sou · GYB359 · 2010-09-01 00:00:00 — Det ansågs inte heller vara lämpligt att sätta en tidsgräns för myndig- hetens prövning.23 Vid avgörande av frågor angående erkännande och verkställighet ska den behöriga myndigheten dock agera skyndsamt (punkten 11). Kravet på skyndsamhet gäller för övrigt även vid prövning av överklaganden (samma punkt). I det inledande skedet av exekvaturförfarandet har varken sökanden eller motparten rätt att yttra sig och en myndighet får självmant (ex officio) vägra en verkställbarhetsförklaring eller registrering endast om erkännande och verkställighet är uppenbart oförenligt med grunderna för rättsordningen (punkten 4). Anledningen är att förfarandet ska vara så snabbt och enkelt som möjligt och i de flesta fall antas ärendet inte komma att drivas längre än så enligt den förklarande rapporten.24 Vid myndighetens inledande granskning får myndigheten begära en bestyrkt kopia av 23Se Explanatory Report (Conv. ), paragraph 498–499. 24Se Explanatory Report (Conv. ), paragraph 501. det fullständiga avgörandet om de ingivna handlingarnas äkthet och helhet.25 Sökanden och motparten ska underrättas, både när beslutet innebär en verkställbarhetsförklaring eller registrering för verkställighet och när det innebär en vägran av detta (punkten 5). Den som beslutet har gått emot ska också ha möjlighet att invända mot eller överklaga beslutet på faktisk och rättslig grund (samma punkt).26 En invändning eller ett överklagande ska göras (punkten 6)27 och får enligt punkten 7 bara avse a)skälen för att vägra erkännande och verkställighet enligt artikel 22, b)grunderna för erkännande och verkställighet enligt artikel 20, eller c)äktheten av eller helheten (eng. integrity) hos handlingar som översänts enligt artikel 25.28 Denna grund för invändning eller överklagande är enligt den förklarande rapporten en följd av att det inte är något krav att ge in original eller bestyrkta kopior av handlingarna i det första skedet av förfarandet, såvida inte staten i fråga har bestämt annorlunda (artikel 25.3 a och artikel 57). Den tar sikte på dokument vars ursprung kan ifrågasättas eller som kan ha manipulerats genom att text har kortats av eller strukits.29 En invändning eller ett överklagande från en motpart får också grundas på att skulden har betalats, i den utsträckning som erkännandet och verkställigheten avser redan förfallna betalningar (punkten 8). Sökanden och motparten ska utan dröjsmål underrättas om det beslut som fattats till följd av invändningen eller överklagandet (punkten 9). Ett efterföljande överklagande, om ett sådant är tillåtet enligt lagen i den anmodade staten, ska inte leda till att verkställigheten 25Se Explanatory Report (Conv.) paragraph 502 och 538 samt artikel 25.2. 26Det är inte fråga om en omprövning i sak eller av åberopande av nya omständigheter, det är förbjudet enligt artiklarna 27 och 28 (se Explanatory Report [Conv. ], paragraph 505). De grunder som får åberopas framgår nedan. 27Inom från underrättelsen. Om den klagande parten inte är bosatt i den fördrags- slutande stat där verkställbarhetsförklaringen eller registreringen gjordes eller vägrades, ska en invändning eller ett överklagande ges in från underrättelsen. 28Närmare bestämt enligt artikel 25.1 a, b eller d eller 25.3 b. 29Se Explanatory Report (Conv. ), paragraph 510. skjuts upp om det inte föreligger särskilda omständigheter (punkten 10). Motivet för bestämmelsen är enligt den förklarande rapporten att det finns en risk för att möjligheten att överklaga missbrukas och får en negativ inverkan på konventionens tillämp- ning och effektivitet.30 Sammanfattningsvis är det beskrivna förfarandet av samma modell som exekvaturförfarandet i I-förordningen och underhållsförordningen (när det gäller domar från en stat som inte är bunden av Haagprotokoll). Det första skedet av verkställbarhetsförfarandet innebär en i huvudsak formell kontroll och det andra skedet – efter en ansökan om ändring – innebär ett kontradiktoriskt förfarande, dvs. ett