sou · GYB383 · 2010-11-18 00:00:00 — Projektet syftar till att bryta de könsbundna valen av utbildning. Flickor bör i större utsträckning välja teknikutbildningar och pojkar vård- och omsorgsutbildningar. Därför behöver studie– och yrkesvägledningen utvecklas och förändras så att begränsningarna för flickor och pojkar minskar. En jämställdhetsanalys av studie– och yrkesvägledningens arbete i regionen har genomförts. Denna analys ligger till grund för jämställdhetsintegrering och de övergripande styrdokumenten för verksamheten. Styrdokumenten formas genom ett processinriktat förankringsarbete tillsammans med utbildningsinsatser i jämställdhetsintegrering. Hela satsningen skall bidra till att de könsbundna valen av utbildning och yrke bryts. Att producera gemensamt material Ett gymnasieprojekt handlar om att stärka självkänslan hos invandrarflickor. Flickorna har i grupper fått samtala om sina liv samt om relationer till föräldrar och kamrater. Tillsammans har de producerat en bok; Alla tiders tjejer. Projektet har upplevts mycket positivt av deltagarna. Ett projekt innehåller utarbetande och tryckning av en broschyr, Lika värde. Broschyren skickas hem till föräldrar, till skolor och till andra intresserade. Den ingår som en del i skolans likabehandlingsplan. Den är färggrann, informativ och proffsigt gjord. En kompisrådsbok om flickor och pojkar som beskriver sitt antimobbningsarbete men också arbetet med jämställdhet har också producerats. Som framgår av de redovisningar som beskrivits ovan, varierar insatserna , innehåll och omfattning. Det visade sig vara svårt att finna strukturerande principer som var uteslutande. Flera projekt redovisar både initiering, implementering och färdiga resultat. Därför överlappar de olika avsnitten varandra. Dessutom innehåller insatserna skiftande mål för förändringen. Några beskriver arbetet med att utveckla ett medvetet, gemensamt förhållningssätt, medan andra satsar på att anställa genuspedagoger som ansvarar för att jämställdhetsarbetet initieras, utvecklas och vidmakthålles. En medveten satsning på att stärka arbetet med likabehandling generellt beskrivs också i flera redovisningar. Utbildningsinsatser men även produktion av pedagogiskt material samt utveckling av verksamheten mer generellt har beskrivits. Utbildningssatsningarna är inte så omfattande men vänder sig ofta till hela personalen. Kartläggningar av verksamheten genom till exempel enkätstudier och intervjuer för att bilda sig en uppfattning om nuläget är också vanligt förekommande innan en specifik insats genomförs. Det insamlade materialet uppvisar stor bredd och variation i beskrivningar av vilka insatser som genomförts. Det tycks vara nödvändigt att kommunerna beslutar om att jämställdhet skall vara ett prioriterat område för att arbetet skall initieras. Om skolan/kommunen dessutom erhåller extra resurser för utbildning, inköp av redskap för kartläggningar och möjlighet att anlita externa föreläsare, kan det innebära större möjligheter att få till stånd ett förändringsarbete. Det faktum att insatserna måste redovisas bidrar även till att arbetet verkligen genomförs enligt planerna. Försök att införa ett genusmedvetet sätt att undervisa på beskrivs också. Att undervisa i pojk- och flickgrupper exemplifieras även. Ämnet Livskunskap som har införts i flera skolor tycks fylla ett specifikt behov som inte andra ämnen kan bidra med. På det sättet involveras också eleverna i arbetet. Att påverka elevernas val så att de blir mer varierade, visar sig få positiva effekter också i andra sammanhang. Att locka flera flickor till teknikutbildning utgör en satsning som beskrivs i denna studie. Införande av specifika program såsom Elfte steget och förekommer också. Även utbildningsinsatser som erbjuds av andra företag har köpts in. Exempelvis har Doing Equality och Friends anlitats. Dokumentation som pedagogisk metod beskrivs i flera projekt. Dokumentationen ger pedagogerna ett verktyg för reflektion och utveckling. Det