sou · GYB330 · 2010-05-04 00:00:00 — Härigenom ges regeringen möjlighet att genom resursavsättningen i samband med formuleringen av uppdraget avgöra hur omfattande beskrivningarna ska göras, och därmed vilka resurser som kommer att krävas. Att fortsatt hålla beskrivningarna aktuella torde kräva betydligt mindre resurser, och därmed rymmas inom Energimark- nadsinspektionens budgetram. Utredningen föreslår att ska fatta beslut om intäktsramar för stamnätet. Enligt ellagens bestämmelser ska ta fram ett beslutsunderlag med förslag på intäktsram för stamnätet. Regeringen har sedan att anta eller förkasta detta förslag. Inga ytterligare resurser torde krävas p.g.a. utredningens förslag varför denna uppgift bedöms rymmas inom budgetram. Utredningen förslår även att instruktion ska kompletteras med en hänvisning till inspektionens uppgifter enligt byråförordningen. Detta förslag bottnar i de upp- gifter som åläggs genom byråförord- ningen. Byråförordningen innebär dock även i sig att det kommer att uppstå ytterligare behov av resurser hos Energimarknadsinspektio- nen samt statsförvaltningen i övrigt. Här torde det vara mest angeläget att lyfta fram dels de möten i tillsynsnämnden i vilka en representant från kan förväntas delta, dels möjlighet att utstationera nationella experter vid , dvs. den europeiska byrån för samarbete mellan energi- tillsynsmyndigheter. Den företrädare för som kan förväntas delta i tillsynsnämndens möten ska utgöras av en person med en ställning på hög nivå inom myndigheten. Det framgår inte av förordningen hur ofta tillsynsnämnden ska mötas. Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag därmed inte möjligt att avgöra hur frekventa mötena kommer att bli. Vid respektive möte kommer dock ett antal frågor att hanteras och det är därmed rimligt att anta att det kommer att ske ett förbe- redelsearbete vid de nationella tillsynsmyndigheterna inför tillsynsnämndens möten i syfte att ta fram ett underlag för företrädare. Tillsammans kan detta förutsättas ta vissa av resurser i anspråk. Det är även svårt att avgöra hur stora resurser Energi- marknadsinspektionen i övrigt kan komma att behöva avsätta för samarbetet inom ramen för . Det är även osäkert i vilken utsträckning befintliga internationella samarbeten såsom de inom ERGEG och CEER kommer att minska eller helt ersättas genom att denna byrå inrättas. är dessa samarbeten resurskrävande, men dessa resurser skulle potentiellt sett i vart fall till en del kunna omfördelas. Det finns även en möjlighet att utstationera personal från statsförvaltningen i form av nationella experter. Villkoren för en sådan person återfinns i avtal om utlandskontrakt och riktlinjer för anställningsvillkor vid tjänstgöring utomlands (URA). Detta avtal används för anställda vid myndigheter som ska vara utlandsstatio- nerade som nationella experter. Enligt 7 § i avtalet ska den svenska myndighet där personen är anställd svara för lönen inklusive sociala avgifter. Det torde vara rimligt att anta att önskar utstatio- nera en nationell expert vid dels i syfte att bistå i harmoni- seringen av den inre marknaden, dels i syfte att skapa en kanal för att överföra kunskap till den svenska statsförvaltningen kring arbetet inom ramen för . Kostnaden kan antas motsvara kostnaden för en anställd . Det är dock inte möjligt att i detta läge säga vilken del av statsförvaltningen som kommer att bära denna kostnad. Mot ovanstående bakgrund har utredningen svårt att bedöma hur mycket resurser som inspektionen kan behöva tillfö- ras, då en betydande del av de uppgifter som omfattas av det tredje energimarknadspaketet ska rymmas inom inspektionens verksamhet. Det måste dock påpekas att syftet bakom det tredje energimarknadspaketet är ökade krav på samarbete i syfte att uppnå harmoniserade och integrerade marknader för el och naturgas, varför det är av betydelse att inspektionen ges möjlighet att utöka men även förändra sina nuvarande resurser och sin kompetens för att svara mot de nya och utökade kraven på myndigheten. Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag Utredningen föreslår bestämmelser som innebär att Svenska kraft- näts instruktion ska kompletteras så att det framgår att ska inkassera kapacitetsavgifter, delta i utvecklingen av regionala marknader för el och naturgas inom och EU, delge resultatet av sin tillsyn över det nationella elsystemets driftssäkerhet samt utföra de uppgifter som åligger den systemansvariga för överföringssystem för el enligt elförordningen (EG) nr 714/2009. bedriver ett betydande internatio- nellt samarbete genom medlemskap i ett antal organisationer som behandlar tekniska, marknadsmässiga och ekonomiska aspekter på stora överföringssystem. Det ökade samarbetet inom ENTSO-E, ENTSOG och andra regionala samarbeten som blir följden av utredningens förslag torde påverka Svenska Kraftnäts kostnader i liten utsträckning. Dessa kostnader för ökat internationellt sam- arbete täcks liksom av stamnätstariffen. De nya mer omfat- tande samarbeten som föranleds av bestämmelserna i det tredje inre marknadspaketet för el och naturgas torde dock innebära att behöver utöka sina personella resurser för att driva frågorna i enlighet med intentionerna i paketet. På torde nyttovärdena vara avsevärda genom en ökad integrering och effektivisering av den nordiska och nordeuropeiska marknaden. Utredningen föreslår även en bestämmelse som tydliggör att har uppdraget att inkassera kapacitetsavgifter (s.k. flaskhalsintäkter) samt att ska få möjlighet att fondera dessa för att använda dem till att bibehålla eller öka kapaciteten på aktuell förbindelse eller för mothandel. Förslaget om inkasserandet av flaskhalsintäkter utgör enbart ett förtydligande av den existerande hanteringsordningen och förvän- tas därmed inte föranleda några konsekvenser. Utredningens för- slag som innebär att ska ges möjlighet att fondera flaskhalsintäkter är mer svårbedömt och värdet av detta för beror av den framtida omfattningen av flaskhalsintäkter. I princip innebär förslaget att alla eller delar av de erhållna flask- halsintäkterna får behållas i Svenska kraftnäts verksamhet över åren. Härigenom skulle kunna minska sina upp- låningskostnader för investeringar som syftar till att bygga bort flaskhalsarna. Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag ska även delge resultatet av sin tillsyn över det nationella elsystemets driftssäkerhet. Denna rapportering av uppgifter som åligger torde inte föranleda något behov av ökade resurser. Utredningens förslag berör även tre andra myndigheter. Energi- myndigheten föreslås bistå och andra certifierade systemansvariga med hjälp vad gäller energiprognoser för el och natur- gas. arbetar med att ta fram prognoser för energi. Oavsett detta är det rimligt att anta att upp- draget att bistå de certifierade systemansvariga med prognoshjälp kommer att ta myndighetens resurser i anspråk. och andra certifierade kommer att behöva specifika typer av el- och naturgasprognoser i syfte att kunna genomföra sina uppgifter i organisationerna ENTSO-E och ENTSOG, som bl.a. arbetar med att ta fram gemenskapstäckande planer. Dock arbetar i vart fall med prognoser i egen regi, varför det extra resursbehovet bedöms som ringa. Detsamma gäller för där utredningens förslag i huvudsak innebär att ska bistå Energimarknads- inspektionen med information om konsumenterna på el- och natur- gasmarknaderna. Härmed avses främst att verket i vart fall ska informera inspektionen om de ärenden som hanterat under föregående rapporteringsperiod. De insamlade upp- gifterna ska användas till årliga rapport och förväntas utgöras av uppgifter som redan har tillgång till varför ett eventuellt ökande resursbehov bedöms som ringa i denna del. Utredningen föreslår att instruktion ändras så att verket nu ska bistå med underlag vid inspektionens årliga rapportering om el- och naturgasmarknaderna. Detta innebär dels ett förtydligande av den befintliga hanteringen av rapporteringen kring