sou · GYB375 · 2010-11-10 00:00:00 — I svensk utbildningspolitik har det funnits en tydlig ambition att få yrkesutbildningarna att passa i samma mall. Innan yrkesutbildningen blev en del av gymnasieskolan vari- erade längden på yrkesskolans utbildningar till . Efter denna reform blev utbildningarna tvååriga, för att sedan förlängas till . Om det ska vara möjligt att bygga upp väl fungerande lärlingsutbildningar inom ramen för gymnasieskolan måste det finnas en respekt för de olikheterna som existerar inom olika yrkesområden. Det finns inte en mall som passar överallt. Utbild- ningsväsendet måste i nära samarbete med branscherna utforma olika lärlingsupplägg som är anpassade efter branschens behov och förut- sättningar. Ofta dras all yrkesutbildning över en kam och betraktas som ett enhetligt utbildningsområde, men de skiljer sig ofta åt i struktur och upplägg beroende på de målyrken de siktar mot. Inom vissa yrken är teoretisk problemlösning och färdighetsträning integrerade. I andra är det helt avgörande att de teoretiska momenten av innan färdig- hetsutbildningen påbörjas. Inom vissa yrken finns långa traditioner kring hur utbildningen kvalitetssäkras. I andra finns inga sådana tradi- tioner. Skillnaderna mellan yrken och mellan branscher innebär att branscher har olika förutsättningar att skapa fungerande gymn- asiala lärlingsutbildningar. Erfarenheter från andra länder och vissa svenska branscher visar att en lärlingsutbildning även kan fungera i nya yrken utan sådan tradi- tion. har begreppet modern apprentice markerat att inte bara traditionella industri- och hantverksyrken kan ha lärlingsupp- lägg, utan även t.ex. yrken inom IT-området eller t.o.m. finans- området. I har lärlingsutbildningar införts på många områden där det inte tidigare funnits lärlingar, exempelvis utbild- ningar inom vårdområdet och servicesektorn som har t.ex. utveck- lats . I vissa yrken finns en omfattande samsyn kring vilka kunskaper yrket kräver och hur kvalitetssäkringen kring utbildningen ska se ut. Inom andra områden har ingen sådan tradition utvecklats. Det krävs på dessa områden ett mer omfattande arbete för att säkra att den skolförlagda utbildningen och lärlingsutbildningen verkligen ger likvärdiga kunskaper. Yrkesprogrammen består av olika delar teori, yrkes(fack-)teori och färdighetsträning, där teori och yrkesteori i högre grad lämpar sig för skolförlagda kurser, medan färdighetsträningen passar bättre arbetsplatsförlagd. Hänsyn måste också tas till det faktum att gymnasieskolan ger en grundläggande yrkesutbildning och att det i flera branscher krävs ytterligare utbildning eller färdighetsträning för att en person ska bli färdigutbildad. Många av de yrken som har lärlingsavtal har en sammanlagd utbildningstid på 4–. I vissa yrken är det viktigt att klara de teoretiska momenten tidigt i utbildningen innan färdighetsträningen påbörjas. Elektriker är ett exempel på ett yrke där det behövs mycket teori i utbildningen, vid sidan av kärnämnena. Sådana behov kan förändras och kan bero på internationella överenskommelser eller statliga regleringar. Även om det i vissa avseenden vore idealiskt är det utopiskt att tro att kraven från skola och arbetsliv helt skulle kunna sammanfalla. I flera olika yrken kommer det därför även fortsättningsvis finns behov av dubbel reglering av utbildningskraven. I utbildnings- politiken fastställs mål för att uppnå en examen i gymnasieskolan. Dessa krav kommer ibland inte att vara tillräckliga för att kunna arbeta i yrket. Lagstiftning såväl som andra bestämmelser kan ställa krav på ytterligare kvalifikationer, i form av t.ex. ytterligare en lär- lingsperiod eller godkända betyg på specifika moment av utbild- ningen. Även i fortsättningen kommer det troligen att finnas skillnader mellan vad som krävs för att genomföra en gymnasieutbildning och vad som krävs för yrkesbevis och gesällbrev. Kraven för en gymn- asial yrkesexamen kommer att regleras både i skollagen och i gymnasie- förordningen. Vad som krävs