sou · GXB318 · 2010-01-01 00:00:00 — Enligt förarbetena till 16 kap. 8 § BrB avses med (folkgrupp eller folkgrupper av visst) etniskt ursprung folkgrupper vari medlemmarna har ett relativt enhetligt kulturmönster, vars medlemmar är av samma nationstillhörighet samt hudfärg.63 Här påpekades även svårigheten att exakt avgränsa de grupper det rör sig om och att beskrivningarna sammanfaller med varandra.64 har det skett en övergång till formuleringen etnisk tillhörighet, vilken används i den nyare diskrimineringslagstiftningen. Med det menas att någon tillhör en grupp av personer som har samma nationella eller etniska ursprung, ras eller hudfärg.65 Både etniskt ursprung 1987 nr 70 s 37. 2007/09:95 s 120. 621997/98:KU29 och 2002/03:AU7 s 19. 1970 nr 87 s 38. 65Se 1 § 2 st lag (1999:130) om åtgärder mot diskriminering i arbetslivet på grund av etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, 4 § 1 p lag (2003:307) om förbud mot diskriminering och 2 § lag (2006:67) om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever. och etnisk tillhörighet har således definierats med hänvisning till (bl.a.) ras. Följaktligen finns ordet ras kvar i svensk lagstiftning och i vissa fall hänvisas direkt till det, vilket genomgången nedan visar. har uttalat att användningen av ordet ras i författningstexter riskerar att underblåsa fördomar och att regeringen därför, i internationella sammanhang, bör verka för att ordet (använt om människor) i så stor utsträckning som möjligt undviks i officiella texter. har dock utskottet sagt att det inte är möjligt att utmönstra ordet ur all lagstiftning. De argument som utskottet framfört är bl.a. en hänvisning till förarbetsuttalanden vid tillkomsten av 2 kap. 15 § RF (som i sin tur hänvisar till förarbetsuttalanden vid införandet av 16 kap. 8 och 9 §§ BrB). ansåg att ordets internationella användning i motsvarande sammanhang talar för att det bör bibehållas i svensk text och framhöll att det kunde uppstå tveksamhet om konventionstrohet om den svenska översättningen av konventionstextens race skulle utgå. anförde också att orden rasism och rasist skulle hänga i luften om själva grundordet skulle avskaffas. Utskottet pekade även på risken att effekten av lagtexten minskar om ordet ras tas bort och att ordet för de flesta svenskar har en negativ laddning.66 Av dessa påståenden är det frågan om konventionstrohet som är avgörande för frågan om det över huvud taget är möjligt att utmönstra ordet ur svensk lagstiftning. Övriga argument tar mer sikte på frågan om det är lämpligt att göra så. I fråga om de krav som EU:s rättsakter ställer på svensk rätt kan nämnas att i ett annat betänkande (rörande personuppgiftslagen) ansett att det inte kan anses tillåtet enligt dataskyddsdirektivet (95/46/EG) att ta bort ordet ras ur den definition som grundar sig på direktivet. Utskottet hänvisade till det tidigare betänkandet och framhöll återigen att när ordet ras förekommer i lagstiftning, som grundas på internationella konventioner eller författningar som genomför EG-direktiv, är det inte möjligt att utmönstra ras ur all lagstiftning.67 diskrimineringsutredning kom däremot fram till att ordet ras både kan och bör 661997/98:KU29. 671997/98:KU18 s 47 f. Se även 2002/03:AU7, s 18. Sexuell läggning och ras i 2 kap. 15 § regeringsformen utmönstras ur författningstext. , som bl.a. hade i uppdrag att undersöka möjligheten att utmönstra ordet ras ur svensk lagstiftning, hävdar i sin tur att termen ras så gott som uteslutande förekommer i författningar för att uppfylla internationella konventioner och för att genomföra EG-direktiv och att ordet ras därför inte bör utmönstras ur lagstiftningen.68 En avgörande fråga är därför vilka krav folkrätt och EU-rätt egentligen ställer på den svenska lagstiftaren ifråga om språklig trohet gentemot ursprungstexten och om det således är så att internationella överenskommelser hindrar att ordet ras utmönstras ur 2 kap. 15 § RF och övrig