sou · GYB331 · 2010-05-03 00:00:00 — En person som genomgått utbildning om olika former av livskriser och psykiska sjukdomar som har nära koppling till självmord har ett fungerade verktyg för att hjälpa en självmordsnära person och därmed större beredskap att gripa in. Utredningen föreslår därför att den senaste versionen av utbildningsprogrammet and Research Program (MHFA) med tillägg av de skrivningar kring psykisk hälsa, kriser och självdestruktivt beteende samt självmord som utvecklats i den finska versionen av utbildningsprogrammet testas under svenska förhållanden. Igångsättande av och genomförande av ett pilotförsök förutsätter en kompetent och entusiastisk genomförare. En sådan aktör är Nationell prevention av suicid och psykisk ohälsa vid (). NASP är ett expertorgan för suicidprevention som bl.a. bedriver utbildningsverksamhet med målet att sprida kunskap och förbättra insatserna inom självmordsprevention. Utredningen föreslår därför att NASP får i uppdrag att genomföra ett pilotförsök av utbildningsprogrammet and Research Program (MHFA) samt att i rapportform redogöra för den strukturella och organisatoriska modellen som använts för att sprida kursen. Pilotförsöket bör igångsättas eftersom de nationella mediekampanjerna och den lokala mobilisering som sker –2011 utgör incitament att delta i kursen. Ju fler som deltar i pilotförsöket desto säkrare kan man uttala sig om utfallet. Pilotförsöket sker i tre faser. Under fas 1 – planeringsfas – översätts och redigeras det skriftliga kursmaterialet som används i och och som omfattar både psykisk hälsa och ohälsa. Under fas 2 – testfasen – prövas kursen i ett av det tre kampanjlän där Hjärnkoll genomför särskilda aktiviteter för att bl.a. engagera arbetsgivare. Under fas 3 – utvärderingsfasen – genomförs en systematisk bedömning av resultaten dvs. en utvärdering av deltagarnas upplevelser av kursen och kursens effekt. Planering och organisering av pilotförsöket och dess genomförande ska ske i nära samarbete med Handisam eftersom det måste synkroniseras och samordnas med de lokala insatser som genomförs inom ramen för Hjärnkoll. Det är viktigt att de parallella insatserna inte konkurrerar med varandra utan att de samordnas på sådant sätt att de i stället kan ge draghjälp åt varandra. Därutöver ska NASP i arbetet samråda med Kommuner och Landsting, och . Målgrupper för pilotförsöket är i första hand personer som i sin yrkesutövning kommer i kontakt med människor med psykisk ohälsa och/eller med personer som är självmordsnära t.ex. personal inom , individ- och familje-, handikapp- och äldreomsorgen, skolan, polisen, kriminalvården, och ambulanspersonal och distriktssköterskor inom primärvården. Särskilt angelägna yrkesgrupper är lärare, skolsköterskor och skolkuratorer samt fritidsledare och fältassistenter som har mycket kontakter med skolan. Skolan kan spela en viktig roll i det självmordsförebyggande arbetet. Att tidigt upptäcka elever i riskzonen för att utveckla psykisk ohälsa är en viktig uppgift för skolan, liksom att ha en väl utarbetad plan för hur man i skolan eller tillsammans med andra ska ta hand om dessa elever. Det är också angeläget att ha en utarbetad plan för hur man tar emot en elev som kommer tillbaka till skolan efter ett självmordsförsök. För att kunna ta hand om elever i riskzonen samt handla på ett lämpligt sätt om ett självmordsförsök/självmord inträffar i skolan krävs utbildning av skolpersonalen. Även föräldrar kan erbjudas delta i kursen. En god utvärdering kräver två viktiga kompetenser: professionell utvärderarkompetens och kompetens visavi det program som ska utvärderas. Vidare är det viktigt att utvärderaren inte står i någon beroendeställning till själva programmet eller dess intressenter. Utredningen föreslår att (CEPI) får i uppdrag att genomföra en kursutvärdering samt en randomiserad kontrollerad studie med avseende på om kursdeltagarna får bättre förmåga att bistå människor med psykiska problem. CEPI har god sakkunskap om MHFA-utbildningen. Dessutom genomför centrumet på uppdrag av Handisam tre befolkningsundersökningar inom ramen för Hjärnkoll och har därmed god kännedom om programmet som helhet. 