sou · GYB330 · 2010-05-04 00:00:00 — Energitillsynsmyndighe terna bör även ges befogenheter att bidra till att säkerställa en hög standard på allmännyttiga tjänster som står i sam klang med kraven på öppnande av marknaden, skydd för utsatta kunder och ett verkligt effektivt konsumentskydd. Dessa bestämmelser bör varken påverka kommissionens befogenheter att tillämpa konkurrensreglerna, inbegripet granskningen av företagskoncentration med en gemen skapsdimension, eller reglerna för den inre marknaden, såsom den fria rörligheten för kapital. Det oberoende organ till vilket en part som berörs av ett beslut av en nationell tillsynsmyndighet har rätt att överklaga kan vara en domstol eller annan rättslig instans med befogenhet att genomföra en rättslig prövning. (34)Harmonisering av de nationella tillsynsmyndigheternas befogenheter bör inbegripa befogenheter att erbjuda natur gasföretagen incitament och befogenheter att fastställa effektiva, proportionerliga och avskräckande sanktioner för dessa företag eller att föreslå en behörig domstol att besluta om sådana sanktioner. Dessutom bör tillsynsmyn digheterna ha befogenhet att begära in relevant informa tion från naturgasföretagen, göra lämpliga och tillräckliga undersökningar samt lösa tvister. (35)Investeringar i viktig ny infrastruktur bör kraftigt priorite ras, som man ser till att den inre marknaden för naturgas fungerar korrekt. För att förstärka de positiva effekterna på konkurrens och försörjningstrygghet av undantagna infrastrukturprojekt bör det göras en pröv ning av marknadens intresse i projektets planeringsfas, och bör bestämmelserna för hantering av överbelast ning tillämpas. Om ett infrastrukturprojekt sträcker sig över mer än en medlemsstats territorium bör byrån för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter, inrättad genom och rådets förordning (EG) nr 713/2009 av om inrättande av en byrå för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter (1) (nedan kallad byrån), i sista hand behandla ansökan om undantag i syfte att bättre beakta dess gränsöverskridande följder och underlätta administrationen. Med anledning av den excep riskprofil som kännetecknar genomförandet av de undantagna större infrastrukturprojekten, bör det också vara möjligt att tillfälligt bevilja företag med leverantörs- och produktionsintressen partiella undantag från bestäm melserna om åtskillnad för projekten i fråga. Med tanke på försörjningstryggheten bör möjligheten till tillfälliga undantag särskilt gälla nya rörledningar inom gemenska pen som transporterar gas från tredjeländer till gemenska pen. Undantag som beviljas i enlighet med direktiv /55/EG fortsätter att gälla fram till det planerade slut datum som fastställs i beslutet om beviljande av undantag. (36)Den inre marknaden för naturgas har vissa brister när det gäller likviditet och transparens, vilket hindrar effektiv resursfördelning, riskgardering och etablering av nya före tag på marknaden. Förtroendet för marknaden, dess likvi ditet och antalet marknadsaktörer måste öka, och därför måste tillsynen av företag verksamma på området för gas försörjning stärkas. Sådana krav bör inte påverka, och bör vara förenliga med, befintlig gemenskapslagstiftning beträffande finansmarknaderna. Tillsynsmyndigheterna för energisektorn och för finansmarknaden behöver samarbeta för att göra det möjligt för varandra att få en överblick över berörda marknader. (37)Till övervägande del, och i stigande grad, importeras natur gas till gemenskapen från tredjeländer. Gemenskapslag stiftningen bör ta hänsyn till naturgassektorns särdrag, exempelvis en viss strukturell stelhet som har sin grund i koncentrationen av gashandlare, långsiktiga avtal och bris ten på likviditet i slutkundsledet. Därför krävs ökad trans parens, bland annat i fråga om prisbildning. (38)Innan kommissionen antar riktlinjer för kraven när det gäl ler bevarande av information, bör byrån och (), inrättad genom (1) Se sidan 1 i detta nummer