sou · GYB316 · 2010-03-04 00:00:00 — Därmed kan det konstateras att gruppen är heterogen även i fråga om utbildningsnivå. har viss samhällsinformerande verksamhet. I samband med att påbörjade projektet väntan – som syftar till att korta ner tiden mellan ansökan och beslut – behöver resten av verksamheten även anpassas till den förväntade kortare handläggningstiden av ett ärende. Samhällsinformationen påverkas i den grad att om det är uppenbart att individen som söker asyl kommer att få avslag är arbetet mer inriktat på ett återvändande till hemlandet – eller något annat land. I regleringsbrev framgår det att asylsökande ska erbjudas att genomgå en introduktion, där samhällsinformation är en del av programmet. Introduktionsprogrammet som helhet ska omfatta , där går åt till att kartlägga den asylsökandes utbildnings- och yrkesbakgrund. De övriga kan bland annat ägnas åt information om asylprocessen, svenska lagar och regler, hälso- och sjukvård, familje- och jämställdhetsfrågor samt information om svensk arbetsmarknad. Men viss information ges redan under de så kallade inskrivningssamtalen, när den asylsökande först ansöker om asyl. Samverkan med andra aktörer varierar. De statliga myndigheternas medverkan beror till största del på deras representation på orten där mottagningsenheten finns. Frivilligorganisationerna brukar oftast vara mer aktiva i de fall där det blir frågan om ett återvändande. Materialet som används ser olika ut beroende på mottagningsenhet och brukar ofta genomgå uppdateringar med olika intervall. Samhällsorienteringen och dess sammanhang Det finns planer på att sätta samman ett gemensamt material som alla mottagningsenheter ska använda. har det förekommit diskussioner om andra metoder att ge informationen på, bland annat filmer. Detta främst för att öka effektiviteten i samhällsinformationen. Inriktningen på den svenska politiken är att nyanlända invandrare ska ha samma rättigheter, skyldigheter och möjligheter som andra invånare. Därför får i stort sett alla nyanlända ett permanent uppehållstillstånd om de beviljas asyl. Efter uppehållstillståndet övergår ansvaret för den nyanländes insatser från till kommunerna. Kommunerna ansvarar för genomförandet av introduktionsprogram och får statlig ersättning för det. Introduktionen utformas av kommunerna och den ser därmed också mycket olika ut från kommun till kommun. Introduktionsarbetet organiseras inom olika förvaltningar, vilket präglar synen på arbetsuppgifterna. Vissa kommuner har valt att lägga introduktionsarbetet under socialförvaltningen medan andra har lagt det under förvaltningar med mer arbetsmarknadsinriktad verksamhet. Ansvaret för introduktionen av nyanlända delas mellan stat och kommun. Staten har det övergripande ekonomiska ansvaret, medan kommunerna utformar och genomför introduktionsprogrammen. Enligt förordningen (1986:856) om de statliga myndigheternas ansvar för genomförandet av integrationspolitiken har alla statliga myndigheter ett ansvar för att anpassa sin verksamhet också efter nyanländas behov. För att skapa förutsättningar för samverkan och utveckling inom området träffades en överenskommelse på central nivå mellan , , , , Myndigheten för skolutveckling samt dåvarande och . Överenskommelsen förnyades senast . Samhällsorienteringen och dess sammanhang Överenskommelser har också träffats på lokal och regional nivå i enlighet med inriktningen i den centrala överenskommelsen. I samband med att lades ner tog över det övergripande ansvaret för beredskap och kapacitet i landet att ta emot nyanlända samt att, vid behov, medverka vid deras bosättning. Länsstyrelserna har ansvaret för förhandlingsarbetet med kommunerna om antalet nyanlända som kan tas emot för bosättning i en kommun men det är som tecknar överenskommelse med kommunen. Det finns ingen plikt för en kommun att erbjuda plats för bosättning, men överenskommelserna är att betrakta som en mycket stark viljeinriktning. Staten ersätter kommunerna för mottagandet av