sou · GYB365 · 2010-10-13 00:00:00 — En grupp lärosäten har valt linjen att ge studenterna en generalistutbildning som inkluderar det sociala arbetets huvudsakliga områden, som exem- pelvis barn, unga, familj, försörjningsstöd, äldre, äldreomsorg, funk- tionshinder och missbruk. Den andra gruppen har valt att dela upp socionomutbildningen i snävare områden genom att skapa specia- 3 Utvärdering av socionomutbildningen vid svenska universitet och högskolor. liserade inriktningar, som saknar något eller några huvudsakliga områden. Ett argument för att skapa mer specialiserade utbild- ningar är bland annat att arbetsgivare i regionen kring lärosätet efterfrågar vissa specifika kompetenser, exempelvis kunskaper och färdigheter främst inom äldreomsorg och funktionshinder. Ett annat argument är att det inte finns utrymme för alla delar i en gemensam utbildning om 210 högskolepoäng och att det därför är nödvändigt att dela upp utbildningen i specialiserade inriktningar. Ytterligare skäl till att vissa lärosäten har valt att inrätta specialiserade inrikt- ningar är sannolikt att ta tillvara den specifika kompetensen hos de lärare som tidigare medverkat i utbildningen för social omsorgs- examen. Några lärosäten har lagt till en för socionomstudenterna valbar åttonde termin. Det ger möjlighet för studenten att förutom socionomexamen ansöka om och erhålla en generell magisterexamen i huvudområdet. I praktiken kan detta uppfattas som en förlängd socionomutbildning. Det stora antalet varianter av socionomutbildning kan åskådlig- göras genom att sexton lärosäten har rätt att utfärda socionomexamen, men en student som söker till utbildningen har 37 olika ansökningsalternativ att välja bland. Bland dessa alternativ finns även medräknat att vissa lärosäten bedriver så kallade utloka- liserade utbildningar. bedriver t.ex. en campus- förlagd utbildning i och en mer distansbaserad utbildning i utifrån en gemensam utbildningsplan. menar att, oavsett hur lärosätena organiserar socionomutbild- ningen, som en gemensam eller uppdelad i inriktningar, så är det ett krav att alla studenter ges möjlighet att få en högkvalitativ utbild- ning med tillräcklig bredd och fördjupning inom hela det aktuella området. En förlängning av utbildningen skulle kunna tyckas vara en lösning, men de analyser och bedömningar som bedömargruppen har gjort visar att detta inte är någon garanti för en bredare och mer fördjupad utbildning. Några av de lärosäten som redan infört en valbar extratermin uppfyller inte kraven för den nuvarande socio- nomexamen. poängterade i rapporten att socionomutbild- ningen ska vara en generalistutbildning på grundnivå. Myndigheten menar att detta är absolut nödvändigt för att nyutexaminerade socio- nomers möjligheter att arbeta inom hela det sociala arbetsfältet inte ska begränsas. Eventuella efterfrågade och nödvändiga specialiseringar därutöver får ske genom separata utbildningar på avancerad nivå. vill också påpeka vikten av att utbildningen ger en bredd i kunskaper kring vetenskaplig teori och metod kopplat till arbetsmarknadens behov. I rapporten förs även en diskussion kring vikten av närmandet av den verksamhetsförlagda utbildningen till den teoretiska för att stärka kompetensen att kunna lösa och före- bygga sociala problem. I utvärdering av socionomutbildningen sägs följande om den framtida arbetsmarknaden. Den tid som varje individ i genomsnitt förvärvsarbetar har krympt i relation till den tid vi studerar och den tid som vi är pensionärer. Många börjar inte förvärvsarbeta förrän efter . Livslängden har ökat och ökar dramatiskt. Den relativt korta tid som vi förvärvsarbetar kommer inte att räcka för att skapa ekonomiskt utrymme utanför arbetslivet. Vi kan komma att behöva förvärvsarbeta allt högre upp i åldrarna. Det kommer att innebära krav på föränd- ringar av arbetslivet för att anpassa det till äldre arbetstagare och på effektiva insatser för att förhindra utslagning från arbetsmarknaden . Relationen mellan