för yrkesbevis eller legitimation bestäms av andra instanser. Det är angeläget att synkroniseringen av dessa krav blir så stor som möjligt. Nationella lärlingskommittén anser att gymnasial lärlingsut- bildning kan utvecklas och få en betydligt större omfattning än den har , speciellt inom nya yrkesområden. De volymer på gymn- asial lärlingsutbildning som uppnåtts före försöksverksamheten, allt ifrån åttiotalet och framåt, med som mest ett par tusen elever, har endast varit marginella. Det finns en stor potential att engagera nya företag och branscher för lärlingsutbildning. Ungdomar lär på olika sätt och för många ungdomar fungerar en skolförlagd yrkesutbildning alldeles utmärkt. För andra utgör ett lärande huvudsakligen förlagt till arbetslivet ett bättre alternativ. En sådan uppläggning kan fungera bättre ur det sociala samman- hang en arbetsplats utgör och underlätta den kunskapsprocess som utvecklas mellan lärling och handledare genom ett praktiskt del- tagande i en realistisk produktionsprocess. För dessa ungdomar erbjuder en gymnasial lärlingsutbildning ett bra alternativ. Dock ställer lärlingsmodellen alltid stora krav på elevens motivation, ofta större än för det skolförlagda alternativet. Den gymnasiala lärlingsutbildningen medger också en större flexibilitet att organisera yrkesutbildning som annars troligen inte kunde komma till stånd. Det kan t.ex. gälla en viss inriktning på ett nationellt yrkesprogram som inte finns på en ort då elevunderlaget eller antalet apu-platser är för litet. Det kan också vara ett alternativ när det gäller udda yrken där lärlingsutbildningens möjlighet till uppläggning är mer tillfyllest. Det finns naturligtvis många andra motiv för att skolhuvudmannen och det lokala/regionala närings- livet bedömer att gymnasial lärlingsutbildning är ett bra sätt att organisera yrkesutbildning och därför inrättar en sådan. Enligt kommitténs uppfattning kan, under rätt förutsättningar, ett mer omfattande lärande på arbetsplats kombinerat med viss skolförlagd utbildning utgöra ett alternativ till skolförlagd yrkesut- bildning. Det är angeläget att lärlingsutbildning kan utvecklas också inom branscher och yrkesområden där en svag eller obe- fintlig lärlingstradition finns och där företagen efterfrågar den. Det kan gälla yrkesområden som t.ex. barnomsorg, vård och omsorg samt handel och administration. Den starkt växande tjänste- och servicesektorn lämpar sig också väl för lärlingsutbildning inom många områden, det gäller t.ex. inom städ och servicebranschen. Inte minst ur jämställdhetssynpunkt är det viktigt att öppna upp och utveckla möjligheterna till lärlingsutbildning också inom traditionellt kvinnodominerade områden. Det är angeläget att etableringen av lärlingsutbildning får ta tid. De stora lärlingsländernas system vilar på lång tradition. Det är rimligt att anta att det även efter försöksverksamheten slut kommer ett skede med en fortsatt, långsiktig uppbyggnad av gymnasial lärlings- utbildning. Utgångspunkten för gymnasiereformen 2011 är att alla nation- ella yrkesprogram ska kunna erbjuda en lärlingsutbildning som alter- nativ till den skolförlagda utbildningen. förutsätter att alla branscher är intresserade av att utnyttja försöksverksamheten till att förbereda ett lärlingsspår. Sedan är det väl troligt att detta alternativ inom vissa områden åtminstone till en början blir mindre frekvent. Avgörande blir företagens intresse att tillsammans med skolan utveckla lärlingsutbildning där behov finns. Genom att etablera två parallella alternativ för yrkesutbildning som leder till samma kvali- tativa mål borde stå bättre rustat än de traditionella lärlings- länderna som kan ha betydande problem med tillgång på lärlingsplatser. 