sou · GYB360 · 2010-08-30 00:00:00 — Närmare kunskap om vilka åldersgränser som används saknas dock eftersom någon uppföljning inte gjorts. Vårt förslag: Diskrimineringsförbudet i fråga om verksamhet inom m.m. i diskrimineringslagen (2008:567) kompletteras så att det innefattar även ett förbud mot diskriminering som har samband med ålder. Förbudet hindrar dock inte särbehandling på grund av ålder, om den har ett berättigat syfte och de medel som används är lämpliga och nödvändiga för att uppnå syftet. Ett förbud bör införas Vårt uppdrag är att stärka skyddet mot åldersdiskriminering. I svensk lagstiftning finns inte något skydd mot diskriminering på grund av ålder på område. Ett sådant skydd finns däremot för de övriga diskrimineringsgrunderna i diskrimineringslagen. En utgångspunkt för vårt arbete är att skyddet mot diskriminering ska vara så lika som möjligt för de olika diskrimineringsgrunderna. Det förslag om ett nytt EU-direktiv om likabehandling som behandlas i syftar också till att säkerställa samma nivå av skydd mot diskriminering oavsett diskrimineringsgrund. Enligt nämnda förslag ska ett förbud mot åldersdiskriminering gälla i fråga om socialt skydd vartill verksamhet inom räknas. Mot bakgrund av det sagda anser vi att det i diskrimineringslagen bör införas ett förbud mot diskriminering på grund av ålder också på område. De övergripande målen för är enligt SoL att främja människors ekonomiska och sociala trygghet, jämlikhet i levnadsvillkor och aktiva deltagande i samhällslivet. Beträffande äldre sägs att insatser ska underlätta för den enskilde Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder att leva och bo självständigt under trygga förhållanden och ha en aktiv och meningsfull tillvaro i gemenskap med andra, ge äldre kvinnor och män stöd och hjälp i hemmet och annan lättåtkomlig service samt inrätta särskilda boendeformer för dem som behöver särskilt stöd. har också ett övergripande ansvar för att barn och unga växer upp under trygga och goda förhållanden. I det arbetet ingår att utreda barns behov av stöd och skydd när det kan finnas behov av åtgärder från samhällets sida. Vid behov ska tillhandahålla barn, unga och familjer insatser. Som framgått av vår kartläggning kan ålder ha betydelse vid verksamhet på område. I vissa fall följer direkt av författning att ålder ska beaktas, i andra fall kan åldersrelaterade hänsyn ha sin grund t.ex. i kommunala riktlinjer för fullgörandet av kommunens åligganden. På socialtjänstområdet är det – liksom på hälso- och sjukvårdens område – behovet som ska styra. Hänsynstagandet till ålder måste emellertid anses befogat bl.a. mot bakgrund av att behovet av skydd, stöd och omsorg i regel skiljer sig åt beroende på vilken ålder man befinner sig i. För att berättigad särbehandling på grund av ålder inte ska komma i konflikt med det åldersdiskrimineringsförbud som vi föreslår måste förbudet förenas med undantag. Undantagets närmare utformning och innebörd Vi föreslår att undantaget på område ska få samma generella avfattning som vi föreslagit t.ex. i fråga om hälso- och sjukvården. Undantagets lydelse bör således vara att förbudet inte hindrar särbehandling på grund av ålder, om den har ett berättigat syfte och de medel som används är lämpliga och nödvändiga för att uppnå syftet. Att närmare definiera de syften som kan anses berättigade anser vi inte vara lämpligt. Utgångspunkten bör dock vara att syftet ska vara skyddsvärt i sig och tillräckligt viktigt för att motivera avsteg från principen om likabehandling. Dessutom måste åtgärden, t.ex. användandet av ålderskriterier, vara lämplig för att uppnå syftet. Vidare måste åtgärden vara nödvändig för att uppnå syftet. Finns andra handlingsalternativ för att uppnå syftet utgör handlandet i princip diskriminering i strid med lagen. Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder Vår syn på författningsreglerade åldersgränser I det följande redovisar vi vår bedömning i fråga om de åldersrelaterade bestämmelser som förekommer på område. Strukturinriktade eller allmänt inriktade insatser som vidtas för att fullgöra ansvar för vissa åldersgrupper; barn, ungdomar och äldre kan inte innebära diskriminering i diskrimineringslagens mening eftersom sådana insatser inte medför att någon annan missgynnas i en jämförbar situation. Av liknande skäl kan inte heller bestämmelser om barnets bästa eller om barnets rätt att komma till tals som tagits in i skilda lagar för att förstärka barnperspektivet anses vara diskriminerande. I bl.a. SoL, LVU och LSS förekommer emellertid också bestämmelser med uttryckliga åldersgränser som närmare slår fast barnets rättsliga ställning i vissa avseenden t.ex. i fråga om talerätt, processbehörighet och barnets rätt att säga nej till vissa åtgärder eller insatser. Den särbehandling på grund av ålder som tillämpningen av dessa bestämmelser innebär anser vi vara berättigad och några invändningar anser vi heller inte kan resas mot åldersgränserna som sådana. Reglerna i LVU tar i första hand sikte på vård avseende den som är . Denna åldersgräns motiveras av att den unge då blir myndig och inte längre står under föräldrarnas vårdnadsansvar. De utsträckta åldersgränserna om 20 och som gäller i de s.k. beteendefallen har satts med hänsyn till att många i åldrarna närmast över myndighetsåldern kan ha ett stort behov av insatser. Dessa insatser är ofta väl anpassade till ungas behov och kan därför ge bättre möjligheter till social rehabilitering än insatser genom andra samhällsorgans försorg, t.ex. inom kriminalvården. Motsvarande rehabiliteringshänsyn ligger bakom den övre åldersgränsen i SoL avseende hur länge beslut om förebyggande åtgärder och kvalificerad kontaktperson kan gälla. De här redovisade syftena får anses vällovliga och åldersgränserna som sådana väl avvägda och nödvändiga. LSS innehåller vissa insatser som riktar sig till särskilda åldersgrupper. Anledningen härtill är att olika ålderskategorier har olika behov i fråga om insatser. Den åldersbegränsning som gäller för insatsen personlig assistans, nämligen att insatsen måste ha beviljats innan personen i fråga fyllt och att insatsen därefter inte kan utökas, motiveras i förarbetena med att insatsen främst är Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder ett stöd för funktionshindrade. För att insatsen inte skulle komma att ändra karaktär ansågs att behov som första gången uppkom i stället skulle lösas inom ramen för äldreomsorgen. Vår bedömning är att syftena med de åldersrelaterade insatserna i LSS får anses berättigade och att den i lagen gjorda åldersavgränsningen måste anses proportionerlig. Åldersgränsen när det gäller kommunens skyldighet att erbjuda medling relaterar till åldersgränsen för unga lagöverträdare. Några invändningar från diskrimineringssynpunkt kan inte resas mot denna gräns. Att ska beakta de sökandes ålder vid bedömningen av om medgivande till adoption av barn med hemvist utomlands ska lämnas, motiveras bl.a. av att föräldrar under åtskilliga år efter mottagandet måste ha styrka att möta barnets speciella behov och att sannolikheten ökar för att äldre adoptivföräldrars hälsa sviktar och att krafterna inte räcker till på samma sätt som när föräldrarna är yngre. finns inte någon lagstadgad åldersgräns men väl förarbetsuttalanden och avgöranden från Regeringsrätten varav framgår att som riktpunkt bör gälla att medgivande inte bör ges till den som är . Dessutom föreligger ett utredningsförslag om en lagstadgad åldersgräns.49 Syftet med den lämplighetsprövning som ska föregå ett medgivande till adoption är att tillgodose barnets behov av ett gott föräldraskap framåt. Enligt vår mening är ett hänsynstagande till de sökandes ålder i detta sammanhang berättigat. Vi finner det emellertid tveksamt huruvida en fixerad övre åldersgräns för adoptionssökande är nödvändig för att tillgodose detta syfte. Enligt vår mening kan ifrågasättas om inte syftet kan uppnås genom att frågan om de sökandes ålder ingår som