sou · GYB386 · 2010-11-30 00:00:00 — deltog utredningen vid ett heldagsseminarium på om civilt meritvärde, deltog utredningen vid ett arbets- internat i Försvarsmakten om civilt meritvärde och arbetsgivar- relationer och deltog utredningen vid Kust- jägarveteranernas . Utredningen deltog även vid ett seminarium anordnat av Försvarsmakten med föreläsare från om civilt meritvärde med rubriken och kompetens i Försvarsmaktens förändrade personalförsörjningssystem. Utredningen träffade rikshemvärnschefen brigadgeneralen . har utredningen deltagit i verksamhet arrange- rad av Folk och Försvar. Först deltog utredningen vid rikskonfe- rensen i den 18–där det nya personalförsörj- ningssystemet diskuterades. Därefter deltog utredningen vid ett seminarium om Försvarsmaktens framtida personalförsörjning då utredningen även var föredragande samt vid Folk och Försvars seminarium om kvinnor i För- svarsmakten. Till stöd för jämställdhetsanalysen i betänkandet har utred- ningen träffat genusforskarna , vetenskap vid och , Försvars- högskolan. Utredningen har även haft kontakter med och mottagit material från . Utredningen har haft kontakt med och bl.a. erhållit underlag avseende personer med utländsk bakgrund i Försvars- makten och om skolinformation. generaldirektör har också träffat utredningen . Utredningen har även träffat vid upprepade till- fällen och har tagit emot statistik och rapporter från rådet. Under arbetets gång har utredningen haft flera kontakter med representanter för reservofficerarna, såväl med representanter för , Svenska flottans reservofficersför- bund samt enskilda reservofficerare. genomförde utredningen ett förbands- besök vid Ing2 i . Vid besöket träffade utredningen förbands- ledningen och ett antal anställda soldater. Besöket syftade främst till att diskutera slutsatser och förslag. Försvarsmaktens personalförsörjningssystem, vilket i vid bemär- kelse omfattar det tidigare pliktsystemet, officersutbildningen, olika stödverksamheter och frivilligorganisationernas verksamhet, har utretts ur olika aspekter och med olika perspektiv och inriktning vid ett antal tillfällen . Detta avsnitt behandlar vissa av de tidigare utredningar som bedömts relevanta för denna utrednings arbete, men är inte en fullständig redogörelse för alla tidigare utredningar. värnpliktsutbildningskommitté hade till uppdrag att komma med förslag som förbättrade beredskap med den personal som var fast anställd eller inkallad för utbildning och lämna förslag som innebar besparingar i värnpliktsutbildningen. Utgångspunkten för arbetet var att principen om allmän värnplikt för män skulle ligga fast. Direktiven innehöll riktlinjer om att olika slags förband i högre utsträckning skulle bli tillgängliga för insatsberedskap och att krigsorganisationen i största möjliga utsträckning skulle till- föras enheter som samövats under grundutbildningen. Förslagen som presenterades i betänkande Värnplikten (SOU 1984:71) var bl.a. att utbildningssystemet skulle göras så flexibelt som möjligt och att värnpliktstjänstgöring kunde vara både utbild- ning och beredskapstjänst. I ett andra betänkande Värnplikten i samhället (SOU 1985:36) analyserade kommittén kopplingen mellan värnpliktsutbildningen och andra funktioner i samhället. Kommit- tén betonade nödvändigheten av att alla medborgare och övriga samhällsfunktioner bidrar till att underlätta ett effektivt genom- förande av värnpliktsutbildningen. Dessutom behandlade kommittén värnpliktens civila meritvärde, försvars- och säkerhetspolitisk upp- lysning genom skolinformationsdagar och anståndsfrågor gällande studier. värnpliktsutbildningskommitté kom även med betänkandet Befrielse från värnpliktstjänstgöring (SOU 1986:43) som innehöll förslag till en omarbetad och moderniserad värnpliktslag. Dessa förslag ledde inte till lagstiftning. gjordes flera utredningar om pliktförsvarets utformning och framtid. föreslog i sitt betänkande Det civila försvaret (SOU 1989:42) en civilplikt som skulle