arbetslivet och arbetstagarna är ett givet yrkesområde som sannolikt kommer att bli allt viktigare . Om arbetslinjen ska gälla och alltfler med funktionsnedsättningar och rehabiliteringsbehov ska ut i arbetslivet, kommer socionom- kompetensen i en allt ökande omfattning att behövas hos både privata och offentliga arbetsgivare. Inom äldreomsorgen och insatser för människor med funktionsnedsättning finns ett stort behov av med- arbetare med socionomkompetens. Inom dessa områden behöver den genomsnittliga kompetensnivån höjas. Det är inom dessa om- råden som den stora framtida arbetsmarknaden för socionomer finns. Av och arbets- marknaden (2009:5R) framgår att antalet nybörjare på socionom- utbildningen har ökat något /06, vilket medför en gradvis ökning av antalet examinerade . beräknar ingen större förändring i rekryteringsbehovet. uppskattas det årliga tillskottet av nyutexaminerade med socionomutbildning bli större än mot- svarande rekryteringsbehov. Det innebär att det finns en betydande risk för överskott av socionomutbildade, förutsatt att antalet ny- börjare och examensfrekvensen inte förändras. Antalet förvärvs- arbetande med socionomutbildning eller social omsorgsutbildning är cirka 42 000. Kvinnorna dominerar och denna dominans beräknas öka ytterligare något . Mer än åtta av tio arbetar inom offentlig sektor, flest inom förvalt- ning. Majoriteten av dem med en socionomexamen arbetar som socialsekreterare eller kuratorer, medan nästan var tredje av dem med en social omsorgsutbildning arbetar som chefer, främst inom äldre- och handikappomsorg. Bedömningen av den framtida examina- tionen försvåras något av att social omsorgsutbildning inte längre finns som en särskild utbildning. Behovet av personer med denna kompetens täcks nu inom socionomutbildningen. Det stora fler- talet arbetsgivare gör bedömningen att det råder balans eller god tillgång på nyutexaminerade, och balans eller brist på yrkes- erfarna socionomer. beräknas efterfrågan på socionomer öka både inom offentlig förvaltning och inom vård och omsorg. Efter- frågan på socionomer med inriktning mot äldreomsorg väntas växa i takt med den åldrande befolkningen. Med dagens utbildnings- dimensionering beräknas tillgången på socionomer öka med mellan , vilket är betydligt mer än den mot- svarande efterfrågeökningen. Det är därför risk för ett växande över- skott på socionomer. 27 Överväganden och förslag Vårt uppdrag är att kartlägga och analysera behovet av samt förut- sättningarna för en behörighetsreglering beträffande utförandet av vissa typer av handläggning, inklusive utredning och beslut som rör enskilda inom som utförs för socialnämndens räkning. Analysen ska utgå från behovet av rättssäkerhet och kvalitet för klienten men också särskilt beakta frågan om det politiska besluts- fattandet inom . Vi ska också beakta konsekvenserna av en sådan reglering, när det gäller tillgång till personal med lämplig utbildning och erfarenhet. Behörighetsreglering kan innebära olika saker och kan också ut- formas på olika sätt vilket framgår av kapitel 24. Vi vill i samman- hanget framhålla att personalens utbildning och erfarenhet är viktiga komponenter i en socialtjänst av god kvalitet, men att den inte kan ersätta socialnämndens systematiska kvalitetsarbete. Handläggare av de arbetsuppgifter som vårt uppdrag omfattar har ingen enhetlig titel, de kan vara socialsekreterare, biståndshand- läggare eller biståndsbedömare, familjesekreterare, integrationshand- läggare m.m. I detta kapitel använder vi socialsekreterare som en samlingsbeteckning för samtliga. 