förfarande där motparten får komma till tals. Ett efterföljande överklagande av det avgörande som har fattats vid det kontradiktoriska förfarandet får ske om det tillåts enligt lagen i den anmodade staten. Handlingar som ska bifogas Vilka handlingar som ska bifogas en ansökan om erkännande och verkställighet framgår av artikel 25. För det första ska det full- ständiga avgörandet bifogas (artikel 25.1 punkten a).31 Enligt den förklarande rapporten avses hela avgörandet och inte bara själva beslutet. Det krävs däremot inte att det är en kopia av domen, en elektronisk version är tillräcklig.32 Vidare ska en handling bifogas som fastställer att avgörandet är verkställbart i ursprungsstaten (punkten b). Om en administrativ myndighet har meddelat avgörandet krävs även en handling som fastställer att myndighetens avgörande kan överklagas och har liknande verkan som ett avgörande av en rättslig myndighet (artikel 19.3). Detta behövs dock inte om staten har gett tillkänna att avgöranden som fattas av dess administrativa myndigheter alltid uppfyller dessa krav (artikel 25.1 b och artikel 57.1 e). Om motparten har uteblivit eller inte varit företrädd vid förfarandet i ursprungsstaten, ska en eller flera handlingar bifogas som i förekommande fall antingen intygar att motparten vederbörligen har underrättats om förfarandet och 30Se Explanatory Report (Conv. ), paragraph 514. 31Jfr artiklarna 20.1, 28.1 och 40.1 i underhållsförordningen, där det dock krävs en kopia av domen (samt i de två första artiklarna ett utdrag av domen utfärdat på formulär). 32Se Explanatory Report (Conv. ), paragraph 530. Observera att en stat kan ge tillkänna att en fullständig kopia av avgörandet, bestyrkt av behörig myndighet i ursprungsstaten, ska bifogas ansökan, se artikel 25.3 a och artikel 57. haft möjlighet att yttra sig, eller att motparten vederbörligen har underrättats om avgörandet och haft möjlighet att bestrida eller överklaga det på faktisk och rättslig grund (punkten c). Om det behövs ska en handling bifogas som utvisar utestående fordringar, med uppgift om beräkningsdatum (punkten d). En motsvarande bestämmelse finns i artikel 20.1 c i underhållsförordningen. Om det är aktuellt ska även en handling bifogas med den information som behövs för att göra beräkningar om avgörandet innefattar automatisk indexjustering (punkten e). Vidare ska, om det behövs, handlingar som visar i vilken omfattning sökanden har fått kostnadsfritt rättsligt bistånd i ursprungsstaten bifogas (punkten f). Efter en invändning eller ett överklagande angående äktheten eller helheten av handlingar som bifogats en ansökan om erkännande och verkställighet/verkställbarhet, eller på begäran av den behöriga myndigheten i den anmodade staten, ska en fullständig kopia av den berörda handlingen tillhandahållas utan dröjsmål. Kopian ska vara bestyrkt av behörig myndighet i ursprungsstaten (artikel 25.2). En fördragsslutande stat får (artikel 25.3 och artikel 57) ge tillkänna a)att en fullständig kopia av avgörandet, bestyrkt av behörig myndighet i ursprungsstaten, ska bifogas ansökan, b)under vilka förhållanden staten i stället för det fullständiga avgörandet kommer att godta ett av behörig myndighet i ursprungsstaten upprättat sammandrag eller utdrag av avgöran- det, vilket kan ske med användning av det formulär som rekommenderas och getts ut av för internationell privaträtt, eller c)att staten inte kräver en handling som fastställer att kraven i artikel 19.3 är uppfyllda. En arbetsgrupp inom har tagit fram formulär för de flesta av de dokument som krävs enligt artikel 25. För att minimera behovet av översättning är formulären så långt det är möjligt utformade med rutor som ska kryssas i och med så lite fritext som möjligt. Dessa formulär finns på engelska, franska och spanska.33 Vad som gäller för en ansökan om verkställbarhet ska i tillämpliga delar gälla även för en ansökan om erkännande av ett avgörande, bortsett från att kravet på verkställbarhet ersätts av ett krav på att avgörandet