nyanlända i enlighet med förordningen (1990:927) om statlig ersättning för flyktingmottagande m.m. (ersättningsförordningen). Kommunen kan bevilja introduktionsersättning i enlighet med lagen (1992:1068) om introduktionsersättning för flyktingar och vissa andra utlänningar. Kommunerna har ansvaret för samordning av introduktionen. En nyanländ som har beviljats uppehållstillstånd har rätt att bosätta sig i en kommun utan att vänta in beslut. Kommunen tar då över ansvaret från . Kvotflyktingar har sin bostadsort klar före inresa till och familjesammansättning, språk, ålder, utbildning, hälsotillstånd, arbetslivserfarenhet och liknande har stor betydelse för val av kommun. I samband med att fattar beslut om bosättningsort, skickar verket över relevant information om den nyanlände till den aktuella kommunen. Varje kommun bestämmer själv hur den vill organisera mottagandet men vanligtvis kallas den nyanlände till ett möte där man går igenom villkor och förutsättningar för introduktionen samt den nyanländes sociala situation, bostadssituation och hälsa. Den nyanlände erbjuds vid behov en hälsoundersökning. En anmälan till inskrivning och nivåtest inför sfi-studier görs och testet, som kan vara utformat som en kartläggning, utförs av kommunen eller den utbildningsanordnare som har fått i uppdrag av kommunen att genomföra sfi-undervisningen. Sfistudierna ska påbörjas senast från anmälan. Det kan ta innan studierna kan påbörjas och detta gäller särskilt i kommuner som på grund av ett stort inflöde av nyanlända Samhällsorienteringen och dess sammanhang har svårt att hantera mottagandet. En bedömning görs också om den nyanlände står till arbetsmarknadens förfogande. Kommunen samordnar och ansvarar i enlighet med ersättningsförordningen för att personen får det stöd som behövs för att insatser under introduktionen ska bli framgångsrika. Samordningen består t.ex. av insatser från Arbetsförmedlingen, näringsliv, utbildningsanordnare, landsting och frivilligorganisationer. Integrationspolitiken utgår från att säråtgärder för invandrare ska begränsas till deras första tid i . Därefter ska den generella politiken gälla och statliga och kommunala myndigheter uppmärksamma alla invandrares behov av stöd i syfte att underlätta deras försörjning och delaktighet i samhället. Individen har dock alltid ett eget ansvar för introduktionen. Vid utformningen av introduktionsplanen ska den nyanländes utbildning, erfarenheter och kunskaper från hemlandet beaktas. Under introduktionen ska den nyanlände dessutom ges förutsättningar att skapa sig en realistisk bild av sina möjligheter i . I regeringens förslag till reformering av nyanländas etablering konkretiseras den politik för egenmakt som presenterades i regeringens strategi för integration, regeringens skrivelse 2008/09:24 Egenmakt mot utanförskap – regeringens strategi för integration. Att förbättra introduktionen för nyanlända är ett av regeringens fokusområden i den integrationspolitiska strategin. Enligt regeringens proposition Nyanlända invandrares arbetsmarknadsetablering – egenansvar med professionellt stöd (prop. 2009/10:60) ska arbetsmarknadsperspektivet gälla från dag ett. Staten får ett större ansvar för att underlätta och påskynda nyanländas etablering i arbets- och samhällslivet och den nyanlände får genom en etableringslots ett professionellt stöd att hitta sin egen väg för att så snabbt som möjligt försörja sig själv. Inriktningen är att åstadkomma ett stabilt och flexibelt system för mottagande och etablering som snabbare leder till arbete och egenförsörjning. Kommunerna bör enligt regeringens förslag även fortsättningsvis ha ansvar för att erbjuda sfi. Kommunerna bör också få ett lagreglerat ansvar för att erbjuda samhällsorientering. Sfi och samhällsorientering bör ingå i de etableringsplaner som Arbetsförmed- Samhällsorienteringen och dess sammanhang lingen ska upprätta tillsammans med den nyanlände och i samverkan med berörda kommuner. Arbetsförmedlingen ska upprätta