8.1Behov av tydligare struktur i lärlingsutbildningen Skolan har det övergripande och samlade ansvaret för hela lärlings- utbildningen liksom för annan gymnasial utbildning. De med- verkande arbetsplatserna erbjuder sina realistiska arbetsmiljöer och sin yrkeskompetens. Våra studier visar tydligt att de lokala kontakterna mellan skola och företag i störst utsträckning avgör arbetsplatsernas inställning till, och erfarenhet av lärlingsförsöket. Det är lokalt som utbild- ningens ska omsättas i väl fungerande daglig verksamhet. pekar undersökningen på en stor spridning i hur lärlingsförsöket organiseras lokalt. Kännedomen om lärlingsråden är dålig bland arbetsplatserna, deltagande i handledarutbildning likaså. Det kan göra att man ibland kan ifrågasätta i vilken utsträckning som kraven i försöksverksamhetens förordning fått fäste lokalt. En rimlig slutsats är att den nationella nivån i högre utsträck- ning behöver fastslå vad en nationell gymnasial lärlingsutbildning ska innebära. Vilka formella processer och strukturer krävs för att säkerställa en gemensam svensk modell för gymnasial lärlingsut- bildning? Här tycks förordningen ha lämnat allt för stora frihetsgrader för att kunna säkra en nationellt kvalitetssäkrad och likvärdig lärlingsutbildning. Av detta skäl bör skolan ha en särskilt utsedd person/funktion med ansvar för samordning och kvalitets- säkring av lärlingsutbildning och med fördel också annan arbets- platsförlagd utbildning. I detta fortsatta utvecklingsarbete har branschorganisationerna en mycket viktig roll att etablera hållbara strukturer och kom- municera gemensamma riktlinjer och kvalitetsprinciper. Frågan om hur gemensamt fastslagna strukturer och processer ska imple- menteras lokalt måste liksom utbildningssystemet i övrigt och som undersökningen tydligt visar, fortsatt hanteras lokalt för att bibe- hålla lärlingsutbildningens lokala styrka och drivkraft. förslag: Skolans övergripande och samlade ansvar för hela lärlingsutbildningen och de krav detta ställer bör förtyd- ligas inom hela styrkedjan. För att understryka detta bör skolan även ha en särskilt utsedd person/funktion med ansvar för samordning och kvalitetssäkring av lärlingsutbildningen. Även de medverkande arbets- platserna åtaganden bör förtydligas. 8.2Styrdokumenten ska kunna genomföras på arbetsplatsen En tydlig slutsats av vår företagsstudie (jfr avsnitt 5.2.5) är att en väl fungerande lärlingsutbildning förutsätter ett grundligt förarbete där kursplanernas (/2012 ämnesplaner) mål bryts ner till konkreta utbildningsområden och arbetsmoment. Nedbrytningen är en förutsättning för en bra utbildningsplanering och uppdelning mellan skola och arbetsplats och i den fortlöpande uppföljningen av lärlingens utbildning. Den kan också tjäna som en mycket bra utgångspunkt för arbetsplatsernas möjlighet att påverka utbild- ningens innehåll och bidra till att nedbrytningen av kursplaner (d.v.s. de olika arbetsmomenten) ligger i linje med yrkeslivets behov och krav. I intervjuerna framkommer också exempel på arbetsplatser som varit aktiva i utvecklingen av utbildningens innehåll. Det gäller främst inom smala yrkesområden där mer specifika kursplaner saknas. förslag: bör få i uppdrag att ta fram riktlinjer för hur styrdokumentens (ämnesplanernas) mål inom lärlingsutbildningen kan brytas ned till utbildningsavsnitt som kan omsättas på arbetsplatsen i form av en studieplan eller lärlingsplan för varje elev. 8.3Handledarutbildning för alla företag som tar emot lärlingar Som tidigare nämnts ger våra undersökningar något oroväckande resultat avseende hur väl de mer formella kraven på lärlingsutbildningen (som ställs i förordningen) har implementerats lokalt. Handledareut- bildningar erbjuds och företagen deltar i den, i starkt varierande Orsakerna tycks i hög utsträckning handla om för- beredelser, anpassning och kommunikation främst från skolans men ibland också från arbetsplatsernas sida. Trots allt är resultaten när det gäller deltagande i handledarut- bildning knappast förvånande. Tidigare undersökningar1 har också visat att det är svårt att få deltagare till handledarutbildningar. Den största utmaningen tycks vara i att göra handledarutbildningarna mer attraktiva och anpassade till arbetsplatsernas förutsättningar och behov. På