sou · GXB334d2 · 2010-01-01 00:00:00 — Det får därför övervägas om man vid anmälan ska vara tvungen att uppge datumet eller andra uppgifter för det bakomliggande stämmobeslutet. Utan protokoll blir också de arkiverade uppgifterna hos magrare, vilket kan försvåra utredningar i tvistiga fall. menar att man borde kunna införa den lättnaden i 7 kap. 48 § andra stycket aktiebolagslagen att det inte ska behövas något undertecknade av flera än bolagsstämmans ordförande och (eventuellt) en justeringsman eller protokollförare om bolagsstämmans ordförande ensam eller dessa två tillsammans företräder samtliga aktier. Eventuellt kan någon ytterligare förenkling i denna riktning övervägas. Lättnader av detta, egentligen rätt så tekniska, slag är inte oviktiga. De motiveras av att lagens nuvarande bestämmelse kan uppfattas som onödigt formalistisk till sin innebörd. Det är också Bo- lagsverkets erfarenhet att inte bara små utan även större bolag tämligen ofta inte har uppfattat bestämmelserna på rätt sätt och att därför vid sin laglighetsgranskning ganska får ställa frågor och rikta anmärkningar mot att det saknas en underskrift. Utredningens förslag att tillåta att styrelsen består av två styrelseledamöter utan styrelsesuppleant är bra. Ur principiell synpunkt ökar det valfriheten. Det är självklart också positivt om sådana styrelsesuppleanter som inte kan eller vill ersätta en styrelseledamot anmäls för avregistrering. Men det kan, både med den nuvarande och med den föreslagna regleringen, inte undvikas att det i vissa fall är en stor teknisk fördel, både för stora och små bolag att ha en eller ett par styrelsesuppleanter. Man får lägga märke till att dagens regler om styrelsens behörighet och omröstningsreglerna (som inte föreslås ändrade) medför att styrelsen, och därmed bolaget, kan bli helt handlingsförlamade i ett oväntat kritiskt skede. Detta gäller speciellt de små bolagen med bara ett fåtal styrelseledamöter. I en minimistyrelse, enligt de nya reglerna med enbart två styrelseledamöter utan styrelsesuppleant, inträffar detta förhållande ju redan när en av styrelseledamöterna får förfall. Det är besvärande att, ens , stå utan fungerande behörig styrelse. Det brukar i bolag med många aktieägare framhållas hur stor apparat det är att sammankalla en bolagsstämma. Det blir ur den aspekten inte bättre om man då lägger till att man i vissa lägen dessutom kanske skulle se sig tvungen att behöva gå till (enligt utredningens förslag till ) för att kunna kalla till en bolagsstämma. En ytterligare fördel med styrelsesuppleanter är att dessa kan användas för utbildning av nya styrelsekandidater. Sammanfattningsvis är styrelsesuppleanter i sig inte av ondo utan kan utgöra en fördel, och är lättnaden i form av en möjlighet till att ha två styrelseledamöter utan en styrelsesuppleant måttlig, och är det faktiskt ibland, vid förfall, en nackdel att ha en styrelse med två styrelseledamöter utan styrelsesuppleant, jämfört med en med en styrelseledamot och en styrelsesuppleant. Kravet på att det ska finnas minst en styrelsesuppleant om styrelsen har färre än tre ledamöter föreslås ändrat till att gälla om styrelsen bara har en ledamot. Att finna en suppleant är inte alltid en lätt uppgift och deras roll och engagemang i bolagets verksamhet verkar ofta vara begränsat. Förslaget innebär en klar förenkling för de bolag som har två ledamöter. När det gäller förslaget om att avskaffa kravet på arbetsordning för styrelsearbetet liksom kravet på skriftliga instruktioner om arbetsfördelningen mellan bolagsorganen i privata bolag, anser att förslaget är bra för de mindre bolagen där antalet verksamma personer i bolaget är litet. Däremot kan det, i de lite större privata bolagen, där ägandet är spritt och fler personer verksamma, finnas goda skäl att behålla kraven sett bland annat ur ett minoritetsägarperspektiv. Mandattiden för ledamöter i privata bolag ska vara tillsvidare, enligt förslaget. har inget att invända mot förslaget när det gäller de minsta