sou · GYB368 · 2010-10-25 00:00:00 — 6 § Myndigheter och andra allmänna organ får inte ingripa mot någon för att han eller hon har utnyttjat sin yttrandefrihet i ett massmedium eller medverkat till ett sådant bruk. 7 § Till böter eller fängelse ska den dömas som 1.uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot sin tystnadsplikt enligt 3 §, eller 2.uppsåtligen eller av oaktsamhet lämnar felaktiga uppgifter om vem som är framställningens upphovsman eller har tillhandahållit den för offentliggörande, vem som framträder i den eller vem som har lämnat uppgifter enligt 1 kap. 7 §, eller 3.uppsåtligen efterforskar en meddelare i strid med 5 §, eller 4. uppsåtligen ingriper i strid med 6 §, om åtgärden utgör av- skedande, uppsägning, utdelande av disciplinpåföljd eller liknande åtgärd. Allmänt åtal för brott som avses i första stycket 1 och 2 får väckas endast om målsäganden har anmält brottet till åtal. 4 kap. Om utgivare Utseende och anmälan av utgivare 1 § Ett massmedium som framställs eller sprids av ett massmedie- företag ska ha en utgivare. Han eller hon utses av den som äger eller på ett liknande sätt driver massmedieföretaget, eller av den som har getts behörighet av denne. För varje massmedieföretag ska finnas en förste utgivare som ska anmälas till den myndighet som anges i lag. Vid anmälan ska fogas en förklaring av personen att han eller hon åtar sig uppdraget. Närmare föreskrifter om registrering av utgivare anges i lag. 2 § Utgivaren ska ha sin hemvist i . Den som är underårig eller i konkurs eller som har förvaltare enligt särskilda bestämmelser i lag får inte vara utgivare. Uppgifter om vilka som har utsetts till utgivare ska registreras hos massmedieföretaget. Registret ska vara tillgängligt för envar. Närmare bestämmelser därom meddelas i lag. Upphör utgivarens uppdrag åligger det ägaren eller den som bedriver verksamheten att omgående utse ny utgivare. 3 § Utgivaren ska ha befogenhet att utöva tillsyn över massmediets innehåll och inget får offentliggöras i massmediet mot hans eller hennes vilja. Varje inskränkning i denna befogenhet ska vara utan verkan. 4 § En utgivare av ett massmedium får utse en ställföreträdare. Vad som sägs om utgivare i 3 § gäller också för en ställföreträdare när denne tjänstgör som utgivare. Utgivaren får överlämna sina befogenheter enligt 3 § till ställ- företrädaren. Om utgivarens uppdrag upphör faller också ställföreträdarens uppdrag. 5 § I lag får föreskrivas om straff för den som bryter mot en föreskrift i lag som har meddelats med stöd av 1 eller 2 §. 8 kap. Om ansvar Ansvar för massmedier från massmedieföretag 1 § Ansvaret för yttrandefrihetsbrott i ett massmedium som har framställts eller spritts av ett massmedieföretag ligger på utgivaren. Har en ställföreträdare inträtt som utgivare har han eller hon ansvaret. Har ingen annan utgivare utsetts för massmediet, ligger ansvaret på den som är första utgivare enligt 4 kap. 1 § andra stycket. 2 § Har utgivare inte utsetts eller utsetts för skens skull, eller går det inte att fastställa var han eller hon befinner sig, eller har utgivaren uppenbarligen inte kunnat utöva kontroll över innehållet, svarar andra enligt nedanstående ansvarskedja, varvid den som är lägre i kedjan svarar om den närmast högre inte kan lagföras. 1. den bland identifierade personer i massmedieföretaget som var främst ansvarig för att utgivare utsågs [2. den som är upphovsman till yttrandet] 3. den som i medvetenhet om yttrandet sprider det En spridare som har försäkrat sig om att det finns en utgivare eller någon annan i ansvarskedjan som tar ansvar för yttrandet ansvarar inte. [En alternativ ansvarskedja, med begrepp hämtade från TF och YGL skulle kunna se ut enligt följande: 2 § Har ingen utsetts eller angetts enligt 1 §, eller utsetts eller angetts för skens skull, eller går det inte att fastställa var han eller hon befinner sig, eller har personen uppenbarligen inte kunnat utöva kontroll över innehållet, svarar andra enligt nedanstående ansvarskedja, varvid den som är lägre i kedjan svarar om den närmast högre inte kan lagföras. Ansvar när ansvarsuppgifter har angetts 3 § Ansvaret för yttrandefrihetsbrott i ett massmedium från någon annan än ett massmedieföretag ligger på den som enligt 1 kap. 5 § första stycket 2 har angetts som ansvarig för innehållet. 