sou · GYB360 · 2010-08-30 00:00:00 — om kreditsökanden har ekonomiska förutsättningar att betala ränta och amorteringar på den önskade krediten. FI har utfärdat allmänna råd om krediter i konsumentförhållanden (FFFS 2005:3). Enligt dessa ska det av företagens interna regler framgå vad som särskilt bör beaktas vid kreditprövning av en konsument. Som exempel anges att prövningen ska syfta till att uppskatta kredittagarens nuvarande och framtida betalningsförmåga och att den sökandes återbetalningsförmåga bör bedömas utifrån dennes inkomster, tillgångar, utgifter och skulder (inklusive borgensåtaganden). I de av utfärdade allmänna råden om konsumentkrediter (KOVFS 2004:6) sägs bl.a. att kreditprövningen bör anpassas efter de särskilda omständigheter som råder i varje enskilt ärende och att olika tillförlitliga metoder kan användas. Kreditgivare använder sig ofta av standardiserade beräkningsmetoder vid denna prövning. Credit scoring är ett system som bygger på ett antal uppgifter om låntagaren såsom ålder, kön, inkomst, betalningsanmärkningar, antal förfrågningar om kredit m.m., vilka hämtas från olika register. Uppgifterna samkörs i en dator och leder fram till en rekommendation som är en del i kreditprövningen.5 Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder När det gäller seniorlån har de olika låneinstituten i regel uppställt en nedre åldersgräns, t.ex. , , eller . Någon bank saknar åldersgräns medan en annan i stället gör en individuell prövning. För kreditkort gäller i regel en lägsta åldersgräns . Vad gäller högsta åldersgräns har förekommit uppgifter om att personer vägrats kreditkort med hänvisning till att personen i fråga fyllt . För utsmyckande håltagning – s.k. piercing – finns inte reglerat några särskilda åldersgränser. Önskemål om sådan reglering finns dock från branschhåll. Redan nu tillämpar emellertid vissa i branschen olika åldersgränser. ,6 som är en ideell förening som arbetar för och strävar mot en högre standard och säkerhet gällande bodypiercing, har till ingivit en skrivelse med förslag till lagreglering av åldersgränser när det gäller piercing. Innebörden av förslaget är att piercing endast får utföras på den som fyllt och som har förälders samtycke. För piercing av bröstvårtor eller genitalier föreslås att personen i fråga ska ha uppnått den legala myndighetsåldern. För håltagning som avser örsnibb föreslås inte något ålderskrav eller krav på samtycke från förälder. Enligt ett förslag från de nordiska strålskyddsmyndigheterna bör gälla som nedre åldersgräns för att få sola på solarier. Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder Vid tillhandahållande av bostäder kan ålder vara av betydelse. Nedan beskrivs några olika kategorier av boenden där åldern på den boende utgör ett kriterium för att få till tillgång till dem. Åldersgränsen i fråga om trygghetsbostäder är som vi tidigare redovisat författningsreglerad men vi har valt att redovisa den här. Särskilda boenden, som är en boendeform som är behovsprövad inom ramen för , tillhör inte samhällsområdet varor, tjänster och bostäder och behandlas således inte här. Med trygghetsbostäder avses enligt 2 § förordningen (2007:159) om investeringsstöd till äldrebostäder m.m. bostäder där det finns personal som på olika sätt kan stödja de boende under vissa angivna tider. Bostäderna är hyresrätt, kooperativ hyresrätt eller bostadsrätt som innehas av personer som fyllt . När det gäller makar, sambor eller syskon räcker det att en av personerna har fyllt . Trygghetsbostäder infördes som begrepp för en ny boendeform av Äldreboendedelegationen. Delegationen föreslog i sitt slutbetänkande Bo bra hela livet (SOU 2008:113) en särskild lag som skulle ge kommunerna en uttrycklig befogenhet att inrätta trygghetsbostäder för äldre personer som känner sig oroliga, otrygga eller socialt isolerade. De som bor i trygghetsbostäder skulle utan biståndsbedömning ha tillgång till gemensamhetslokal, personal med uppgift att initiera gemensamma aktiviteter