har verkan i ursprungsstaten (artikel 26). Bestämmelserna får alltså tillämpas utifrån sitt syfte med hänsyn till de skillnader som finns mellan erkännande och verkställbarhet.34 Behörig myndighet i den anmodade staten ska vara bunden av de faktiska omständigheter som myndigheten i ursprungsstaten har grundat sin behörighet på (artikel 27). Bestämmelsen har ingen motsvarighet i underhållsförordningen som till skillnad från kon- ventionen har direkta behörighetsregler (se avsnitt 5.1). Ett exempel som tas upp i den förklarande rapporten är att domstolen i ursprungsstaten, mot bakgrund av de omständigheter som har presenterats, bedömer att den underhållsberättigade personen hade hemvist i staten. Myndigheterna i den anmodade staten får då inte ompröva de omständigheter som låg till grund för ursprungs- domstolens bedömning.35 Behörig myndighet i den anmodade staten ska inte ompröva ett avgörande i sak (artikel 28, jfr artikel 42 i underhållsförordningen). Det är en vanlig bestämmelse i konventioner om erkännande och verkställighet (jfr artikel 2 och artikel 12 ). Ett krav på barnets eller sökandens personliga närvaro ska inte uppställas i förfaranden i den anmodade staten enligt kapitel V (artikel 29). Ett krav på barnets närvaro skulle enligt den förklarande rapporten vara tvärtemot konventionens mål, nämligen att åstadkomma ett smidigt, effektivt och tillgängligt system för att kräva in underhållsbidrag. Bestämmelsen är också i linje med New York-konventionen.36 33Se Explanatory Report (Conv. ), paragraph 529 med hänvisning till Prel. Doc. No 31- B/2007 (op. cit., note 93). Uppdaterat genom dokumentet – Recommended Forms, Co-ordinated by the , Preliminary Document No 2 B of 2009 for the attention of the Special Commission of on the implementation of the 2007 Child Support Convention and of the 2007 Protocol on the to Maintenance Obligations (tillgänglig på hemsida se ). 34Se Explanatory Report (Conv. ), paragraph 546. 35Se Explanatory Report (Conv. ), paragraph 547. 36Se Explanatory Report (Conv. ), paragraph 549–550. Ett avtal om underhållsbidrag37 som har ingåtts i en fördrags- slutande stat ska kunna erkännas och verkställas som ett myndighetsavgörande, förutsatt att det är verkställbart som ett avgörande i ursprungsstaten (artikel 30.1). Vid tillämpningen av artiklarna 10.1 a–b38 och 10.2 a39 ska det som sägs om avgöranden omfatta avtal om underhållsbidrag (artikel 30.2). Skyldigheten att tillåta ansökningar om erkännande och verkställighet inom ramen för centralmyndigheternas samarbete gäller alltså även för avtal om underhållsbidrag.40 Många av de bestämmelser som gäller för avgöranden är tillämpliga även på avtal, men det finns skillnader. För tydlighetens skull görs därför i det följande en redogörelse för vad som gäller för avtal. En ansökan om erkännande och verkställighet av ett avtal om underhållsbidrag ska åtföljas av (artikel 30.3) a)det fullständiga avtalet om underhållsbidrag, och b)en handling som fastställer att avtalet om underhållsbidrag är verkställbart som ett avgörande i ursprungsstaten. Det finns tre grunder för att vägra erkännande och verkställighet av ett avtal om underhållsbidrag (artikel 30.4). Grunderna är fakultativa och delvis desamma som skälen för att vägra erkänna ett avgörande.41 En anpassning har gjorts för att det rör sig om ett avtal och inte ett domstolsavgörande. Erkännande och verkställighet av ett avtal om underhållsbidrag får vägras om a)erkännande och verkställighet är uppenbart oförenligt med grunderna för rättsordningen i den anmodade staten, 37Enligt definitionen i artikel 3 e är det ett skriftligt avtal som rör betalning av underhållsbidrag och som har (i) upprättats eller registrerats som en officiell handling av en behörig myndighet eller (ii) bestyrkts av, ingåtts vid, registrerats hos eller getts in till en behörig myndighet och som kan bli föremål för förnyad prövning och ändring av en behörig myndighet. en ansökan av en underhållsberättigad om (a) erkännande eller erkännande och verkställighet av ett avgörande eller (b) verkställighet av ett avgörande som meddelats eller erkänns i den anmodade staten. en ansökan av en underhållsskyldig om erkännande av ett avgörande eller mot- svarande förfarande som leder till uppskjutande av eller begränsning av verkställighet av ett tidigare avgörande i den anmodade staten. 