lagstiftning. Något om transformering och implementering Förverkligande av folkrättsliga åtaganden Regeringsformen anger inte hur internationella överenskommelser skall införlivas i svensk rätt eller vilken ställning de har. Införandet av internationella regler sker antingen genom inkorporering eller transformation.69 har som dualistisk stat nästan uteslutande valt att transformera internationella åtaganden in i svensk lagstiftning i stället för att direkt inkorporera desamma. Inkorporering innebär att den internationella överenskommelsen förs in oförändrad i den nationella lagstiftningen. Vid transformering kan överenskommelsen införlivas i svensk rätt helt enkelt genom en översättning till svenska eller omformuleras så att den bättre passar in i det svenska systemet.70 I ett folkrättsligt perspektiv är det avgörande att den aktuella staten fullgör sina internationella åtaganden och inte hur detta sker. Inom området för mänskliga rättigheter medför ett tillträdande av en konvention att staten ifråga förpliktat sig att följa de standards som anges i konventionen. Detta är inte detsamma som att staten måste införa vissa lagbestämmelser eller att nationell rätt skall ha en viss ordalydelse.71 68SOU 2006:22 s 306. 1993/94:117 s 32 och SOU 1974:100 s 48 ff. 70Cameron, An Introduction to Convention on Human Rights, 5th ed. Iustus, 2006, s 27 f. 71Bring, Mahmoudi, och folkrätten, 3:e uppl. Juridik, 2007, s 44 f. När det gäller EG:s rättsakter föreskriver artikel 249 i EG- fördraget att ett direktiv skall med avseende på det resultat som skall uppnås vara bindande för varje medlemsstat till vilken det är riktat, men skall överlåta åt de nationella myndigheterna att bestämma form och tillvägagångssätt för genomförandet. Till skillnad mot en förordning, som har allmän giltighet och till alla delar är bindande och direkt tillämplig i varje medlemsstat, skall varje medlemsstat själv besluta om hur genomförandet av direktivets innehåll skall ske. I betänkande Skyddsgrundsdirektivet och svensk rätt. En anpassning av svensk lagstiftning till EG-direktiv /83/EG angående flyktingar och andra skyddsbehövande presenteras olika sätt att genomföra direktiv i nationell rätt.72 Det är framförallt tre metoder som nämns; duplikatmetoden, lojalt genomförande och en minimalistisk strategi. Den första metoden innebär att ett direktiv (med ev. bilagor) förs in ordagrant i svensk lagtext.73 Vid ett lojalt genomförande utgår man från vad som är obligatoriskt enligt direktivet och går längre när det är förenligt med nationell rätt och politiska ambitioner. En av de frågor man bör ställa sig vid ett lojalt genomförande är om direktivet innehåller bestämmelser som uttryckligen – eller där det framgår av sammanhanget – är obligatoriska maximinormer (dvs. att medlemsstaterna inte får införa regler som går längre än direktivet) eller som över huvud taget inte tillåter avvikelser.74 Ett lojalt genomförande kan också resultera i att inga konkreta lagstiftningsåtgärder vidtas, en s.k. minimalistisk strategi. Det kan bero på att nationell rätt redan uppfyller de krav som följer av direktivet.75 Direktivsbestämmelser som inte tillåter avvikelser innebär inte ett krav på absolut språklig trohet så länge som den nationella rätten till sitt innehåll inte avviker från dessa bestämmelser (se vidare nedan). 72SOU 2006:6 s 61 ff. 73Detta sker utan att det nödvändigtvis är något krav i direktivet. 