkade i andra hand i stället ansvar för grovt sexuellt tvång. Som skäl för att ett sexuellt tvång skulle bedömas som grovt brott angav riksåklagaren att D.J. bl.a. med hänsyn till tillvägagångssättet visat särskild hänsynslöshet. berättade att hon vaknade av obehagskänslor och smärtor i underlivet och att hon hade ont i underlivet även dagen efter händelsen. Hon fick inte någon iakttagbar fysisk skada i underlivet av gärningen. Händelsen ägde rum i L.B:s bostad, dit D.J. och en kamrat till honom kommit för att övernatta . hade i sin bostad haft en fest med ett par väninnor. De hade druckit alkohol och L.B. hade känt sig berusad. Till festen hade ett antal ungdomar anslutit sig, bl.a. D.J. hade sällskapet brutit upp och samtliga lämnat bostaden. Efter att ha varit på en pub återvände D.J. till L.B:s bostad tillsammans med en kamrat. De fick tillåtelse av L.B. att övernatta i ett gästrum. sov i ett annat rum. var när gärningen begicks. Tingsrätten och hovrätten fann att L.B. befunnit sig i ett hjälp- löst tillstånd och rubricerade gärningen som sexuellt tvång med hänvisning till att den sexuella handlingen inte var jämförlig med samlag. Sedan både riksåklagaren och D.J. överklagat hovrättens dom i såväl skuld- som påföljdsfrågan meddelade HD först pröv- ningstillstånd i frågan enligt vilket lagrum den gärning som hovrätten funnit styrkt var att bedöma. HD redogjorde inledningsvis för tillämpningsområdet för bestäm- melsen om våldtäkt samt begreppet sexuell handling. Domstolen an- förde därvid följande. Genom ändringar i 6 kap. BrB ersattes begreppet sexuellt um- gänge med begreppet sexuell handling. I förarbetena anges att ändringen bara torde medföra en mycket begränsad om ens någon utvidgning av tillämpningsområdet för bestämmelsen om våldtäkt, då endast sådana sexuella handlingar som innebär en kränkning som är jämförlig med den som uppkommer vid ett påtvingat samlag kommer att omfattas. Till begreppet annan sexuell handling som med hänsyn till kränkningens art och omständigheterna i övrigt är jämförlig med samlag räknas en- ligt regeringen bl.a. orala och anala samlag samt att föra in föremål, fingrar eller en knytnäve i en kvinnas underliv. Som ett exempel på en annan sexuell handling som inte kan anses jämförlig med samlag nämndes att onanera åt en annan person. 2004/05:45 s. 46, 59 och 135 f.) Den jämförelse med påtvingat samlag som skall göras tar sikte på den sexuella kränkningens art och inte på sexualhandlingen som sådan. Domstolen skall göra en jämförelse mellan kränkningarna för att avgöra om kränkningen genom den sexuella handling som prövas i brottmålet är lika allvarlig som den som kan uppkomma vid ett påtvingat samlag; anknytningen till samlag som jämförelsenorm kvarstår alltså. Vid rubri- ceringen måste beaktas att bestämmelsen om våldtäkt även i fortsätt- ningen skall vara reserverad för de mest allvarliga sexuella kränkningar- na. (Se prop. 2004/05:45 s. 45 f. och rättsfallet NJA 2006 s. Att bestämmelsen om våldtäkt skall vara reserverad för de mest allvar- liga sexuella kränkningarna innebär att åtskilliga allvarliga kränkningar av den sexuella integriteten inte bör medföra ansvar för våldtäkt. Be- dömningen av om en kränkning är av sådant slag som avses i 6 kap. 1 § andra stycket BrB bör göras med utgångspunkt i att övergrepp genom påtvingat samlag eller annat inträngande i kroppen typiskt sett utgör de mest kränkande sexuella övergreppen. HD konstaterade att L.B. vid gärningstillfället befunnit sig i ett så- dant hjälplöst tillstånd som avses i 6 kap. 1 § andra stycket brotts- balken och att det var uppenbart att den handling som D.J. utfört genom att otillbörligt utnyttja hennes tillstånd utgjorde en sexuell handling. HD prövade därefter om den sexuella handlingen