är en metod för att synliggöra och öka medvetenheten om det egna arbetet i skolan, och därmed göra det möjligt att förbättra och reflektera över förhållningssätt, arbetssätt och lärandeprocesser. Jämställdhetsintegrering ges flera exempel på. Det är ett omfattande och genomgripande sätt att genomföra förändring på, som ofta inbegriper alla verksamheter i kommunen. Huruvida det material som beskrivits ovan utgör ett representativt urval är inte möjligt att uttala sig om. De beskrivningar som inkommit via enkäterna och övriga projektredovisningar utgör ändå exempel på hur skolor arbetar inom detta område. Men många redovisningar uppvisar liknande insatser och variationen var inte så stor som förväntat. Det kan i sin tur betyda att även om exemplen hade varit flera så hade ändå inte variationen ökat. Likabehandlingsplanerna skall ju vara levande dokument som utvärderas och revideras . Förhoppningsvis innebär det att arbetet för jämställdhet därigenom inte glöms bort utan att det ständigt är föremål för uppmärksamhet och engagemang. Frågan är om lösningen ligger i tillgång till extra resurser eller om ett lyckat jämställdhetsarbete kan uppnås i det vardagliga arbetet utan särskilda medel. Det skall diskuteras senare i denna rapport. V. Analys av det insamlade materialet i relation till teorier Som framgår av den sammanställning av det insamlade materialet som presenterats ovan har många insatser med höga ambitioner och målsättningar genomförts i skolor och kommuner. I det här kapitlet diskuteras satsningarna med utgångspunkt i den kategorisering som gjordes i förra kapitlet. Kategorierna analyseras på olika nivåer utifrån olika begrepp i relation till den teoretiska referensramen som är utvärderingens utgångspunkt. Det som beskrivs i det följande som den referensram inom vilken denna utvärdering ska förstås, består inte av konkreta, observerbara ramar, utan snarare av osynliga, svårgripbara fenomen. De verkar dock inte mindre effektivt på grund av detta. Tvärtom är det starka maktintressen som spelar på denna dramatiska scen. Jämställdhetsarbete försiggår i ett kraftfält mellan systembevarande och systemförändring. Det är inom ramen för dessa ytterligheter som de insatser som presenterats ska analyseras och förstås. Det förändringsarbete som ska implementeras genomförs i en kontext som påverkas av dessa maktenergier. De är direkt synliga men drar ändå åt olika håll. Det som iscensätts på individ- eller institutionsnivå kommer med all sannolikhet att påverkas i den ena eller den andra riktningen vid olika tillfällen och med olika styrka. Det kommer till exempel att visa sig i ett tydligt motstånd på individ- eller gruppnivå och som en önskan om att återgå till det normala. Motkrafterna kommer att ta sig uttryck i förlöjliganden och avfärdanden eller tydligt ointresse. Att utmana etablerade, historiskt förankrade och väl inarbetade mönster som sitter djupt i kultur och kropp kommer antagligen att väcka missnöje och med all sannolikhet att bjuda på starkt motstånd. Om inte kortsiktigt och till exempel i direkt anslutning till olika övningar så antagligen . De förutsättningar för ett lyckat förändringsarbete som finns måste förstås och analyseras bland annat i ljuset av denna insikt. Även den process som är tänkt att leda fram till förändring påverkas av dessa krafter liksom det förväntade resultatet. Den indelning av insatser som gjorts i denna analys har skapats på empirisk grund och är alltså inte hämtade från andra källor. Kategorierna har som underlag de beskrivningar av gjorda insatser som jag tagit del av. De teman som utgör utgångspunkt för analysen presenteras i detta kapitel som rubriker på de olika avsnitten. Utbildning och kompetenshöjning uppfattas i vår kultur vara en väg till framgång. Utbildningsinsatser kan påverka personer i en viss riktning. De kan också bidra till att förändra tänkesätt och hur vi förstår den verklighet vi befinner oss i. När det gäller utbildning och kompetenshöjning