elmarknaden, samt ett tillägg vad gäller rapportering kring naturgasmarknaden. Vad gäller rapporteringen kring elmarknaden innebär förslaget inga förändringar i Konkur- rensverkets befintliga uppdrag. Vad gäller naturgasmarknaden gör utredningen bedömningen att uppgifter i huvudsak torde omfatta en avrapportering av verkets befintliga Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag uppgifter, varför uppgifterna torde kunna rymmas inom verkets befintliga verksamhet. Sammanfattningsvis anser utredningen att de uppgifter som åläggs , och Konkurrens- verket ryms inom dessa verksamheters befintliga ramar, varför någon resursförstärkning inte torde vara aktuell. Utredningen föreslår även att Konsumenternas elrådgivningsbyrå ska utses till kontaktpunkt för konsumenterna vad gäller el- och gashandelsfrågor, samt el- och gasnätsfrågor. Byrån utför redan mot- svarande uppgifter på elmarknaden. Verksamheten är branschfinan- sierad. Emellertid menar utredningen att om Konsumenternas elrådgivningsbyrå av regeringen utses till kontaktpunkt bör staten bidra till de ökade kostnader den nya rollen medför. En sådan finansiering kan exempelvis ske genom att pengar avsätts till detta ändamål hos en av de myndigheter som ingår i byråns styrelse. Detta skulle lämpligen kunna ske genom att Energimarknads- inspektionens anslag utökas till att även omfatta denna del. Inspektionens anslag föreslås därmed omfatta ersättningen till den kontaktpunkt som föreslås utses för konsumenterna på el- och naturgasmarknaderna. De utökade uppgifterna hos byrån kan antas motsvara ungefär 1,5 årsarbetskraft, varav 1 beräknas avse el och den resterande halva avser naturgas. Därutöver kommer byrån initialt även att behöva uppdatera sin hemsida till att omfatta nöd- vändig information för att utgöra kontaktpunkt även för konsu- menter på naturgasmarknaden samt bygga upp sina kunskaper om naturgasmarknaden. Annan verksamhet vid byrån oavsett om den rör el eller naturgas förutsätts dock finansieras av berörd bransch på samma sätt som tidigare gjorts för el. Direktiven innehåller även bestämmelser som anger att konsu- menter ska ha tillgång till ett tvistlösningsinstitut utanför domstol som är snabbt, enkelt och billigt. Dessa bestämmelser är huvudsak- ligen redan införda. Utredningen har dock övervägt om de nya skrivningarna i kombination med de förhållanden som råder på el- och naturgasmarknaden innebär ett behov av ett förändrat regelverk. Här har utredningen diskuterat alternativa lösningar för ett sådant tvistlösningsinstitut. Utredningen gör dock bedöm- ningen att den befintliga hanteringen vid är tillfyllest och att Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag det inte finns anledning att förändra regelverket i denna del. 15.3Konsekvenser för företagen på el- och naturgasmarknaderna Utredningens förslag kommer att innebära konsekvenser för företag som verkar inom olika delar av el- respektive naturgas- marknaderna. Företagsgrupper som berörs är elhandelsföretag, elproduktionsföretag, elnätsföretag, samt gashandelsföretag och gasnätsföretag. Till viss del kan även företag som bedriver verk- samhet inom biogasproduktion påverkas av regelverket. Utredningen har lagt ett flertal förslag med anledning av de bestämmelser i direktiven vars egentliga syfte är att förstärka och förtydliga kundernas ställning på el- och naturgasmarknaderna. En rad av dessa förslag rör relationen mellan konsumenter och el- eller gashandelsföretag respektive el- eller gasnätsföretag. De föreslagna bestämmelserna om konsumentskydd avses införas i ellagen respektive naturgaslagen. Som nämnts ovan har utredningen valt att föreslå bestämmelser som i möjligaste mån överensstämmer med befintlig praxis och de befintliga allmänna avtalsvillkoren i berörda branscher i syfte att minimera kostnadsökningarna för de berörda företagen, som direktivet genomförs på nödvändigt sätt. Utredningens förslag anger även vilka uppgifter som ska finnas i avtalet mellan en konsument och en