ersätta bl.a. civilförsvarsplikten och tjänsteplikten för hälso- och sjukvårdens personal och veterinärpersonal. Därefter kom Värn- pliktslagsutredningen med betänkandet En ny värnpliktslag (SOU 1990:89). Dessa två utredningar ledde inte till lagstiftning men låg dock delvis till grund för nästa utredning, Pliktutredning. Betänkandet Totalförsvarsplikt (SOU 1992:139) låg tillsammans med Utredningen om författningsreglering av totalförsvarspliktens två betänkanden Lag om totalförsvarsplikt (SOU 1993:36) och Lag om totalförsvarsplikt – Följdändringarna (SOU 1993:101) till grund för den nya pliktlagstiftningen. Lagen (1994:1809) om totalförsvars- plikt och lagen (1994:1810) om möjlighet för kvinnor att fullgöra värnplikt eller civilplikt med längre grundutbildning trädde i kraft (proposition 1994/95:6 Totalförsvarsplikt). fick pliktutredning i uppdrag att se över tillämpningen av systemet med totalförsvarsplikt. I sitt betänkande Totalförsvarsplikten (SOU 2000:21) avvisade denna utredning tan- ken på ett renodlat yrkesförsvar. Man ansåg att försvaret skulle grundas på ett system med allmän totalförsvarsplikt. plikt- utredning ansåg att ett starkt folkligt engagemang var en för- utsättning för att samhället skulle stå rustat att uthärda och motstå allvarliga hot, risker och påfrestningar i både fred och krig och att en allmän totalförsvarsplikt gjorde det möjligt att under höjd beredskap mobilisera ett stort antal människor med många olika kunskaper och färdigheter. pliktutredning föreslog vidare bl.a. att värnplikt för kvinnor skulle införas, att en strategi skulle utarbetas för att öka kunskaperna om totalförsvar och plikttjänst- i samhället och att en Skolans totalförsvarsdag skulle införas i gymnasieskolorna. Betänkandet låg till grund för propositionen 2001/02:11 Bättre villkor för totalförsvarspliktiga genom vilken för- ändringar av bl.a. bestämmelserna om inskrivning och krigsplacer- ing i lagen om totalförsvarsplikt genomfördes vilket innebar att fler totalförsvarspliktiga fanns tillgängliga vid urval och den som inte längre hade kompetens att fullgöra sin krigsuppgift inte längre skulle vara krigsplacerad. Vidare genomfördes en del förändringar rörande de totalförsvarspliktigas förmåner och rehabiliterings- ansvaret för den som skadas under utbildningen samt ändringar i disciplinbestämmelser. Utredningen om totalförsvarsplikten kom med ett delbetänkande Totalförsvarsplikten (SOU 2008:98) som behandlade de principfrågor som kommittén enligt direktiven hade att ta ställning till. Kommittén drog slutsatsen att totalförsvarsplikten riskerade att visa sig otillräcklig som rekryteringsbas till hemvärn, officersyrket och till Försvarsmaktens internationella verksamhet. Kommittén ifrågasatte också om det är rimligt att under hot om straffansvar kalla in unga människor till tjänstgöring när det natio- nella försvarets behov av soldater är så pass begränsat. Kommittén föreslog mot denna bakgrund att Försvarsmaktens personalförsörj- ning – så länge försvarsberedskapen tillåter det – ska göras obe- roende av bestämmelserna om tjänstgöringsplikt i lagen om total- försvarsplikt. Kommittén resonerade i detta sammanhang kring Försvarsmaktens möjlighet att rekrytera personal till sin verksam- het i ett system som tar sin grund i frivillighet. Detta delbetänk- ande låg tillsammans med Utredningen om den frivilliga försvars- verksamhetens betänkande Ny inriktning av frivillig beredskaps- verksamhet (SOU 2008:101) till grund för regeringens inriktnings- proposition 2008/09:140 Ett användbart försvar, se mer nedan. I sitt slutbetänkande Totalförsvarsplikt och frivillighet (SOU 2009:63) föreslog Utredningen om totalförsvarsplikten att skyldig- heten för totalförsvarspliktiga att fullgöra värn- och civilplikt ska göras beroende av att regeringen med hänsyn till försvarsberedska- pen föreskriver om det. Rekrytering och utbildning av sådan per- sonal som tjänstgör enligt lagen om totalförsvarsplikt ska i stället