en individuell plan med insatser för att underlätta och påskynda den nyanländes etablering (etableringsplan). En nyanländ har rätt att få en etableringsplan efter att han eller hon första gången folkbokfördes i en kommun. Etableringsplanen ska utformas tillsammans med den nyanlände och i samverkan med berörda kommuner, myndigheter, företag och organisationer. Beslut i fråga om rätt till etableringsplan får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Enligt regeringen bör etableringsplanen utformas med utgångspunkt i en kartläggning av den nyanländes utbildningsbakgrund, tidigare arbetslivserfarenhet och utbildningsbehov. Etableringsplanen ska omfatta högst 24 månader och minst innehålla svenskundervisning för invandrare (sfi) för den som har rätt att delta i sådan utbildning enligt skollagen (1985:1100), samhällsorientering och aktiviteter för att underlätta och påskynda den nyanländes etablering i arbetslivet. Av planen ska det framgå den gäller, vilka aktiviteter som ingår i insatserna och de olika aktiviteternas omfattning och längd. Aktiviteterna i planen ska tillsammans motsvara verksamhet på heltid om det inte föreskrivs något annat. Planen ska vid behov revideras av Arbetsförmedlingen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om etableringsplaner. Behovet av samhällsorientering är uppmärksammat även utanför landets gränser, men synen på fördelningen av ansvar, vilka ämnen och teman som är relevanta, samt vilka som är den primära målgruppen föranleder olika lösningar i länder. Här följer en sammanställning av åtta länder i , där åtta olika lösningar – men ändå så pass lika att en redovisning av deras lösningar utgör en belysande konstrast till den här utredningen – utgör grunden för den formella samhällsinformationen. Samhällsorienteringen och dess sammanhang har ett system där den nyanlände individens eget ansvar betonas. Integration ses officiellt som en plikt för den invandrade. En plikt som anses vara uppfylld när ett slutprov – där språk- och samhällskunskap mäts – är avklarat. Förberedelser inför provet är helt upp till individen att bestämma om, det finns inga obligatoriska kurser över huvud taget. De eventuella kurser som finns betalas av individen själv. Det enda som är obligatoriskt är slutprovet, som måste ha slutförts inom – för individer som redan fanns i landet när lagen genomfördes är tiden . Ett uppehållstillstånd kräver ett avklarat slutprov och dessutom kan individen bötfällas om slutprovet inte är avklarat inom den utsatta tiden. Även om deltagande i kurser inte är obligatoriskt finns det program som anordnas av kommunen som är speciellt utformade för vissa grupper – nämligen invandrare som får ekonomiskt stöd, arbetslösa invandrare som inte får ekonomiskt stöd (vilket har visat sig vara många kvinnor) samt religiösa ledare. För att delta måste individen betala 270 i kursavgifter. Även slutprovet är avgiftsbelagt med 230 i anmälningsavgift.18 För anhöriginvandrare påbörjas integrationen redan före ankomsten till . måste alla anhöriginvandrare som avser bilda familj och religiösa ledare som avser arbeta i landet genomföra ett prov på någon av de nederländska ambassaderna för att få inresetillstånd till landet. Provet mäter kunskaper i språk och om samhället. Även här beläggs individen med en avgift á 350. När provet är avklarat kan individen få tillstånd att resa in i landet.19 Huvudsyftet med introduktionsprogrammet i är att ge grundläggande färdigheter i norska, grundläggande insyn i norskt samhällsliv samt att förbereda deltagande i norskt yrkesliv och/eller utbildning. I har nyanlända invandrare med asyl eller uppehållstillstånd beviljat på humanitära skäl rätt till 18Factsheet civic integration act (WI) 2007. Tillgänglig på European web site on integration: 19Ministry of Housing, Spatial Planning and the Environment 2009: Evaluation of the Civic Integration (Preparation Abroad) Act. Tillgänglig på European web site on integration: Samhällsorienteringen och dess