1 CEPI är ett statsunderstött vid som bedriver och initierar forskning inom det psykosociala området för personer med psykiska funktionshinder. Stimulansmedel för att stärka och utveckla det lokalt självmordsförebyggande arbetet Långsiktiga och hållbara självmordsförebyggande insatser på lokal nivå är emellertid nödvändiga om antalet självmord och självmordsförsök ska minska. Det är genom ett långsiktigt kvalitets- och utvecklingsarbete som man uppnår reella och bestående förändringar. Utredningen föreslår därför att NASP tilldelas resurser under för att stimulera och stödja det självmordsförebyggande arbetet på regional och lokal nivå. NASP har synnerligen goda förutsättningar att utföra detta arbete. samordnar NASP ett nationell nätverk för suicidprevention. Nätverket är uppdelat i sex regionala nätverk och samlar representanter från myndigheter, vårdgivare och frivilligorganisationer. Det följer samma organisatoriska indelning som sjukvårdsregionerna och består av följande regionala nätverk: Norra regionen, , Sydöstra regionen, Södra regionen och samt Västsvenska regionen. Respektive regionalt nätverk sammanträder regelbundet och nationella nätverkskonferenser organiseras . Eftersom det nationella nätverket för suicidprevention omfattar hela landet finns goda förutsättningar att samordna ett omfattande kvalitets- och utvecklingsarbete på lokal nivå. Utredningen föreslår att NASP fördelar resurserna på de sex regionala nätverken. Val av lämpliga fördelningskriterier ska ske i samarbete med Kommuner och Landsting. NASP ska även samverka med och . Varje enskilt nätverk ska nyttja medlen till att stimulera och stärka det lokalt självmordsförebyggande arbetet genom att: tillsammans med kommunerna utveckla en handlingsplan för hur självmord kan förebyggas på ett långsiktigt och systematiskt sätt tillika organisation för att genomföra densamma. En regional handlingsplan kan kompletteras lokalt, för en eller flera samarbetande kommuner hjälpa och stödja kommunerna att involvera den ideella sektorn i det lokalt självmordsförebyggande arbetet och att tillsammans med intresseorganisationer skapa förutsättningar för kontakt mellan befolkningen och personer med erfarenhet av psykisk sjukdom enligt face-to-face-metoden. I detta sammanhang kan Nationell samverkan för psykisk hälsa, NSPH, som är ett nätverk av patient-, brukar- och anhörigorganisationer inom det psykiatriska området spela en central roll. De organisationer som ingår i NSPH är genom sin trovärdighet, kunskap och erfarenhet viktiga aktörer i kontakten med allmänheten. De har även informations- och studiematerial som med fördel kan användas i arbetet. Andra centrala aktörer i sammanhanget är studieförbunden som kan sprida både information och kunskap. Framför allt bör deras pedagogiska kunskap tillvaratas genom studiecirklar och organisering av samtalsgrupper och nätverk hjälpa och stödja kommunerna att bilda formella intersektoriella arbetsgrupper s.k. suicidteam. Dessa suicidteam kan följa kunskapsutvecklingen inom området och stödja kunskapsförmedlingen genom att arrangera/hålla föreläsningar, seminarier och ge handledning samt successivt förslå förbättrade rutiner för det lokala självmordspreventiva arbetet. Ett bra exempel på ett lokalt suicidteamen vid akut krislösning vid självmordsförsök är den s.k. Jönköpingsmodellen2 ta fram förslag på förebyggande insatser och att hjälpa kommuner med att omvandla idéer och förslag till konkreta projekt. Slutligen föreslår utredningen att NASP får i uppdrag att följa utvecklingen och till regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer redovisa hur resurserna har fördelats och hur det regionala och lokala självmordsförebyggande arbetet fortskrider och utvecklas. Implementering av Första hjälpen i psykisk hälsa i hela landet I det fall pilotstudien faller väl ut och utvärderingen visar positiva resultat föreslår utredningen att NASP även får i uppdrag att via det nationella nätverket för suicidprevention implementera kursen i hela landet. Kursen ska benämnas Första hjälpen i psykisk hälsa. Eftersom det nationella nätverket för suicidprevention omfattar hela landet det för en effektiv och snabb spridning av Första hjälpen i psykisk hälsa. 