el- eller naturgasleverantör. Utredningen föreslår att ett avtal mellan en konsument och en el- eller gasleverantör ska innehålla uppgifter om leverantörens namn, adress och telefonnummer, leverantörens åtagande gentemot konsu- menten, datum när avtalet ingåtts, var konsumenten kan finna infor- mation om leverantörens priser och övriga villkor samt jämförpriser, när fakturering ska ske och med vilket intervall, den tid som avtalet löper, vad som gäller med avseende på förlängning av avtalet om det löper , villkoren för uppsägning av avtalet, principen för hur kostnaden ska beräknas för att avbryta ett avtal som löper , villkoren för ersättning och återbetalning om tjänster inte tillhandahålls enligt avtalet med avseende på felaktig eller försenad fakturering och vad som gäller när preliminär fakturering i större utsträckning än vad som avtalats skett, hur ett tvistlösnings- förfarande enligt ellagen respektive naturgaslagen inleds samt konsu- Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag mentens övriga rättigheter gentemot el- och naturgasleverantören. Här rör det sig i huvudsak om en kodifiering av befintliga allmänna avtalsvillkor. Därmed innebär detta en mindre kostnad för flertalet företag, med undantag för sådana företag som inte följt de allmänna avtalsvillkoren. Flertalet berörda företag på el- och natur- gasmarknaderna följer de allmänna avtalsvillkoren. I den information som utredningen föreslår ska ingå i avtalen enligt ellagens respektive naturgaslagens bestämmelser ingår där- med information om konsumenternas rättigheter och möjligheter till tvistlösning. En bestämmelse införs som anger att en konsu- ment får säga upp ett avtal om leverans av el eller naturgas, som inte är tidsbestämt, utan att påföras någon kostnad, avgift eller annan för- pliktelse till följd av uppsägningen. Syftet är att konsumenterna fritt ska kunna byta el- eller naturgasleverantör vilket bidrar till en dynamisk marknad. Rätten är avgränsad till avtal som inte är tids- bestämda. Utredningen har gjort bedömningen att om en sådan bestämmelse även gällde under pågående tidsbestämda avtal skulle detta kunna leda till att denna typ av avtal inte längre erbjuds av företagen på marknaden då riskmomentet och därmed riskkostna- derna skulle bli för stora för många företag. I syfte att tydliggöra vad som gäller när en konsument önskar bryta ett tidsbestämt avtal föreslår utredningen att en bestämmelse införs som tydlig- gör att företagen nu måste ange principerna för att beräkna kostna- derna för att avbryta ett tidsbundet avtal . Detta bör inte utgöra någon större kostnad för företagen, som det inne- bär en tydlig nytta för konsumenter och marknadens funktion. Konsumenterna ges härigenom ökade möjligheter att förutse dels att ett förtida brytande av ett avtal medför en kostnad, samt vad denna kostnad kommer att bli. Utredningen föreslår även att företagen ska skicka information till konsumenterna innan en villkorsändring träder i kraft, samt att konsumenterna ska ha rätt att utan kostnad häva avtalet om de inte accepterar villkorsändringen. Företagen aviserar villkors- ändringar, varför detta inte innebär några förändringar för företa- gen vad gäller utskicken. Däremot skulle företagen kunna få en viss ökad risk genom att de nu måste avisera en prisändring i förväg. När en enskild konsument bryter ett avtal har detta förhållandevis liten effekt på företagets verksamhet, varför denna eventuella riskökning får anses godtagbar då det inte vore rimligt att föra över denna risk på konsumenten. Det finns dock en poten- tiell möjlighet att en villkorsändring föranleder ett större antal Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag konsumenter att byta leverantör, vilket innebär att riskmomentet i detta fall skulle bli större. Ett sådant massavhopp torde dock kunna förväntas orsakas av väsentligt försämrade avtalsvillkor, varvid även skyddsintresset för konsumenterna torde vara större. Detta avspeglas i utredningens förslag