sou · GXB316d3 · 2010-01-01 00:00:00 — Myndigheterna skulle organisera sig för att kunna delta i den regionala samverkan genom portföljmodellen. Enligt vår bedömning skulle en sådan organisatorisk lösning svara sämre mot samtidens behov och inte ge samma kraft åt frågorna. Vi har därför valt att föreslå en sammanslagning av samt- liga de berörda myndigheterna. En sfär för frågor om samtid, historia och livsmiljö Vi menar att kulturpolitiken som en prioriterad uppgift samlat bör driva frågor om historiska, konstnärliga och estetiska värden och tolkningar i gestaltningen av vår gemensamma livsmiljö. Då uppnås en rad positiva konsekvenser. Om dessa samlade frågor dessutom kombineras med kunskaper om aktörer och verksamheter inom andra politikområden så kan kulturverksamheterna få en handfast samhällelig betydelse. För den som vill bli lyssnad till gäller det, förutom att ha ett starkt kommunikativt tilltal, att komma in i processer vid rätt tillfälle och med rätt saker. Kunskaper och perspektiv måste föras in i sammanhanget . Det gäller att både vara förebildlig och arbeta förebyggande. Det behöver finnas en organisation anpassad för denna uppgift. Det som kan uppnås är att konsten erbjuds nya arenor och att både konsten och kulturarvet förknippas med samhällsutveckling. Den fysiska miljön blir rikare – det sociala rum som bidrar till öppna gemenskaper tillgängliga för alla kan omsättas i praktik. Kulturarv och konst kan nå ut, utanför institutionerna, i vardagens sociala rum, i städer och på landsbygd. Att samla verksamheterna i den föreslagna sfären får, enligt vår uppfattning, betydelse för att stärka kultur som en aspektpolitik. Det ger nya, bredare och mer samlade kontaktytor mot andra områden. Kommunerna möter en ny aktör med ett ansvar som bättre svarar mot kommunernas arbete enligt . Samma gäller länsstyrelserna i deras ansvar för samhällsplanering och andra samhällsprocesser. Andra statliga myndigheter möter en partner som på ett mer ändamålsenligt sätt svarar mot aktuella frågor. Även länsmuseerna möter en ny aktör som bör svara bättre mot deras samlade ansvar. Här behandlar vi de organisatoriska aspekterna av vårt förslag. Vi har alltså i vårt arbete övervägt två skilda organisatoriska alternativ – att föreslå en myndighet med ansvar för sfären respektive att göra myndigheter med delat ansvar för sfären, vilka får en delvis delad målbild. Vi förespråkar emellertid alternativet med en samlad myndighet och det är detta alternativ som redovisas nedan. En sfär för frågor om samtid, historia och livsmiljö Verksamheterna inom sfären domineras inte, såsom verksam- hetsgruppen arkiv, bibliotek och språk, av två stora yrkeskate- gorier. De yrkesmässigt verksamma har en rad olika utbildningar inom såväl konstnärliga och humanistiska ämnen som inom samhälls- och naturvetenskap eller kombinationer av skilda ämnen. Det finns på den grunden alltså ingen anledning att förutsätta ett behov av en längre förändringsprocess för att först föra olika yrkes- grupper närmare samman. Däremot behövs, som vi inledningsvis nämnt, insatser för att vinna medarbetarna för förändringen. Det är deras kunskap och kreativitet som ska ge konkretion åt en ny inriktning. En samlad myndighet inrättas med ansvar för frågor om samtid, historia och livsmiljö. Den nya myndigheten sätts samman av dagens myndigheter , , , och Arkitektur- museet. Vi menar också att ett samlat grepp på vissa av musei- frågorna har sin naturliga hemvist i en sådan verksamhetsgrupp. Vi föreslår preliminärt att myndigheten blir en enrådighets- myndighet. Det innebär att , Riksutställ- ningars, , Statens konstråds och funktion som egna och självständiga myndig- heter försvinner. Vi föreslår att en organisationskommitté tillsätts för att genomföra förändringen. Inom ramen för dess arbete bör också närmare äverväganden om styrningsformen för myndigheten kunna göras. Den samlade myndigheten bör få i uppdrag att ha den nationella överblicken över sin sfär. Den nya myndigheten bör