av EUT. Europeiska unionens officiella tidning L 211/99 kommissionens beslut /77/EG (1), samråda och råda kommissionen om innehållet i dessa riktlinjer. Byrån och EVTK bör också samarbeta för att ytterligare utreda och ge råd i frågan om huruvida transaktioner med avtal om leve rans av gas och gasderivat bör omfattas av transparenskrav före och/eller efter handel och i så fall hur dessa krav bör utformas. (39)Medlemsstaterna eller, om en medlemsstat föreskrivit detta, tillsynsmyndigheten bör uppmuntra utvecklingen av avbrytbara leveransavtal. (40)Av försörjningstrygghetsskäl bör balansen mellan tillgång och efterfrågan på gas i varje enskild medlemsstat bevakas, varefter en rapport bör utarbetas om situationen i gemen skapen som helhet med hänsyn till sammanlänkningska paciteten mellan områden. Denna övervakning bör göras i tillräckligt god tid, så att lämpliga åtgärder hinner vidtas om försörjningstryggheten äventyras. Det faktum att nöd vändig nätinfrastruktur, bland annat sammanlänkningska paciteten, anläggs och underhålls bör bidra till en stabil gasförsörjning. (41)Medlemsstaterna bör, med beaktande av nödvändiga kva litetskriterier, se till att biogas och gas från biomassa eller andra typer av gas kan få icke-diskriminerande tillträde till systemet under förutsättning att detta tillträde är perma nent förenligt med relevanta tekniska bestämmelser och säkerhetsstandarder. Dessa bestämmelser och standarder bör säkerställa att det är tekniskt möjligt att på ett säkert sätt föra in dessa gaser i och transportera dem genom sys temet för naturgas och bör även omfatta deras kemiska egenskaper. (42)Medlemsstaterna kommer också i fortsättningen att behöva långsiktiga avtal för sin gasförsörjning, och gashan delsföretagen bör kunna fortsätta att använda sådana avtal så länge de inte motverkar målsättningen med detta direk tiv och så länge de är förenliga med fördraget och dess konkurrensregler. Det är därför nödvändigt att ta hänsyn till långsiktiga avtal vid planering av naturgasföretagens leverans- och transportkapacitet. (43)För att säkerställa att de allmännyttiga tjänsterna i gemen skapen håller hög kvalitet bör medlemsstaterna regelbun det underrätta kommissionen om alla åtgärder som vidtagits för att uppnå målet med detta direktiv. Kommis sionen bör regelbundet offentliggöra en rapport som inne håller en analys av de nationella åtgärder som vidtagits för att uppnå målsättningarna när det gäller allmännyttiga tjänster samt en jämförelse av åtgärdernas effektivitet, i syfte att utfärda rekommendationer om vilka nationella åtgärder som bör vidtas för att de allmännyttiga tjänsterna (1) EUT L 25, 29.1.2009, s. 18. ska hålla hög kvalitet. Medlemsstaterna bör också se till att kunderna, när de är anslutna till gassystemet, informeras om sin rätt att få tillgång till gasförsörjning av en bestämd kvalitet till rimliga priser. Åtgärder som vidtas av medlems staterna för att skydda slutkonsumenten kan vara olika för hushållskunder och för små och medelstora företag. (44)Respekt för kraven när det gäller allmännyttiga tjänster är ett grundläggande krav i detta direktiv, och det är viktigt att det i direktivet anges gemensamma minimikrav som upp fylls av samtliga medlemsstater och som beaktar målen om konsumentskydd, försörjningstrygghet, miljöskydd samt likvärdiga konkurrensnivåer i samtliga medlemsstater. Det är viktigt att kraven när det gäller allmännyttiga tjänster kan tolkas på nationell grund, med beaktande av natio nella omständigheter om inte annat följer av gemenskapslagstiftningen. (45)De åtgärder som medlemsstaterna vidtar för att uppnå målen när det gäller social och ekonomisk sammanhåll ning bör bland annat kunna innefatta lämpliga ekono miska stimulansåtgärder, där så är lämpligt med hjälp av alla tillgängliga nationella verktyg och gemenskapsverktyg. Dessa verktyg kan innefatta ansvarsmekanismer för att säkerställa nödvändiga investeringar. (46)Om de åtgärder som medlemsstaterna vidtar för