och trygghetslarm. Det skulle också finnas möjlighet till gemensamma måltider. Vid förmedling av trygghetsbostäder kunde enligt förslaget hög ålder beaktas. Regeringen, som ansåg att det inte behövdes någon särskild lag för att ge kommunerna denna befogenhet, införde ett särskilt investeringsstöd till nybyggnad och ombyggnad till trygghetsbostäder för äldre som kan lämnas –2012.7 Inte enbart kommuner utan även andra aktörer såsom t.ex. föreningar, bostadsföretag och kooperativ kan inrätta och tillhandahålla trygghetsbostäder. Villkoren för stödet infördes i förordningen om investeringsstöd till äldrebostäder m.m. vilken tillkommit för att stimu- 7 Se prop. 2009/10:116 s. 83. Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder lera nybyggnad och nytillskott av äldreboenden i form av särskilda boenden enligt socialtjänstlagen. Flera remissinstanser hade i sina yttranden över Äldreboendedelegationens förslag framfört oro för att hänsyn skulle tas till andra kriterier än ålder för att få ställa sig i kö eller att regler för förtur skulle medföra en faktisk behovsbedömning, men utan att ge den rättssäkerhet som socialtjänstlagen ger. Mot bakgrund härav betonade regeringen att andra kriterier för att få en trygghetsbostad än en lägsta åldersgräns inte får användas. Seniorbostäder är vanliga bostäder som är avsedda för personer över en viss ålder, vanligen . Det kan också finnas en övre åldersgräns för att komma i fråga för en seniorbostad. Enligt anges beträffande seniorbostäder att den övre gränsen för att flytta till en sådan ofta är . Bostäderna utgör en del av det ordinära bostadsbeståndet och något biståndsbeslut enligt socialtjänstlagen för att få flytta in behövs således inte. Seniorbostäder byggs ibland, men inte alltid, med en högre nivå av tillgänglighet. Det finns dock inte några särskilda byggregler eller krav för seniorbostäder enligt bygglagstiftningen. Mellan har antalet seniorbostäder nästan tredubblats (antalet har ökat från 11 400 till 32 800). I många fall har särskilda boenden eller liknande omvandlats till seniorbostäder. Drygt hälften av alla seniorbostäder ägs av kommunala bostadsbolag. Den andra halvan av beståndet ägs av bostadsrättsföreningar (), stiftelser (), privata fastighetsägare () och övriga fastighetsägare (). Av uppgifter på internet framgår att det också finns s.k. boenden för personer , även kallade andrahalvan av livet-lägen- heter. Exempel på sådana boenden finns bl.a. i kollektivhus/bogemenskap i , och . Normalt uppställs som krav för sådant boende att man har fyllt och inte har några hemmavarande barn . Ofta är upplåtelseformen i dessa fall kollektiv hyresrätt. Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder Enligt lagen (2000:1383) om kommunernas bostadsförsörjningsansvar ska kommunernas planering syfta till att skapa förutsättningar för alla i kommunen att leva i goda bostäder och att främja att ändamålsenliga åtgärder för bostadsförsörjningen förbereds och genomförs (1 §). Om det behövs för att främja bostadsförsörjningen ska en kommun anordna bostadsförmedling (3 §). I bostadsenkät anges att enligt kommunernas bedömningar finns det en bostadsförmedling i 14 kommuner. Den verkliga siffran är dock enligt rapporten lägre än så. I flera fall där kommunerna svarat att det finns en bostadsförmedling handlar det snarare om att det finns en lista med namn och kontaktuppgifter till olika fastighetsägare på kommunens webplats eller att man syftar på förmedlingen hos det allmännyttiga bostadsbolaget. I 216 kommuner har allmännyttan en egen kö och i 76 kommuner samlas kontaktuppgifter till hyresvärdar på kommunens webplats. Av de allmänna reglerna för Stockolms stads bostadsförmedling framgår att det är fastighetsägaren som beslutar om de krav som gäller för att en kund i bostadskön ska bli godkänd som hyresgäst. Krav kan avse typ av inkomst, inkomst av viss storlek, ålder m.m. Kraven ska framgå av lägenhetsannonsen. Hyresvärdens krav kan innebära att en kund förbigås i