genom att utredningen i denna punkt avviker från direktivens bestämmelser och föreslår att avise- ring av villkorsförändringar ska ske innan de träder i kraft. De aktuella förslagen omfattar bl.a. bestämmelser som anger att det ska finnas en hänvisning på fakturan till företagets hemsida där det ska finnas information om var det finns möjligheter till tvistlösning. Företagens hemsida ska innehålla information om konsumenternas rättigheter. Detta kommer att innebära vissa kostnader för företagen då de behöver anpassa sina fakturor samt lägga ut information på sin hemsida. Dessa kostnader bedöms dock vara av begränsad omfattning. Utredningen föreslår även bestämmelser som begränsar hur länge företagen kan ta ut förskottsbetalning samt när det ska ske en förnyad prövning av om kravet på förskottsbetalning ska kvarstå. Även detta är en kodifiering av de allmänna avtalsvillkoren på elmarknaden. För naturgaskonsumenter innebär bestämmelsen att tiden för hur länge företagen kan ta ut förskottsbetalning förkor- tas. Dessa bestämmelser kan medföra en ökad risk för naturgas- företagen genom att den period de kan ta förskottsbetalning kortas. Även principer för hur förskottsbetalningen ska beräknas införs, vilket kan innebära vissa administrativa kostnader för el- och naturgasföretagen. Även i denna del måste den ökade risk dessa företag kan utsättas för vägas mot det skyddsintresse som finns för konsumenter som exempelvis kan ha haft tillfälliga problem men som ges skäliga möjligheter att visa betalnings- förmåga. Utredningen föreslår även en bestämmelse som förbjuder diskriminerande avtalsvillkor beroende av valt betalningssätt i syfte att undvika diskriminering mellan olika grupper av konsumenter beroende på deras val av betalningssätt. Bestämmelsen innebär dock inte att något specifikt betalningssätt inte får användas utan syftar till att företagen inte får låta en konsuments val av betal- ningssätt innebära att konsumenten diskrimineras. Kostnaderna för ett visst betalningssätt får återspeglas i villkoren, vilket torde inne- bära att kostnadsökningen för företagen torde vara begränsad. Utredningen föreslår även att slutavräkning ska ske , dvs. konsumenten ska få en slutfaktura vid Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag byte av el- eller gasleverantör. Detta förslag förväntas inte leda till några mer omfattande konsekvenser eller kostnader då nuvarande hantering på både el- och naturgasmarknaderna medger sådana tidsgränser. Det bör även finnas ett incitament för el- och gashan- delsföretagen att slutfakturera och därigenom få tillgång till denna ersättning så snabbt som möjligt. torde det innebära en förbättring för konsumenterna genom att de inom en förutsägbar tidsperiod kan avsluta sina mellanhavanden med en tidigare el- eller gasleverantör. Utredningens förslag om en förkortning av bytesprocessen för el- och naturgasleverantörer kommer att innebära ökade kostnader för företagen. Förkortningen av tiden för bytesproces- sen kommer att medföra kostnader för el- och gashandelsföretag samt el- och gasnätsföretag genom att de måste anpassa sina IT- system och rutiner för att kunna hantera den förkortade tiden för bytesprocessen. Att göra ändringar i IT-system är förhållandevis kostsamt, även om det är svårt att säga vilka kostnader ett individu- ellt företag kommer att åsamkas då detta beror på ett antal faktorer som kan variera stort mellan olika företag. Förslaget innebär dock även vissa positiva effekter för företa- gen, framför allt för nätföretagen, eftersom det innebär att ett företag inte måste ha personal som kan hantera alla byten under en mycket utan de kan anpassa sina personalbehov till att bytena sprids mer jämnt över månaden. Vad gäller el- och gashan- delsföretagen vill utredningen här även peka på att dessa företag själva har möjlighet att ta ställning till när de avtal de erbjuder tar sin början i enlighet med principen om avtalsfrihet samt de förut- sättningar som gäller på en