att full göra skyldigheten att tillhandahålla allmännyttiga tjänster kan definieras som statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördra get är medlemsstaterna enligt artikel 88.3 i fördraget skyl diga att underrätta kommissionen om detta. (47)Kraven när det gäller allmännyttiga tjänster och de gemen samma miniminormer som är en följd av dem måste stär kas ytterligare för att alla kunder, särskilt utsatta kunder, ska kunna gynnas av konkurrensen och skäliga priser. Kra ven på allmännyttiga tjänster bör definieras på nationell nivå och med hänsyn till nationella omständigheter; gemenskapslagstiftningen bör emellertid respekteras av medlemsstaterna. Unionsmedborgarna och, när medlems staterna finner det lämpligt, småföretagen, bör garanteras allmännyttiga tjänster, i synnerhet försörjningstrygghet och rimliga tariffer. En viktig aspekt när det gäller leverans till konsumenterna är tillgången till objektiva och transpa renta förbrukningsuppgifter. Konsumenterna bör således ha tillgång till sina förbrukningsuppgifter och tillhörande priser och servicekostnader så att de kan begära in offerter från konkurrenter på grundval av dessa uppgifter. Konsu menterna bör även ha rätt att få ordentlig information om sin energianvändning. Förskottsbetalningarna bör åter spegla den sannolika naturgasförbrukningen och de olika betalningssystemen bör vara icke-diskriminerande. Om konsumenterna tillräckligt ofta ges information om ener gikostnaderna kommer de att uppmuntras till att spara energi, eftersom konsumenterna direkt ser effekterna av investeringar i energieffektivitet och ändrat beteende. L 211/100 Europeiska unionens officiella tidning (48)Konsumenternas intresse bör stå i centrum för detta direk tiv och tjänsternas kvalitet bör höra till naturgasföretagens centrala ansvarsområden. Befintliga konsumenträttigheter behöver stärkas och tryggas och bör innefatta ökad trans parens. Konsumentskyddet bör säkerställa att alla konsu menter inom gemenskapens utökade ansvarsområde kan dra nytta av en konkurrensutsatt marknad. Medlemssta terna eller, om en medlemsstat föreskrivit detta, tillsyns myndigheterna, bör se till att konsumenträttigheterna tillgodoses. (49)Konsumenterna bör få tydlig och begriplig information om sina rättigheter i förhållande till energisektorn. Kommissio nen bör, efter samråd med berörda intressenter, bland annat medlemsstaterna, de nationella tillsynsmyndighe terna, konsumentorganisationer och naturgasföretag, fast ställa en lättillgänglig och användarvänlig kontrollista för energianvändare, där konsumenterna får praktiska upplys ningar om sina rättigheter. Denna kontrollista bör tillhan dahållas alla konsumenter och göras tillgänglig för allmänheten. (50)Energifattigdom är ett växande problem i gemenskapen. De medlemsstater som berörs bör därför, om de ännu inte gjort det, utarbeta nationella handlingsplaner eller andra lämpliga ramar för att åtgärda energifattigdomen, varvid syftet bör vara att minska antalet människor som befinner sig i en sådan situation. Under alla omständigheter bör medlemsstaterna säkra nödvändig energiförsörjning för utsatta kunder. En integrerad metod skulle kunna använ das, till exempel inom socialpolitiken, och åtgärderna skulle kunna vara socialpolitiska eller inrikta sig på bättre energieffektivitet i bostäder. Detta direktiv bör åtminstone medge en nationell politik till förmån för utsatta kunder. (51)Effektiva tvistlösningsmöjligheter för alla konsumenter för ett bättre konsumentskydd. Medlemsstaterna bör införa snabba och effektiva förfaranden för behandling av klagomål. (52)Det bör vara möjligt att basera införandet av system med smarta mätare på en ekonomisk bedömning. Om det vid en sådan bedömning skulle framgå att det endast är eko nomiskt rimligt och kostnadseffektivt med sådana mätare för konsumenter med en viss gasförbrukning bör med lemsstaterna ha möjlighet att ta hänsyn till detta när de bygger ut systemen med smarta mätare. (53)Marknadspriserna