samband med inbjudning till visning eller i samband med att hyresgästförslag tas fram. Lägenheterna förmedlas i regel efter kötid. Ofta finns åldersgränser uppställda för när man tidigast kan ställa sig i bostadskön. Av rapporten Den bortglömda diskrimineringen8 framgår att i gäller en åldersgräns för att skaffa sig en personlig profilsida och att i och gäller normalt 18 respektive för att registrera sig som sökande. I rapporten återges ett svar av styrelsen för bostadsförmedling (styrelseärende nr 35/2003) med anledning av en skrivelse från en bostadssökande angående 18-årsgränsen. Huvudmotivet för en åldersgräns har varit att skapa en så aktiv kö som möjligt och som består av personer som tecknar egna kontrakt och avser bo i den förmedlade lägenheten.---Ur social synvinkel är det också nödvändigt att ställa sig frågan om det är rättvist att tiden i bostadskön är beroende av hur andra agerar (dvs. att födas av rätt förälder) och inte hur man själv agerar. 8 Rapport framtagen av LSU, SPF, PRO och Seniorkraft Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder Det finns också särskilda lägenheter som är avsedda för vissa ålderskategorier som förmedlas t.ex. av bostadsförmedling såsom ungdomslägenheter och seniorlägenheter. Med en ungdomslägenhet menas vanligen en hyreslägenhet på maximalt som endast erbjuds kunder i bostadskön som är 18–. Det finns inte någon särskild ungdomskö hos bostadsförmedlingen. Den som är intresserad måste stå i bostadskön och själv söka och anmäla intresse för de ungdomslägenheter som dyker upp. Ungdomslägenheterna fördelas enligt en särskild turordning beroende på kötid. Lägenheterna fördelas mellan åldersgrupperna, dvs. lika många lägenheter reserveras för respektive åldersgrupp. Huruvida lägenheten ska användas och annonseras som en ungdomslägenhet bestäms av den hyresvärd som äger hyreshuset. bostadsförmedling förmedlar två olika former av seniorlägenheter, dels för personer från och med , dels för personer som fyllt . Hyreskontrakten på de senare lägenheterna (vilka ofta finns i f.d. ) innehåller som regel en klausul som begränsar rätten att överlåta hyresrätten eller upplåta lägenheten i andra hand. På orter med högskolor och universitet finns bostäder särskilt avsedda för studenter. Det förekommer att det uppställs åldersgränser för att få ställa sig i kö eller för att få hyra dessa bostäder. Som villkor för att ställa sig i kö kan gälla en 16-årsgräns eller en 18-årsgräns. För att kunna teckna ett hyresavtal måste man i regel ha fyllt . Exempel på övre åldersgränser för att få hyra ett studentrum eller en studentlägenhet som vi funnit är 35, 47 och . Det förekommer även att bostadsrättsföreningar uppställer en åldersgräns för förvärv av bostadsrätt. Som exempel kan nämnas krav på att en bostadsrätt inte får överlåtas till någon som är . Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder I 2 kap. bostadsrättslagen (1991:614) finns bestämmelser om medlemskap. Enligt 2 kap. 1 § avgörs frågan om att anta en medlem i en bostadsrättsförening av föreningens styrelse med iakttagande av de villkor för medlemskap som anges i föreningens stadgar och bestämmelserna i nämnda kapitel. I 2 § samma kapitel anges att vissa stadgevillkor för medlemskap är utan verkan. Det gäller sådana som innebär att ett visst medborgarskap eller en viss inkomst eller förmögenhet ska utgöra förutsättning för inträde i föreningen och att den till vilken en bostadsrätt övergår ska utses av någon annan än bostadsrättshavaren eller godkännas enligt andra grunder än som gäller enligt denna lag för inträde i en bostadsrättsförening. Detsamma gäller enligt tredje punkten samma paragraf om villkoret annars med hänsyn till sitt innehåll eller på annat sätt är oskäligt mot den som vill vinna inträde i föreningen eller överlåta sin bostadsrätt. I förarbetena till bestämmelsen i tredje punkten anfördes bl.a. följande. Avsikten är att fånga upp sådana stadgevillkor för medlemskap som inte kan hänföras till punkt 1 eller 