2 Jönköpingsmodellen är en modell för samverkan mellan polis, sjukvård, SOS Alarm och vid hot om självmord. Modellen belyser larmplaner, ansvarsfördelning och samarbetsformer mellan dessa aktörer. Utredningen föreslår att NASP tilldelas resurser under att fördela på de sex regionala nätverken. Val av lämpliga fördelningskriterier ska ske i samråd med Kommuner och Landsting. Varje enskilt nätverk ska nyttja medlen till att stödja de i regionen ingående kommunerna att utarbeta och genomföra en lokalt anpassad strategi för hur man ska sprida och genomföra kurser i Första hjälpen i psykisk hälsa. Målsättningen är att varje enskild kommun har integrerat kursen Första hjälpen i aktuella reguljära verksamheter. Vidare föreslår utredningen att NASP tillförs resurser för att ta fram informationsmaterial om kursen Första hjälpen i psykiska hälsa och om dess innehåll samt sprida detta i befolkningen, i första hand till personer som i sitt yrke kommer i kontakt med självmordsnära personer (se ovan avsnitt Målgrupper). Spridning av informationsmaterial kan ske genom traditionella kanaler som studieförbund, fackliga organisationer och ideella organisationer, bibliotek och allmänna platser. Andra viktiga aktörer i sammanhanget är och liksom andra nationella aktörer som Kommuner och Landsting och NSPH samt universitet och olika intresseföreningar. Förutom att identifiera lämpliga distributörer för trycksaker är det angeläget att säkerställa att informationen finns tillgänglig på alla viktiga självmordsförebyggande aktörers respektive webbplatser. Slutligen föreslår utredningen att NASP får i uppdrag att till regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer redovisa hur resurserna har fördelats och hur implementeringen av Första hjälpen i psykisk hälsa fortskrider. Det bör uppmärksammas att nedan redovisade ekonomiska beräkningar är baserade på genomsnittliga kostnader och därför ska betraktas som preliminära. Pilotförsök för att testa Mental Health First Aid Training and Research Program (MHFA) Den totala kostnaden för ett pilotförsök med MHFA beräknas uppgå till högst (utbildning av instruktörer, material, projektledning samt utvärdering av kurser och effektutvärdering). En för att introducera kursen och utbilda en grupp huvudinstruktörer, som i nästa fas kan utbilda fler instruktörer beräknas kosta eller , det senare inklusive overheadkostnader. Översättning och anpassning av kursmaterial, broschyrer, PowerPoint presentationer etc. beräknas till . Till detta kommer tryckning av handboken, . Totalt inklusive overheadkostnader. En instruktörskurs skulle under optimala förhållanden och med begränsade kringkostnader kunna genomföras för cirka 26 000– per kurs. I flera länder tar man betalt för denna utbildning omkring 15 000–per deltagare. I ett pilotförsök är det emellertid inte rimligt. Tre utbildningar i pilot länet skulle inklusive påslag för overheadkostnader skulle kosta . En kurs för särskilt angelägna målgrupper, och i förlängningen även andra personer som vill lära sig MHFA, kostar under optimala förhållanden cirka 17 000–. Vid ett deltagarantal på 20 personer per kurs skulle kostnaden att utbilda cirka 1 000 personer i pilot länet uppgå till . Merkostnader hos arbetsgivare för förlorad arbetstid eller hos kursdeltagare för förlorad arbetsinkomst, om kursen inte sker inom ramen för arbetet, är inte medräknade. Utredningen gör emellertid bedömningen att dessa kostnader, i vart fall i någon del, skulle kunna ingå under pilotprojektet för att projektet snabbt ska kunna komma igång. T.ex. skulle ersättning