bolagen. Däremot kan det finnas goda skäl för att mandattiden är tidsbegränsad i de större bolagen i och med att det kan underlätta för möjligheterna att få in ny kompetens i företagen och att underlätta ökad kvinnlig representation. En fråga som utredningen inte berör är formerna för ett uppdrags upphörande för det fall det gäller tillsvidare. Detta är enligt en fråga där reglering bör övervägas för att undvika oklarheter. Samfundet förordar att nuvarande ordning, som kräver att det skall finnas minst en suppleant i de fall styrelsen består av färre än tre ledamöter (8 kap. 3 § första stycket andra meningen) behålls. Det kan i och för sig vara korrekt, som utredaren hävdar, att inga särskilda tredjemansintressen riskerar att drabbas av negativa effekter om gränsen istället sätts till en ledamot. De interna bolagsproblem som kan uppkomma med en sänkt gräns, som innebär att styrelsen blir icke beslutför så snart en av de två ledamöterna har förhinder (jfr. 8 kap. 21 § första stycket första meningen), framstår dock som så stora att de begränsade vinsterna med förslaget inte uppväger nackdelarna. Samfundet tillstyrker förslaget att avskaffa kraven på arbetsordning och skriftlig arbetsfördelning mellan bolagsorganen. Enligt samfundets uppfattning bör dock dessa regler avskaffas generellt och inte enbart för privata bolag. I de bolag där arbetsordningen och arbetsfördelningen fyller någon praktisk funktion torde utan vidare kunna antagas att dessa dokument kommer ett upprättas oberoende av om det finns något krav härpå i lagen eller ej. För att kunna härleda det rättsliga ansvaret för vidtagna eller underlåtna åtgärder torde samma bevisbörderegel som gäller om skriftlig arbetsfördelning mellan styrelsens ledamöter saknas kunna användas, dvs. om styrelsen eller viss ledamot ej visar annat, antas uppgiften ha ålegat styrelsen som kollegialt organ. Enligt gällande rätt finns krav på att minst en styrelsesuppleant ska utses om styrelsen har färre än tre ledamöter. Utredningen föreslår att detta ändras så att kravet på att utse en styrelsesuppleant ska gälla om styrelsen endast har en ledamot. Kravet på att styrelsen fastställer en arbetsordning för sitt arbete samt instruktioner för arbetsfördelningen mellan de olika organen inom bolaget tillkom för att ge stadga åt styrelsearbetet. Mot bakgrund av den ringa betydelse arbetsordningen har i små aktiebolag tillstyrker Handelskammaren förslaget på att kravet avskaffas. Likaledes tillstyrks förslaget att styrelseledamots mandattid i privata aktiebolag gäller tills vidare istället för att väljas . I kapitel 6 föreslås ett antal förenklingar vad gäller bolagets organisation. -slopande av kravet att bifoga stämmoprotokoll vid anmälan till efter val av bolagsfunktionärer, -kravet på minst en styrelsesuppleant inskränks till fall då styrelsen endast har en ledamot, -slopande av kravet på fastställd arbetsordning i privata aktiebolag, -slopande av kravet på skriftliga instruktioner om arbetsfördelningen mellan bolagsorganen för privata aktiebolag, och -styrelseledamots mandat gäller tills vidare för privata aktiebolag om inte annat föreskrivs i bolagsordningen. LRF delar utredningens uppfattningar i dessa frågor och tillstyrker dessa förslag. LRF anser dock att utredningen inte går tillräckligt långt vad gäller möjligheterna till förenkling avseende bolagsstämmoreglerna. LRF anser således att kravet på bolagsstämma bör slopas för de minsta aktiebolagen och istället bör öppnas för en möjlighet till särskild reglering i bolagsordningen enligt överenskommelse mellan aktieägarna. Dessa krav är således helt onödiga i bolag med endast en aktieägare och kan också i andra fall framstå som meningslösa. FAR SRS tillstyrker Utredningens förslag angående förenklingar avseende bolagets organisation. FAR SRS instämmer således i Utredningens bedömning att: -kravet på att bifoga bolagsstämmoprotokoll vid anmälan till beträffande val eller entledigande av styrelseledamot eller styrelsesuppleant, val av revisor eller