organiseras för att kunna delta i det regionala och kommunala samspelet genom den s.k. portföljmodellen. Vidare handlar arbetet för och med de statliga museerna, och det ansvar statens har för museiverksamhet i landet, om stöd i musernas kärnområden som K-samsök, bevarande och förvaltningsfrågor samt insatser för kontinuerlig prövning och utveckling av museernas grunduppdrag. Detta redogörs närmare för i Museikoordinatorns kommande betänkande. Delar av verksamheten vid , Riksutställningar och föreslår vi ska fortsatt utföras, andra delar ska En sfär för frågor om samtid, historia och livsmiljö avvecklas eller ges en ny inriktning. En museikoordinatorsfunktion ska byggas upp bl.a. av delar av Riksutställningar. De verksamheter och ansvarar för bör i allt väsentligt utföras även . För alla verk- samheterna gäller dock förstås att de tillsammans behöver utvecklas och förändras. De ska organiseras på ett sådant sätt att de kan uppnå större effekter genom att integreras. Det kan t.ex. innebära samarbete mellan medarbetare med kompetens inom konstnärlig gestaltning respektive inom miljöersättningssystem av olika slag.102 Arbetet kan handla dels om synpunkter på utformning av ersätt- ningssystem eller utformning och inriktning av de praktiska åtgärderna inom systemen. En stor del av frågorna om den inre organisationen bör den föreslagna myndigheten själv kunna han- tera. En organisationskommitté bör dock tillsättas för att genom- föra den initiala sammanslagningen av verksamheterna inklusive förändrad inriktning av vissa uppgifter. De verksamheter som förs över från till den samlade myndigheten ska utvecklas och förändras i samspel och integration med övriga verksamheter. Verksamheterna ska orga- niseras på ett sådant sätt att de kan uppnå större effekter. Vi förutsätter att den samlade myndigheten kommer att vara lokaliserad såväl i som i . Vi föreslår i kapitel 12 att delar av de resurser Riksantikvarie- ämbetet förfogar bör fördelas via den s.k. portföljmodellen och att andra delar bör ses som associerade resurser. Det innebär att verksamhet med detta syfte i den samlade myndigheten bör inriktas och organiseras för att passa detta arbetssätt. Praktiska konsekvenser för Riksutställningar När den egeninitierade utställningsproduktionen upphör behöver den samlade myndigheten i stället organisera sig för samverkan med statliga och andra kulturinstitutioner. Vi förutsätter att den samlade myndigheten i likhet med förhållandena kommer att 102 Till exempel inom lantbruket genom CAP (Common Agricultural Policy). Exempel på andra områden landsbygdsutveckling och skogsnäringen. En sfär för frågor om samtid, historia och livsmiljö bedriva utställningsproduktion i de för detta ändamål hyrda lokalerna i . Även viss utställningsproduktion i samverkan med andra aktörer, såväl statlig myndigheter som ideella aktörer, bör kunna förekomma. När Riksutställningar verksamhet omvandlas, kan vissa av myndighetens resurser frigöras för att används till övergripande museifrågor i enlighet med Museikoordinatorns förslag. Verksamheten ges en delvis ny inriktning enligt ovan. Projekt med konstnärlig utsmyckning bör drivas som men verksamheten bör också innebära arbete med nationell överblick, utveckling, metoder, processer samt nya tillämpningsområden t.ex. i fråga om landskapsgestaltning. har lokaler och administration gemensamt med . bör nämnden inordnas både lokalmässigt och administrativt i den föreslagna myndigheten. I den fortsatta beredning av det förslag som vi nu lämnar så bör den omständigheten beaktas att läggs ned fr.o.m. . Vi föreslår i kapitel 12 att den resurs nämnden förfogar över för länshemslöjdskonsulenter bör fördelas via den s.k. portfölj- modellen. Det innebär att verksamhet med detta syfte i den sam- lade myndigheten bör inriktas och organiseras för att passa detta arbetssätt. De lokalytor och medel som finns för utställningsverksamhet bör nyttjas på delvis annat sätt. Resurserna bör vara möjliga att använda i samverkan de resurser