grund av den omfattning och betydelse det arbetsplats- förlagda lärande har inom lärlingsutbildningen bör dock särskilda krav ställas på dess handledare. Det gäller bl.a. att den eller de som är handledare inom lärlingsutbildningen verkligen besitter rätt yrkes- kompetens och att de är fullt införstådda med innehållet i och målen för den lokala utbildningsplanen. De särskilda förutsättningar som råder inom gymnasial lärlingsutbildning medför att de ansvariga för utbildningen noga måste försäkra sig om att handledaren fått sär- skild utbildning för sitt uppdrag eller på annat sätt har motsvarande kunskaper. Detta var också förslag inför att den nya lärlingsutbildningen skulle permanentas. Enligt kom- mitténs uppfattning kan det vara ändamålsenligt att se handledarut- bildningen i två(eller flera) steg, där den första delen är en orienter- ing om de ramar som gäller för gymnasial lärlingsutbildning, vilket kommer till uttryck i den särskilda förordningen om statsbidrag till handledarutbildning(SFS 2008: 756) som gäller inom försöksverk- samheten. Del två skulle innehålla mer av yrkesrelevant hand- ledningsinstruktion som lämpligen kan vara branschspecifik. förslag: På varje arbetsplats som tas i anspråk för gymnasial lärlingsutbildning ska någon person ha genomgått en orienterande handledarutbildning, som anordnas via skolans för- sorg. Utbildningen bör omfatta de fem punkter som redan ingår i gällande förordning om statsbidrag till handledarutbildning(SFS 2008: 756). Då denna bl.a. omfattar grundläggande faktorer som gymn- asieskolans styrdokument, betyg och bedömning samt lärlingsråd bör några undantag ej medges. 1 Se exempelvis Yrkesutbildningsdelegationens undersökning om samverkan mellan gymn- asieskola och arbetsliv . 8.4Etablering av ett Nationellt lärlingsråd Uppbyggnaden av gymnasial lärlingsutbildning är en process som bör få ta tid. Det visar erfarenheterna från som införde ett lärlingssystem. Vi föreslår i detta betänkande en reglering av verksamheten för att strama upp lärlingsutbildningen och ge den en högre kvalitet. En sådan utveckling kommer att kräva en sam- ordnande hand. Även om nationella programråd nu inrättas så bör en paraplyorganisation för lärlingsverksamheten finnas åtminstone under en uppbyggnadstid. Ett sådant organ, förslagsvis benämnt Nationellt lärlingsråd, bör i samband med Nationella lärlingskom- mitténs avveckling formas inom eller dess myndigheters område och innehålla företrädare för utbild- ningsmyndigheter, arbetsmarknadens parter och branscher som är aktiva inom lärlingsverksamheten. Eventuellt bör övervägas att part- erna/branscherna ska vara i majoritet och ha ordförandeposten. förslag: Ett Nationellt lärlingsråd bör inrättas inom eller dess myndigheters område för samordning av den fortsatta uppbyggnaden av lärlings- utbildning. Rådet bör innehålla företrädare för utbildningsmyndig- heter, skolhuvudmän och arbetsmarknadsparter och branscher och företag som är aktiva inom lärlingsverksamheten. Rådet bör sam- verka med de nationella programråd som inrättas men bör också utgöra en paraplyorganisation för lärlingsutbildningsfrågor. 8.5Nationellt kvalitetssäkringssystem för yrkesutbildning Flera länder har utvecklade system för kvalitetssäkring av yrkesut- bildning, bl.a. för att garantera nationell likvärdighet och anställ- ningsbarhet inom aktuellt branschområde. Ett sådant system bör naturligtvis omfatta all yrkesutbildning, men med tanke på att lär- lingsutbildningen inrymmer stor flexibilitet och betydande lokalt friutrymme kan man tänka sig att den går före. De nationella programråd som har tillsatt bör enligt uppfattning utgöra lämpliga fora för ett sådant arbete. I samband med att utvecklar arbets- formerna för sina nationella programråd för yrkesprogrammen förefaller det naturligt att ta upp en systematisk diskussion med branscherna om att: utveckla ett system med kriterier för godkännande av arbets- platser som tar emot lärlingar. utveckla ett system för handledarutbildning