74SOU 2006:6 s 63 f. Sexuell läggning och ras i 2 kap. 15 § regeringsformen Nedan följer en sammanställning av de konventioner och övriga internationella åtaganden som gjort inom ramen för FN, och EU där ordet ras förekommer. -om barnets rättigheter -om medborgerliga och politiska rättigheter -FN- konvention om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter -om avskaffande av alla former av rasdiskriminering -(nr 111) angående diskriminering i fråga om anställning och yrkesutövning (1958) -jämte tilläggsprotokoll angående flyktingars rättsliga ställning (1951) -FN:s konvention om förebyggande och bestraffning av brottet folkmord (1948) -FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna (1948) -konvention mot diskriminering inom undervisningen (SÖ 1969:64) -social stadga (1996) [ETS No 163] -konvention om överförande av lagföring i brottmål (1972) [ETS No 73] -konvention om brottmålsdoms internationella verkningar (1970) [ETS No 70] -konvention angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (1950) [ETS No 5] -EG-fördraget, artikel 13 -Rådets direktiv /43/EG av om genomförandet av principen om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniska ursprung -och Rådets direktiv /46/EG av om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter -Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna Ordet ras förekommer direkt eller indirekt i följande konstitutionella bestämmelser: -Tryckfrihetsförordning (1949:105) – 7 kap. 4 § 11 -Regeringsformen (1974:152) – 2 kap. 14, 15, 22 §§ -Yttrandefrihetsgrundlag (1991:1469) – 5 kap. 1 § Nedan följer en sammanställning av de lagar och förordningar som innehåller ordet ras. Regleringen kan delas in i olika rättsområden. Regler som rör personuppgifter: -Personuppgiftslag (1998:204) -Polisdatalag (1998:622) -Lag om behandling av personuppgifter vid medverkan i känsliga brottsutredningar (1999:90) -Lag om behandling av personuppgifter inom kriminalvården (2001:617) -Lag om behandling av uppgifter i brottsbekämpande verksamhet (2005:787) -Lag om behandling av personuppgifter i Försvarsmaktens försvarsunderrättelseverksamhet och militära säkerhetstjänst (2007:258) -Lag om behandling av personuppgifter i Försvarets radioanstalts försvarsunderrättelse- och utvecklingsverksamhet (2007:259) -Förordning om tillämpning av en konvention mellan och om social trygghet (1977:740) -Förordning om behandling av personuppgifter inom (2003:188) -Förordning om behandling av personuppgifter i utrikesförvaltningens konsulära verksamhet (2006:275) -Förordning om behandling av personuppgifter inom åklagarväsendet (2006:937) Sexuell läggning och ras i 2 kap. 15 § regeringsformen Lagstiftning rörande diskriminering: -Lag om den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (1994:1219) -Lag om åtgärder mot diskriminering i arbetslivet på grund av etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning (1999:130) -Lag om förbud mot diskriminering (2003:307) -Lag om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever (2006:67) Lagstiftning rörande brott m.m.: -(1962:700) -Lag om straff för folkmord (1964:169) -Lag om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom (1972:260) -Lag om internationellt samarbete rörande lagföring för brott (1976:19) -Förordning om underrättelse om dom i vissa brottmål, m.m. (1990:893) -Kreditupplysningslag (1973:1173) -Utlänningslag (2005:716) Vid en granskning av ovanstående regler kan följande noteras ifråga om hur ras används i bestämmelserna. I en övervägande del av den lagstiftning där ordet ras finns med sker direkta hänvisningar till ordet. Detta gäller t.ex. brotten hets mot folkgrupp och olaga diskriminering i 16 kap. 8 och 9 §§ BrB. Ett annat exempel är reglerna om personuppgifter, i fråga om behandling av känsliga personuppgifter, som föreskriver att personuppgifter inte får behandlas enbart på grund av vad som är känt om personens ras eller etniska ursprung. I följande regler finns direkta hänvisningar till begreppet ras: -Lag om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom (1972:260) – 6 § -Kreditupplysningslag (1973:1173) – 6 § -Lag om internationellt samarbete rörande lagföring för brott (1976:19) – 8 § -Personuppgiftslag (1998:204) – 13 § -Polisdatalag (1998:622) – 5 § -Lag om behandling av personuppgifter vid medverkan i känsliga brottsutredningar (1999:90) – 4 § -Lag om behandling av personuppgifter inom kriminalvården (2001:617) – 5 § -Lag om behandling av uppgifter i brottsbekämpande