4 § Har den som angetts som ansvarig enligt 3 § utsetts för skens skull, eller går det inte att fastställa var han eller hon befinner sig, svarar andra enligt nedanstående ansvarskedja, varvid den som är lägre i kedjan svarar om den närmast högre inte kan lagföras. 1. den bland identifierade personer som är främst ansvarig för bristen [2. den som är upphovsman till yttrandet] 3. den som i medvetenhet om yttrandet sprider det En spridare som har försäkrat sig om att det har angetts en ansvarig eller att det finns någon annan i ansvarskedjan som tar ansvar för yttrandet ansvarar inte. 5 § I fråga om andra direktsändningar än de som anges i 1 kap. 12 § får i lag föreskrivas att den som framträder själv ska ansvara för sina yttranden. 6 § Om åtal väcks för ett yttrandefrihetsbrott och den tilltalade anser sig inte vara ansvarig, ska han eller hon åberopa detta före huvudförhandlingen. Om så inte sker, ska den tilltalade betraktas som ansvarig. 7 § Den som ansvarar enligt detta kapitel för ett yttrandefrihets- brott ska anses ha haft full kännedom om innehållet i framställ- ningen och ska anses ha medgett offentliggörandet. Det gäller dock inte den som är ansvarig som spridare. 9 kap. Om tillsyn och åtal 1 § Justitiekanslern ska vaka över att de gränser för yttrandefri- heten som anges i denna grundlag inte överskrids. Allmän åklagare i mål om yttrandefrihetsbrott 2 § Justitiekanslern är ensam åklagare i mål om yttrandefrihets- brott. Ingen annan än Justitiekanslern får inleda förundersökning rörande sådant brott. 3 § Endast Justitiekanslern och rätten får besluta om tvångsmedel med anledning av misstanke om yttrandefrihetsbrott, om inte något annat anges i denna grundlag. Regeringens anmälan och medgivande till åtal 4 § Regeringen får hos Justitiekanslern anmäla massmedier till åtal för yttrandefrihetsbrott. I lag får föreskrivas att allmänt åtal för yttrandefrihetsbrott får väckas endast efter regeringens med- givande. Åklagare i vissa yttrandefrihetsmål 5 § Justitiekanslern är ensam åklagare även i andra yttrandefrihets- mål än mål om yttrandefrihetsbrott samt i mål som i övrigt avser brott mot bestämmelser i denna grundlag. I lag kan anges att ombudsman har befogenhet att vara åklagare i mål som avses i första stycket. Justitiekanslerns rätt att överlåta behörighet m.m. 6 § Justitiekanslern har rätt att i särskilda fall överlåta sin behörig- het som åklagare helt eller delvis till eller till någon särskilt angiven åklagare. Justitiekanslern får vidare uppdra åt eller någon särskilt angiven åklagare att utföra hela eller delar av åklagaruppdraget för Justitiekanslerns räkning. När det är osäkert vem som är rätt åklagare ska Justitiekanslern anses behörig till dess att något annat klarläggs. De åtgärder som har vidtagits ska därvid anses behörigen gjorda. 7 § Allmänt åtal för yttrandefrihetsbrott ska väckas från det att massmediet gjordes tillgängligt för allmän- heten. Utan hinder kan, sedan allmänt åtal inom nämnda tid blivit väckt, nytt åtal väckas mot annan som är ansvarig för brottet. 8 § Vad som sägs i lag om den tid inom vilken brott ska beivras för att påföljd ska kunna utdömas gäller även för yttrandefrihetsbrott. 9 § Angående målsägandes rätt att ange yttrandefrihetsbrott till åtal eller att själv väcka åtal på grund av ett sådant brott gäller vad som sägs i lag. 10 § Om ett yttrandefrihetsbrott har begåtts utan att någon kan ställas till ansvar för brottet, får åklagaren eller målsäganden i stället för att väcka åtal ansöka om konfiskering. Detsamma gäller om den ansvarige inte kan delges stämning i . Rätten att yttra sig och att lämna uppgifter 1 § Var och en är gentemot det allmänna tillförsäkrad rätt enligt denna grundlag att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt offent- ligen uttrycka tankar, åsikter och känslor och i övrigt lämna uppgifter i vilket ämne som helst. 