revisorssuppleant samt val av lekmannarevisor eller suppleant för lekmannarevisor bör avskaffas och ersättas med en försäkran på heder och samvete i anmälan om att uppgifterna i anmälan stämmer överens med de beslut som anmälan grundar sig på. -kravet i 8 kap. 3 § ABL på minst en styrelsesuppleant om styrelsen har färre än tre ledamöter ändras till att gälla om styrelsen endast har en ledamot. -kraven i 8 kap. 6 § ABL på att fastställa en arbetsordning och i 8 kap. 7 § ABL på skriftliga instruktioner om arbetsfördelningen mellan bolagsorganen tas bort för privata aktiebolag. -styrelseledamots mandattid i 8 kap. 13 § ABL ska i ett privat aktiebolag gälla tills vidare, om inte annat föreskrivs i bolagsordningen. Bolagsstämma och styrelsesammanträde i små bolag (avsnitt 6.2) Jag instämmer i bedömningen att det inte är lämpligt att ta in något förtydligande i aktiebolagslagen (2005:551) om möjligheten till skrivbordsstämma. I SOU 2009:37 har gjorts samma bedömning i frågan om behovet av en uttrycklig lagregel om möjligheten till skrivbordsstämma i ekonomiska föreningar (se SOU 2009:37 avsnitt 5.4.1). Bolagsstämmoprotokoll som bilaga vid anmälan (avsnitt 6.3) Jag tillstyrker förslaget att avskaffa kravet på ingivande av kopia av bolagsstämmoprotokoll i vissa ärenden hos . Kravet på ingivande av föreningsstämmoprotokoll vid anmälan av val av styrelseledamot eller styrelsesuppleant och val av auktoriserad eller godkänd revisor är för de ekonomiska föreningarnas del redan ersatt med ett krav på försäkran på heder och samvete att uppgifterna i anmälan stämmer överens med de beslut som föreningen har fattat (se 6 § och 7 a § förordningen om ekonomiska föreningar [1987:978]). I SOU 2009:37 har konstaterats att det i övriga anmälningsärenden är befogat att en kopia av protokollet ges in. Om det förslag som Utredningen om ett enklare aktiebolag i denna del har lagt fram genomförs, kommer regleringen i dessa frågor vara lika för aktiebolag och ekonomiska föreningar. Detta är givetvis positivt. Styrelsesuppleant (avsnitt 6.4) Jag har inte något att invända mot förslaget att ändra kravet på i vilka fall styrelsesuppleant ska utses. Frågan om styrelsens sammansättning i ekonomiska föreningar diskuteras även i SOU 2009:37 utan att det föreslås någon ändring i nuvarande regler (se avsnitt 10.1). dock att återkomma till frågan i det kommande slutbetänkandet och kommer i samband med detta också att ta upp frågor om styrelsesuppleanter. Förslaget att avskaffa kravet på styrelsesuppleanter i aktiebolag med två styrelseledamöter är positivt. Föreningen vill emellertid uppmärksamma att lagstiftaren bör gå hela vägen och ta bort suppleantkravet för samtliga aktiebolag. Det finns ingen anledning att upprätthålla ett suppleantkrav för aktiebolag med en styrelseledamot, då suppleanten ofta är en till styrelseledamoten närstående person som utnämns som en ren formalitet och inte på något sätt deltar i förvaltningen. Delar av utredningen innehåller förslag till förenklingar för procedurer i bolagets förvaltning, som t ex friare former att hålla bolagsstämma och styrelsemöten. I denna del är förslaget förenklingar, även om en stor majoritet av företagen redan arbetar på det sätt som beskrivs i förslaget med skrivbordsstämmor baserade på färdiga mallar och telefonmöten. Förslaget går dock vidare och föreslår att val av bolagsfunktionärer skall kunna ske genom en ny form av sanningsförsäkran som ersätter protokoll från styrelse- och bolagsstämmomöten. SRF betonar återigen att förenklingar alltid är välkomna, men måste grunda sig på en reell bild av problematiken som skall lösas. De flesta protokoll som upprättas baseras på mallar som är standardiserade och enbart kräver få kompletteringar för att bli färdiga handlingar. I praktiken innebär detta att det inte är ett stort problem att upprätta de handlingar som skall följa med anmälan om nyvalda funktionärer. Att ersätta dessa med en ny form av handling som skall bekräfta valen på heder och samvete utgör därför ingen