2, men som ändå är oskäliga – antingen med hänsyn till sitt innehåll eller med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet. Utgångspunkten vid bedömningen av vilka villkor som kan vara oskäliga, bör främst vara den öppenhet som ska prägla bostadsrättsföreningar samt principen om lika behandling av medlemmarna. Inom denna ram bör en bostadsrättsförening ha frihet att ställa upp de villkor för medlemskap som är sakligt motiverade utifrån föreningens ändamål. Det kan enligt förarbetena vara tillåtet att ställa som villkor att medlemmarna måste tillhöra en organisation för bostadsrättsföreningar men inte att de ska tillhöra en organisation som har någon från föreningen klart artskild verksamhet, t.ex. en aktiesparklubb. Villkor att medlemmen ska tillhöra en viss yrkeskategori eller vara anställd hos en viss arbetsgivare godtas om det finns ett samband mellan föreningens verksamhet och villkoret. I förarbetena uttalades även att det hade blivit vanligt med villkor om särskilda åldersgränser vid förvärv av bostadsrätt i eller liknande och att sådana villkor bör godtas. I kommentaren till bostadsrättslagen anges bl.a. följande.9 Andra villkor som förekommer i praktiken är särskilda åldersgränser för medlemmar i bostadsrättsföreningar som innehar . Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder bör enligt propositionen godtas. Detsamma torde gälla hus för s.k. seniorboende eller dylikt. I ett fall (beslut SÖH 228/99) fick enligt stadgarna som medlem antas endast den som fyllt men ännu ej . Hovrätten fann att stadgevillkoret som sådant varken med hänsyn till sitt innehåll eller på annat sätt kunde anses oskäligt mot den som vill vinna inträde i föreningen. Då villkoret inte heller ansågs oskäligt mot sökanden i ärendet – bl.a. gjordes gällande att dispens från villkoret meddelats i stor utsträckning – avslog hovrätten ansökan om medlemskap. kan dock situationen vara den att åldersgränsen inte uppfylls av en make eller annan närstående som bott tillsammans med bostadsrättshavaren och som vill överta bostadsrätten. Sådana fall täcks dock normalt av bestämmelserna i 5 § som ger denna kategori en i det närmaste ovillkorlig rätt till medlemskap. Det förekommer även att föreningar har andra åldersgränser än de nu redovisade. fann i ÖH 5018-05 att ett stadgevillkor som tog sikte på ålder var oskäligt till sitt innehåll. I stadgarna angavs som ett villkor för medlemskap att sökanden skulle ha uppnått lägst . Föreningen angav som skäl för åldersgränsen att föreningen endast hade ett litet antal medlemmar. Den önskade genom stadgevillkoret förhindra kortvariga medlemskap samt anförde att ungdomar lever ett aktivt liv utanför sin bostad vilket gör att de inte tar del av föreningsarbetet på samma sätt som äldre medlemmar. Hovrätten ansåg att åldersgränsen inte framstod som ett adekvat sätt för föreningen att uppnå det syfte som stadgevillkoret skulle tillgodose och lämnade det därför utan avseende. Vårt förslag: Diskrimineringsförbudet i fråga om varor, tjänster och bostäder samt anordnande av allmän sammankomst och offentlig tillställning i diskrimineringslagen (2008:567) kompletteras så att det innefattar även ett förbud mot diskriminering som har samband med ålder. Förbudet gäller dock inte tillhandahållande av försäkringstjänster och hindrar inte heller annan särbehandling på grund av ålder, om den har ett berättigat syfte och de medel som används är lämpliga och nödvändiga för att uppnå syftet. Vår bedömning: Förutsättningarna för befogad särbehandling på grund av ålder i fråga om tillhandahållande av försäkringstjänster bör regleras i en särskild undantagsbestämmelse. Utgången av det arbete som pågår på Europanivå liksom Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder beredningen i av frågan om motsvarande undantag avseende kön bör dock avvaktas innan en sådan undantagsbestämmelse införs i diskrimineringslagen. Ett förbud mot åldersdiskriminering bör införas Vi har i uppdrag att föreslå hur ett skydd mot