bör ge de rätta incitamenten för utveck lingen av nätet. (54)Det bör vara av största vikt för medlemsstaterna att verka för fungerande konkurrens och att olika gashandlare utan svårighet får tillträde till marknaden, för att konsumen terna ska kunna dra full fördel av en liberaliserad inre marknad för naturgas. (55)För att kunna bidra till försörjningstryggheten i solidarisk anda mellan medlemsstaterna, särskilt i händelse av en kris i energiförsörjningen, är det viktigt att tillhandahålla en ram för regionalt, solidariskt samarbete. Detta samarbete får, om medlemsstaterna beslutar så, främst förlita sig på marknadsbaserade mekanismer. Samarbete för främjande av regional och bilateral solidaritet får inte innebära en oproportionerlig börda för eller leda till diskriminering mellan marknadsaktörerna. (56)Medlemsstaterna bör inför inrättandet av en inre marknad för naturgas främja integrationen av sina inhemska mark nader och samarbetet mellan systemoperatörer på gemen skapsnivå och regional nivå, vilket också bör omfatta de isolerade system som bildar så kallade gasöar, som fortfa rande existerar i gemenskapen. (57)Ett viktigt mål för detta direktiv bör vara att med hjälp av ett sammanlänkat nät över hela gemenskapen utveckla en verklig inre marknad för naturgas, och tillsynsmyndighe terna bör därför ha som en av sina huvuduppgifter att, i förekommande fall i nära samarbete med byrån, sköta reg leringen av gränsöverskridande sammanlänkningar och regionala marknader. (58)Ett annat viktigt mål för detta direktiv bör vara att säker ställa gemensamma bestämmelser för en verklig inre marknad för gas och ett brett gasutbud. Korrekta mark nadspriser skulle i detta syfte ge ett incitament till gränsö verskridande sammanlänkningar, som det på lång sikt skulle leda till priskonvergens. (59)Tillsynsmyndigheterna bör också tillhandahålla informa tion om marknaden så att kommissionen kan utöva sin roll som observatör och övervakare av den inre markna den för naturgas och dess utveckling på kort, medellång och lång sikt, inklusive aspekter som tillgång och efterfrå gan, infrastruktur för överföring och distribution, tjänster nas kvalitet, gränsöverskridande handel, hantering av överbelastning, investeringar, grossist- och konsumentpri ser, marknadens likviditet samt miljö- och effektivitetsför bättringar. De nationella tillsynsmyndigheterna bör underrätta konkurrensmyndigheterna och kommissionen om medlemsstater där priserna utgör ett hinder för kon kurrensen och en väl fungerande marknad. Europeiska unionens officiella tidning L 211/101 (60)Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att skapa en fullständigt fungerande inre marknad för naturgas, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritets principen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportio nalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. (61)Enligt och rådets förordning (EG) nr 715/2009 av om villkor för tillträde till naturgasöverföringsnäten (1) kan kommissionen anta riktlinjer i syfte att uppnå den harmoniseringsgrad som krävs. Sådana riktlinjer, som utgör bindande genomföran deåtgärder, är, även med avseende på vissa bestämmelser i detta direktiv, ett användbart hjälpmedel som snabbt kan ändras om det skulle behövas. (62)De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut /468/EG av om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (2). (63)Kommissionen bör särskilt ges befogenhet att anta de rikt linjer som krävs för att den grad av harmonisering ska kunna åstadkommas som behövs för att syftet med detta direktiv ska kunna uppnås. Eftersom dessa åtgärder har en allmän räckvidd och avser att ändra icke väsentliga delar av detta direktiv genom att komplettera det med nya icke väsentliga delar, måste de antas i enlighet med det föreskri vande förfarandet med kontroll i artikel 5a i beslut /468/EG. (64)I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (3) uppmuntras medlemsstaterna