väsentlig förenkling, utan ersätter bara en standardmall med en annan. Nyttan med förslaget i denna del måste därför ifrågasättas, och SRF anser inte att förändringen tillför någon väsentlig fördel jämfört med dagens system. SRF avstyrker förslaget mot bakgrund av att det inte utgör någon egentlig förenkling att byta en handling som är väl inarbetad och standardiserad mot en ny som kräver motsvarande arbetsinsats. Förenkling som enbart består i förändring utan påvisbara fördelar ger inget mervärde till företagen. Antal ledamöter och suppleanter Dagens regler kräver minst en suppleant om styrelsen har färre än tre ledamöter. Utredningen föreslår istället att ABL enbart skall kräva en suppleant om styrelsen består av endast en ledamot. I dessa situationer är den fortsatta förvaltningen i fokus om den ordinarie ledamoten är förhindrad att agera, men i bolag med fler än en ledamot övertas detta av övriga ledamöter. Något behov av suppleanter vid mer än en ledamot finns därför inte. SRF tillstyrker förslaget. Arbetsordning i privata bolag Utredningen föreslår att kravet på att fastställa en arbetsordning för styrelsen i privata bolag tas bort. Motivet är att arbetsordningen inte har visats sig ha någon praktisk betydelse för de mindre bolagens arbete, och därför kan tas bort som ett led i förenklingen. SRF delar utredningens uppfattning och tillstyrker förslaget. Enligt dagens regler är mandattiden för en styrelseledamot högst i taget, och ledamoten kan sedan omväljas. I realiteten är ägare och styrelse identisk i majoriteten av mindre bolag varför ett förslag om att mandattiden i dessa bolag skall gälla tills vidare läggs fram av utredningen. SRF delar utredningens uppfattning och tillstyrker förslaget. Utredningen föreslår att styrelsen i privata aktiebolag ska ha en eller flera ledamöter. Vidare föreslår utredningen att om styrelsen består av en ledamot ska det finnas minst en suppleant om det inte i bolagsordningen föreskrivs fler suppleanter. Enligt nu gällande ordning ska, om styrelsen i ett privat aktiebolag har färre än tre ledamöter, det finnas minst en suppleant. Styrelsen är enligt bestämmelsen i nu gällande 8 kap. 21 § beslutsför om mer än hälften av styrelseledamöter, eller det högre antal som förskrivs i bolagsordningen, är närvarande. , i vars yttrande instämmer, noterar att den föreslagna ordningen kan medföra att en styrelse kan komma att bestå av två ordinarie ledamöter utan suppleant(er). En sådan styrelse skulle sakna möjlighet att fatta beslut om en av ledamöterna avgår eller saknar möjlighet att delta. anser att en sådan ordning är alltför sårbar och kan skapa stora problem för bolaget. förslår därför att den nu gällande bestämmelsen i 8 kap. 3 § att ett privat aktiebolag som har färre än tre ledamöter ska ha minst en suppleant kvarstår. Utredningen föreslår att kravet på att foga ett bolagsstämmoprotokoll till en anmälan om bl.a. ändring av styrelseledamöter tas bort och ersätts med en försäkran på heder och samvete om att uppgifterna i anmälan stämmer överens med de beslut som anmälan grundar sig på. instämmer i utredningens förslag men vill dock anföra följande. Ut- redningen nämner att om kravet på protokoll tas bort kan detta bl.a. underlätta för företagskapningar. Mot detta anförs att en oriktig anmälan till kan ske oberoende av om det finns ett krav på protokoll eller inte. instämmer i detta men anser dock att risken för företagskapningar på sätt som anges bör minimeras. förslår därför att det införs ett krav på att , i samband med att en anmälan om ändring av styrelse/VD görs, ska meddela den gamla styrelsen/VD om detta. En sådan ordning medför att företaget inom rimlig tid kan vidta nödvändiga åtgärder för att förhindra eventuell skada. Om bosättningskravet avskaffas kan det i vissa fall medföra ökade problem vid delgivning av bolagets ställföreträdare. I likhet med är jag kritisk till utredningens förslag om att slopa bosättningskravet för styrelseledamöter m.fl. funktionärer. Jag ansluter mig till