sammanhang och skyldighet att genomgå en norsk- och samhällsinformationskurs. Anhöriga till nyanlända har även rätt till samma program, om de anlänt och gjort anspråk på familjeåterförening från det att anknytningspersonen bosatt sig. Samhällsinformationen (samfunnskunnskap) omfattar och ska bedrivas på ett språk som deltagaren förstår. Kommunen har skyldighet att erbjuda undervisningen, en plikt som föreligger efter det datum då individen fått uppehållstillstånd, och får statlig ersättning per individ. Omfattningen på själva introduktionsprogrammet är , med möjlighet till förlängning med om det bedöms nödvändigt. Med språkundervisning omfattar programmet , men kan förlängas med upp – om det bedöms nödvändigt för att individen ska få tillräckliga kunskaper för att klara sig i samhället. Kommunen är skyldig att erbjuda ett introduktionsprogram, räknat från det datum individen bosatt sig i kommunen eller framfört en önskan om att delta i ett introduktionsprogram. Individer som är har rätt till samma undervisning, men är inte förpliktade att delta i den.20 Innehållet i samhällsinformationen är bestämd enligt en nationell kursplan som består av sju ämnen (emne). De är Innvandrer i , Demokrati, velferd og verdeir, Helse, Skole, utdanning og kvalifisering, Arbeid, arbeidsliv og arbeidsmarknad, Barn og familie samt Befolkningsstruktur og naturforhold.21 När introduktionsprogrammet utvärderades konstaterades det bland annat att innehållet i programmet borde utvecklas, att kommunerna inte fick full kostnadstäckning (något som främst gällde de mindre kommunerna) samt att många avbryter programmet, men av dem som fullföljer programmet har fått arbete eller fortsatt i utbildning.22 Kritiken mot innehållet i samfunnskunnskapen påminner om den som uppmärksammats i angående samhällsinformation i den mening att kvalitén på innehållet i samhällsinformationen varierar beroende på var i landet den ges. Nasjonalt senter for laering i arbeidslivet 2005: Læreplan i norsk og samfunnskunnskap for voksne innvandrere. Samhällsorienteringen och dess sammanhang I påbörjas samhällsinformationen (orientieringskurs) först då deltagaren anses uppnått tillräckliga tyskkunskaper, medverkan i introduktionsprogrammen, där samhällsinformation ingår, bestäms utifrån de språkkunskaper individen har. Om en nyanländ invandrare tillhör den grupp som bedöms ha otillräckliga kunskaper i det tyska språket är deltagande i introduktionsprogrammet obligatoriskt och i slutet av kursen ges ett prov som måste avklaras för att kursen ska anses vara avslutad. Barn är uteslutna ur gruppen som måste genomgå introduktionsprogrammet vid bristande språkkunskaper. En avslutad kurs – med avklarat prov – innebär att vistelsetiden för att kvalificera sig om ansökan till medborgarskap skärs ner med – från åtta till . Samhällsinformationen syftar till att ge deltagarna förståelse för det tyska politiska systemet, positiva uppfattningar om , en uppfattning om rättigheter och skyldigheter som medborgare, förutsättningar för att på egen hand sedan bygga på de kunskaper som erhållits via kursen, förutsättningar för att delta i samhällslivet samt att underlätta anpassningen till den nya kulturella kontexten. Kursen pågår , där en undervisningstimme motsvarar . Samhällsinformationen består av tre moduler: politik i en demokrati, historia och ansvar samt medborgare och samhället, där tonvikt anpassas efter deltagarnas intresse, men det finns förbehåll för att andra ämnen än de som nämns i modulerna kan tas upp beroende på gruppen.23 Kursen är belagd med en avgift för de flesta deltagare på 1 , även om den är obligatorisk. Dock finns det undantag och nyanlända som får det grundläggande ersättningsstödet för arbetssökande – samt andra som kan visa särskilda skäl till varför de har svårt att täcka kostnaderna – är undantagna avgiften.24 Samhällsinformation är inte ett obligatoriskt inslag i det danska integrationsprogrammet. Kommunerna ansvarar för att personer som invandrat till