som kommer att finns vid den samlade myndigheten. Regeringen har angett att museet ska överta det uppdrag om en mötesplats för form och design som ligger hos Föreningen . Den samlade myndigheten bör få i En sfär för frågor om samtid, historia och livsmiljö uppdrag att hitta former för användning och ansvar för utställ- ningsresurserna i samverkan med andra aktörer och intressenter. Vad gäller arkivverksamheten uppstår i den samlade myndig- heten möjligheter till samordning mellan arkiv och det Antikvarisk-topografiska arkivet103 vid Riksantikvarie- ämbetet. Vid finns ett mindre antal tjänster som är inriktade mot museiområdet. Dessa tjänster bör föras över till den samlade myndigheten. En konsekvens av våra organisatoriska förslag är att , vid , bör flyttas till den samlade myndighet som ansvarar samtid, historia och livsmiljö och där museisamordningen föreslås finnas. I samband med detta bör övervägas om inte verksamheten skulle kunna organiseras som ett aktiebolag med särskild vinstbegräns- ning.104 Konkurrensutsatta verksamheter vid statens förvaltningsmyndigheter I samband med en flytt av bör en utredning ske i särskild ordning av frågor om konkurrensutsatt verksamhet vid det som är respektive . Enligt en rapport från Statskontoret har ca 101 miljo- ner kronor i konkurrensutsatt verksamhet och Riksantikvarie- 103Förvaltar ritningar, fotografier och handlingar över kyrkor och vissa kulturhistoriskt värdefulla byggnader. 104Ett antal anslagsfinansierade aktiebolag med såväl statliga som landstingskommunala huvudmän finns . (SFS 2005:551, 2005:812) finns också möjligheten att inrätta aktiebolag med särskild vinstbegränsning (svb). Aktiebolag svb innebär att ett aktiebolag inrättades av regeringen eller möjligen av en statlig myndighet (som då räknas som stiftare 2005:551, kap 2, § 1). Stiftaren upprättar en stiftelseurkund, bolagsordning och utser styrelsen. Styrelsen ansvarar för bolagets organisation och förvaltning av dess angelägenheter. Den utser i sin tur en verkställande direktör som sköter den löpande förvaltningen enligt styrelsens riktlinjer och anvisningar. En sfär för frågor om samtid, historia och livsmiljö ämbetet ca 121 miljoner.105 och den uppdrags- arkeologiska verksamheten vid skulle kunna föras samman till ett för de berörda myndigheterna i denna sfär och i sfären för arkiv, bibliotek och språk gemensamt aktiebolag med särskild vinstbegränsning. Här kan jämförelser göras t.ex. med som har rätt att, efter regeringens godkännande, bilda helägda bolag i de fall en sådan verksamhetsform är mest ända- målsenlig för avgiftsfinansierade projekt. Fördelarna med en sådan lösning är att konkurrensutsatt verksamhet hålls tydligt åtskild från myndighetsutövning och mer typiska uppgifter för förvaltnings- myndigheter. 105 Statskontoret, 2008/74-5, Konkurrensutsatt verksamhet II – en analys av statliga myndig- heters konkurrensutsatta verksamhet. 17En sfär för frågor om konstarterna Vår bedömning: En gemensam myndighet för bidragsgivning och ersättningar till konstnärer och upphovsmän bör ge konsten en starkare ställning och bidra till att konsten och konstnärerna i än högre grad kan delta i samhälleliga utvecklingsfrågor. En ny myndighet för konstarterna skapas genom att viss verksamhet inom , hela med Bildkonstnärsfonden samt och viss verksamhet inom Stiftelsen läggs samman. En organisationskommitté bör tillsättas för att genomföra organisationsförändringen. Förändringen bör kunna göras . 