verksamhet (2005:787) – 11 § -Lag om behandling av personuppgifter i Försvarsmaktens försvarsunderrättelseverksamhet och militära säkerhetstjänst (2007:258) – 12 § -Lag om behandling av personuppgifter i Försvarets radioanstalts försvarsunderrättelse- och utvecklingsverksamhet (2007:259) – 11§ -Förordning om tillämpning av en konvention mellan och om social trygghet (1977:740) I punkt 17 i bilaga 2 om slutprotokoll till konventionen mellan och om social trygghet -Förordning om behandling av personuppgifter inom (2003:188) – 9 § -Förordning om behandling av personuppgifter i utrikesförvaltningens konsulära verksamhet (2006:275) – 7 § -Förordning om behandling av personuppgifter inom åklagarväsendet (2006:937) – 10 § I diskrimineringslagstiftningen förekommer indirekta hänvisningar till ras. I de flesta diskrimineringslagarna, som relaterar till etnicitet, finns ras med som en förklaring till begreppet etnisk tillhörighet. -Lag om åtgärder mot diskriminering i arbetslivet på grund av etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning (1999:130) – 1 § -Diskrimineringslagen (2003:307) – 4 § -Lag om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever (2006:67) – 2 § Föreskrifterna hänvisar alltså inte direkt till ras, men för att förtydliga vad som avses med etnisk tillhörighet nämns ras. Sexuell läggning och ras i 2 kap. 15 § regeringsformen ras har således förflyttats från att vara huvudord till att närmare beskriva ett mer nedtonat begrepp, dvs. Som redan nämnts ovan finns emellertid en direkt hänvisning till ras när det gäller brottet olaga diskriminering och man kan notera att tvärtom nämner varken 1 kap. 2 § RF eller lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter i högskolan ras för att beskriva förbud mot etnisk diskriminering. Bakgrund till att ras nämns i författningstext Det kan konstateras att stor del av lagstiftningen har sin grund i antingen ett folkrättsligt åtagande eller en EU-rättslig förpliktelse. FN:s konvention om avskaffande av alla former av rasdiskriminering (Rasdiskrimineringskonventionen) har legat till grund för flera lagstadganden som innehåller ordet ras. Här presenteras skälen till att man valt att använda ordet ras. I 2 kap. 15 § RF föreskrivs att lag eller annan föreskrift får ej innebära att någon medborgare missgynnas därför att han med hänsyn till ras, hudfärg eller etniskt ursprung tillhör minoritet. I propositionen framkom att remissinstanser framfört att ordet ras bör utgå och att det med det inte avsågs någon ändring i sak. Departmentschefen hade inget att invända mot det i sig, men framhöll att ordet ras förekom i både svensk gällande rätt och i internationella dokument. Vidare pekade departementschefen på det faktum att människor utsätts för systematisk diskriminering i världen på grund av omständigheter av det slag som vanligen betecknas med uttrycket ras. Slutligen anförde departementschefen som skäl för att införa ordet i lagtexten att syftet med bestämmelsen är att på tydligaste möjliga sätt framhålla att de skillnader mellan människor som brukar anges med hjälp av detta ord är betydelselösa.76 Här framhölls således inte uttryckligen att föreskriften är en direkt följd av ett konventionsåtagande, utan det sades snarare på ett allmänt plan att ordet ras används i gällande rätt och i 1975/76:209 s 157. Även olika lämplighetsskäl för att använda ordet lyftes fram. Beträffande 2 kap. 22 § första stycket 7 RF, vilken anger att utlänningar har samma skydd som svenska medborgare mot missgynnande föreskrifter på grund av ras, hudfärg och etniskt ursprung, finns inget särskilt att tillägga då den enbart hänvisar till 2 kap. 15 § RF. Den sista föreskriften i regeringsformen som är relevant är 2 kap. 14 § andra stycket. Enligt denna bestämmelse får föreningsfriheten begränsas endast såvitt gäller sammanslutningar vilkas verksamhet är av militär eller liknande natur eller innebär förföljelse av folkgrupp av viss ras, med viss