får ett integrationsprogram, som maximalt får pågå och ska under den tiden innebära 23Bundesamt für Migration und Flüchtlinge 2008: Concept for a Nationwide Integration Course/Konzept für einen bundesweiten Integrationskurs. Samhällsorienteringen och dess sammanhang Huvudinnehållet i programmet bestäms mellan kommunen och individen i ett integrationskontrakt där en bedömning görs efter individuella omständigheter, och inriktning ligger på att få den nyanlände i egen försörjning så snart det är möjligt.25 Huvudinnehållet i introduktionsprogrammet är dock språkutbildning, utöver det kan kommunerna erbjuda ytterligare insatser.26 Samhällsorientering har inte någon framträdande roll i dansk integrationspolitik. En studie som försökt mäta effekten av integrationsprogrammen i fann att deltagarnas kunskaper om fundamentala rättigheter (yttrandefrihet, tryckfrihet, rösträtt och så vidare) var relativt utbredda i den undersökta gruppen. Däremot saknade många i gruppen kunskaper om det politiska systemet i och hade låg kännedom om medborgarrättigheter (civil rights) och individens ställning i det danska samhället och med detta konstaterande lämnas området om samhällskunskap.27 har inget offentligt introduktionsprogram att erbjuda nyanlända invandrare. För att få permanent uppehållstillstånd i landet (indefinite leave to remain) måste ett prov som demonstrerar tillräckliga kunskaper i språk och om samhället av. Kravet gäller dock inte för personer som är under 18 eller , vissa grupper av flyktingar som fått inträde till landet av humanitära skäl, samt vissa grupper av anhöriga.28 Hur individen förbereder sig inför provet är upp till denne att bestämma själv, men det finns officiellt material – såsom handbok och övningar – att köpa för dem som önskar. Innehållet i testet är frågor om bland annat individens roll i samhället, hur det politiska systemet är uppbyggt i , hur sjukvården fungerar, hur skolsystemet ser ut, hur arbetsmarknaden ser ut och fungerar, barnomsorg och föräldraledighet, information om egenföretagande etcetera.29 Systemet har kritiserats av the Commission for Integration and Cohesion i en rapport som fann att kunskaper om 25Ministeriet for Flygtninge, Invandrere og Integration 2009: Integration 2009 – focus areas. 27AFK 2009: Nydanskeres vurdering af introduktionsprogrammet og deres integration. Samhällsorienteringen och dess sammanhang praktiska saker i vardagslivet, medborgerliga rättigheter och skyldigheter med mera, inte hade nått ut till personer med uppehållstillstånd.30 I den finska lagtext som reglerar mottagandet av nyanlända invandrare – allmänt kallad integrationslagen – omnämns vissa aktiviteter som kommunen kan erbjuda i en integrationsplan och ett integrationsprogram. Statliga myndigheter har ingen rätt att detaljstyra innehållet i en sådan plan. Det enda obligatorium som åligger kommunerna är att upprätta en integrationsplan om den nyanlände har rätt till en sådan enligt integrationslagen. Således finns det stora skillnader mellan kommunerna i innehållet i integrationsplanen. Det här har uppmärksammats i en rapport till finska , som ett önskemål om en riktad finansiering av samhällsinformerande insatser framförts. Alla kommuner upprättar inte heller en integrationsplan och har inget integrationsprogram.31 De som har rätt till en integrationsplan är bosatta arbetslösa invandrare och de som får utkomststöd – motsvarigheten till det försörjningsstöd som finns i . Rätten till en integrationsplan varar från det att individen registrerades som folkbokförd i en kommun, men kan förlängas upp till om särskilda skäl finns för det. En integrationsplan berättigar även till integrationsstöd, i stället för utkomststödet. I integrationslagen uttrycks också det som bör ingå i den integrationsplanen som en nyanländ invandrare erbjuds. Där omnämns introduktion i samhället och samhällslivet samt andra åtgärder som stödjer invandrare att på egen hand skaffa sig de kunskaper och färdigheter som behövs i samhället.32 har ingen nationell förordning som kräver samhällsorientering, föreskrifter om ansvar och genomförande av eventuella integrationsprogram ligger istället på den regionala nivån. 