en del av den helhetsbedömning som görs i lämplighetsprövningen av de sökande. Det villkor avseende deltagande i praktik eller annan kompetenshöjande verksamhet som socialnämnden kan ställa när det gäller försörjningsstöd för den som är motiveras av att det för yngre människor är särskilt olyckligt att fastna i ett bidragsberoende. Syftet är enligt utredningen vällovligt och åldersgränsen som sådan får anses både lämplig och nödvändig. Ett villkor om deltagande i viss verksamhet för rätt till ersättning finns också i LMA. Villkoret gäller den som fyllt . Att villkoret inte gäller 49 SOU 2009:61. Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder underåriga utan är begränsat till personer som uppnått myndig ålder får enligt utredningen anses befogat. Kommunens lagstadgade möjlighet att besluta om servicetjänster för personer syftar till förebygga skador hos äldre personer. Syftet får anses vällovligt och åldersgränsen som sådan godtagbar. Vår syn på andra förekommande åldersgränser SoL är som redan framhållits en ramlag vilket innebär att kommunen, när den ska förverkliga lagens intentioner, har stor frihet att utforma sin verksamhet efter lokala förutsättningar. ska liksom hälso- och sjukvården utgå från den enskildes individuella förutsättningar och behov. Detta hindrar dock inte att det kan vara både godtagbart eller t.o.m. önskvärt att insatser anpassas och utformas för en målgrupp i viss ålder för att på bästa sätt tillgodose den enskildes behov av stöd och hjälp. Det bör således finnas utrymme för kommunen att ta hänsyn till ålder när den närmare utformar sin verksamhet för att uppfylla sina åligganden. Åldersrelaterade kriterier bör dock få användas endast för att tillgodose godtagbara syften och då det framstår som proportionerligt i förhållande till syftet. Det förekommer att olika kommuner tillämpar olika åldersgränser i fråga om en viss typ av insats eller tjänst, t.ex. olika åldersgränser för att komma i fråga för daglig verksamhet enligt LSS; det kriterium som här är aktuellt är yrkesverksam ålder och som nämnts har detta begrepp tolkats olika med avseende på vilka åldersgränser som därvid bör gälla. Ett annat exempel är olika åldersgränser inom ramen för den s.k. fixarmalte. Den fråga som här kan ställas är om den omständigheten att en kommun tillämpar en för den enskilde mindre förmånlig åldersgräns än vad en annan kommun gör kan anses vara diskriminerande. Av intresse i detta sammanhang är vad som anfördes i propositionen Värdigt liv i äldreomsorgen (prop. 2009/10:116 s. 53) avseende miniminivåer för skälig levnadsnivå när fråga är om bistånd för livsföring i övrigt (dvs. inte försörjningsstöd). Den skäliga levnadsnivån för livsföring i övrigt måste bestämmas utifrån de särskilda omständigheterna i det enskilda fallet, den äldres enskilda behov. Den kommunala självstyrelsen och socialtjänstlagens Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder karaktär av ramlag ger kommunerna utrymme att bestämma miniminivån olika från kommun till kommun med hänsyn till lokala förhållanden och utifrån den praxis som finns. Såväl i fråga om hemtjänst, särskilt boende som dagverksamhet blir de särskilda förhållandena i det enskilda fallet avgörande för om skälig levnadsnivå (miniminivån) uppnås genom att den äldre beviljas det bistånd som hon eller han ansökt om. Av propositionsuttalandet framgår att det finns ett visst utrymme för skillnader mellan kommunerna. Uttalandet ovan gällde miniminivåer för skälig levnadsnivå. Motsvarande resonemang menar vi bör kunna gälla också i fråga om åldersgränser. En grundläggande förutsättning för att en åldersgräns ska vara tillåten från diskrimineringssynpunkt bör emellertid vara att de krav som uppställs i det generella undantag som vi föreslår är uppfyllda. I 2 kap. 14 § 1 diskrimineringslagen stadgas att diskriminering är förbjuden i fråga om socialförsäkringen och anslutande bidragssystem. Utöver undantaget för diskrimineringsgrunden ålder gäller ytterligare