inom jämställdhetsområdet så kan vi anta att vi får insikt om exempelvis könsmaktsordningen. Det har dock visat sig att kvinnor och män tolkar denna insikt på olika sätt (, 2001). Det har i sin tur att göra med vilken maktposition de har i genusordningen. Kvinnor som finns på mansdominerade arbetsplatser bemöts ofta med stereotypa föreställningar som utgår ifrån tankemässiga strukturer om kvinnors lägre maktpositioner. Kvinnorna, som vill stanna kvar, måste infoga sig i de manligt bestämda ideal som råder. Män som söker sig till kvinnodominerade yrken upplever ofta att de blir uppskattade och positivt bemötta utifrån de maktfunktioner de tillskrivs. Mannen som avvikare från den kvinnliga majoriteten på en kvinnodominerad arbetsplats uppfattas alltså som något positivt. De kan till och med bli särskilt gynnade på dessa arbetsplatser och ser det inte som något problematiskt att de är underrepresenterade. Många hävdar att grunden för ett lyckat förändringsarbete ligger i föreställningen om att jämställdhet är ett kunskapsområde. Det handlar alltså om något mer än förändring av attityder (se exv. Den vardagskunskap lärare har om kön är alltså inte tillräcklig. Därutöver krävs djupa och breda könsteoretiska kunskaper för att kunna bedriva ett effektivt jämställdhetsarbete med elevernas fromma för ögonen. Kvalitetstänkande som rör utbildningssatsningar är också centralt när vi diskuterar vilken slags utbildning som är lämplig. Kvalitet i kompetenshöjande insatser är dock svårt att ta ställning till och använda som bedömningskriterium inom ramen för denna utvärdering. Därtill är det redovisade materialet alltför grunt och fragmentariskt. Om kvalitetsaspekter skulle ha varit föremål för värdering borde enskilda utbildningars och form ordentligt redovisats och exempelvis för- och eftermätningar ha gjorts. Också processen borde ha varit föremål för utvärderingen, något som varit omöjligt i detta fall. Däremot kan reflektioner om utbildning som pedagogisk fråga och som redskap för förändring generellt diskuteras. Den kunskap om dessa frågor jag relaterar till härrör sig dels till min egen disciplintillhörighet, pedagogik, dels till mina erfarenheter som en av de nationellt ansvariga utbildare av genuspedagoger – 2005. De utvärderingar som genomfördes då lyfter både positiva och negativa aspekter av studierna. Andra erfarenheter som ligger till grund för mina synpunkter härrör sig från diskussioner inom lärarutbildningsfakulteten under de år jag var föreståndare för det nationella centret för Värdegrund som etablerades vid . rörde sig diskussionerna om huruvida utbildning i värdegrundsfrågor skulle integreras eller genomföras i tydliga välavgränsade kurser. Dessa två inriktningar återkommer jag till senare i rapporten. Andra aspekter om utbildning som kan problematiseras rör bland annat följande faktorer: b)förutsättningar för genomförande c)teoretiska respektive praktiska inslag Om exempelvis lärare får möjlighet att genomgå kompetensutveckling inom ramen för sin tjänst måste de praktiska hindren undanröjas och själva genomförandet underlättas. Besluten om deltagande måste vara väl förankrade vid arbetsplatsen och ska ses som en positiv investering i skolans verksamhetsutveckling. De kurser vår institution erbjuder i genuspedagogik omfattar en termins studier och rymmer två kurser om vardera 15 hp, det vill säga 30 hp sammantaget. För att underlätta pedagogernas möjligheter att kunna delta är antagningen flexibel och studietakten valfri. Dessutom sker utbildningen helt på distans utan några fysiska träffar. Denna variant är den som varit mest lyckad och genomström- ningen har varit ovanligt hög. Det är alltså möjligt att fullfölja trots att deltagarna arbetar som vanligt. När det gäller kvalitetsaspekter är det naturligtvis helt nödvändigt att innehållet grundar sig i forskning och vetenskaplig litteratur, att de undervisande lärarna har hög kompetens och att kursen kan visa på progression i kunskapsutvecklingen. Kursen