ske på frivillig grund. Utredningen om totalförsvarsplikten föreslog vidare att en ny Försvarsmaktsgemensam kvalitetssäkrad grundläggande militär utbildning ska införas. Utbildningen ska vara förmånssatt och inte genomföras i form av en anställning. Under genomförandet av övergången till en på fri- villighet baserad personalförsörjning bedömde kommittén att det var olämpligt att ha ett blandsystem där vissa utbildas under plikt och andra frivilligt. Kommittén föreslog därför att ingen totalför- svarspliktig ska vara skyldig att full- göra värn- eller civilplikt eller att genomgå mönstring med mindre än att regeringen har föreskrivit om det. antog i beslut regeringens proposi- tion Modern personalförsörjning för ett användbart försvar (prop. 2009/10:160, rskr 2009/10:269, 2009/10:270), vilket innebar att den allmänna värnplikten lades vilande. Till grund för denna proposi- tion låg Utredningen om totalförsvarspliktens slutbetänkande Total- försvarsplikt och frivillighet (SOU 2009:63) och Veteransoldatutred- ningens slutbetänkande En svensk veteranpolitik, del 2 (SOU 2008:91). 1.3.2Andra utredningar som berör Försvarsmaktens personalförsörjning I betänkandet Frivillig verksamhet för totalförsvaret (SOU 1992:132) föreslog Utredningen om frivillig medverkan i totalförsvaret en nedtoning av den statliga författningsregleringen av de frivilliga organisationernas verksamhet. De förslag som utredningen lämnade fick ett tydligt genomslag i utformningen av relationerna mellan staten och frivilligorganisationerna, särskilt vad gäller det ekonomiska stödsystemet. Utredningen om utlandsstyrkans direktiv innehöll ett uppdrag att göra en översyn av författningsregleringen avseende Försvars- maktens fredsfrämjande verksamhet utomlands och förmånerna till den anställda personalen. I sitt betänkande Utlandsstyrkan (SOU 1998:30) föreslog utredningen bl.a. att det skadeförebyggande arbetet skulle utökas, att det praktiska omhändertagandet av dem som skadats under tjänstgöring skulle förbättras och att det eko- nomiska skyddet för de skadade skulle förbättras. Betänkandet innehöll förslag till en lag om utlandsstyrkan. Genom proposition 1998/99:68 (bet. 1998/99:FöU8) Lag om utlandsstyrkan inom För- svarsmakten infördes lagen (1999:568) om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten och trädde i kraft . hade till uppdrag att belysa bl.a. vilken roll som frivilligförsvaret ska spela i försvarets huvud- uppgifter, hur verksamheten ska finansieras, hur rekryteringen ska säkerställas och hur ersättningar m.m. ska utformas. Frivilligheten och samhällsberedskapen (SOU 2001:15) konstaterade bl.a. att det var svårt att avgöra om avvägningen mellan offentliga satsningar och frivilliga insatser var i balans, att statsmakterna måste utforma tydliga mål och rikt- linjer för frivilligorganisationerna, att frivilligförsvarets status borde stärkas och att totalförsvarsbegreppet borde vidgas och i fred om- fatta mer än att förbereda för krig. Betänkandet resulterade i propositionen 2001/02:159 Frivillig försvarsverksamhet inom total- försvaret i vilken föreslogs riktlinjer för organisationsstöd och upp- drag till frivilliga försvarsorganisationer och inriktning av hemvärns- förbanden inom de nationella skyddsstyrkorna. Endast ett mindre antal av denna och tidigare utredningars förslag avseende frivillig- organisationernas verksamhet har genomförts. föreslog i betänkandet Perso- nal för ett nytt försvar (SOU 2001:23) en rad åtgärder för att värn- pliktiga och yrkesofficerare skulle utgöra ryggraden i försvaret. De åtgärder som föreslogs på kortare sikt var bl.a. att öppna upp offi- cersyrket genom nya karriärvägar och en reformerad utbildning, att ge reservofficerarna en ny roll och att ge de civilanställda bättre utvecklingsmöjligheter. Det föreslogs också att Försvarsmakten skulle visstidsanställa soldater och sjömän samt en ny reglering för utlandsstyrkan. Betänkandet låg till grund för propositionen 2002/03:26 Tjänstgöring