att för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabel ler som så vitt det är möjligt visar överensstämmelsen mel lan detta direktiv och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller. (65)Med tanke på omfattningen av ändringarna av direktiv /55/EG är det av tydlighets- och rationaliseringsskäl önskvärt att det görs en omarbetning av bestämmelserna i fråga till en enda text i ett nytt direktiv. (66)Detta direktiv står i överensstämmelse med de grundläg gande rättigheter och principer som erkänns särskilt i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. (1) Se sidan 36 i detta nummer av EUT. (2) EGT L 184, , s. 23. (3) EUT C 321, 31.12.2003, s. 1. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. SYFTE, TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER 1.I detta direktiv fastställs gemensamma regler för överföring, distribution, leverans och lagring av naturgas. Det innehåller reg ler om naturgassektorns organisation och funktion, tillträde till marknaden och de kriterier och förfaranden som ska tillämpas vid beviljande av tillstånd för överföring, distribution, leverans och lagring av naturgas samt drift av system. 2.De bestämmelser som fastställs i detta direktiv för naturgas, inbegripet kondenserad naturgas (LNG), ska även på ett icke- diskriminerande sätt gälla biogas och gas från biomassa eller andra typer av gas om det är tekniskt möjligt och säkert att föra in dessa gaser i och transportera dem genom naturgassystemet. I detta direktiv avses med 1.naturgasföretag: varje fysisk eller juridisk person, med undan tag för slutförbrukare, som bedriver åtminstone en av föl jande verksamheter: produktion, överföring, distribution, leverans, köp eller lagring av naturgas, inbegripet LNG, som ansvarar för kommersiella och tekniska arbetsuppgifter och/eller underhåll i samband med dessa verksamheter. 2.tidigare led i rörledningsnätet: varje rörledning eller nät av rör ledningar som drivs och/eller byggs som en del av en anlägg ning för olje- eller gasproduktion, eller som används för att överföra naturgas från en eller flera sådana anläggningar till en bearbetningsanläggning eller terminal eller slutlig land ningsterminal vid kusten. 3.överföring: transport, vars avsikt är tillhandahållande till kun der, men inte leverans, av naturgas genom ett nät som i huvudsak består av högtrycksrörledningar, undantaget tidi gare led i rörledningsnätet och undantaget den del av hög trycksrörledningarna som huvudsakligen används för lokal distribution av naturgas. 4.systemansvarig för överföringssystemet: varje fysisk eller juridisk person som bedriver överföringsverksamhet och som ansva rar för drift och underhåll och, vid behov, utbyggnad av över föringssystemet inom ett visst område och, i tillämpliga fall, dess sammanlänkningar till andra system och för att säker ställa att systemet på lång sikt kan uppfylla rimliga krav på gastransporter. L 211/102 Europeiska unionens officiella tidning 5.distribution: transport av naturgas genom lokala eller regio nala rörledningsnät för tillhandahållande till kunder, men inte leverans. 6.systemansvarig för distributionssystemet: varje fysisk eller juridisk person som bedriver distributionsverksamhet och som ansvarar för drift och underhåll och, vid behov, utbyggnad av distributionssystemet inom ett visst område och, i tillämpliga fall, dess sammanlänkningar till andra system och för att säkerställa att systemet på lång sikt kan uppfylla rimliga krav på gasdistribution. 7.leverans eller handel: försäljning, inbegripet återförsäljning, av naturgas, inbegripet LNG, till kunder. 8.gashandelsföretag eller gashandlare: varje fysisk eller juridisk person som bedriver leveransverksamhet. 9.lagringsanläggning: en anläggning som används för lagring av naturgas och som ägs och/eller drivs av ett naturgasföretag, inbegripet den del av en LNG-anläggning som används för lagring men undantaget den del som används för produk tionsverksamhet, och undantaget anläggningar som uteslu tande är förbehållna systemansvariga för överföringssystemet när de utför sina uppgifter. 