ett undantag; förbudet mot diskriminering som har samband med kön hindrar inte tillämpning av bestämmelser om änkepension, hustrutillägg eller utbetalning av barnbidrag. Vad som avses med samhällsområdet I förarbetena till diskrimineringslagen (2007/08:95 s. 525) sägs om tillämpningsområdet för förbudet bl.a. följande. Vilka förmåner och vem som omfattas av socialförsäkringen framgår av socialförsäkringslagen (1999:799). Några exempel på förmåner som avses är ersättning för sjukvård, föräldrapenning, barnbidrag och verksamhet enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring. Utöver det som i socialförsäkringslagen definieras som socialförsäkring finns det vissa anslutande bidragssystem som administreras av . Dessa är t.ex. statligt personskadeskydd enligt lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder och lagen (1977:266) om statlig ersättning vid ideell skada m.m., krigsskadeersättning till sjömän enligt lagen (1977:267) om krigsskadeersättning till sjömän, ersättning till smittbärare enligt lagen (1989:225) om ersättning till smittbärare samt olika former av ersättningar enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt. Vidare handhar olika former av ersättningar enligt lagen (1991:1488) om handläggning av vissa ersättningar till den som tjänstgör inom totalförsvaret. I 11 kap. förordningen (1995:239) om förmåner till totalförsvarspliktiga anges att beslutar och betalar ut bidrag (10 §), att den myndighet, den kommun eller det landsting där den totalförsvarspliktiga tjänstgör beslutar och betalar ut annan förmån än dagpenning, familjebidrag, ekonomiskt stöd i form av bidrag och grupplivförsäkring till totalförsvarspliktiga (12 §) och att Arbetsförmedlingen beslutar och betalar viss ersättning enligt 8 kap. 4 § lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt (13 §). Dessa förmåner som ges till totalförsvarspliktiga omfattas av begreppet anslutande bidragssystem även i de fall där andra än handhar förmånerna. Diskriminering i fråga om dessa förmåner som har anknytning till totalförsvarsplikten är avsedd att omfattas av förbudet i förevarande 2 kap. 14 §, och inte av det diskrimineringsskydd som följer av 2 kap. 15 § (värnplikt och civilplikt). har innevarande år beslutat om en ny sammanhållen och heltäckande socialförsäkringslag – socialförsäkringsbalken (2010:110), förkortad SFB, som ska ersätta ungefär 30 nu gällande socialförsäkringslagar.50 Tillämpningsområdet för den nya balken omfattar i princip samtliga de socialförsäkringsförmåner som administreras av , och . Den nya lagstiftningen innebär bl.a. en lagteknisk och språklig bearbetning men innehåller få materiella ändringar. I några fall har praxis kodifierats. Lagen träder i kraft först . När vi nu lämnar vårt betänkande gäller således fortfarande den gamla ordningen. För att underlätta den fortsatta beredningen av vårt betänkande kommer vi dock i det följande att referera till bestämmelserna i den nya socialförsäkringsbalken. Den kartläggning av åldersgränser som görs kommer att följa den uppställning som används i socialförsäkringsbalken. Det innebär att förmånerna redovisas i följande ordning: 2008/09:200 och 2009/10:69, bet. 2009/10:SfU11, rskr. 2009/10:194. Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder 2.förmåner vid sjukdom eller arbetsskada, 3.särskilda förmåner vid funktionshinder, 4.förmåner vid ålderdom, 5.förmåner till efterlevande och För flera av förmånerna på det nu aktuella samhällsområdet är ålder av central betydelse. Det gäller t.ex. barnbidrag, förlängt barnbidrag, föräldrapenning, vårdbidrag, sjuk- och aktivitetsersättning, handikappersättning och olika pensionsförmåner. I det följande redovisas ett antal åldersrelaterade bestämmelser. Redovisningen gör dock inte anspråk på att vara heltäckande. De olika familjeförmånerna är i de flesta fall avhängiga åldern på det barn för vilken förmånen utges. Föräldrapenningförmånerna regleras i 4 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring, förkortad AFL. I SFB återfinns bestämmelserna i 11-13 kap. Föräldrapenning kan lämnas till en förälder som vårdar barn när han eller hon inte förvärvsarbetar eller avstår från förvärvsarbete. För denna förmån stadgas en övre åldersgräns. Föräldrapenning utges längst till dess barnet fyllt eller till den senare tidpunkt då barnet avslutat det första skolåret (12 kap. 13 § SFB). Vid adoption gäller dock en högre åldersgräns; föräldrapenning lämnas längst till dess barnet fyllt (12 kap. 8 § SFB). Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder gällde att föräldrapenning – utom i fråga om adoptivbarn – inte fick ges till föräldrar vars barn fyllt . Denna reglering infördes i samband med att två tidigare föräldrapenningförmåner (varav den ena kunde tas ut till dess att barnet fyllt ) sammanfördes till en förmån . Som skäl för ändringen anfördes att föräldrarna till övervägande del tog ut föräldrapenningen under barnets tre första levnadsår samt att möjligheten att spara dagar med särskild föräldrapenning medförde administrativa problem för försäkringskassorna som föräldrarna hade svårt att hålla reda på antalet (prop. 1984/85:78). 1989 höjdes åldersgränsen till på grund av att den utökning av antalet föräldrapenningdagar som då genomfördes medförde att fyraårsgränsen inte längre medgav föräldrarna möjlighet att ta ut föräldrapenning enligt samtliga de alternativ som lagen gav rätt till. Det framhölls att det var viktigt att ge föräldrarna valfrihet att använda försäkringen som de själva ansåg lämplig. Mot den bakgrunden och med beaktande av rätten till förkortning av arbetstiden som gavs med stöd av föräldraledighetslagen höjdes åldersgränsen till barnets åttaårsdag eller den senare tidpunkt då barnet avslutat första skolåret (prop. 1988/89:69 s. 10). Den högre åldersgränsen för adoptivbarn motiverades med att det är angeläget att denna grupp får ett fullgott skydd (prop. 1987/88:168 s. 43). Tillfällig föräldrapenning kan utges om föräldern har behövt avstå från förvärvsarbete i samband med bl.a. sjukdom och smitta hos barnet. Här gäller som huvudregel att barnet inte får ha fyllt (13 kap. 16 § SFB). Antalet dagar som kan tas ut är normalt begränsat. I vissa fall gäller emellertid en högre åldersgräns. Enligt 13 kap. 22 § kan tillfällig föräldrapenning utges för barn som fyllt tolv men inte i de fall barnet på grund av sjukdom, psykisk utvecklingsstörning eller annat funktionshinder är i behov av särskild tillsyn eller vård. Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder Tillfällig föräldrapenning kan också utgå till förälder till barn som omfattas av lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, förkortad LSS, och som inte fyllt om föräldern behövt avstå från förvärvsarbete i samband med t.ex. föräldrautbildning, besök i barnets skola eller besök i förskoleverksamhet eller skolbarnsomsorg i vilken barnet deltar (13 kap. 26 § SFB). Vidare gäller enligt 27 § samma kapitel att tillfällig föräldrapenning kan utges dels för vård av barn som fyllt 16 men inte och som omfattas av LSS, dels för vård av barn som efter att ha fyllt går i gymnasieskola med RH-anpassad utbildning eller gymnasiesärskola. För vård av barn tillhörande den senare kategorin kan tillfällig föräldrapenning utges till och med utgången av vårterminen det år barnet fyller . Föräldrar till ett barn som är allvarligt sjukt har rätt till tillfällig föräldrapenning när de behöver avstå från förvärvsarbete för vård av barnet. Ersättningen kan betalas ut under ett obegränsat antal dagar. En förutsättning för att denna ersättning ska utgå är att barnet inte fyllt . Åldersgränsen för tillfällig föräldrapenning höjdes från tio till 1979. Den utredning som föregick lagändringen hade föreslagit att gränsen skulle höjas till . Utredningen konstaterade att en åldersgräns av detta slag alltid ger otillfredsställande gränsfall, eftersom vårdbehovet upphör gradvis och för olika barn. Eftersom rätten till föräldraledighet