2 § Yttrandefriheten enligt denna grundlag har till ändamål att säkra ett fritt meningsutbyte, en fri och allsidig upplysning och ett fritt konstnärligt skapande. Grundlagen ger ett särskilt skydd åt yttranden som är riktade till allmänheten och har ett opinions- bildande, journalistiskt, litterärt eller konstnärligt ändamål. I yttrandefriheten får inga andra begränsningar göras än de som följer av denna grundlag. Begränsningar i den allmänna yttrandefriheten 3 § Friheten när det gäller andra yttranden än sådana som sägs i 4 § får begränsas med hänsyn till rikets säkerhet, folkförsörjningen, allmän ordning och säkerhet, enskildas anseende, privatlivets helgd eller förebyggandet och beivrandet av brott. Vidare får friheten att yttra sig i näringsverksamhet begränsas. I övrigt får begränsningar av yttrandefriheten ske endast om särskilt viktiga skäl föranleder det. Begränsningar får göras endast för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. Begränsningen får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den och inte heller sträcka sig så långt att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen såsom en av folkstyrelsens grundvalar. Begränsningen får inte göras enbart på grund av poli- tisk, religiös, kulturell eller annan sådan åskådning. Det anses inte som en begränsning av yttrandefriheten att det meddelas föreskrifter som utan avseende på yttrandens innehåll närmare reglerar ett visst sätt att sprida eller motta yttranden. För begränsningar i yttrandefriheten gäller i övrigt den ordning som stadgas i 2 kap. 12 § regeringsformen. 4 § Vad som sägs nedan i detta kapitel samt i 3–14 kap. tillämpas på yttranden för ett opinionsbildande, journalistiskt, litterärt eller konstnärligt ändamål i massmedier. I dessa delar får inga andra begränsningar göras än de som följer av denna grundlag. 5 § Med massmedier avses i denna grundlag tidningar, böcker, film, radio, television, webbplatser samt andra medier som är avsedda att sprida yttranden till allmänheten. 6 § Var och en får etablera och driva verksamhet för framställning eller spridning av massmedier som innehåller yttranden för opinionsbildande, journalistiska, litterära eller konstnärliga ända- mål. Inga andra begränsningar i denna frihet får förekomma än de som framgår av denna grundlag. 7 § Var och en får lämna uppgifter i vilket ämne som helst för offentliggörande till företrädare för massmedier som har en registrerad utgivare enligt föreskrifterna i lagen (201x:xxx) om tillämpning av yttrandefrihetsgrundlagen. Var och en har också rätt att anskaffa uppgifter i vilket ämne som helst för sådant uppgiftslämnande eller offentliggörande. I dessa rättigheter får inga andra begränsningar göras än de som följer av denna grundlag. Förbud mot förhandsgranskning och hindrande åtgärder 8 § Det får inte förekomma att ett yttrande i ett massmedium först måste granskas av en myndighet eller något annat allmänt organ. Dock får det genom lag meddelas föreskrifter om granskning och godkännande av rörliga bilder som ska visas offentligt för barn. Inte heller är det tillåtet för myndigheter och andra allmänna organ att utan stöd i denna grundlag, på grund av det kända eller förväntade innehållet i ett sådant yttrande, hindra dess offentlig- görande, spridning bland allmänheten eller mottagande. Trots förbudet mot hindrande åtgärder i andra stycket gäller vad som i lag är stadgat om sådan behandling av personuppgifter som inte sker för ett opinionsbildande, journalistiskt, litterärt eller konstnärligt ändamål. Inga ingripanden utan stöd i grundlag 9 § Myndigheter och andra allmänna organ får inte utan stöd i denna grundlag ingripa mot någon på grund av att han eller hon har missbrukat yttrandefriheten enligt 4 § eller medverkat till ett sådant missbruk. Inte heller får de utan stöd i denna grundlag av sådan anledning ingripa mot ett massmedium där yttrandet har förekommit. 