30Commission on Integration and Cohesion 2007: Our shared future. Communities and Local Government Publications, Wetherby. 31Statsrådets redogörelse till för genomförandet av integrationslagen 2008. Tillgänglig på European web site on integration: Lag 1215/2005 om ändring av lagen om främjande av invandrares integration samt mottagande av asylsökande. Samhällsorienteringen och dess sammanhang exempel den flamländska regionen finns lagstiftning som säger att utlänningar med ett uppehållstillstånd som sträcker sig , individer som blivit belgiska medborgare utom landets gränser och sedan flyttar till , asylsökande vars ansökning om asyl är mer än samt religiösa ledare måste börja en integreringskurs som innehåller samhällsorientering. Värt att notera här kan också vara att asylsökande enbart är förpliktade att närvara på samhällsorienteringen, inte resten av integreringskursen. Målgruppens ålder är mellan 18 och 65, men det finns även speciella åtgärder riktade mot yngre invandrare. Ett villkor introduktionsprogrammet för med sig är närvaro på av undervisningen, annars riskerar individen att få böter. Innehållet i integrationsprogrammet består av tre delar. Språkkurser, något som kallas social orientering samt arbetsorientering. Den sociala orienteringen ger kunskaper om det flamländska samhället och fokus ligger bland annat på den belgiska statliga strukturen, utbildning och hälsa. Arbetsorientering är tänkt att leda nyanlända invandrare vidare till studier och/eller arbete, men är även inriktat på att visa upp andra delar av samhället till exempel vilka ideella organisationer som finns eller vad som går att göra på fritiden.33 Till följd av detta har exempelvis introducerat en samhällsorienteringskurs som sträcker sig över 75 timmar.34 Då valt att delegera kompetens i frågor rörande integration till den regionala nivån har inte hela samma krav på samhällsorientering som den flamländska regionen.35 hade en föreställning om att den generella politiken var tillräcklig för att invandrare skulle etableras i samhället och att åtgärder riktade speciellt mot den gruppen snarare skulle motverka än påskynda integration i det franska samhället. Bland annat i samband med presidentvalresultatet , där nationalistiske förlorade i andra omgången enbart eftersom den socialistiske kandidaten valt att stödja den borgerliga 33http://binnenland.vlaanderen.be/inburgering/integrationprograme.htm 34Migration 2004: om integration för politiska beslutsfattare och praktiskt verksamma på området. 35http://ec.europa.eu/ewsi/en/index.cfm Samhällsorienteringen och dess sammanhang , ansåg den nyvalde presidenten att integrationspolitiken behövde en översyn.36 Det här ledde till en integrationspolitik där ett integrationskontrakt är centralt. Arbetskraftsinvandrare, anhöriginvandrare (som är och uppåt), familjemedlemmar till en fransk medborgare som själva inte är medborgare (som är och uppåt) samt flyktingar och deras familjer, måste – om de vill få ett längre uppehållstillstånd – skriva under ett integrationskontrakt. En obligatorisk del i integrationskontraktet är en endagskurs i samhällskunskap samt en kurs på antingen en eller (beroende på vem som utför – den kortare sessionen utförs av myndigheten med ansvar för integrationskontraktet, den längre av en extern aktör) där vardagslivet i behandlas. Kurserna hålls oftast i närheten av den myndighet som har ansvar för integrationskontraktet. Efter det här följer en språkbedömning, där de individer som bedöms ha otillräckliga kunskaper i franska får genomgå språkträning. Om handläggaren för kontraktet anser att individen det gäller inte har svarat upp mot de åtaganden som kontraktet stipulerar kan denne riva upp kontraktet och därmed försvinner möjligheten till ett förnyat, eller förlängt, uppehållstillstånd.37