17.1Inledning – motiv för sfären Vi kommer i det följande att lämna en redogörelse för de verksam- heter som ingår i det område för frågor om konstarterna som vi föreslår. Redan inledningsvis vill vi dock ge de motiv som vi ser för att samla frågor om konstarterna i en av kulturpolitikens huvud- sfärer. Vi har i vårt betänkande lagt stor vikt vid att det kulturpolitiska perspektivet breddas till att på allvar omfatta vars och ens kulturella behov och uttryck. Vårt förslag om en sfär för konstarterna inne- bär att vi vill skapa en plattform för att ge konsten en starkare ställ- ning i samhälleliga utvecklingsfrågor, brett uppfattade. Indelningen i sfärer innebär att samverkan också mellan dessa ska underlättas En sfär för frågor om konstarterna På så sätt kan litteraturfrågor bli frågor som berör både sfären för arkiv, bibliotek och språk och den nu föreslagna sfären för konstarterna. Likaså kommer t.ex. konstfrågorna att beröra såväl sfären för samtid, historia och livsmiljö som sfären för konstarterna. Ny organisation med nya uppgifter Vi anser att den nuvarande kulturpolitikens inriktning på specifika konstorienterade insatser bör ersättas med en politik där konstens ställning stärks inom ramen för de generella samhälleliga proces- serna och där konsten och konstnärerna ges möjlighet att ta ett större utrymme på den samhälleliga arenan. Ansvaret för statens insatser för konstarterna är upp- splittrat på flera myndigheter och aktörer vilket, enligt vår uppfatt- ning, gör att ingen, var och en för sig, kunnat agera tillräckligt kraftfullt eller strategiskt till gagn för hela ansvarsområdet. De kultur- politiska insatserna kännetecknas sammantaget mer av administration av de många och små stödordningarna än av insatser för att komma till rätta med de verkliga orsakerna till områdets problem och svårigheter. Vi vill ha fortsatt starkt fokus på de konstnärliga uttrycks- formerna och på kulturskaparnas villkor och vi vill att kulturpoli- tiken ska ha en organisation och arbetsformer som säkerställer detta. De insatser som gjorts för dansen kan i den mindre skalan anses vara förebildliga. Dessa har sin grund i ett pro- cessorienterat arbetssätt som förutsätter en aktiv dialog mellan stat, landsting, kommuner och andra aktörer inom området. Detta är skälet till de organisationsförändringar som följer av förslaget om den tredje sfären. Konstens roll i samhället behöver stärkas och den organisation vi förordar bör vara speciellt inriktad på detta. Som grundstrategi för arbetet förordar vi satsningar för att bättre än integrera konsten och det konstnärliga arbetet med andra samhällsprocesser. En sfär för frågor om konstarterna 17.2Statens organisation av verksamhetsgruppen Konstarterna I detta avsnitt redogörs för de verksamheter som föreslås ingå i sfären för konstarterna. Området präglas av kulturpolitisk verk- samhet men det är också här de insatser som riktas till konst- utövare och upphovsmän har sin hemvist. Myndigheten är jämnårig med den nationella kulturpolitik som fastslogs av 1974. Med start detta år inrättades det nya som hade till huvuduppgift att hantera och främja den nya kulturpolitiken: Det nya bör vara ett serviceorgan som biträder stats- makterna i kulturpolitiska frågor och lämnar råd och stöd till lands- ting, kommuner och organisationer. Ett sådant organ skulle som sin centrala uppgift ha att främja de mål statsmakterna uppställer för kulturpolitiken, skrev man i betänkandet Ny kulturpolitik 1972. Ett viktigt motiv för att skapa en myndighet av detta slag var att öka inflytandet från bl.a. folkrörelser, konstnärsorganisationer och kommunrepresentanter när det gällde frågor av central betyd- else för utvecklingen av kulturpolitiken. Utredarna pekade också på betydelsen av ett i övrigt brett kontaktnät för att få den nya kulturpolitiken förankrad i inte bara etablerade institutioner, utan även grupper, individer och organisationer utanför dessa. Tyngd- punkten i verksamheten hos den nya myndigheten låg på rådgiv- ning och utredning. Bidragsfördelning inom olika konstområden skulle ske, men på en förhållandevis blygsam nivå. Det nya kultur- rådet övertog ansvar och verksamhet från bl.a. Teater- och musik- rådet, och tidskriftsnämnden, vilka upphörde. har genomgått många förändringar , men grunduppdragen är i stort sett oförändrade. ska enligt instruktionen följa utvecklingen inom kulturområdet och ge ett En sfär för frågor om konstarterna samlat underlag för den statliga kulturpolitiken samt bistå regeringen vid genomförandet av