10 § Den som ska döma över missbruk av yttrandefriheten eller på annat sätt vaka över att denna grundlag efterlevs bör betänka att yttrandefriheten är en grundval för ett fritt samhällsskick, se mer till syftet än till framställningssättet och vid tveksamhet hellre fria än fälla. 11 § Om den rätt som tillkommer upphovsmän till litterära eller konstnärliga verk, om upphovsrätten närstående rättigheter och om förbud mot att återge ett verk på ett sätt som kränker den andliga odlingens intressen, gäller vad som stadgas i lag. Undantag för vissa direktsändningar 12 § I fråga om direktsändningar i massmedier av dagshändelser eller offentliga tillställningar som anordnas av någon annan än den som låter direktsända tillställningen tillämpas inte bestämmelserna i 7 § om meddelar- och anskaffarfrihet, 9 § om förbud mot ingripanden, 10 § om förhållningssättet vid tillämpning av denna grundlag, 3 kap. om rätten till anonymitet, 7–10 kap. om regleringen av yttrandefrihetsbrotten, ansvarighet, tillsyn, åtal och särskilda tvångsmedel, 12 kap. om rättegången i yttrandefrihetsmål samt 13 kap. om meddelar- och anskaffarfrihet för vissa publiceringar med internationell anknytning. Undantag för kommersiella annonser, kreditupplysningsverksamhet och sättet för anskaffande 13 § Utan hinder av denna grundlag gäller vad som sägs i lag om 1.förbud mot kommersiell annons i den mån annonsen används vid marknadsföring av alkoholhaltiga drycker eller tobaksvaror; 2.förbud mot kommersiell annons som används vid marknads- föring av andra varor än tobaksvaror samt tjänster om det i annonsen förekommer ett varukännetecken som är i bruk för en tobaksvara eller enligt gällande bestämmelser om varumärken är registrerat eller inarbetat för en sådan vara; 3.förbud mot kommersiella annonser som har meddelats till skydd för hälsa eller miljö enligt förpliktelser som följer av anslut- ningen till Europeiska unionen; 4.förbud mot och villkor för annonser och andra reklam- åtgärder av utpräglat kommersiell natur; 5.förbud mot offentliggörande i yrkesmässig kreditupplys- ningsverksamhet av kreditupplysning som innebär ett otillbörligt intrång i enskildas personliga integritet eller som innehåller oriktiga eller missvisande uppgifter, om ersättningsskyldighet för sådant offentliggörande samt om rättelse av oriktiga eller missvisande uppgifter; 6. ansvar och ersättningsskyldighet som avser det sätt på vilket en uppgift eller underrättelse har anskaffats. 14 § Grundlagen är inte tillämplig på skildringar av barn i porno- grafiska bilder. 3 kap. Om anonymitetsskydd 1 § Upphovsmannen till innehållet i ett massmedium som har en registrerad utgivare eller den som framträder däri är inte skyldig att röja sin identitet. Detsamma gäller den som har lämnat uppgifter för offentliggörande enligt 1 kap. 7 §. Frågeförbud rörande meddelare m.m. 2 § I mål som rör yttrandefrihetsbrott är det inte tillåtet att fråga vem som är upphovsman till innehållet i ett massmedium eller vem som har framträtt däri eller vem som har lämnat uppgifter enligt 1 kap. 7 §. Om någon har angetts som upphovsman eller den som har framträtt, är det tillåtet att pröva om han eller hon är ansvarig. Detsamma gäller om någon i målet uppger sig vara upphovsman eller den som har framträtt. Första stycket hindrar inte att det i en och samma rättegång handläggs både mål om yttrandefrihetsbrott och mål som avses i [TF 7 kap. 3 § och YGL 5 kap. 3 §]. 3 § Den som har medverkat vid tillkomsten av innehållet i ett massmedium som har en registrerad utgivare eller på annat sätt varit delaktig i dess framställning eller spridning får inte lämna uppgifter som kan röja vem som är upphovsman eller har framträtt eller lämnat uppgifter enligt 1 kap. 7 §. 