konkurrensutsatt marknad. Utredning- ens förslag fokuserar på själva bytesprocessen, dvs. den tid inom vilken man kan kräva att ett byte ska kunna genomföras. Utredningen föreslår även att det ska införas regler i el- respek- tive naturgaslagen om skyldigheten för el- och gashandelsföretag samt el- och gasnätsföretag att ha en väl fungerande klagomålshantering. ska såsom tillsynsmyndighet över- vaka företagens klagomålshantering och företagen kan därför komma att bli uppgiftsskyldiga till myndigheten. Genom denna bestämmelse formaliseras kraven på företagen att ha en organiserad klagomålshantering. En sådan hantering är en viktig funktion hos många av de etablerade företagen på marknaden. För dessa företag innebär bestämmelsen i huvudsak att de kan komma att behöva överlämna relevant information till Energimarknads- Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag inspektionen, vilket torde innebära begränsade kostnadsökningar då det är rimligt att förutsätta att företagen samman- ställer i vart fall delar av denna information för intern uppföljning. I de fall detta inte redan sker finns här en nytta för både de berörda företagen och konsumenterna. Då det övervägande syftet är att stärka konsumenternas ställning på marknaden kan eventuella kostnadsökningar anses befogade. Utredningen föreslår även en bestämmelse som innebär att elnätsföretagen är skyldiga att tillhandhålla konsumenterna informa- tion om dennes elförbrukning minst en gång . Detta kommer att medföra kostnader för de elnätsföretag som inte redovisar dessa uppgifter. Uppgifterna måste vara tillgängliga per kalendermånad samt vara tillgängliga på ett sådant sätt att samtliga kunder har möjlighet att ta del av dem. Ett förhållandevis enkelt sätt att hantera detta vore exempelvis att uppgifterna görs tillgäng- liga via Internet samt att konsumenterna även kan erhålla upp- gifterna via telefon. Förslaget innebär dock fördyrningar för elnätsföretagen i den utsträckning de inte redan erbjuder denna tjänst på ett sätt som motsvarar de föreslagna bestämmelserna. Utredningen har övervägt motsvarande bestämmelse för naturgas, men mot bakgrund av förhållandena på den svenska naturgasmark- naden väljer utredningen att inte lägga ett sådant förslag. Utredningen föreslår även att elnätsföretag med fler än 100 000 anslutna kunder som ingår i vertikalt integrerade koncerner ska ange avsändaren i samband med kommunikation med en eller flera kunder. Utredningens förslag bygger på att det i anslutning till nätföretagets namn tydligt ska framgå att avsändare är ett elnäts- företag genom att det till företagets namn fogas ett förtydligande. Syftet är att det ska vara tydligt när det är monopolföretaget inom en koncern som är avsändare och när det är övriga företag. Detta förslag bör endast föranleda marginella kostnader då det inte krävs ändringar av företagets namn eller dylikt utan endast att företaget anpassar sin kommunikation så att det tydligt framgår vem som är avsändare, vilket innebär att företagen inom en koncern kan behålla ett gemensamt företagsnamn om så önskas. Den aktuella bestäm- melsen kommer endast att beröra de fem största koncernerna givet dagens förhållanden. Utredningen har övervägt att låta bestämmel- sen omfatta samtliga företag på elmarknaden oavsett storlek eller verksamhet. Då en sådan bestämmelse skulle gå utöver direktivens krav har utredningen valt att avgränsa bestämmelsen till enbart elnätsföretag. I syfte att inte i onödan fördyra för mindre företag SOU 2010:30 Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag föreslår utredningen att undantaget för företag med färre än 100 000 anslutna kunder ska tillämpas. Utredningen föreslår också att alla vertikalt integrerade el- och gasnätsföretag oavsett antal anslutna kunder ska utse en övervak- ningsansvarig som ska ansvara för företagets övervakningsplan. har dessa företag varit ålagda att ta fram över- vakningsplaner. Vad som tillförs är att en ansvarig för övervak- ningen ska utses.