denna.1 Verksamhetens omfatt- ning har ökat. Nya uppdrag tillförs så gott som , dels av till- fällig art, dels av mer eller mindre permanent karaktär. Dessutom har bidragsfördelningen kommit att ta en allt större del av resurser i anspråk – på bekostnad bl.a. av de uppgifter som handlar om uppföljning, utvärdering och analys. Enligt egna beräkningar gick av för- valtningskostnaderna till bidragshantering . Motsvarande andelar för kunskapsuppbyggnad och information/kommunikation var . hanterades 6 337 bidrags- ärenden av myndigheten. Detta var en minskning med 1 269 jäm- fört med 2006. Nästan hela minskningen ligger inom projektom- rådet Access, dvs. det sysselsättningsprojekt som pågått och som syftar till att samla, vårda och tillgängliggöra kulturarvet. Den största andelen bidragsmedel betalas ut inom scenkonst- området. gick av rådets totala bidragsmedel till teater-, dans- och musikområdet. Konst, museer och utställningar fick , litteratur, bibliotek och kulturtidskrifter 11 pro- cent medan övriga, konstområdesövergripande projekt fick 4 pro- cent av bidragsmedlen. Det överlägset största antalet ansökningar noterades inom de s.k. branschstöden medan antalet ansökningar från fria grupper och regionala institutioner låg på en betydligt lägre nivå.2 I övergripande mål ingår att internationellt och interkulturellt samarbete ska öka och integreras i verksamheten. Särskilda medel finns också att söka för internationellt och interkulturellt kulturutbyte. Regeringen beslutade att –2010 satsa på en för- stärkt bidragsgivning till internationell och interkulturell kultur- verksamhet. har också ett anslag på 8 mil- joner kronor för att främja minoriteternas språk och kultur genom bidrag och övriga insatser. Bidrag ges till litteratur, kulturtidskrifter eller andra projekt som rör nationella minoriteters kultur. 1Förordning med instruktion för 2Källa: årsredovisning 2007 En sfär för frågor om konstarterna fördelar ca 1,6 miljarder i bidrag. Dessa bidragsmedel är ordnade som 12 olika anslag i det regleringsbrev regeringen utfärdat till . Anslagsposterna kompletteras med ett stort antal särskilda villkor för de bidrag som ska fördelas. De kan t.ex. behandla viss verksamhet som, enligt regeringen, ska ingå i anslagsposten. De kan i vissa fall t.o.m. ange en särskild sum- ma pengar som ska betalas ut till ett visst ändamål. Uppställningen av anslagen har genomgått en del förändringar. Generellt sett kan man säga att antalet anslag har varit i stort sett oförändrat medan antalet anslagsposter minskat . Detta gör att fått större möjligheter att själv göra prioriteringar inom anslagen. Regeringen överlåter således till myndigheten att i högre grad göra bedömningar på detaljnivå, vilket sannolikt kräver en mer noggrann handläggning av ansökningarna och en mera ingående prioriteringsdiskussion än tidigare.3 Även kunskapsuppbyggande uppdrag är sammansatt av många olika delar. Huvudsakligen omfattar det att följa utveck- lingen inom kulturlivets olika områden på ett sådant sätt, att myndigheten kan utforma underlag för kulturpolitiska beslut inom regering och riksdag. Återrapporteringen till regeringen sker dels genom regelbundet återkommande årsredovisningar, budgetunder- lag och omvärldsanalyser men även genom särskilda utredningar och rapporter som ofta behandlar angelägna enskildheter inom det offentliga kulturlivet. Insamling och presentation av statistiska uppgifter är en viktig del av detta arbete. är statistikansvarig myndighet på kulturområdet, vilket bl.a. innebär att myndigheten också har i uppdrag att förbättra och utveckla statistiken inom olika områden. Statistiken behandlar både specifika kulturområden och allmänna, övergripande uppgifter. Statistik inom kulturom- rådet har blivit allt mera efterfrågade och rådet har som målsättning att förbättra kulturstatistikens samtliga faser. Bland annat har man deltagit i flera projekt som haft som målsättning att 3 föreslår i sin avlämnade granskning av och att en särskild referensgrupp