4 § Tystnadsplikten enligt 3 § gäller inte 1.om den som tystnadsplikten ska skydda har samtyckt till att hans eller hennes identitet röjs, 2.om fråga om identiteten får väckas enligt 2 § andra stycket, 3.om det rör sig om brott som anges i 7 kap. 3 § första stycket 1, 4.i den mån domstol, när det är fråga om brott enligt 7 kap. 2 § eller 3 § första stycket 2 eller 3, finner det nödvändigt att uppgift lämnas vid en förhandling om huruvida den som är tilltalad eller skäligen misstänkt för den brottsliga gärningen har lämnat med- delandet eller medverkat till framställningen, eller 5.i den mån domstol i något annat fall finner det vara av synnerlig vikt av hänsyn till ett allmänt eller enskilt intresse att uppgift om identiteten lämnas vid vittnesförhör eller förhör med en part under sanningsförsäkran. Vid förhör som avses i andra stycket 4 eller 5 ska rätten noga vaka över att frågor inte ställs som kan inkräkta på tystnadsplikten utöver vad som i varje särskilt fall är medgivet. 5 § Myndigheter och andra allmänna organ får inte efterforska någon som har rätt till anonymitet enligt 1 §. Förbudet i första stycket hindrar inte efterforskning i fall då denna grundlag medger åtal eller annat ingripande. I sådana fall ska den i 3 § angivna tystnadsplikten beaktas. 6 § Myndigheter och andra allmänna organ får inte ingripa mot någon för att han eller hon har utnyttjat sin yttrandefrihet i ett massmedium eller medverkat till ett sådant bruk. 7 § Till böter eller fängelse ska den dömas som 1.uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot sin tystnadsplikt enligt 3 §, eller 2.uppsåtligen eller av oaktsamhet lämnar felaktiga uppgifter om vem som är framställningens upphovsman eller har tillhandahållit den för offentliggörande, vem som framträder i den eller vem som har lämnat uppgifter enligt 1 kap. 7 §, eller 3.uppsåtligen efterforskar en meddelare i strid med 5 §, eller 4.uppsåtligen ingriper i strid med 6 §, om åtgärden utgör av- skedande, uppsägning, utdelande av disciplinpåföljd eller liknande åtgärd. Allmänt åtal för brott som avses i första stycket 1 och 2 får väckas endast om målsäganden har anmält brottet till åtal. 4 kap. Om utgivare Utseende och anmälan av utgivare 1 § Den som framställer massmedier får utse utgivare för verksam- heten. Utgivare får också utses för ett eller flera medier. Bestäm- melser om anmälan av utgivare i vissa fall anges i lag. 2 § Utgivaren ska ha sin hemvist i . Den som är underårig eller i konkurs eller som har förvaltare enligt särskilda bestämmelser i lag får inte vara utgivare. Uppgifter om vilka som har utsetts till utgivare ska registreras i verksamheten. Registret ska vara tillgängligt för envar. Närmare bestämmelser därom finns i lag. 3 § Utgivaren ska ha befogenhet att utöva tillsyn över massmediets innehåll och inget får offentliggöras i massmediet mot hans eller hennes vilja. Varje inskränkning i denna befogenhet ska vara utan verkan. 4 § En utgivare av ett massmedium får utse en ställföreträdare. Vad som sägs om utgivare i 3 § gäller också för en ställföreträdare när denne tjänstgör som utgivare. Utgivaren får överlämna sina befogenheter enligt 3 § till ställ- företrädaren. Om utgivarens uppdrag upphör faller också ställföreträdarens uppdrag. 5 § I lag får föreskrivas om straff för den som bryter mot en föreskrift i lag som har meddelats med stöd av 1 eller 2 §. 8 kap. Om ansvar Ansvar för yttranden i massmedier 1 § Om en utgivare har utsetts i den ordning som föreskrivs i lag eller en ansvarig har angetts i eller på det medium där yttrandet förekommer, är denne ansvarig för yttrandet. Har en ställföreträdare inträtt som utgivare har han eller hon ansvaret. Ansvaret gäller inte för yttranden som den ansvarige saknar möjlighet att kontrollera. För sådana yttranden svarar upphovs- mannen. 2 § Har ingen utsetts eller angetts enligt 1 §, eller utsetts eller angetts för skens skull, eller går det inte att fastställa var han eller hon befinner sig, svarar andra enligt nedanstående ansvarskedja, varvid den som är lägre i kedjan svarar om den närmast högre inte kan lagföras. 