måste syfta till att utmana fördomar och andra inlärningar för att nya kunskaper skall kunna skapas. Detta synsätt kan jämföras med den utbildning som erbjuds av konsultföretaget , som menar: Snarare fungerar människor enligt additionsprincipen. Det är lättare att lägga till nya tankar, än att kasta ut de gamla. Det låter som en enkel lösning men som inte har sin grund i pedagogisk forskning. Enligt samtida forskning om lärande räcker det inte med att lägga till nya kunskaper till de gamla om de ska bli bestående. För att kunna förändra gamla synsätt och uppfattningar måste dessa utmanas och omstruktureras så att nya kunskaper om verkligheten skall kunna skapas (, 2004; Arevik & , 2007). Förutom kurser i jämställdhet och genusteori, behöver lärare också besitta jämställda ämneskunskaper. På det sättet är det möjligt att förmedla jämställdhet via det ämnesinnehåll som undervisas om. Vilka budskap om kvinnor förmedlar till exempel ämnen som litteraturhistoria, historia, musikhistoria och samhällskunskap om de i läromedlet lyser med sin frånvaro? Den kvinnliga osynligheten signalerar betydelselöshet i historien och försvårar därigenom flickors identitetskonstruktion. Det får konsekvenser dels för flickors självbild, men också för deras självkänsla. Vilka kvinnliga förebilder har flickor? De förebilder som dagens media förmedlar är det som ofta erbjuds. Det är också något som behöver problematiseras (Dunkels, Frånberg & , 2008). Undervisningen skall också ge redskap för att kunna bedriva förändringsarbete i praktiken för att därigenom kunna erbjuda möjligheter till att praktiskt tillämpa de teoretiska kunskaper som tillägnas inom ramen för utbildningen. Den senaste aspekten har också att göra med syftet och målsättningen för kursen. Om kursen syftar till att ge redskap för förändring måste därmed de ingående momenten innehålla detta som utgångspunkt och mål. Här blir tidsaspekten en självklar fråga att ta ställning till. Hur mycket utbildning behövs för att deltagarna ska kunna genomföra ett praktiskt förändringsarbete som vilar på 25 Se s. 40. Här finns det inga enkla svar utan de måste besvaras i relation till verksamhetens och egna behov. Det kan nämnas att utbildningssatsningen för genuspedagoger omfattade 15 hp. Kursen innehöll också ett praktiskt förändringsarbete i den egna skolan eller kommunen. Målet var att det skulle finnas minst en utbildad genuspedagog i varje kommun. De kompetenshöjande utbildningsinsatser som redovisats i denna rapport består av föreläsningar, studiedagar och studiecirklar. Utbildningssatsningar har angetts bestå av exempelvis ett antal träffar som en genuspedagog hållit i. Många anger att de läser litteratur och diskuterar innehållet tillsammans i grupper. Böcker som nämns är och göra kön och . Även så kallade genuscirklar under ledning av genuspedagoger har beskrivits. Böcker som makten26 och har lästs och maktfördelningen i samhället har diskuterats. I ett annat projekt har också Modiga prinsessor och ömsinta killar studerats i läsecirkelform. Filmvisningar med efterföljande diskussioner nämns i flera projekt. Filmerna visar till exempel på olika bemötanden beroende på kön och hur val av färger och aktiviteter relaterade till kön, görs. Föreläsningar av bland annat nämns. Styrdokument och flickors och pojkars studieresultat har varit föremål för diskussioner. Ett projekt beskriver kompetensutveckling av all personal via videokonferens som arrangerats av det närliggande . I många projekt konstateras att grundläggande kunskaper om genusteori behövs och de flesta satsningar inleds därför med någon form av kompetensutveckling. Skälet är att medvetenhetsgraden om den egna rollen i görandet av kön måste höjas för att det ska vara möjligt att ändra sitt förhållningssätt. Det kan tyckas självklart att eleverna involveras på det ena eller andra sättet när det gäller jämställdhetsarbete. Det är ju eleverna som är föremål för de satsningar som genomförs. I denna redovisning