i utlandsstyrkan och förändringar i lagen om utlandsstyrkan. Förslagen från om visstidsanställda soldater och sjömän ledde inte till några lag- ändringar. hade till uppdrag att analysera det mili- tära försvarets långsiktiga kompetensbehov, klarlägga hur detta skulle tillgodoses och slutligen föreslå status på den militära utbild- ningen. I sitt betänkande Ett reformerat skolsystem för Försvars- makten (SOU 2003:43) föreslog att olika utbildningsinriktningar skulle inrättas för officersutbildningen, att reservofficerare och yrkesofficerare skulle läsa vissa delar gemen- samt, att utbildningen skulle anpassas till kommande befattningar i den enskilde officerens karriär och styras av individens ambitioner och bedömda utvecklingsmöjligheter med hänsyn till bl.a. familje- situation. Vad gällde utbildningens status presenterades två alter- möjligheter, antingen en sektorshögskola med anslags- finansierad utbildning eller som en del av en civil högskola med upp- dragsfinansiering. föreslog också att aspirant- skolor skulle inrättas som komplement till värnpliktstjänstgöring. Efter detta utreddes frågan om officersutbildningen åter genom vars uppdrag var att utvärdera För- svarshögskolans organisation, effektivitet, flexibilitet och resurs- utnyttjande samt lämna förslag på förbättringar. I sitt betänkande Försvarshögskolan – en översyn (SOU 2004:58) konstaterade att flera av de frågor som utredningen fått i uppdrag att behandla inte kunde få hållbara lösningar innan akademiseringsfrågan var löst och underströk behovet av att denna fråga skulle få en permanent lösning. I propositionen 2004/05:5 Vårt framtida försvar gjordes bedömningen att officers- utbildningen så långt som möjligt borde jämställas med högskole- utbildning. Genom propositionen 2006/07:64 Högskoleutbildning av officerare m.m. fick akademiseringsfrågan slutligen sin lösning och Försvarshögskolan inrättades som en högskola som lyder under högskolelagen (1992:1434) från . för genomförandet av den treåriga grundläggande officersutbild- ningen överfördes då från Försvarsmakten till Försvarshögskolan (FHS). uppdrag var att analysera och utvärdera formerna för styrning och finansiering av det militära försvaret. I sitt betänkande Styrningen av insatsförsvaret (SOU 2005:92) konstaterade försvarsstyrningsutredningen bl.a. att det fanns brister i regeringens styrning och uppföljning av Försvars- makten samt att de två kombinerade styrmodellerna som fanns inom Försvarsmakten krockade. fick i uppdrag att lämna förslag till en effektiv och ändamålsenlig lednings- och myndighetsorganisation inom det militära försvaret samt redovisa förslag till effektiviseringar och kostnadsreduceringar. Försvarsför- valtningsutredningen föreslog i sitt betänkande En effektiv förvalt- ning för insatsförsvaret (SOU 2005:96) bl.a. att den centrala led- ningen inom Försvarsmakten skulle reduceras, att formerna för mönstring och inskrivning borde anpassas till det framtida behovet av värnpliktiga i Försvarsmakten och att elevvolymerna i den högre officersutbildningen borde reduceras avsevärt. Dessa två utred- ningars betänkanden låg till grund för regeringens skrivelse 2005/06:131 En ändamålsenlig styrning och förvaltning för försvaret. Utredningen om den frivilliga försvarsverksamheten hade i upp- drag att klarlägga de frivilliga försvarsorganisationernas framtida roll, klarlägga behovet av frivilliga resurser inom det militära för- svaret och samhällets krisberedskap samt föreslå ett förbättrat system för att försörja berörda myndigheter med frivillig personal. I sitt betänkande Ny inriktning av frivillig beredskapsverksamhet (SOU 2008:101) föreslog Utredningen om den frivilliga försvars- verksamheten bl.a. att det är myndigheters, kommuners och andra organisationers behov som borde vara styrande för de uppdrag som lämnas till frivilliga organisationer, att de frivilliga organisationerna borde bidra till Försvarsmaktens framtida rekrytering av soldater och sjömän