kunna utgå för utbildningen av huvudinstruktörer (15 personer) i och 3 instruktörskurser (3 x 15 personer) till en kostnad på uppskattningsvis 500 000–. Tabell 4.1 Kostnader i samband med introduktionen av MHFA och utbildning av huvudinstruktörer Flygresor: 2 personer t.o.r Hotell: 2 personer, Dessutom tillkommer en engångskostnad för att översätta och anpassa första hjälpen manualen, instruktörsmanualen och undervisningsmaterialet på . Budgeten baseras på priser våren . Om 15 huvudinstruktörer utbildas innebär budgeten en kostnad per huvudinstruktör motsvarande inklusive översättningskostnad. Man bör även räkna med vissa overheadkostnader i samband med att introduktionsutbildningen planeras och genomförs. Overheadkostnaderna kan röra sig mellan 10–. Tabell 4.2 Kostnader för att genomföra en instruktörskurs i (15 personer) Huvudinstruktörsarvode , /tim (inkl LKP) Lokalhyra ca /tim 24 tim Resor för instruktörer, x 4 (= verksamhets- område), 30, /mil Utbildningsmaterial, instruktörsmanual, presentationer Kringkostnad (ev. pausförtäring, liknande) Kostnaden per utbildad instruktör skulle således uppgå till . Observera att vissa overhead kostnader på övriga poster, utöver den LKP som ovan ingår i arvodet, kan tillkomma. Tabell 4.3 Kostnader för att genomföra en kurs för angelägna målgrupper i (15–20 personer) Instruktörsarvode x 4, /tim (inkl LKP) + för- Lokalhyra ca /tim 12 tim Resor för instruktörer, x 4 (= verksamhets- område), /mil MHFA-manual, 20 st. á Kringkostnad (pausförtäring, liknande) Kostnad per kursdeltagare är för 20 deltagare /person, för 15 deltagare /person + eventuella overheadkostnader. Prisunderlaget är det samma som ovan. Flera poster är osäkra. I många fall kan lokalkostnaderna tänkas vara lägre om kursen t.ex. ges på arbetsplatser där det finns sammanträdesrum eller för skolpersonal i befintliga lärosalar. Posten resor kan i stället vara väsentligt högre om instruktörer måste hämtas längre ifrån och övernattningskostnader tillkommer. Manualen kan göras billigare eller dyrare bero- ende på vilken papperskvalitet/färgsättning etc. man vill ha på den. Även här tillkommer vissa overheadkostnader. Vidare tillkommer kostnader för två heltidstjänster (en projektledare och en projektassistent) under pilotförsökets fas 1 och 2 – . Lönekostnaderna beräknas uppgå till (inkl LKP). Till detta tillkommer overheadkostnader (datorer, arbetsrum, material m.m.) som man brukar räkna med mellan . Utredningen föreslår ovan att NASP får ansvaret för planering och genomförande av pilotprojektet i samråd med myndigheter som redan har kärnuppdrag på området liksom med SKL som kan bidra med sin kunskap när det gäller fördelning av medel både mellan regioner och mellan kommuner. Inget hindrar att en statlig myndighet med hög administrativ kompetens och administrativa resurser t.ex. , håller i den övergripande ekonomiska redovisningen och att NASP rekvirerar medel och redovisar till myndigheten. Kostnaderna för utvärderingarna bedöms till . Tabell 4.4 Kostnaden för utvärdering enligt den Australiensiska modellen av kurserna I tillägg till ovanstående utvärderingen genomförs för ett urval av deltagarna i pilotprojektet en randomiserad kontrollerad studie i form av en väntelistestudie med en uppföljning efter avslutad kurs. Denna studie syftar till att undersöka insatsens effektivitet med avseende på kursdeltagarnas attityder, kunskaper och framför allt förmåga att bistå människor med psykiska problem. Beräknad kostnad för denna del av utvärderingen är . På liknande sett som ovan, kan CEPI som föreslås få ansvar för utvärderingarna, rekvirera medel från den myndighet som ansvarar för övergripande redovisning till regeringen. Stimulansmedel för att stärka och utveckla det lokalt självmordsförebyggande arbetet Den totala kostnaden för att stärka och utveckla det lokalt självmordsförebyggande arbetet uppgår till . Lönekostnader för två heltidstjänster (en projektledare och en projektassistent) per regionalt nätverk under