diskriminering på grund av ålder ska införas på de samhällsområden – utom värn- och civilplikt – som saknar ett sådant skydd i diskrimineringslagen. Syftet med vårt uppdrag är att säkerställa samma nivå av skydd mot diskriminering oavsett diskrimineringsgrund. Ett motsvarande syfte har det föreslagna EU-direktivet om likabehandling som vi enligt våra utredningsdirektiv ska beakta. Enligt förslaget som f.n. behandlas i ska som tidigare redovisats ett förbud mot diskriminering på grund av religion eller annan övertygelse, funktionshinder, ålder och sexuell läggning gälla bl.a. i fråga om tillgång till och tillhandahållande av varor och tjänster som är tillgängliga för allmänheten inklusive bostäder. Som vi inledningsvis anfört behandlar vi varor, tjänster och bostäder tillsammans med allmän sammankomst och offentlig tillställning. Dessa företeelser har ett nära samband och regleras för övrigt i samma paragraf i diskrimineringslagen. Den redovisning vi lämnat tidigare i detta avsnitt visar att åldersgränser tillämpas i olika sammanhang på samhällsområdena varor, tjänster och bostäder liksom allmän sammankomst och offentlig tillställning. I vissa fall har särbehandlingen på grund av ålder sin grund i föreskrifter i lag eller annan författning. I andra fall är det fråga om särbehandling som den som tillhandahåller varan, tjänsten eller bostaden själv beslutat om medan den i åter andra fall kan bygga på riktlinjer, rekommendationer eller regler från branschorganisationer eller liknande. framförde som sin uppfattning att det förelåg ett visst behov av förbud mot åldersdiskriminering på området varor, tjänster och bostäder. I fråga om allmän sammankomst och offentlig tillställning anförde kommittén endast att ytterligare överväganden krävdes i fråga om diskrimineringsgrunden ålder. Regeringen konstaterade för sin del beträffande båda dessa samhällsområden att det fanns skäl att överväga om ett generellt eller i något avseende avgränsat diskrimineringsförbud i fråga om Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder ålder borde införas och förklarade att den avsåg återkomma till frågan i ett senare sammanhang (prop. 2007/08:95 s. 244 och 251 f.). saknas alltså ett uttryckligt förbud mot diskriminering på grund av ålder på dessa samhällsområden medan ett sådant förbud gäller för samtliga övriga diskrimineringsgrunder. För att skapa ett likadant skydd oavsett diskrimineringsgrund bör enligt vår mening det införas ett diskrimineringsförbud även för ålder. konstaterade att det sakliga behovet för undantag i är större beträffande ålder än för de andra diskrimineringsgrunderna och framhöll att förbudet på samhällsområdet varor, tjänster och bostäder bör förenas med ett omfattande undantag för att inte sådan särbehandling på grund av ålder som kan anses befogad ska bli förbjuden. Vi delar denna bedömning. För att inte också berättigat hänsynstagande till ålder ska träffas av det förbud som vi föreslår måste förbudet förenas med undantag. I förslaget till det nya EU-direktivet anges att medlemsstaterna får tillåta särbehandling på grund av ålder om sådan särbehandling kan motiveras av ett berättigat syfte och de medel som används är lämpliga och nödvändiga för att uppnå syftet. Det anges vidare särskilt att direktivet inte utgör hinder mot bestämda åldersgränser när det gäller tillgång till bl.a. vissa varor och tjänster. Medlemsstaterna får också tillåta särbehandling när det gäller finansiella tjänster om särbehandlingen baseras på riskbedömningar där ålder eller funktionshinder används som bestämmande faktor, förutsatt att bedömningen bygger på relevant och tillförlitlig statistik och att särbehandlingen är proportionerlig. I förarbetena10 till diskrimineringslagen anför regeringen – vid behandlingen av åldersdiskrimineringsförbudet på arbetslivets område – att den ansåg att ett förbud utan undantag skulle kunna innebära icke önskvärda nackdelar för både yngre och äldre arbetstagare. Det var alltså inte givet att ett diskrimineringsförbud utan undantag innebär en starkare ställning för yngre eller äldre än en förbudsregel som lämnar visst utrymme för avsteg från huvudregeln. Undantag från diskrimineringsförbudet skulle alltså inte utan vidare uppfattas som en nackdel för vare sig yngre eller äldre. 