27.2Behov av och förutsättningar för behörighetsreglering inom Utredningens bedömning: Det finns behov av och förutsätt- ningar för att reglera att personal med vissa arbetsuppgifter i och verksamhet enligt LSS har den kompetens som krävs för att utföra uppgifterna med god kvalitet och på ett rätts- säkert sätt. De lagstadgade krav på kvalitet och kvalitetssäkring av verksamheter inom och som redan finns, har i praktiken inte fått tillräckligt genomslagskraft. En behörig- hetsreglering kan öka möjligheterna att den som vänder sig till eller ansöker om insatser enligt LSS möter per- sonal med adekvat utbildning. ansvarar för att förbättra situationen för de mest utsatta grupperna i samhället, exempelvis äldre personer med behov av omsorg, personer med behov av stöd utifrån funktionsnedsätt- ning, flickor, pojkar och familjer i socialt och ekonomiskt utsatta situationer, personer som är hemlösa, personer med missbruks- problem samt kvinnor som utsätts för hot och våld. Arbetet som socialsekreterare handlar om att fatta svåra, och för klienten helt avgörande, beslut i handläggningen. Den enskilde social- sekreteraren har, inom givna ramar, ett stort handlingsutrymme. Dennes utbildning och erfarenhet har därför stor betydelse för kvali- teten i arbetet. I allmänhet bedrivs det sociala arbetet på ett sätt som tillgodoser de enskilda klienternas behov av gott stöd. Exempel finns dock även på motsatsen. Det förekommer att huvudmän ger personer med liten erfarenhet av området ansvar för svåra utredningar och beslut med långtgående inverkan på enskilda personers livssituation, t.ex. omhändertagande av barn eller stöd till personer med långvariga missbruks- och psykiska problem. Detta kan leda till allvarliga konse- kvenser för enskilda brukare och klienter. Utifrån arbetsuppgifternas komplexitet, och behovet av rättssäkerhet och kvalitet för klienterna, är det viktigt att huvudmännen ställer krav på utbildning och lämp- lighet hos dem som ska arbeta med handläggning, inklusive utred- ningar, av ärenden och beslutsfattande för socialnämndens räkning. Genom att tydliggöra vilken kunskap, vilka färdigheter och vilket förhållningssätt som behövs för detta arbete, ökar förutsättning- arna för att brukaren får insatser av god kvalitet. I socialtjänstlagen och LSS finns krav på att , res- pektive verksamhet enligt LSS, ska vara av god kvalitet och att per- sonalen ska ha lämplig utbildning och erfarenhet respektive kunna ge ett gott stöd samt god service och omvårdnad. Kravet på god kvalitet avser både insatserna och handläggningen. Behovet av ytter- ligare reglering för att klienter och brukare ska mötas av personal med adekvat utbildning och tillräckliga kunskaper har trots detta diskuterats . uppdrag innebar bl.a. att ta ställning till om det behövs särskild reglering av kompetenskraven när det gäller arbetet med barn och unga. Utredningen ansåg att ett sådant behov förelåg och föreslog en reglering i lag av behörigheten för vissa angivna arbetsuppgifter, se avsnitt 23.2.4. Utöver Barnskyddsutred- ningens förslag har vi under vårt arbete tagit del av ytterligare rapporter och utredningar som visar på ett behov av krav på kom- petens även inom övriga delar av , se avsnitt 23.2. Organisationer som företräder brukare inom har vid en hearing också framfört behovet av kompetens inom . Vid hearingen deltog bland andra pensionärsorganisationer, organisa- tioner inom handikapprörelsen, föreningar för ensamstående för- äldrar, organisationer för barn som omhändertagits av samhället och för anhöriga, se bilaga 4. De lagstadgade krav på kvalitet och kvali- tetssäkring av verksamheter inom och som finns har i praktiken inte fått tillräcklig genomslagskraft. Vi anser att det nu är dags att ta fasta på allt det som framkommit i olika samman- hang. Därför gör vi bedömningen att det finns ett behov av ytter- ligare reglering som kan öka möjligheterna för att den som vänder sig till eller ansöker om insatser enligt LSS möts av personal med adekvat utbildning. 27.2.2Formella förutsättningar för legitimation eller reglering av arbetsuppgifter Behörighetsreglering kan ske på olika sätt. Antingen genom att införa en legitimation, som ger titelskydd och förutsätter viss ut- bildning eller genom att ställa krav på viss kompetens för vissa arbetsuppgifter, eller bägge . För lärare har regeringen före- slagit både legitimation och reglering av arbetsuppgifter.1 Inom hälso- och sjukvården regleras ett fåtal arbetsuppgifter, exempelvis ska beslut om tvångsvård fattas av en chefsöverläkare vid en enhet för psykiatrisk vård och endast läkare kan fastställa att döden har inträtt.2 Det förslag lämnat innebär en reg- lering i form av särskilda kompetenskrav för vissa arbetsuppgifter. 