och att denna uppgift borde ingå som en del i de upp- drag som Försvarsmakten lämnar till de frivilliga försvarsorganisa- tionerna. Detta betänkande låg tillsammans med Utredningen om totalförsvarspliktens delbetänkande SOU 2008:98, redovisat ovan, till grund för regeringens inriktningsproposition 2008/09:140 Ett användbart försvar. behandlade i sitt slutbetänkande En svensk veteranpolitik, del 2 (SOU 2008:91) frågor om hur ansvaret för personalen före, under och efter internationella militära insatser bör vara utformat. Utredningen hade som utgångspunkter riks- dagens och regeringens uttalade ambition att deltagande i fredsbefrämjande verksamhet ska öka samt att deltagande i inter- nationella militära insatser inte är utan risker. Utredningens förslag om en framtida svensk veteranpolitik grundades på en helhetssyn som inkluderar rekrytering av personalen, utbildning och förbere- delser inför insats, stöd och åtgärder under insats, omhändertag- ande samt stöd och eventuell rehabilitering efter insats. tillsattes, inom Försvarsdepartementet, Stöd- utredningen med uppgift att se över stödet till Försvarsmakten. Syftet med utredningen var att frigöra resurser för den operativa verksamheten bl.a. med hjälp av rationaliseringar i den s.k. stöd- verksamheten. skulle främst fokusera på material- anskaffnings- och den samlade logistikprocessen men även ge för- slag på hur övriga stöd och vidmakthållandeprocesser ska effektivi- seras. Till grund för arbete låg att skapandet och vidmakthållandet av användbara och tillgängliga insatsförband samt insatser med sådana förband ska prioriteras framför annan verk- samhet i det militära försvaret. föreslog i sin rap- port Ett användbart och tillgängligt försvar (Fö 2009/A) åtgärder inom forskning och utveckling, materielförsörjning, logistikverk- samhet, Försvarsmaktens centrala ledning, officersutbildning samt prövning och uttagning av militär personal. Förslagen innebar bl.a. att () och FOI avvecklas och att delar av dessa myndigheter bildar en ny stödmyndighet för det militära försvaret. Vidare föreslogs att FHS avvecklas och att delar av verk- samheten förs över till Försvarsmakten respektive inordnas som en del av ett befintligt universitet eller högskola. Totalförsvarets plikt- verk föreslogs avvecklas och Försvarsmakten ska istället ansvara för prövning och uttagning av personal. tillsattes (Fö 2010:01). Utredningen ska redovisa sitt arbete . Enligt direktiven ska utredaren föreslå hur reduceringar kan genomföras av Försvarsmaktens logistikverksamhet och det stöd till Försvars- makten som FMV, FHS och FOI lämnar när det gäller materiel- och logistikförsörjning samt forskning och utveckling. Utredarens förslag ska frigöra ekonomiskt utrymme för att göra omställningen till ett mer användbart och tillgängligt insatsförsvar med anställda gruppbefäl, soldater och sjömän möjlig, i enlighet med beslut (prop. 2008/09:140, bet. 2008/09:FöU10, rskr. 2008/09:292). Regeringen anger i prop. 2008/09:140 Ett användbart försvar ett antal inriktningar som är av betydelse för nu aktuell utredning. I detta avsnitt återges dessa inriktningar. För att kunna möta framtida hot och kunna hantera en försämrad omvärldsutveckling anför regeringen att det måste finnas relevant militär förmåga och att den kontinuerligt måste uppdateras. Detta sker huvudsakligen genom att förbanden används och deltar i krävande övningar och i insatser. För att vara användbar och till- gänglig över tiden bör Försvarsmakten också ha förmåga att utveckla såväl befintliga som nya kompetenser och kunna hantera förändrade krav på insatsorganisationens operativa förmåga. Detta som en konsekvens av den framtida utvecklingen av de globala utmaningarna och riskerna, inklusive hotutvecklingen i närområ- det. Denna inriktning bör beaktas för studier, försök och forsk- ning. En kvalificerad förmåga att genomföra strid i hela skalan från lågintensiva till högintensiva konfliktnivåer krävs för att kunna hantera oväntade