skulle anses jämförlig med samlag och därmed rubriceras som våldtäkt eller inte anses jämförlig med samlag och då rubriceras som sexuellt tvång, antingen brott av normalgraden eller grovt brott. HD redovisade därvid följande. har utsatts för en inte obetydligt penetrering av underlivet, vilket lett till viss smärta. Kränkningen av att utsättas för en sådan handling måste anses snarlik kränkningen av att utsättas för ett påtvingat samlag. Även i beaktande av att händelseförloppet varit kortvarigt måste den handling som D.J. utfört med hänsyn till kränkningens art och övriga omständigheter anses jämförlig med samlag. Den gärning som hov- rätten funnit styrkt skall alltså bedömas som våldtäkt. Angående till vilken grad av våldtäkt som brottet var att hänföra gjorde HD följande bedömning. Straffskalan för våldtäkt enligt 6 kap. 1 § andra stycket BrB omfattar fängelse i lägst två och högst . Är emellertid ett brott som utgör våldtäkt med hänsyn till omständigheterna att anse som mindre grovt, döms enligt paragrafens tredje stycke till fängelse i högst . Vid bedömningen av om den mindre stränga straffskalan är tillämplig skall hänsyn tas till samtliga omständigheter vid brottet. Regeringen uttalade under förarbetena till 2005 års lagändringar att avsikten är att bestäm- melsen skall tillämpas endast i undantagsfall där omständigheterna klart avviker från vad som normalt är fallet vid denna brottstyp (prop. 2004/05 s. 138). Enligt regeringen kan det dock inte uteslutas att det kan före- komma fall som i och för sig är straffvärda och väl bör omfattas av benämningen våldtäkt, men för vilka ett minsta straff om fängelse är alltför ingripande (a. prop. s. 53). Som exempel på fall då bestäm- melsen kan vara tillämplig nämns i propositionen att en person genom- för samlag med en person som sover, men samlaget inskränker sig till att könsdelarna kommer i beröring med varandra, dvs. utan penetrering, samt att personen vaknar och gör klart att han eller hon inte är intres- serad av något sexuellt umgänge och gärningsmannen upphör med sina närmanden. Även om den gärning som D.J. utfört är allvarlig talar åtskilligt för att den är av sådant slag som avses i 6 kap. 1 § tredje stycket BrB. Det bör härvid särskilt beaktas att händelseförloppet varit kortvarigt samt att D.J. avbrutit sitt handlande så snart L.B. vaknat och klargjort att hon inte var intresserad av sexuellt umgänge. Vidare har våld eller hot om våld inte förekommit och utöver den kränkning som övergreppet i sig innebär har gärningen inte haft några förödmjukande eller förned- rande inslag. Omständigheterna är sammantaget sådana att D.J. skall dömas för våldtäkt enligt 6 kap. 1 § tredje stycket BrB. HD meddelade sedan även prövningstillstånd i påföljdsfrågan, men fann att den frågan i första hand skulle prövas av hovrätten med ut- gångspunkt i ställningstagandet att den gärning som D.J. skyldig till var att bedöma som våldtäkt enligt 6 kap. 1 § tredje stycket . Således undanröjde HD hovrättens dom såvitt avser brottsrubricering och påföljd samt visade målet åter till hovrätten för fortsatt behandling. Se även NJA 2008 N 61 under avsnitt 4.2. NJA 2008 s. 482 II H.E., en man , åtalades och dömdes för en gärning där han med sin hand onanerat åt målsäganden, en pojke som var , när denne sov. Åklagaren yrkade ansvar för våldtäkt enligt 6 kap. 1 § andra stycket . I HD justerade riksåklagaren gärningsbeskrivningen och yrkade i andra hand ansvar för grovt sexuellt tvång. Som skäl för att ett sexuellt tvång var att bedöma som grovt brott anförde riks- åklagaren att H.E. med hänsyn till tillvägagångssätt och pojkens ålder visat särskild hänsynslöshet. Av utredningen framkom bl.a. följande. Målsäganden var vid tid- punkten för händelsen provanställd