vad anför i detta avseende. Som framgår av betänkandet har det funnits ett bosättningskrav för styrelseledamöter . Bosättningskravet har ändrats i mildrande riktning, bl.a. genom medlemskap i . Utredaren menar att de huvudsakliga motiveringarna (se s. 226) till bosättningskravet mer eller mindre blivit obsoleta och föreslår därför att bosättningskravet för stiftare, styrelseledamöter, styrelsesuppleanter, verkställande direktör, vice verkställande direktör, firmatecknare samt likvidator helt ska slopas. Jag kan i och för sig dela utredarens uppfattning att de huvudsakliga motiveringarna till bosättningskravet till stor del blivit alltmer obsoleta, bl.a. med hänsyn till att vi lever i en globaliserad värld och den utveckling av kommunikationsmetoder som skett . Fördelarna med ett slopat bosättningskrav bör dock avvägas mot nackdelarna. Utredaren har inte pekat på några särskilda fördelar och jag kan för egen del ställa mig frågande till om systemet innebär fördelar för just småföretagare. Förslaget har också nackdelar ur brottsbekämpningssynpunkt. Jag vill ansluta mig till vad experten har framfört i sin skiljaktiga mening och framhålla att ett helt slopat bosättningskrav innebär en väsentlig risk för att regelsystemet kan utnyttjas av den organiserade ekonomiska brottsligheten. I bolag som används i brottsliga sammanhang är det vanligt att s.k. målvakter sätts in som styrelseledamöter och verkställande direktörer. Med ett slopat bosättningskrav kan en målvakt sättas in som bor i ett land där det i princip är ogörligt att nå denne. Det skulle innebära avsevärda komplikationer inte bara för brottsbekämpningen utan också för aktiebolagsrättsliga och civilrättsliga förfaranden. Det bör enligt min mening också vägas in att gällande regelverk innebär att det finns möjlighet att ansöka hos om dispens från bosättningskravet och att det nuvarande regelsystemet alltså medger den flexibilitet i systemet som är önskvärd ur småföretagarsynpunkt. I realiteten rör det sig om ett högst begränsat antal dispensansökningar till , vilket i sig torde ge en relativt god uppfattning om bosättningskravets betydelse för de mindre bolagen.4 Om ett slopande av bosättningskravet likväl övervägs bör det prövas om bosättningskravet kan bibehållas åtminstone delvis så att det krävs att någon eller några företrädare för bolaget, t.ex. en av styrelseledamöterna eller den verkställande direktören, ska uppfylla bosättningskravet. 4 rörde det sig om färre än 300 ansökningar ställer sig vidare tveksam till förslaget att avskaffa bosättningskravet för stiftare, styrelseledamöter, styrelsesuppleanter, verkställande direktör, vice verkställande direktör, firmatecknare samt likvidator. Om förslaget genomförs kommer, enligt bedömning, möjligheterna försämras att lagföra ekonomisk brottslighet. Om bosättningskravet avskaffas, är det av yttersta vikt att förslagets effekter utvärderas efter ikraftträdandet i enlighet med vad som föreslås i betänkandet. KFM har inte något att erinra mot förslaget om att helt slopa bosättningskravet för styrelseledamöter m.fl. i 8 kap. 9 § aktiebolagslagen. har nämligen funnit att nationell lagstiftning enligt vilken en del av ett bolags aktieägare och ledning skulle ha gemenskapsnationalitet eller EES-nationalitet och/eller hemvist inom EU strider mot fördraget (C 299-02 kommissionen/). KFM delar emellertid utredningens uppfattning på s. 289 i betänkandet att avskaffandet av bosättningskraven kan befaras öka möjligheterna till oseriösa beteenden och vill dessutom peka på att lagändringen öppnar för styrelseparadis (jfr vice överåklagare särskilda yttrande). Detta är även från KFM:s synpunkt ett problem, då det självfallet inte är möjligt att åstadkomma globaliserade regler motsvarande de rättsakter som antagits inom EU. I-förordningen och EG:s indrivningsdirektiv omfattar också verkställighet avseende skadeståndsansvar enligt aktiebolagslagens bestämmelser samt företrädaransvar för skatter m.m. Vidare är det inte möjligt att uppnå det