1. den bland identifierade personer som får anses främst ansvarig för framställningen av det massmedium där yttrandet förekommer [2. den som är upphovsman till yttrandet] 3. den som i medvetenhet om yttrandet sprider det. En spridare som har försäkrat sig om att någon har utsetts eller angetts enligt 1 §, eller att det finns någon annan i ansvarskedjan som tar ansvar för yttrandet, ansvarar inte. [En alternativ ansvarskedja, med begrepp hämtade från TF och YGL skulle kunna se ut enligt följande: 2 § Har ingen utsetts eller angetts enligt 1 §, eller utsetts eller angetts för skens skull, eller går det inte att fastställa var han eller hon befinner sig, eller har personen uppenbarligen inte kunnat utöva kontroll över innehållet, svarar andra enligt nedanstående ansvarskedja, varvid den som är lägre i kedjan svarar om den närmast högre inte kan lagföras. 3 § Om åtal väcks för ett yttrandefrihetsbrott och den tilltalade anser att han eller hon inte ska vara ansvarig, ska han eller hon åberopa detta före huvudförhandlingen. Om han eller hon inte gör det, ska han eller hon betraktas som ansvarig. 4 § Den som enligt detta kapitel ansvarar för ett massmedium ska anses ha haft full kännedom om innehållet och det ska anses ha införts i framställningen med hans eller hennes vetskap och vilja. Han eller hon ska också anses ha medgett dess offentliggörande. 9 kap. Om tillsyn och åtal 1 § Justitiekanslern ska vaka över att de gränser för den särskilda yttrandefriheten som anges i denna grundlag inte överskrids. Allmän åklagare i mål om yttrandefrihetsbrott 2 § Justitiekanslern är ensam åklagare i mål om yttrandefrihets- brott. Ingen annan än Justitiekanslern får inleda förundersökning rörande yttrandefrihetsbrott. 3 § Endast Justitiekanslern och rätten får besluta om tvångsmedel med anledning av misstanke om yttrandefrihetsbrott, om inte något annat anges i denna grundlag. Regeringens anmälan och medgivande till åtal 4 § Regeringen får hos Justitiekanslern anmäla massmedier till åtal för yttrandefrihetsbrott. I lag får föreskrivas att allmänt åtal för yttrandefrihetsbrott får väckas endast efter regeringens med- givande. Åklagare i vissa yttrandefrihetsmål 5 § Justitiekanslern är ensam åklagare även i andra yttrandefrihets- mål än mål om yttrandefrihetsbrott samt i mål som i övrigt avser brott mot bestämmelser i denna grundlag. I lag kan anges att ombudsman har befogenhet att vara åklagare i mål som avses i första stycket. Justitiekanslerns rätt att överlåta behörighet m.m. 6 § Justitiekanslern har rätt att i särskilda fall överlåta sin behörig- het som åklagare helt eller delvis till eller till någon särskilt angiven åklagare. Justitiekanslern får vidare uppdra åt eller någon särskilt angiven åklagare att utföra hela eller delar av åklagaruppdraget för Justitiekanslerns räkning. När det är osäkert vem som är rätt åklagare ska Justitiekanslern anses behörig till dess att något annat klarläggs. De åtgärder som har vidtagits ska därvid anses behörigen gjorda. 7 § Allmänt åtal för yttrandefrihetsbrott ska väckas från det att massmediet gjordes tillgängligt för allmän- heten. Utan hinder kan, sedan allmänt åtal inom nämnda tid blivit väckt, nytt åtal väckas mot annan, som är ansvarig för brottet. 8 § Vad som sägs i lag om tid inom vilken brott ska beivras för att påföljd ska kunna utdömas gäller även för yttrandefrihetsbrott. 9 § Angående målsägandes rätt att ange yttrandefrihetsbrott till åtal eller att själv väcka åtal på grund av ett sådant brott gäller vad som sägs i lag. 10 § Om ett yttrandefrihetsbrott har begåtts utan att någon kan ställas till ansvar för brottet, får åklagaren eller målsäganden i stället för att väcka åtal ansöka om konfiskering. Detsamma gäller om den ansvarige inte kan delges stämning i . Tabell A - tillämpningsområdet Tabell B - grundbultarna Av ledamöterna () och () samt experterna Frågan om en helt teknikoberoende lagstiftning för tryck- och yttrandefriheten har varit föremål för diskussion . Vid en första anblick kan det förefalla finnas goda skäl för en sådan grundlagsreglering.