i ett företag som H.E. drev. Händelsen utspelade sig på ett hotellrum, långt från målsägandens hem, i samband med en resa som företaget arrangerade. Målsäganden var berusad. Gärningen som sådan beskrivs inte närmare i referatet av domarna och det framgår att tingsrättens domskäl i vissa delar var sekretessbelagda. Tingsrätten och hovrätten, som fann att målsäganden befunnit sig i ett hjälplöst tillstånd och att gärningen var jämförlig med sam- lag, rubricerade brottet som våldtäkt. Våldtäkten bedömdes som mindre grov våldtäkt enligt 6 kap. 1 § tredje stycket . Sedan H.E. överklagat i såväl skuld- som påföljdsfrågan, och riksåklagaren bestritt ändring, meddelade HD först prövningstill- stånd i frågan enligt vilket lagrum den gärning som hovrätten funnit styrkt var att bedöma. Angående tillämpningsområdet för bestämmelsen våldtäkt samt begreppet sexuell handling gjorde HD samma generella uttalande som redovisats under föregående referat. HD konstaterade därefter att målsäganden vid gärningstillfället befunnit sig i ett sådant hjälplöst tillstånd som avses i 6 kap. 1 § andra stycket och att det var uppenbart att den hand- ling som H.E. utfört genom att otillbörligt utnyttja hans tillstånd utgjorde en sexuell handling. HD prövade därefter om den sexuella handlingen skulle anses jämförlig med samlag eller inte. Var den det skulle den därmed rubriceras som våldtäkt. Var den det inte skulle den rubriceras som sexuellt tvång, antingen brott av normalgraden eller grovt brott. HD anförde därvid följande. Att en gärningsman onanerar åt en annan person torde i de flesta fall inte utgöra ett sådant övergrepp som innefattar en kränkning jämförlig med den som uppstår vid ett påtvingat samlag (se prop. 2004/05:45 s. 59 och 141). Några skäl att bedöma den i målet aktuella handlingen på annat sätt har inte framkommit. Den gärning som hovrätten funnit styrkt skall således bedömas som sexuellt tvång enligt 6 kap. 2 § BrB. HD gjorde därefter följande bedömning angående till vilken grad av sexuellt tvång som brottet var att hänföra. Vid bedömningen av om brottet är att anse som grovt skall enligt 6 kap. 2 § tredje stycket BrB särskilt beaktas bl.a. om gärningsmannen visat särskild hänsynslöshet. Att målsäganden endast var och H.E. i egenskap av arbetsgivare hade ett visst ansvar för honom utgör inte tillräckliga skäl för att anse att H.E. genom sitt hand- lande visat sådan särskild hänsynslöshet som avses i nämnda be- stämmelse (jfr prop. 1991/92:35 s. 23). Brottet är således att bedöma som sexuellt tvång enligt 6 kap. 2 § andra stycket BrB. HD meddelade sedan prövningstillstånd även i påföljds- och skade- ståndsfrågorna, men fann att dessa frågor i första hand skulle prövas av hovrätten med utgångspunkt i ställningstagandet att den gärning som H.E. befunnits skyldig till var att bedöma som sexuellt tvång enligt 6 kap. 2 § andra stycket . Således undanröjde HD hovrättens dom i fråga om brottsrubricering, påföljd och skadestånd samt visade målet åter till hovrätten för fortsatt behandling. 2.1.2Våldtäkt mot barn eller sexuellt övergrepp mot barn? NJA 2006 s. 221 åtalades för våldtäkt mot barn. Den gärning han dömdes för var att han som praktikant på en förskola fört in sin hand under en fyraårig pojkes byxor och kalsonger och tagit på dennes könsorgan samt vidrört analöppningen, det sistnämnda med tillräcklig kraft för att orsaka smärta. fyllde det år gärningen begicks. Tingsrätten och hovrätten bedömde gärningen som våldtäkt mot barn. Prövningen i HD var begränsad till brottsrubricering och på- följd. yrkade där att domstolen skulle döma honom enligt en mildare bestämmelse till en lindrigare påföljd. Riksåklagaren, som be- stred ändring, yrkade alternativt ansvar för grovt sexuellt övergrepp mot barn.