för tillfällig vård av barn tar sikte på att ersätta en barntillsyn som faller bort var det enligt utredningen naturligt att anknyta till den övre åldersgränsen för den kommunala barnomsorgen; fritidshemsverksamhet erbjuds till och med ålder. Regeringen ansåg i likhet med utredningen att den nuvarande åldersgränsen borde höjas. Regeringen konstaterade att detta påverkade i sin tur omfattningen av rätten till ledighet från anställningen enligt föräldraledighetslagen. Enligt regeringen var det uppenbart att behov av tillsyn kunde kvarstå även men att höjningen borde begränsas till att omfatta två årsklasser, dvs. så att föräldrapenning kunde utgå till dess barnet fyllt (prop. 1978/79:168 s. 42). Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder Bestämmelsen om en förhöjd gräns för långvarigt sjuka eller för barn med funktionshinder infördes . Av lagmotiven framgår dock inte närmare skälen för den valda gränsen (prop. 1984/85:78 s. 67). Den utsträckta tiden motiverades av behovet av att kunna avstå från förvärvsarbete för vård av barnet. Den valda åldersgränsen torde vara en anpassning till den dåvarande generella 16- årsgränsen i AFL.51 De förhöjda åldersgränserna infördes för att föräldrar till svårt sjuka barn eller barn med funktionshinder som fyllt inte hade någon möjlighet att erhålla ersättning från socialförsäkringen i de situationer de tillfälligt behövde stanna hemma från sitt arbete för att ta hand om barnet. Den övre åldersgränsen är en anpassning till den tidpunkt som normalt kan anses motsvara gymnasieskolans avslutning för de ifrågavarande ungdomarna. Rätten till gymnasial utbildning för svårt rörelsehindrade elever som går i specialanpassad utbildning gäller till och med vårterminen det år eleven fyller . Om det behövs har dock eleven rätt att fortsätta sin skolgång till och med vårterminen det år eleven fyller (prop. 1992/93:159 s. 149). Ytterligare två åldersrelaterade bestämmelser kan nämnas i detta sammanhang. Den ena stadgar att vid förälders sjukdom eller smitta under vissa förutsättningar kan besluta att en annan försäkrad som avstår från förvärvsarbete ska få rätt till tillfällig föräldrapenning i stället för föräldern för vård av barn. Här gäller dock som övre åldersgräns att barnet inte fyllt ; om det är ett adoptivbarn gäller i stället att barnet inte får ha fyllt (13 kap. 31 a och 31 b §§ SFB).52 Den andra rör utbetalning av föräldrapenning. Enligt 11 kap. 17 § SFB får , om en föräldrapenningförmån tillkommer en förälder som inte har fyllt , på framställning av socialnämnden besluta att föräldrapenningen helt eller delvis ska utbetalas till en annan person eller till nämnden, att användas till förälderns och familjens nytta. 51Jfr SOU 1996:111 s. 198. 52Vid adoption ska den tidpunkt då föräldern fick barnet i sin vård anses som tidpunkten för barnets födelse. Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder För barn som är bosatt i lämnas såsom bidrag till barnets uppehälle och uppfostran allmänt barnbidrag med viss fastställd summa . Reglerna härom finns i lagen (1947:529) om allmänna barnbidrag. I den nya socialförsäkringsbalken återfinns reglerna om barnbidrag i 14-16 kap. Barnbidraget utgår från och med månaden efter den, då barnet fötts till och med det kvartal under vilket barnet fyller (15 kap. 3 och 4 §§ SFB). Åldersgränsen lagfästes genom barnbidragslag. Av propositionen till den lagen (prop. 1947:220) framgår att åldersgränsen är bestämd att motsvara den ålder då barn i allmänhet anses kunna i mera avsevärd mån bidra till sitt uppehälle. Regeringen hade i nämnda proposition också föreslagit en möjlighet att få bidrag även för barn som fyllt om barnet på grund av fortsatt utbildning, sjukdom eller annan anledning inte kan genom eget arbete i mera avsevärd mån bidra till sitt uppehälle och inte heller äger egna tillgångar av betydelse, dock längst till och med det kvartal barnet fyller . godtog emellertid inte förslaget till barnbidrag för barn i åldern 16–.