med uppföljning utveckla system för uppföljning och utvärdering av lärlingsut- bildningen där parterna ges ett betydande inflytande Utifrån ett sådant underlag skulle såväl ett nationellt lärlingsråd som de lokala lärlingsråden ha bättre förutsättningar för sina upp- drag och kan därmed få större betydelse för utbildningens utveckling. Samarbete fordras även för översyn av yrkesspecifika kursplaner samt för utbildning av personal som handhar intro- duktion, uppföljning och bedömning på arbetsplatser med lärlingar. förslag: De nationella programråden bör få i uppdrag att i en systematisk diskussion med sina branscher utveckla ett system för kvalitetssäkring (uppföljning och utvärder- ing) av den gymnasiala lärlingsutbildningen. De bör även till stöd för de lokala program-/lärlingsråd ta fram kriterier för god- kännande av arbetsplatser som tar emot lärlingar. 8.6Ökat inflytande för arbetsmarknads- och branschorganisationer Våra studier har visat att arbetsmarknads- och branschorganisa- tionerna spelar en mycket viktig roll i utvecklingsarbetet för att etablera hållbara strukturer och kommunicera gemensamma rikt- linjer för lärlingsutbildningen. Genom de Nationella programråden har det skapats ett centralt forum för varje bransch även om vi bedömer att det även behövs en samordnande organisation, ett Nationellt lärlingsråd. Arbetsmarknads- och branschorganisationer bör ta större initiativ och få mer inflytande över lärlingsutbild- ningen, som i andra lärlingsländer. Frågor om hur centralt fast- slagna strukturer och processer för lärlingsverksamheten ska imple- menteras över hela landet måste, liksom i utbildningssystemet i övrigt, hanteras i nära anslutning till lokala huvudmän och företag för att ta till vara och bibehålla lärlingsutbildningens lokala styrka och drivkraft. bedömning: Arbetsmarknads- och bransch- organisationerna har en mycket viktig roll i den fortsatta utveck- lingen av lärlingsutbildningen både på nationell, regional och lokal nivå. De bör ta större initiativ och få mer inflytande över hur centralt fastslagna strukturer och processer ska implementeras lokalt. Detta måste dock liksom i utbildningssystemet i övrigt ske i nära dialog med huvudmän och företag för att ta till vara och bibehålla lärlings- utbildningens lokala styrka och drivkraft. menar att det finns en ganska enhetlig syn från avnämarna sida om att ersättning ska utgå men att dess storlek ska förhandlas fram lokalt mellan skolhuvudman och företag beroende på omfattning och om flera företag deltar i lärlingens utbildning. uppföljning visar emellertid att endast en mycket liten del, av bidraget, vid de offentliga skolorna har använts till att ersätta företagen och till att ersätta handledare för förlorad arbetsinkomst. Det är nästan ingen av de fristående huvud- männen som har använt bidraget till att ersätta företag. När det gäller att ersätta handledare för de fristående huvudmännen är det är cirka 1 pro- cent som har använts till det. Nationella lärlingskommittén föreslog i sitt första delbe- tänkande att Regeringen borde förtydliga denna ståndpunkt, men hålla dörren öppen för en flexibel hantering då alla före- tag inte har samma syn på behovet av ersättning. Regeringen har genom ändring i försöksförordningen , (SFS 2010:1102) föreskrivit att bidrag får lämnas för huvudmännens kostnader för ersättning till arbetsgivare samt för kostnader för utveckling av den gymnasiala lärlingsutbildningen. Härvid får högst användas för sådana utvecklingskostnader, kopplade till skolan, varför skulle kunna komma företagen till del. Stats- bidragsrekvisitionen utgår från huvudmannens kostnader, vilket innebär att om huvudmannen inte haft några kostnader för ersätt- ning till arbetsgivare är de inte tvungna att utbetala . För- ändringen gäller från så några erfarenheter av dess tillämpning finns ännu inte. Enligt kommitténs uppfattning är dock begreppet utveck- lingsarbete i detta avseende tveksamt. Mycket tyder på att skolan har stort behov av resurser