framtida utvecklingar i en oviss och föränderlig värld. Förmåga att möta mer kvalificerade motståndare är en förut- sättning för långsiktig handlingsfrihet. Förmåga till väpnad strid mot en kvalificerad motståndare bör upprätthållas. Ett militärt för- svar som används för att hantera dagens utmaningar och hot får därigenom operativa erfarenheter som är nödvändiga för att också kunna hantera allvarligare incidenter, kriser och kon- flikter i närområdet och kunna försvara det egna territoriet i ett förändrat säkerhetspolitiskt läge.14F Försvarsmaktens nya insatsorganisation bör enligt regeringen vara på plats . Dock bedöms inte samtliga förband vara fullt operativa 2014, främst beroende på bristande personaluppfyllnad. Regeringen understryker att den föreslagna utvecklingen mot ett mer tillgängligt försvar bara kan ske i den takt som ekonomin med- ger. Resurser kommer att behöva frigöras genom förändringar och rationaliseringar ifråga om personal, materiel och logistikförsörj- ning samt övrig stödverksamhet. I takt med att resurser frigörs ska det nya mer användbara försvaret skapas, där kostnads- och ambi- tionshöjningar i operativ verksamhet balanseras mot rationaliser- ingar och ambitionssänkningar. Den inriktning som regeringen anger kan därför komma att justeras i termer av såväl omställningstakt som förmågekrav, materiel, organisation och verksamhet. 1.4.2Utvecklingen av det militära försvaret Regeringen betonar att insatsverksamheten ska sättas i fokus. För- svarsmakten måste genomsyras av ett förhållningssätt där insatser, nationellt och internationellt, ses som en normalverksamhet. Den militära personalen ska se sin roll i insatsorganisationen som sin huvuduppgift. Avgörande för moderna insatsförmågor är kvalifice- rad personal med ändamålsenlig utrustning. Välövade förband och ett professionellt ledarskap är ett krav för att kunna hantera de ofta snabbt skiftande kraven i dagens och framtidens insatsmiljöer1.. I sammanhanget behandlar regeringen frågor om Försvarsmak- tens personalförsörjning. Regeringen konstaterar att den försvars- politiska inriktning och de föreslagna kraven på operativ förmåga som regeringen redovisar ställer nya krav på Försvarsmakten. Alla insatsförband bör vara tillgängliga för Försvarsmaktens samtliga uppgifter utan föregående beslut om höjd beredskap eller mobili- sering. Insatser ska kunna göras såväl inom som utom landets grän- ser. Försvarsmakten behöver därför ett nytt system för sin personal- försörjning. I fråga om personalförsörjningen gör regeringen bl.a. följande bedömningar: Kraven på insatsorganisationens användbarhet, tillgänglighet och flexibilitet bör ligga till grund för utformningen av Försvars- maktens nya personalförsörjningssystem. Personalförsörjningen av alla personalkategorier i Försvarsmak- ten bör vila på frivillighet. Om försvarsberedskapen så kräver bör personalförsörjningen även kunna baseras på en tillämpning av lagstiftningen om totalförsvarsplikt. Skyldigheten att fullgöra värnplikt bör då omfatta både män och kvinnor. Den framtida insatsorganisationens behov innebär att officers- kårens struktur och kompetens bör förändras. Förutsättningarna för en effektiv och rationell bemanning av insatsorganisationen bör stärkas bl.a. genom att soldater och sjömän kan anställas med betydligt längre anställningstider i tids- begränsad anställning än . Rekrytering och förmågan att behålla soldater och sjömän anställ- ningstiden ut bör vara en central utgångspunkt för utform- ningen av det framtida försvaret. Det internationella utbildningssamarbetet bör fördjupas för att öka effektiviteten, genom i första hand ett fördjupat utbyte med de nordiska länderna. Internationellt samarbete kan också leda till ökad kvalitet och till bättre förutsättningar för gemensamma insatser. 1.4.3Ekonomisk styrning och ekonomiska ramar Regeringen anför att samtliga myndigheter inom utgiftsområdet ska förvaltas effektivt och med god hushållning med statens medel.