1Legitimation för lärare och förskollärare. 26 b § lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård respektive lagen (1987:269) om kriterier för bestämmande av människans död. Kommunens uppgifter inom fullgörs av den eller de nämnder som kommunfullmäktige bestämmer. Det är nämnden som tar ställning till om utredning ska inledas, beslutar om insatser m.m. I praktiken är dessa beslut till stor del delegerade till tjänste- män. Det yttersta ansvaret för verksamheten ligger dock hos nämnden, som alltid kan välja att bestämma i ett särskilt fall. Många av de beslut inom som rör enskilda går att överklaga till domstol. Motsvarande reglering och fördelning av ansvar finns inom verksamhet enligt LSS. Ett vanligt argument för önskemål om att införa legitimation för ett yrke är att det innebär en kvalitetshöjning. Vi vill dock peka på att en legitimation i första hand innebär andra moment. För det första är legitimationen knuten till en person. För det andra kan det ansvar att utöva yrket som följer av legitimationen inte omfatta annat än de arbetsuppgifter den enskilde har ett faktiskt ansvar för. Legitimationen innebär inte per automatik att vissa uppgifter endast kan utföras av en legitimerad yrkesutövare. För detta krävs tillägg i form av reglering av arbetsuppgifterna eller införande av ensamrätt till yrke. En legitimation ska återkallas om den legitimerade inte utför sitt arbete i enlighet med de författningar som finns på området. Detta innebär att det är en förutsättning att de legitimerade yrkesutöv- arna finns inom ett och samma verksamhetsområde, där en myn- dighet kan få ansvaret för den tillsyn och kontroll som måste finnas för att ge legitimationen ett innehåll. Vår bedömning är att det i och för sig inte finns några formella hinder mot att införa ett legitimationsyrke för tjänstemän med an- svar för vissa typer av handläggning i och verksamhet enligt LSS. Införandet av ett legitimationsyrke inom hälso- och sjukvården förutsätter att det finns en utbildning på högskolenivå som leder till yrket (se avsnitt 4.3). Vi anser att det bör vara en ut- gångspunkt även när det gäller det sociala området. Den utbildning som i så fall skulle ligga till grund för de aktuella arbetsuppgifterna är socionomutbildningen. Denna utbildning leder dock till flera olika yrken inom skilda verksamhetsområden, bland annat social- sekreterare, familjerådgivare, socialpedagog och kurator inom hälso- och sjukvården och skolan. En legitimation för socionomer skulle därför omfatta flera verksamhets- och tillsynsområden. Vårt uppdrag gäller frågan om behörighetsreglering kan införas för vissa arbets- uppgifter i och verksamhet enligt LSS och vi anser därför inte att det bör ske genom legitimation för socionomer. har föreslagit en behörighetsreglering som innebär att vissa arbetsuppgifter förbehålls personal med viss angiven kompetens. Utredningen har redovisat behovet av en sådan reglering för barnskyddsärenden. Under remissbehandlingen av Barnskydds- utredningens betänkande framfördes inga invändningar mot det för- slaget. Vi har ovan konstaterat att behov finns av att höja kompetensen inom hela och verksamheter enligt LSS, beträffande utförandet av vissa typer av handläggning, inklusive utredning och beslut som rör enskilda inom som utförs för social- nämndens räkning. En reglering i form av kompetenskrav för vissa arbetsuppgifter påverkas inte av att de slutliga besluten i ärendena fattas av någon annan, dvs. en politisk nämnd. Det finns reg- lerat i lag att personalen ska ha viss kompetens och vi ser liksom inga formella hinder mot att föreslå en för- stärkning av dessa bestämmelser i form av reglering av vissa arbets- uppgifter. 