40Se Explanatory Report (Conv. ), paragraph 555. 41Se artikel 22 a, b och d. b)avtalet om underhållsbidrag har utverkats genom svikligt förfarande eller förfalskning, c)avtalet om underhållsbidrag är oförenligt med ett avgörande mellan samma parter om samma sak som meddelats i den anmodade staten eller en annan stat, förutsatt att det sist- nämnda avgörandet uppfyller de nödvändiga villkoren för att det ska kunna erkännas och verkställas i den anmodade staten. En ansökan om verkställbarhetsförklaring eller registrering för verkställighet av ett avtal som har gjorts antingen genom central- myndigheter (artikel 23.2) eller direkt till behörig myndighet (artikel 23.3) får vägras endast på den grunden att erkännande och verkställighet av avtalet är uppenbart oförenligt med grunderna för rättsordningen (artikel 30.5 a). Vidare får enligt artikel 30.5 b en invändning eller ett överklagande av en verkställbarhetsförklaring eller en registrering avse endast skälen för att vägra erkännande och verkställighet som anges i artikel 30.4 (se ovan) samt äktheten eller helheten hos handlingar som översänts i enlighet med artikel 30.3 (se ovan). Ett förfarande för erkännande och verkställighet av avtal om underhållsbidrag ska skjutas upp om det framkommer att ett bestridande av avtalet behandlas av behörig myndighet i en fördragsslutande stat (artikel 30.6). En stat får förklara att ansökningar om erkännande och verkställighet av avtal om underhållsbidrag endast kan göras genom centralmyndigheter (artikel 30.7 och artikel 63). Något sådant förbehåll är inte aktuellt enligt kommissionens förslag till råds- beslut om EU:s tillträde till konventionen.42 Om detta blir EU:s beslut kommer det att bli möjligt med direkta ansökningar när det gäller erkännande och verkställbarhet av avtal om underhållsbidrag (se vidare kapitel 10). Det kan dock vara så att ansökningar till andra länder måste gå genom centralmyndigheterna, beroende på om den anmodade staten har gjort ett förbehåll med sådant innehåll eller inte. Detta är något som den svenska centralmyndigheten senare kommer att få vetskap om och i sin tur kunna upplysa om. En fördragsslutande stat får också förbehålla sig rätten att inte alls erkänna och verkställa avtal om underhållsbidrag (artikel 30.8 och artikel 62). Enligt kommissionens förslag till rådsbeslut ska något sådant förbehåll inte anmälas av EU. Förutsatt att detta är 42 Se KOM(2009) 373 slutlig, 28.7.2009. EU:s slutliga ställningstagande kommer (och övriga EU- länder utom ) att vara skyldiga att erkänna och verkställa utländska avtal om underhållsbidrag, förutsatt att avtalen har föreskrivna myndighetsinslag. Särskilt om interimistiska beslut och stadfästelser Det finns en särskild bestämmelse som gäller avgöranden som är en följd av den kombinerade effekten av interimistiska beslut och stadfästelser (se rubriken till artikel 31). Bestämmelsen reglerar det speciella fallet att ett interimistiskt beslut har meddelats i en stat och en myndighet i en annan stat (den stadfästande staten) har stadfäst det interimistiska beslutet. Intill dess har inte det interimistiska beslutet någon verkan.43 I ett sådant fall gäller bl.a. att var och en av dessa stater ska anses som ursprungsstat vid tillämpningen av kapitel V och att bestämmelsen som innebär begränsningar i rätten att inleda ett förfarande (artikel 18) inte hindrar att ett förfarande för att ändra avgörandet inleds i någon av staterna. Systemet med bekräftande beslut förekommer främst i common law-länder.44 har inte något motsvarande förfarande och konventionen innebär inte någon skyldighet att införa det. 7.2.2Verkställighet i den anmodade