10.systemansvarig för lagringssystemet: varje fysisk eller juridisk person som bedriver lagringsverksamhet och som ansvarar för driften av en lagringsanläggning. 11.LNG-anläggning: en terminal som används för kondensering av naturgas eller import, lossning och återförgasning av LNG, inklusive stödtjänster och den tillfälliga lagring som krävs för återförgasningsprocessen och efterföljande leverans till över föringssystemet, men undantaget den del av en LNG- anläggning som används för lagring. 12.systemansvarig för en LNG-anläggning: varje fysisk eller juridisk person som ägnar sig åt kondensering av naturgas eller import, lossning och återförgasning av LNG och som ansva rar för driften av en LNG anläggning. 13.system: varje överföringsnät, distributionsnät, LNG- anläggning och/eller lagringsanläggning som ägs och/eller drivs av ett naturgasföretag, inbegripet lagring av gas i rör ledning och dess anläggningar för stödtjänster och sådana som tillhör anknutna företag och som är nödvändiga för att erbjuda tillgång till överföring, distribution och LNG. 14.stödtjänster: de tjänster som är nödvändiga för tillträdet till och driften av överförings- eller distributionsnät eller LNG- anläggningar och/eller lagringsanläggningar, inklusive lastba lans, blandning och injektion av inerta gaser men undantaget anläggningar som uteslutande är förbehållna systemansvariga för överföringssystemet när de utför sina uppgifter. 15.lagring av gas i rörledning: lagring av gas genom kompression i överförings- och distributionssystem för gas, men undanta get anläggningar som är förbehållna systemansvariga för överföringssystemet när de utför sina uppgifter. 16.sammanlänkat system: ett antal system som har länkats samman. 17.sammanlänkning: en överföringsledning som passerar eller sträcker sig över en gräns mellan två medlemsstater uteslu tande i syfte att koppla samman dessa medlemsstaters natio nella överföringssystem. 18.direktledning: en naturgasrörledning som kompletterar det sammanlänkade systemet. 19.integrerat naturgasföretag: ett vertikalt eller horisontellt integre rat företag. 20.vertikalt integrerat företag: ett naturgasföretag eller en grupp av naturgasföretag där samma person(er) direkt eller indirekt har rätt att utöva kontroll och där det berörda företaget eller den berörda företagsgruppen bedriver verksamhet inom minst ett av områdena överföring, distribution, LNG eller lagring och minst ett av områdena produktion eller leverans av naturgas. 21.horisontellt integrerat företag: ett företag som bedriver verksam het inom minst ett av områdena produktion, överföring, dist ribution, leverans eller lagring av naturgas samt en annan verksamhet utan anknytning till gas. 22.anknutet företag: ett anknutet företag enligt betydelsen i arti kel 41 i rådets sjunde direktiv /349/EEG av grundat på artikel (*) i fördraget om samman- ställd redovisning (1) och/eller intresseföretag enligt betydel- sen i artikel 33.1 i samma direktiv och/eller ett företag som tillhör samma aktieägare. 23.systemanvändare: varje fysisk eller juridisk person som levere rar till eller får leveranser från systemet. 24.kund: grossist eller slutförbrukare av naturgas samt naturgas företag som köper naturgas. 25.hushållskund: kund som köper naturgas för sin egen hushållsförbrukning. 26.icke-hushållskund: kund som köper naturgas som inte är avsedd för egen hushållsförbrukning. 27.slutförbrukare: kund som köper naturgas för eget bruk. 28.berättigad kund: kund som fritt kan välja gashandlare i den mening som avses i artikel 37. (*) Titeln till direktiv /349/EEG har justerats med hänsyn till omnum reringen av artiklarna i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, i enlighet med artikel 12 i Amsterdamfördraget. Ursprungligen hänvisades det till artikel . (1) EGT L 193, , s. 1. Europeiska unionens officiella tidning L 211/103