27.3Kompetenslyft inom och verksamhet enligt LSS Utredningens förslag: Ett kompetenslyft ska genomföras för tjänstemän med vissa handläggningsuppgifter i och verksamhet enligt LSS. Krav ska ställas i lag på socionomexamen, eller annan relevant examen på minst grundnivå i högskolan, för att utföra följande arbetsuppgifter inom : 1.bedömning av om utredning ska inledas, 2.utredning och bedömning av behovet av insatser eller av andra åtgärder och 3.uppföljning av beslutade insatser, och för följande arbetsuppgifter inom verksamhet enligt LSS: 1.utredning och bedömning av behovet av insatser eller av andra åtgärder och 2.uppföljning av beslutade insatser. bör få i uppdrag att i samråd med Högskole- verket ta fram underlag för en närmare beskrivning av vad som avses med annan relevant examen på minst grundnivå i hög- skolan. Befintlig personal ska erbjudas kompetenshöjande åtgärder. ska till- handahålla lämplig introduktion och stöd i yrket under för nyanställda tjänstemän med ovan nämnda arbetsuppgifter. 27.3.1Vilka arbetsuppgifter bör kräva viss kompetens? Handläggning av ärenden och insatser inom och verk- samhet enligt LSS, ska vara av god kvalitet. Socialsekreterarens kompetens för och kunnande om de insatser och behandlingar som kan erbjudas klienten är viktiga förutsättningar för och verksamheter inom LSS. I sin utredning identifierar social- sekreteraren behoven och kan sägas inleda behandlingen. Social- sekreterarens roll är självständig och det har stor betydelse för den enskilde klienten att socialsekreteraren har tillräcklig kompetens för sin uppgift att utreda ärendet. Hans eller hennes bedömningar måste ständigt vara under omprövning under utrednings- och insats- förloppet. har föreslagit att för följande arbetsupp- gifter ska särskild behörighet krävas: 1.bedömning av om utredning ska inledas, 2.utredning och bedömning av behovet av insatser eller av andra åtgärder eller 3.uppföljning av beslutade insatser. Vi delar bedömning av vilka arbetsuppgifter inom som bör kräva särskild behörighet. När det gäller verksamhet enligt LSS sker prövningen efter ansökan och det görs därför inte någon bedömning av om utredning ska inledas enligt den lagen. Vi föreslår därför när det gäller LSS att socionom- examen eller annan relevant examen på minst grundnivå i högskolan, ska vara ett krav på den personal som arbetar med utredning och bedömning av behovet av insatser eller av andra åtgärder, eller upp- följning av beslutade insatser. Ovan har vi konstaterat att det både finns ett behov av och formella förutsättningar för att införa en behörighetsreglering inom social- tjänsten. har föreslagit att socionomexamen ska krävas för arbetsuppgifter som innebär bedömning av om utredning ska inledas, utredning och bedömning av behovet av insatser eller av andra åtgärder eller uppföljning av beslutade insatser. Utredningen gjorde bedömningen att socionomutbildningen med sitt breda inne- håll av ämnen som juridik/socialrätt, socialt arbete, statskunskap, psykologi och sociologi är den utbildning som ger bästa grunden för avsedda uppgifter. De som arbetar inom som socialsekreterare, biståndshandläggare och LSS-handläggare har till socionom- examen eller den äldre social omsorgsexamen. Endast saknar eftergymnasial utbildning. Figur 27.3 Utbildning hos månadsanställda socialsekreterare, biståndsbedömare, familjerådgivare och integrationshandläggare i kommunerna Under remissbehandlingen av betänkande har inga invändningar gjorts mot att socionomexamen ska vara ett behörighetskrav. har i en utvärdering av socionomutbildningen konstaterat att fyra lärosäten uppfyller mycket god och två lärosäten uppfyller god kvalitet på utbildningen (se avsnitt 26.4). Myndigheten ifrågasatte dock examensrätten för sju lärosäten. I sin motivering till beslutet anger bl.a. att det finns brister i progression och fördjupning i centrala delar av utbildningen samt brister i lärarkompetens och lärarkapacitet. Senast