staten (kapitel VI) Vid konventionsförhandlingarna konstaterades att även de bästa internationella förfarandena för erkännande och verkställighet kan hämmas om nationella verkställighetsåtgärder är ineffektiva. Därför innehåller , i Haag- konferensens historia, ett separat kapitel om verkställighet i den anmodade staten. Kapitlet är tillämpligt både på ansökningar genom centralmyndigheterna och på ansökningar som görs direkt till behörig myndighet i den anmodade staten.45 Huvudregeln är att verkställighet ska ske enligt lagen i den anmodade staten (artikel 32, jfr motsvarande bestämmelse i artikel 41.1 i underhållsförordningen). Verkställighet ska ske utan dröjsmål. Om ansökan görs genom centralmyndigheter, och 43Se Explanatory Report (Conv. ), paragraph 567. 44Se Explanatory Report (Conv. ), paragraph 567. 45Se Explanatory Report (Conv. ), paragraph 570. avgörandet har förklarats verkställbart eller registrerats för verkställighet i enlighet med kapitel V i konventionen (se avsnitt 7.2.1), ska verkställigheten ske utan att det krävs några ytterligare åtgärder från sökanden. Anledningen är att man har velat säkerställa en kontinuitet i processen. Eftersom bestämmelsen bara gäller när en ansökan går genom centralmyndigheterna kan det vid direkta ansökningar bli nödvändigt att ge in en ny ansökan om verkställighet efter ett beslut om verkställbarhet, beroende på om det krävs enligt nationell rätt.46 När det gäller underhållsskyldighetens varaktighet ska verkan ges åt tillämpliga bestämmelser i ursprungsstaten (artikel 32.4). Detta är av intresse då det gäller att bestämma när underhållsskyldigheten upphör, t.ex. därför att barnet har blivit myndigt. Hänvisningen kan enligt den förklarande rapporten omfatta såväl nationell rätt som internationella privaträttsliga regler som gäller i ursprungsstaten. Bestämmelsen måste dock läsas tillsammans med bestämmelsen i artikel 2 som anger gränserna för konventionens tillämplighet i staten, jfr följande exempel. Staten A har reserverat sig mot att tillämpa konventionens bestämmelser i förhållande till personer . Staten B har inte reserverat sig, utan tillämpar konventionen i förhållande till barn . Staten B har meddelat ett avgörande som ger ett barn, som är , rätt till underhåll av sin far. Avgörandet har verkställts i staten A där fadern bor. Frågan är om staten A är skyldig att fortsätta verkställigheten sedan barnet har fyllt . Svaret är nej eftersom det skulle gå utöver de skyldigheter som staten A har åtagit sig. Artikel 32.4 skulle, läst för sig, kunna ge sken av en annan utgång. Ett exempel på en situation som däremot omfattas av artikeln är följande. Staten C tillåter underhållsbidrag mellan tidigare makar för obegränsad tid efter en skilsmässa. Staten D tillåter motsvarande underhållsbidrag . Ett avgörande meddelas i staten C och ska verkställas i staten D. Bestämmelsen i artikel 32.4 innebär att myndigheterna i staten D är skyldiga att verkställa avgörandet även efter femårsperiodens utgång eftersom det inte finns någon motsvarande tidsgräns i ursprungsstaten.47 Preskriptionsfrister för verkställighet av utestående fordringar ska fastställas antingen enligt lagen i ursprungsstaten eller enligt lagen i den anmodade staten, beroende på vilken lag som 46Se Explanatory Report (Conv. ), paragraph 573. 47Se Explanatory Report (Conv. ), paragraph 576–577. SOU 2010:59 Erkännande och verkställighet föreskriver den längsta preskriptionsfristen (artikel 32.5, jfr artikel 21.2 i underhållsförordningen). I fråga om ärenden som omfattas av konventionen ska den anmodade staten tillhandahålla åtminstone de verkställighets- metoder som finns att tillgå i inhemska ärenden (artikel 33, icke- diskriminering).48 Formuleringen tyder enligt den förklarande rapporten på att positiv särbehandling till förmån för utländska beslut är tillåten. Det noteras att det sannolikt inte kommer att vara vanligt, men att det inte kan uteslutas att det kan finnas skäl för det i vissa fall med hänsyn till de internationella