rättsliga samarbete som förekommer inom EU i en rad olika frågor och som utvecklas ytterligare. Det gäller t.ex. det europeiska E-tjänstprogrammet som syftar till att åstadkomma för medlemsstaterna gemensamma register på bl.a. insolvensrättens område. Vidare vill KFM framhålla att det i vissa fall kommer att vara svårare att i praktiken säkerställa att en person bosatt utanför EES-området verkligen existerar. I arbetet med att bekämpa ekonomisk brottslighet har det varit ett återkommande problem att fiktiva personer har registreras som företrädare för juridiska personer. Att bosättningskraven helt slopas innebär att ökad risk för att målvakter som inte existerar kommer att användas av oseriösa företag. tillstyrker att bosättningskravet för stiftare, styrelseledamöter, styrelsesuppleanter, verkställande direktören, vice verkställande direktörer och en av de särskilda firmatecknarna samt likvidatorerna och likvidatorssuppleanterna avskaffas. lämnar vissa kompletterande förslag som rör bolagens stiftare, postadresser, särskilda delgivningsmottagare och likvidatorer. Förslaget att ta bort bosättningskraven är positivt eftersom det innebär att antalet regler minskas. menar att fördelarna med förslaget överväger nackdelarna. De skötsamma bolagen slipper ett dispensförfarande. Bosättning i alla länder behandlas lika. Eftersom betydelsen av att vara bosatt inom det europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) tas bort påverkas inte heller bolagens styrelser etc. av utvidgningar av EU. Till nackdelarna hör att mindre skötsamma företag får lite lättare att göra sig oanträffbara genom att det är svårare att nå personer i andra länder både med posten och med Det upplevs också säkert i genomsnitt svårare att nå personer utanför EES än inom. Det förekommer dessutom en viss användning av falska personuppgifter, identitetshandlingar och adresser i anmälningarna för registrering. Det är inte lika lätt för att genomskåda fel i sådana som är utländska. De nackdelar som kan uppstå kan inte helt motverkas av , men kan inte heller ha till uppgift att förhindra att ekonomisk brottslighet utförs. nöjer sig därför med att nu föreslå några små ändringar som i och för sig är av allmän karaktär men som också i någon mån kan verka mot vissa av konsekvenserna med utredningens förslag. Förslagen redovisas här eftersom de tar sikte på att i formellt avseende förstärka bolagens anknytning till och EES. förslag bidrar till att skapa en större klarhet i vissa frågor vilket också är ett slags förenkling, men de torde inte medföra något nämnvärt besvär eller merarbete för seriösa företag. föreslår ett klargörande i författning eller propositionsuttalande i frågan om stiftare. Enligt mening innebar den dispensregel som utredningen nu föreslår ska tas bort att det i princip är möjligt att ge dispens för stiftare som inte är juridisk person. Utredningen har inte närmare kommenterat den frågan. anser dock att det vore klargörande om det på något sätt framgick att det inte är önskvärt att tillåta någon att vara stiftare som inte är fysisk person och inte, med rimlig grad av säkerhet, kan antas uppfylla de principer som finns i för att kunna vara juridisk person. Anledningen till detta är att stiftarna i vissa fall ska bära ett visst ansvar och att det inte bör få förekomma att en organisation av oklar natur eller med alltför oklara ansvarsförhållanden ska få vara stiftare. Att frågan inte ännu har kommit upp till avslag vid dispensprövning är inte ett tillräckligt skäl för att avstå från ett förtydligande uttalande. föreslår att ett aktiebolags registrerade postadress enligt författning ska vara belägen i . Motivet till detta är att anser att det är rimligt att ett svenskt aktiebolag ska ha kvar någon form av formell anknytning till som företag och som består även om alla styrelseledamöter bor utomlands och den särskilda delgivningsmottagaren som bolaget har blir avregistrerad. godtar att ett svenskt aktiebolag får ha sin registrerade postadress i utlandet.