den 15 decem- ber 2010 ska dessa lärosäten redovisa på vilket sätt man rättat sig efter anmärkningarna. Huruvida utvärderingen kommer att leda till att föreslår förändringar för utbildningen får myndig- hetens slutsatser i uppföljningen visa. Regeringen har i prop. 2009/10:139 Fokus på kunskap – kvalitet i den högre utbildningen presenterat ett nytt nationellt kvalitetssäkringssystem. I det är an- ställningsbarhet, dvs. utbildningens användbarhet på arbetsmark- naden, ett viktigt resultat som bör inkluderas i kursutvärderingarna. I det sammanhanget menar vi att kravet på kompetens för vissa arbetsuppgifter blir en viktig del i bedömningen och kan komma att påverka hur lärosätena väljer att utforma utbildningen. Socionomutbildningens innehåll är som ovan anförts den utbild- ning som bäst motsvarar kraven och ger den bästa grunden för socialt arbete. En nyutexaminerad socionom måste ha en grund- kompetens som svarar upp mot kravet för behörighet. Den kan sedan kompletteras med specialiserade vidareutbildningar Men, om endast socionomexamen skulle godtas som kompetens kommer icke önskvärda inlåsningseffekter att uppstå där personer med annan utbildning, tex. en grundutbildning inom andra områden med på- byggnad i framför allt socialt arbete och/eller förvaltningsrätt och socialrätt utestängs från tjänsterna. Vi gör därför bedömningen att socialnämnden med sitt ansvar att leda och fördela arbetet samt ansvar för kvaliteten bör ha möjlighet att även använda personer med annan relevant examen på minst grundnivå i högskolan för att utföra de angivna arbetsuppgifterna. Vi vill ge dem som inte har en socionomexamen och inte heller uppfyller kraven på annan relevant utbildning möjlighet att öka sin kompetens. Ett sådant förslag innebär naturligtvis kostnader för in- blandade parter, se konsekvensanalysen i avsnitt 28.2.5. Vi menar dock att vårt förslag på kompetenshöjning kommer att inne- bära bättre insatser för brukare och klienter samt även få andra positiva följdeffekter för kostnadseffektivitet och arbetsmiljö. Sammanfattningsvis föreslår vi således ett kompetenslyft för tjänstemän med vissa arbetsuppgifter inom som inne- bär bedömning av om utredning ska inledas, utredning och bedöm- ning av behovet av insatser eller av andra åtgärder eller uppföljning av beslutade insatser. När det gäller verksamhet enligt LSS avser kompetenslyftet arbetsuppgifter som innebär utredning och bedöm- ning av behovet av insatser eller av andra åtgärder eller uppföljning av beslutade insatser. I lag ska ställas krav på att kommunen är skyl- dig att för dessa uppgifter använda socialsekreterare som har socio- nomexamen eller annan relevant examen på minst grundnivå i hög- skolan. bör få i uppdrag att i samråd med Högskole- verket utforma underlag för vilka utbildningar som kan komma ifråga, för regeringens närmare föreskrifter därom. För att kontinuerligt och långsiktigt utveckla och säkra verksam- hetens kvalitet ska socialnämnden inrätta ett ledningssystem för det systematiska kvalitetsarbetet. Ledningssystemet ska bl.a. säkerställa att det finns rutiner för att fortlöpande kontrollera att personalen har den kompetens som krävs för att utföra uppgifterna och att det finns förutsättningar för kompetensutveckling.3 Ansvaret omfattar även introduktion och stöd för nyanställda. konstaterade att svårighetsgraden hos arbetsuppgifterna inom den sociala barn- och ungdomsvården gör det motiverat att i lagen slå fast ett visst erfarenhetskrav. Därför föreslog utredningen att det i lag ska framgå att socialnämnden ska erbjuda lämplig introduktion och stöd i yrket för socialsekreterare som saknar tidigare erfarenhet av de reglerade arbetsuppgifterna inom barn- och ungdomsvården. Man föreslog att introduktionen skulle vara en noggrant planerad introduktion man behöver för att skaffa tillräcklig erfarenhet och att den bör ske med hjälp av erfarna kollegor och arbetsledare, där man successivt får ta ansvar för arbetsuppgifterna på egen hand.