underhållsmålens speciella karaktär.49 Bestämmelsen innebär alltså att konventionen ålägger de fördragsslutande staterna att ha ett effektivt verkställig- hetsförfarande, men kräver inte att utländska avgöranden behandlas förmånligare än nationella avgöranden. De fördragsslutande staterna ska se till att effektiva åtgärder för att verkställa avgöranden i enlighet med konventionen finns enligt nationell rätt (artikel 34). Sådana åtgärder kan omfatta a)innehållande av lön, b)utmätning av banktillgodohavanden och andra tillgångar, c)avdrag från socialförsäkringsutbetalningar, d)säkerhet i eller tvångsförsäljning av fast egendom, e)innehållande av skatteåterbäring, f)innehållande eller utmätning av pensionsförmåner, g)anmärkning i kreditupplysningsregister, h)avslag på ansökan om eller indragning eller återkallelse av olika tillstånd (t.ex. körkort), eller i)användning av medling, förlikning eller liknande förfaranden för att uppnå frivillig verkställighet. Uppräkningen är exemplifierande och är inte avsedd att vara uttömmande.50 48Enligt underhållsförordningen ska en dom som har meddelats i en medlemsstat och som är verkställbar i den verkställande medlemsstaten verkställas där på samma villkor som en dom som har meddelats i den verkställande medlemsstaten (artikel 41.1). 49Se Explanatory Report (Conv. ), paragraph 580. 50Se Explanatory Report (Conv. ), paragraph 583. Konventionen ger vidare, i en icke sanktionerad bestämmelse, uttryck för att det är viktigt att pengar kan överföras mellan olika stater (artikel 35). Förslag: är behörig domstol vid exekvatur- förfarandet enligt underhållsförordningen och . Vid beslut med anledning av en ansökan om att ett utländskt avgörande ska erkännas eller förklaras vara verkställbart i ska bestå av en lagfaren domare. En ansökan om ändring av (underhållsförordningen) respektive en invändning mot () ett beslut som har meddelats med anledning av en ansökan om verkställbarhetsförklaring, ska handläggas av med tillämpning av om överklagande av en tingsrätts beslut. Ett avgörande som har meddelats med anledning av att ändring har sökts av ett beslut angående verkställbarhets- förklaring får överklagas till . Detta ska anmälas till kommissionen. Prövningstillstånd ska krävas för att ska ta upp beslutet till prövning. Som anges i avsnitt 7.1.1.3 kommer avgöranden från och fortfarande att förutsätta ett exekvaturförfarande för att kunna verkställas enligt underhållsförordningen (kapitel IV, avsnitt 2 i förordningen).51 Förfarandet för erkännande och verkställighet är av samma modell som gäller för bl.a. I- förordningen och II-förordningen. Även avgöranden som ska erkännas och verkställas enligt kräver ett exekvaturförfarande. Delvis regleras förfarandet i förordningen 51 Avgöranden från kan dock fortfarande erkännas utan exekvaturförfarande med stöd av den nordiska konventionen angående indrivning av underhållsbidrag (se artikel 69.3 i underhållsförordningen). respektive konventionen, men vissa kompletterande bestämmelser behöver föreskrivas i lag. Exekvaturprövningen ska ske på samma sätt oavsett vilket instrument som är tillämpligt och det är uppenbart att samma myndighet bör vara exekvaturmyndighet för båda instrumenten. Utredningen har därvid att ta ställning till vilken svensk myndighet som bör få denna uppgift. är exekvaturmyndighet för avgöranden som ska förklaras verkställbara enligt ett flertal internationella instrument, som t.ex. I-förordningen, Luganokonventionerna, II-förordningen, och . Det är därför en uppgift som har kompetens för att hantera. Även samordningsfördelar uppstår om liknande ärenden samlas vid en och samma myndighet. Ett tänkbart alternativ är att låta den myndighet som ska ha uppgiften att vara centralmyndighet enligt underhållsförordningen och sköta exekvaturfrågorna. Den lösningen har valts i där NAV-utland är såväl central- myndighet enligt New som exekvatur- myndighet för ärenden enligt Luganokonventionerna, och . Det finns fördelar även med en sådan lösning.