2007/08:95 s. 175 f. Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder Beträffande undantagets utformning sades vidare att utrymmet för undantag från diskrimineringsförbuden i EG-direktiven om diskriminering bör vara litet oavsett samhällsområde. Lagens undantagsbestämmelser bör därtill om möjligt vara utformade dels på ett enhetligt sätt, dels med en avfattning som inte låser tillämpningsområdet till specifika förhållanden. Undantagsreglernas lydelse bör också om möjligt knyta an till hur undantagsbestämmelser i den hittillsvarande diskrimineringslagstiftningen formulerats. Om de nationella bestämmelserna dessutom avfattas på samma eller liknande sätt som de formuleringar som används i EG-direktivens bestämmelser är detta typiskt sett en fördel. Mot bakgrund av det som ovan anförts anser utredningen att utgångspunkten för ett undantag i fråga om varor, tjänster och bostäder samt allmän sammankomst och offentlig tillställning bör vara ett generellt undantag utformat på samma sätt som de generella undantagen för ålder som redan finns i diskrimineringslagen. Således bör innebörden vara att diskrimineringsförbudet inte hindrar särbehandling på grund av ålder, om den kan motiveras av ett berättigat syfte och de medel som används är lämpliga och nödvändiga för att uppnå syftet. Vår syn på författningsreglerade åldersgränser I det följande redovisar vi vår syn på de författningsreglerade åldersgränserna mot bakgrund av ett sålunda utformat undantag. Försäljning och servering av alkohol Ett av de främsta syftena med den svenska alkoholpolitiken är att skydda barn och ungdomar. I propositionen till den nya alkohollagen sägs att ingen på allvar kan ifrågasätta det faktum att alkoholkonsumtion är skadlig för barn och ungdomar. Det gäller såväl risken för fysiska skador som de konsekvenser som ett bruk av alkohol kan få för unga människor som inte på samma sätt som vuxna kan förväntas ha utvecklat sina kontrollmekanismer. I förarbetena framhålls betydelsen av en restriktiv lagstiftning på alkoholområdet och betonas att det är särskilt angeläget att regelverket ger barn och ungdomar det skydd de behöver (prop. 2009/10:125 s. 56 och 80). Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder Som framgått gäller åldersgränsen för försäljning av starköl, vin och spritdrycker, för försäljning av öl med en alkoholhalt mellan 2,25 och 3,5 volymprocent och för servering av nämnda drycker. Det skäl som huvudsakligen motiverat den högre åldersgränsen vid försäljning av alkoholdrycker i butik är att ungdomar får tillgång till alkoholdrycker framförallt genom äldre kamrater och syskon och att med en lägre åldersgräns riskeras att alkoholdrycker sprids till ännu yngre ungdomar. Motivet till 18-års- gränsen vid servering av alkoholdrycker på t.ex. restaurang är att drickande på restaurang förutsätts ske under kontrollerade former. Åldersgränserna i alkohollagen får anses ha ett berättigat syfte och vara såväl lämpliga som nödvändiga för att uppnå detta syfte. Försäljning av tobak och nikotinläkemedel Syftet med den 18-årsgräns som gäller för att få köpa tobak är att förhindra tidig tobaksdebut och minska tobakskonsumtionen för att därigenom förbättra folkhälsan. Även denna åldersgräns måste anses ha ett legitimt syfte och åldersgränsen som sådan både lämplig och nödvändig. Av samma skäl måste motsvarande 18-årsgräns för inköp av nikotinläkemedel anses befogad. Försäljning av receptfria läkemedel För att få köpa receptfria läkemedel på öppenvårdsapotek uppställs inte något ålderskrav men däremot gäller en 18-årsgräns om de säljs på annat ställe. Åldersgränsen har införts av patientsäkerhets- och folkhälsoskäl; det är viktigt att läkemedel används på rätt sätt.