hudfärg eller av visst etniskt ursprung. Vid stadgandets tillkomst ifrågasatte JK nödvändigheten i att göra ett särskilt undantag för rasistiska föreningar när Rasdiskrimineringskonventionens krav på lagstiftning som ogiltigförklarar eller förbjuder sådana organisationer i praktiken i allt väsentligt är uppfyllt. Departementschefen instämde i att Rasdiskrimineringskonventionens krav var uppfyllda även utan ett införande av ett undantag från föreningsfriheten, men menade att konventionen åsyftade ett dylikt undantag och att man borde undvika att utforma grundlagen så att det kan hävdas att denna lägger hinder i vägen för ett fullständigt uppfyllande av konventionsåtaganden. Därför ville departementschefen införa en möjlighet att begränsa föreningsfriheten.77 Här kan således påpekas det intressanta att departementschefen både anser att uppfyller konventionsåtagandena och hävdar att undantag bör införas i regeringsformen så att inte lägger hinder i vägen för ett fullständigt uppfyllande av konventionsåtagandena. Därtill kan anmärkas att det inte är föreskriften i sig som medför konventionsåtagandena skulle vara uppfyllda. Den innebär enbart att det enligt inhemsk lagstiftning finns förutsättningar för att uppfylla dem. Det är först när de facto förbjudit rasistiska organisationer som de folkrättsliga förpliktelserna är uppfyllda. Detta menar, som sagt, departementschefen redan är gjort. Här kan också nämnas att fortlöpande fått motta kritik från den granskningskommitté som övervakar efterlevnaden av konventionen på grund av att 77 A. prop. Sexuell läggning och ras i 2 kap. 15 § regeringsformen inte har förbjudit rasistiska organisationer, vilket föreskrivs i artikel 4 i konventionen.78 När () godkände Rasdiskrimineringskonventionen ändrades bestämmelserna om hets mot folkgrupp i 7 kap. 4 § TF (vilken naturligtvis inte ändrades genast utan i den ordning som är föreskriven för ändring av grundlag) och i 16 kap. 8 § BrB. Ändringen innebar att även andra meddelanden än sådana som innefattade förtal eller smädelse straffbelades, om meddelandets innehåll uttrycker missaktning för folkgrupp av t.ex. viss ras eller hudfärg.79 I förarbetena finns inte några särskilda kommentarer angående innehållet i 7 kap. 4 § (punkt 11) TF, utan det som sägs angående brottet hets mot folkgrupp i 16 kap. 8 § BrB blir relevant även ifråga om när brottet sker i tryckt skrift som faller under tryckfrihetsförordningen. I specialmotiveringen till 16 kap. 8 § BrB framgår att användandet av ordet ras är motiverat utifrån att det nämns i Rasdiskrimineringskonventionen.80 I yttrandefrihetsgrundlagen sägs i 5 kap. 1 § första stycket att de gärningar som anges som tryckfrihetsbrott i 7 kap. 4 och 5 §§ TF skall anses som yttrandefrihetsbrott, om de begås i ett radioprogram eller en teknisk upptagning och är straffbara enligt lag. I propositionen till YGL konstateras enbart att brottskatalogen är densamma som i TF. Inget särskilt sägs om de enskilda brotten.81 Rasdiskrimineringskonventionen sägs således ligga direkt till grund för både 2 kap. 14 § RF och 7 kap. 4 § TF (även om det kan diskuteras i vilken mån detta stämmer ifråga om 2 kap. 14 § RF, se diskussionen ovan. Lag (1994:1219) om den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna innehåller en bilaga med konventionen i svensk översättning. 78 Se t.ex. punkt 10 i den senaste granskningskommentaren från . Concluding observations of Discrimination CERD/C/64/CO/810 2004. 1970 nr 87 s 1. s 37 f. och s 73. 