beskrivs många projekt som också direkt involverar elever. Så kallade kompisstunder tillsammans med eleverna där samtal om alla människors lika värde har genomförts. En strävan efter att 26 Huruvida det är makten – hela lönen som avses, framgår inte. alla ska få komma till tals har genomsyrat dessa samtal. Filmer som hip hora och Fucking har visats och diskuterats i elevgrupperna. Framförallt HBT-frågor diskuterades . Reklam samt MTV har varit föremål för analys och diskussion. Även elevernas språk och tilltal har varit ämnen för reflektion. Ett projekt redovisar ett arbete i en gymnasieskola, som bland annat innehåller föreläsningar av experter inom genusområdet. Projektet har kopplats till ett samhällsperspektiv genom föreläsningar om hedersrelaterat våld samt om kvinnors situation i världen genom Amnestys medverkan och kvinnojourens arbete. Bildandet av så kallade elevgenusgrupper i vilka ett antal avsnitt ur Genusmaskineriet setts och diskuterats, beskrivs i ett projekt. Gruppen involveras också i arbetet med revidering av skolans jämställdhetsplan. Även UR:s programserie om Könsroller har diskuterats. Genusfrågor har också lyfts inom valbara kurser som ingår i Elevens val. Studiebesök samt intervjuer ingick som delaktiviteter inom den kursen. Elevens val förvandlas till en genuskurs för eleverna i ett annat projekt. Detta kan ses som ett innovativt projekt som höjer elevernas kompetens i jämställdhetsfrågor. Tjejer bygger är exempel på en praktisk tillämpning av jämställdhetsarbete som syftar till att främja ickekönsstyrda intresseval. Hela projektet som pågått under en vårtermin har dokumenterats av eleverna själva. Ett projekt kartlägger och analyserar elevernas projektarbeten ur ett genusperspektiv. Syftet är att synliggöra hur flickor och pojkar väljer ämnen för projektarbeten. Så kallat Öppet hus arrangeras för att kunna diskutera jämställdhetsfrågor tillsammans med föräldrar. Att engagera elever, som beskrivits ovan, har fallit väl ut. På det sättet blir de delaktiga i sina egna framtidsprojekt. Att dela in klassen i pojk- och flickgrupper i bland annat idrott beskrivs. Värderingsövningar som sker i samtal i ring med stående frågor genomförs regelbundet i vissa klasser. Heta stolen nämns också som exempel på värderingsövning. Även härskarteknikerna gestaltas genom rollspel följt av diskussioner. Skälet för att arbeta med detta är konstaterandet att förändringsarbete börjar med att synliggöra mönster. Samtal i pojkrespektive flickgrupper som utgått från värderingsövningar är ett annat exempel som beskrivs. Detta projekt är väl genomfört med ett tydligt utgångsläge och utvärderingsbara mål beskrivs. Utgångsläget utgörs av nya forskningsresultat och projektet redovisar lokalt förankrade resultat. Efter varje samtalstillfälle dras lärdomar av det som diskuterats. I det ovan beskrivna projektet är syftet med uppdelningen i könshomogena grupper motiverad och har därmed inte skett oreflekterat. Det har pågått och resultatet har utvärderats. Det kan ses som ett första steg som tagits för att främja samspelsmönstret i hela gruppen. Men enligt (2005) så kan det vara problematiskt, även om det ibland är nödvändigt, att tala om kön för att tydliggöra våra könsmönster. Könsmönstren kan nämligen förstärkas när vi lyfter fram och poängterar könstillhörigheten. Genom att dela upp barn i flick- och pojkgrupper visar vi barnen att kön är betydelsefullt. Indirekt säger vi då att flickor och pojkar är olika och har motsatta intressen. Det finns en risk att vi förbiser likheterna mellan flickor och pojkar eller den variation som finns inom könsgrupperna, till exempel den försiktige pojken eller den kaxiga flickan. anser därför att det är viktigt att även lyfta fram och stärka de situationer där flickor och pojkar inte skiljer sig från varandra. Likheterna är ofta störst under aktiviteter som är styrda av pedagoger, medan de särskiljande könsmönstren blir synligare i den fria leken. Förhoppningsvis skall de beskrivna