för att säkerställa att det finns en särskilt utsedd person/funktion med ansvar för samordning och kvalitets- säkring av lärlingsverksamheten. Ersättningen spelar däremot generellt sett en liten roll för företagens beslut att delta i försöket och påverkar i begränsad omfattning den dagliga utbildningen på arbetsplatserna. Därför skulle man kanske kunna tänka sig att utvecklingsarbetet i stället handlade om att främja den kontinuerliga kontakten mellan handledare, lärare och lärling samt genom att de lokala lärlings- råden samverkade regionalt för att förbättra och kvalitetssäkra utbildningen. Detta upplägg skulle kunna innebära att skolan kunde låsa sitt resurstillskott i en samordnartjänst medan företagen lade hela eller del av sitt resurstillskott i en gemensam kassa för att utveckla lärlings- utbildning. De norska upplärningskontoren kan vara en bra före- bild för detta. Detta skulle ytterligare kunna betonas genom att företagen/branscherna kan ha majoritet och ordförandepost i lokala/regionala lärlings- alt programråd och vara mer avgörande för arbetsplatsernas upplevelse av lärlingsutbildningen. bedömning: Då ersättningen ofta spelar en liten roll för företagens beslut att delta i försöket och även i begränsad omfattning påverkar den dagliga utbildningen på arbetsplatserna kan företagen välja att lägga hela eller del av sitt resurstillskott i en gemensam kassa för att utveckla och förbättra lärlingsutbildningen. 8.8Lärlingsrådet - en stor förbättringspotential De lokala lärlingsråden utgör en viktig kontaktyta mellan huvud- män och företag och rådet har en central roll i lärlingsförsöket. Som framgått tidigare lämnar vår företagsstudie några oroväckande resultat avseende hur väl de mer formella kraven på lärlingsutbild- ningen (som ställs i förordningen) har implementerats lokalt. Ett sådant område är lärlingsråden, som fortfarande upplevs som rela- tivt okända. Rådens relatativa anonymitet kan bero på flera saker. De har ännu inte kommit igång ordentligt, kommunikationen om dem är dålig eller också spelar de en sådan begränsad roll i utbild- ningen att de blivit marginaliserade. Även om lärlingsråden kan ha svårt att nå upp till den centrala samordnande roll som förord- ningen ålägger det så är det viktigt att det finns en organiserad form för samverkan. Det är därför angeläget att se över och tydliggöra lär- lingsrådens roll och säkerställa att de blir det kraftfulla forum som det var tänkt både för samråd och för beslutsfattande. Det kan t. ex. handla om att lokalt ge lärlingsråden större ansvar och befogen- heter och också att fatta vissa beslut om resursfrågor och medels- tilldelning. Lärlingsrådens organisation varierar som framgått starkt; från separata råd för varje lärlingsutbildning till råd som är gemensamma med programrådet för hela programmet. Hur man ska organisera råden måste bestämmas lokalt utifrån de lokala förutsättningar som råder. Skäl som talar för en gemensam organisation är enligt Lärlings- kommitténs mening att de båda alternativa uppläggen av yrkesut- bildningen siktar mot samma kunskapsmål och mot en gemensam arbetsmarknad. Kvalitetssäkringen av utbildningen och balansen mellan utbildningen i skolan och på arbetsplatsen kan då utvecklas mer. Ett annat skäl är också att utnyttja mötestiden mer rationellt både för arbetslivets och skolans representanter. Kommitténs förslag: Alla huvudmän ska ha fungerande lärlings- råd (som kan vara gemensamma med programråden) med uppgift att utveckla samarbetet mellan skola och arbetsliv samt se till att det arbetsplatsförlagda lärandet håller hög kvalité. Ett sätt att underlätta detta är att ge lärlingsråden större ansvar och befogenheter och också fatta vissa beslut om resursfrågor och medelstilldelning. Utvärder- ing av lärlingsrådens verksamhet bör också vara en del av skolans kvalitetsarbete. Med den viktiga roll som lärlingsrådet har är det viktigt att tydliga principer tillämpas för att utse dess repre- sentanter och markera vilka mandat de har.