1990/91:64 s 96 och 124. konventionens artikel 14 stadgas att åtnjutandet av de fri- och rättigheter som anges i denna konvention skall säkerställas utan någon åtskillnad såsom på grund av kön, ras, hudfärg, språk, religion, politisk eller annan åskådning, nationellt eller socialt ursprung, tillhörighet till nationell minoritet, förmögenhet, börd eller ställning i övrigt. Därutöver är det enbart förordning (1977:740) om tillämpning av en konvention mellan och om social trygghet, som direkt hänvisar till konventionstext (– eller rättare sagt – till ett protokoll till den aktuella konventionen). I punkt 17 i bilaga 2 om slutprotokoll till konventionen mellan och om social trygghet sägs att konventionen berör icke sådana bestämmelser i tysk lagstiftning som innebär förmånligare regler för personer som tillfogats skada till följd av sin politiska hållning eller på grund av ras, tro eller världsåskådning. Som redan framgått anges Rasdiskrimineringskonventionen vara grunden för brotten hets mot folkgrupp och olaga diskriminering i 16 kap. 8 respektive 9 §§ BrB. Enligt bestämmelsen i 16 kap. 8 § BrB om hets mot folkgrupp döms den, som i uttalande eller i annat meddelande som sprids, hotar eller uttrycker missaktning för folkgrupp eller annan sådan grupp av personer med anspelning på ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller sexuell läggning för hets mot folkgrupp. I propositionen till bestämmelsen framgår att syftet varit att efterleva en konventionsförpliktelse. Där framhålls bland annat att diskrimineringsgrunderna någons ras, hudfärg eller nationella eller etniska ursprung överensstämmer med dem som är upptagna i artikel 5 i Rasdiskrimineringskonventionen.82 När Rasdiskrimineringskonventionen antogs infördes också ett nytt straffstadgande. Enligt 16 kap. 9 § BrB skall en näringsidkare, som i sin verksamhet diskriminerar någon på grund av hans ras, hudfärg, nationella eller etniska ursprung, trosbekännelse eller 1970: 87 s 39 f. och 73 f. Artikel 5 anger race, colour, or national or ethnic origin som diskrimineringsgrunder. Sexuell läggning och ras i 2 kap. 15 § regeringsformen homosexuella läggning, genom att inte gå honom till handa på de villkor som näringsidkaren i sin verksamhet tillämpar i förhållande till andra dömas för olaga diskriminering. Detsamma gäller den som är anställd i näringsverksamhet eller annars handlar på en näringsidkares vägnar samt den som är anställd i allmän tjänst eller innehar allmänt uppdrag. Även den som anordnar allmän sammankomst eller offentlig tillställning och medhjälpare till sådan anordnare, kan vara gärningsman enligt bestämmelsen. Av propositionen framgår att bestämmelsen infördes i syfte att uppfylla åtaganden enligt Rasdiskrimineringskonventionen.83 I 4 kap. 1 § första stycket utlänningslagen (2005:716) nämns ras i definitionen av flykting. Enligt bestämmelsen avses med flyktning en utlänning som befinner sig utanför det land som utlänningen är medborgare i, därför att han eller hon känner välgrundad fruktan för förföljelse på grund av ras, nationalitet, religiös eller politisk uppfattning eller på grund av kön, sexuell läggning eller annan tillhörighet till en viss samhällsgrupp, och inte kan, eller på grund av sin fruktan inte vill, begagna sig av detta lands skydd. Definitionen överensstämmer med den som finns om flyktingkonvention om flyktingars rättsliga ställning (Flyktingkonventionen) jämte tilläggsprotokoll angående flyktingars rättsliga ställning.84 I 1 § lag (1964:169) om straff för folkmord sägs att om någon förövar gärning för vilken enligt lag är stadgat fängelse eller däröver, mot en nationell, etnisk, rasmässigt bestämd eller religiös folkgrupp med avsikt att förgöra gruppen helt eller delvis, dömes för folkmord till fängelse , lägst fyra och högst , eller på livstid. Av förarbetena framgår att lagen infördes i syfte att uppfylla åtaganden enligt FN:s konvention om förebyggande och bestraffning av brottet folkmord (1948).85 Enligt 6 § 2 lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom kan en framställning om verkställighet av europeisk brottmålsdom avslås om det finns grundad anledning att antaga att domen föranletts eller däri bestämda påföljden 1970: 87 s 1 och 74. 1988/89:86 s 74 och 154. 1964:10 s 202 ff. (Convention on the Prevention and Punishment of the Crime of Genocide). skärpts av hänsyn till ras, religion, nationalitet eller politisk åsikt.