sammanlagt beräknas uppgå till (inkl LKP). Till detta tillkommer overheadkostnader (datorer, arbetsrum, material m.m.) som man brukar räkna med mellan . Informationsmaterial, sammankomster och seminarier för kommuner m.m. beräknas uppgå till per region. Se ovan under pilotprojektet. Implementering av Första hjälpen i psykisk hälsa i hela landet Den totala kostnaden för implementering av Första hjälpen i psykisk hälsa i hela landet under uppgår till . Av dessa avser projektledning, avser utbildning av huvudinstruktörer, utbildning av instruktörer och avser kurser för allmänhet och särskilt angelägna grupper samt för framtagande och tryckning samt spridning av informations- I det fall NASP tilldelas stimulansmedel för att stärka och utveckla det lokalt förebyggande arbetet kan kostnader för projektledning räknas bort. I kalkylen ingår inte ersättning för förlorad arbetstid/inkomst utan det förutsätts att kursen genomförs på arbetstid via arbetsgivaren som ställer arbetstiden till förfogande. Fördelning av medlen sker enligt principen att respektive nätverk erhåller medel för att utbilda 4 huvudinstruktör i varje kommun undantaget och som får medel för 8 huvudinstruktörer och som erhåller medel för 16 huvudinstruktörer. Regionerna kan själva bedöma den interna fördelning mellan kommunerna och omfördela. I detta skall NASP samarbeta med SKL. Kostnaden per huvudinstruktör är , vilket innebär med omfattning enligt ovan, en kostnad på . Med ett tillägg på overheadkostnader blir kostnaden totalt . Vidare föreslår utredningen att medel anslås för att, under en period, utbilda 30–60 instruktörer inom särskilt angelägna yrkesgrupper. Antalet instruktörer per kommun är beroende av antalet kommuninvånare. Kostnaden per instruktör rör sig om . Med i genomsnitt 45 instruktörer per kommun skulle kostnaden bli för hela landet. Med overheadkostnader, . Därtill föreslår utredningen att medel avsätts som stimulansbidrag till kommunerna/regionerna för kurser riktade till särskilt angelägna yrkesgrupper, frivilligorganisationer och allmänhet. Om man räknar med att utbilda i snitt 1 000 personer per kommun, med möjlighet även här att omfördela efter behov mellan olika kommuner i regionen och mellan regioner, skulle kost- naden för hela landet uppgå till + eventuella overheadkostnader. Se ovan under pilotprojektet. Ajzen, L (1988). Attitudes, Personality and Behavior. Ajzen, L., Fishbein, M. (1980). Englewoods : , Inc (2010). Psykisk ohälsa – attityder, kunskap, beteende. Corrigan, P. (2004). How stigma interferes with mental health care. American Psychologist, 59, 614-625 Couture S,. M. , D,. (2003). Interpersonal contact and the sigma of mental illness: a review of the literature. , 12, 291-305 2006. Eagly, A,. Chaiken, S. (1993). The Psychology of Attitudes. , T-J., Bergem, R. (2006). The negotiation of identity among young people with mental illness in rural communities. , 42,225-232. Handisam, A 2009:7. Program för att öka kunskapen om psykisk sjukdom och psykisk funktionsnedsättning , , , K., Kitcherner, B., , A. (2006). i psykiska första hjälpen. , i , , Hinshaw, P., S. (2007). The mark of shame. Stigma of mental illness and an agenda for change. (2009). Självmordsförsök i och – 1987-2007 (2009). Självmord i och – 1987–2007 Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. (2009). Samverkan mellan polis, sjukvård, SOS Alarm och räddningstjänst vid hot om suicid - ett exempel från från olyckor, . (2004). Suicid och samhällsekonomiska kostnader 2002/03:35. 2007/08:11. 