aktiviteter som sker i könshomogena grupper kunna bidra till att flickor och pojkar sedan lättare kan arbeta och fungera i könsblandade grupper. Men eftersom olikheter utgör en grund för och en tillgång i en demokratisk skola, kanske vi inte borde sträva mot att pojkar och flickor skall bli mer lika. Det stora problemet är snarare att flickor och pojkar bemöts och värderas på olika sätt i skolan, något som i sin tur skapar olika villkor. En risk som jag bedömer det med insatser som sker i form av kortare projektarbeten är att sedan de avslutats återgår man till det vanliga igen. Projektet har inte gett några synbara effekter i form av förändrade förhållningssätt eller handlingar. Eftersom trygghet och igenkännande ligger i det invanda har det visat sig att det ofta finns önskemål att återvända till det gamla (2001). Detta gäller både flickor och pojkar och ibland också lärare. Flickor kan känna sig utpekade om de ges mer uppmärksamhet exempelvis i form av mer taltid. Pojkar kan känna sig orättvist behandlade om de inte får frågan om de vill svara. Lärare kan tycka att det är besvärande att förändra det som tidigare fungerat bra i klassrummet. Därför är kortsiktiga insatser inte framgångsrika. För att tala med (1958) kommer beteendena inte att bli permanenta. De tidigare inlärningarna kommer inte att förkastas utan att bestå. Filmproduktion om traditionella könsmönster som kan användas i undervisningen har beskrivits i några projekt. Böcker och broschyrer produceras som samarbetsprojekt med eleverna. Dessa exempel kan skapa gemenskap och synliga resultat som verkar enande i en grupp. Det är också bra om hela produktionen leder till att kunskapen om den egna verksamheten ökar och att därigenom också problem och brister blir synliga. I flera projekt framkommer betydelsen av genuspedagogens arbete. När det signaleras besparningar inom kommunens utbildningsförvaltning försvinner ofta dessa genuspedagoger, något som kan förefalla märkligt med tanke på att investeringar i kunskapskapital har gjorts. Det rör sig också ofta om en 10–av heltid i omfattning för dessa tjänster 27 27 Det är inte ovanligt att spara genom att reducera vissa funktioner som kan ses som inte helt nödvändiga. Exempelvis sparas det genom att andelen specialpedagoger och kuratorer minskar som dyra program mot exempelvis mobbning köps in som färdiga paket. (Frånberg & Wrethander, 2009) Det som framkommer är att dessa genuspedagoger har ett övergripande ansvar för att frågor om jämställdhetsarbete hålls levande. Ofta sker initiering till olika satsningar samt utbildningsinsatser av pedagogerna med särskilt ansvar. Det framkommer i denna utvärdering att genuspedagogerna ofta måste påbörja sitt arbete med mycket grundläggande insatser. Det förefaller som att dessa pedagoger verkligen brinner för sina uppgifter och att de hinner göra mycket trots den ringa del av sina tjänster de erbjuds. Har det någon betydelse för framgång i olika projektsatsningar om initiativet är top-down styrt eller om initiativet kommer från pedagoger, må vara eldsjälar eller arbetslag? I andra satsningar som gäller förändringsarbete har det framkommit att top-down styrningar inte lyckas särskilt väl eftersom det inte är väl förankrat i personalgrupperna. En generell fråga som måste ställas är om förutsättningar för genomförandet av ett förändringsarbete har skapats. Om det finns tid och resurser för en satsning är det större sannolikhet att projektet lyckas. Om det endast utgörs av direktiv och inte möjligheter till utbildning och kompetenshöjningar på annat sätt alternativt påvisande av nödvändigheten av att ett förändringsarbete bör iscensättas, så är sannolikheten lägre att man lyckas. När det gäller några projekt i redovisningen har hela organisationen varit involverad. All verksamhet har inkluderats. Det kan ses som en fördel att många är införstådda. För att skolledaren fullt ut ska kunna engagera sig bör han/hon också delta i exempelvis utbildning och studiedagar.