för bedömning av stödet till institutionerna ska tillsättas. En sfär för frågor om konstarterna utveckla statistiken på nordisk och europeisk nivå. En annan viktig del av kunskapsuppbyggnaden är forskningsinriktade verksamhet. har och i allt större omfattning haft regelbundna dialoger med flera regioner och landsting. Diskussionerna med result- erade i en överenskommelse om gemensamma kulturpolitiska insatser inom flera områden. Västra Götalands- modellen har varit mönsterbildande för den typen av överlägg- ningar mellan staten och den regionala nivån på kulturområdet. har hänvisat till den i sitt huvudbetänkande och vår utredning har den som en av sina utgångspunkter för den nu föreslagna portföljmodellen. har fört liknande dialoger med , Region , och . och träffade en avsiktsförklaring om samverkan. är en statlig myndighet som bildades och som har till huvudsaklig uppgift att besluta om statliga bidrag och ersättningar till konstnärer inom bild-, ton-, teater-, dans- och filmområdet. Dessutom ska man främja internationellt konstnärs- utbyte och följa utvecklingen vad gäller konstnärernas ekonomiska och sociala förhållanden. I detta ingår bl.a. att fortlöpande bevaka trygghetssystemens utformning och tillämpning i förhållande till konstnärlig verksamhet. fördelade 2007 ca i stipendier och bidrag till ca 1 600 konstnärer. Bidrags- och stip- endieverksamheten berör samtliga ovan uppräknade konstområden. av medlen fördelas till bild- och formområdet. Eftersom konstnärer inom olika områden arbetar under olika för- hållanden och med olika förutsättningar, har insatser olika form inom olika konstområden. Ett stipendium kan t.ex. innebära tillgång till en ateljé vid Iaspis4 – som ingår i – men det kan även ha formen av ett resebidrag eller 4 International Artists Studio Program in En sfär för frågor om konstarterna ett bidrag till särskilda samarbetsformer. Det kan också vara ett tioårigt långtidsstipendium för att möjliggöra arbetsmässig trygg- het . Kvalitetsbedömning inom stipendie- och bidragsfördelning utses av regeringen och fattar bl.a. beslut av övergripande och principiell natur men beslutar också om långtidsstipendier och innehavare av statlig inkomstgaranti. För fördelning av övriga bidrag och stipendier svarar fyra organ inom nämnden: Styrelsen för samt arbets- grupper för komponister, musiker och sångare samt teater-, dans- och filmkonstnärer. Vid bedömning av de ansökningar som nämnden behandlar tas hänsyn till en rad olika faktorer. Precis som vid bidragsbe- dömningar av annat slag inom de olika konstområdena väger en bedömning av den konstnärliga kvalitén tungt. När det gäller effekterna av bidrag och stipendier säger bl.a. att man på individnivå kan konstatera att nämndens bidrags- och stipendieverksamhet har stor, ibland avgörande, betydelse för mottagarnas ekonomi och därmed arbetsmöjlig- heterna. Samtliga bidrags- och stipendieformer leder till att mot- tagarnas möjligheter att arbeta med sitt konstnärliga arbete ökar. Dessa slutsatser grundar sig på uttalanden och enkätsvar från konstnärerna själva, men man säger att de flesta utvärd- eringar tyder dessutom på att den enskilda konstnärens inkomst från sin konstnärliga verksamhet ökar när den får stipendier och/eller bidrag från nämnden.5 Arbetsstipendier och stora stipendier Arbetsstipendierna syftar till att konstnärerna ska kunna ägna sig åt konstnärlig yrkesutövning . Det finns inget krav på att konstnären ska återrapportera något resultat av denna verk- En sfär för frågor om konstarterna betalade ut i sådana arbetsstipendier. Bildkonstnärsfonden, som är en del av , har –2006 fördelat en stor del av arbetsstip- endierna till mottagare som inte fått något arbets- stipendium. Av de nya mottagarna har många varit unga, relativt nyutexaminerade konstnärer. I den undersökning som gjort beträffande mottagarna av tvååriga s.k. målinriktade arbetsstipendier –2004 framgår att stip- endierna i första hand används till levnadsomkostnader och arbets- material.