2008/09:185. En politik för personer med psykisk sjukdom eller psykisk funktionsnedsättning Snyder, M,. Kendzierski, D. (1982). Acting on ones attitudes: Procedures for linking attitude and behavior. , 18, 165-83. (2003). Vård av sjävmordsnära patienter – en kunskapsöversikt (2006). Förslag till nationellt program för suicidprevention – strategier och åtgärdsförslag inriktade mot hälso- och sjukvården, och skolhälsovården/elevhälsan (2004). Regeringsuppdrag om hälsoinformation och hälsokommunikation. (2006). Sjukdomsbördan i och dess riskfaktorer. Svensk tillämpning av WHO:s "DALY-metod" för beräkning av sjukdomsbörda och riskfaktorer (2006). Forskning kring stigma. Händelseanalyser – ett verktyg i det En särskild utredare ska klargöra och analysera förutsättningarna för att inom hälso- och sjukvårdens och område utveckla och förbättra händelseanalyser av inträffade självmord. Utredaren ska ge förslag på hur de nya kunskaper som framkommer genom händelseanalyser kan föras över till regional eller lokal nivå med syfte att dessa kunskaper ska kunna komma till praktisk användning i det självmordspreventiva arbetet. Utredaren ska i arbetet säkerställa att de förslag som ges särskilt beaktar lagstiftning som behandlar integritetsaspekter. framförde i ett tillkännagivande från om det självmordspreventiva arbetet (bet. 2004/05:SoU 11, rskr. 2004/05:218) att ett nationellt program för självmordsprevention bör tas fram. gav regeringen () och i uppdrag att ta fram förslag på befolkningsinriktade åtgärder liksom åtgärder riktade till huvudmännen för hälso- och sjukvården, och skolhälsovården och elevhälsa. FHI och redovisade uppdraget , Förslag till ett nationellt program för suicidprevention – befolkningsinriktade och individinriktade strategier och åtgärder. Efter att myndigheternas förslag remitterats behandlades förslaget i propositionen En förnyad folkhälsopolitik (prop. 2007/08:110) som regeringen överlämnade till . I propositionen redogjorde regeringen för sin avsikt att tillsätta en utredare som ska analysera förutsättningarna för att skapa en nationell funktion för händelseanalyser och gemensamma utredningar vid självmord. Problembeskrivning och behovet av utredning Det finns geografiska skillnader i landet. I har det totala antalet självmord minskat med –2003. Trots detta begår i genomsnitt 4 personer självmord i . I en genomsnittlig kommun med 50 000 invånare inträffar i genomsnitt 9 självmord . Självmord är den vanligaste dödsorsaken bland män . Det är också den huvudsakliga orsaken till för tidig död bland personer med psykisk störning. Avsiktligt självdestruktiva handlingar drabbar i större utsträckning socioekonomiskt utsatta grupper. En fjärdedel av alla självmord begås av människor som är eller äldre. Självmordsförsöken bland unga kvinnor tenderar att öka och antalet självmord bland unga vuxna (15–) har varit relativt . Den positiva trenden med ett minskat antal självmord uppvisas dock inte i den yngre åldersgruppen. Det stora antalet självmord och självmordsförsök liksom de samhällsekonomiska kostnaderna och det psykiska lidande detta medför, innebär att suicidalitet, dvs. självmordstankar, självmordsförsök och självmord, utgör ett stort samhällsproblem. Självmord går att förebygga Ett effektivt självmordsförebyggande arbete grundar sig på insikten att självmord och självmordsförsök går att förebygga. En viktig förutsättning är emellertid att de självmordsförebyggande åtgärderna samordnas inom och mellan samhällets olika verksamhetsområden såsom förebyggande hälsovård, sjukvård, socialtjänst, kriminalvården, barnomsorg och skola samt äldrevård och högre utbildningar. För att förebygga självmord krävs ett brett sektorsövergripande samarbete och samverkan mellan lokala, regionala och nationella aktörer. Självmord – det sista steget i en process där flera faktorer samverkar Självmordet är det sista steget i en längre eller kortare tids process, där biologiska, sociala, psykologiska och existentiella faktorer samverkar. En självdestruktiv handling utlöses hos en sårbar individ först när flera riskfaktorer anhopas som individen helt saknar stöd eller upplever att stödet från omgivningen är otillräckligt. Händelseanalyser – ett förebyggande verktyg bedrivs ett framgångsrikt skadepreventivt arbete i . De faktorer som bidrar till att skador till följd av olycksfall inträffar analyseras rutinmässigt. Den kunskap som analyserna ger används sedan i det förebyggande arbetet.