sou · GYB311 · 2010-02-23 00:00:00 — För att svara mot kravet på långsiktiga planeringsförutsättningar föreslår vi att ett större anslag upprättas där det statliga stödet till det som kan definieras som löpande institutions- och konsulentverksamhet samlas, se tabell 5.1. Totalt beräknas det nya anslaget uppgå till ca prisnivå. De nuvarande anslag som vi föreslår ska uppgå i ett nytt anslag har till övervägande delen pris- och löneomräknats med ett och samma index. Detta index är till största delen baserat på lönekostnader. Även om det förmodligen över tid En ny modell för kultursamverkan kommer att ske omfördelningar i medelsanvändningen i de olika länen kommer den totala kostnadsbilden sannolikt vara mer eller mindre oförändrad. Av den anledningen föreslår vi att det nya gemensamma anslaget ska räknas upp enligt samma principer. Anslaget ska möjliggöra att det i länen finns en förutsägbar statlig finansiering för att upprätthålla och utveckla en kulturell infrastruktur. Utredningen har även övervägt möjligheten att låta den nya modellen utgå från en i stort sett oförändrad anslagsstruktur, där de berörda anslagen inte sammanförs utan fortsatt disponeras av olika myndigheter och institutioner. skulle i ett sådant system ha en samordnande roll, men beslutsrätten skulle formellt ligga kvar på respektive myndighet. Genom ett sådant upplägg skulle det bli tydligt för landstingen hur mycket medel som är avsatt för olika ändamål. Den statliga styrningen skulle bli starkare och samtliga berörda myndigheter och statliga institutioner skulle få en given roll i dialogen med länsnivån. Vi har dock funnit att ett sådant alternativ har fler nackdelar än fördelar. För det första skulle en sådan modell inte skapa den flexibilitet och det utrymme för regionala prioriteringar som regeringen angett som ett av huvudskälen för att reformera bidragsgivningen. För det andra riskerar en sådan ordning att skapa osäkerhet kring beslutsansvaret på statlig nivå och vara svår att kombinera med det starka önskemål som finns från landsting och kommuner att ha en utpekad dialogpart. I stället föreslår vi att den nödvändiga förankringen hos respektive berörd statlig myndighet sker genom inrättandet av det samverkansråd som föreslås i avsnitt 5.1.3. Utredningen bedömer dock, mot bakgrund av det särskilda samordningsuppdrag som regeringen gett Kungl. (KB), att det tills vidare bör vara KB som disponerar de medel som fördelas inom ramen för anslaget 3:1 Bidrag till biblioteksverksamhet samt de medel som inom ramen för försöksverksamheten har fördelat till Regionbiblioteket , ca , se avsnitt 5.2.3. Som beskrivs i avsnitt 5.1.2 är vår utgångspunkt att landstingen i de regionala kulturplanerna ska kunna påvisa hur invånarna ska kunna få ta del av ett kulturutbud som har minst lika stor verksamhetsmässig bredd som . SOU 2010:11 En ny modell för kultursamverkan Anslagsmedel 2010 (tkr) som föreslås omfördelas till det nya samlade anslaget för bidrag till regional kulturverksamhet Medel som förs till det nya anslaget Bidrag till Bidrag till allmän kulturverksamhet 1 Insatser för allmän kulturverksamhet och utveck- lingsverksamhet (delvis) Bidrag till länskonsulentverksamhet inom dans, bild och Försöksverksamhet med ändrad regional fördelning av kulturpolitiska medel. Bidrag till Operan, , , , Svenska rikskonserter, 3 (delvis) Bidrag till regional musikverksamhet samt regionala och lokala teater-, dans- och Bidrag till regional arkivverksamhet Anslag 8:3 Bidrag till regionala museer 1 Bidrag till regionala museer 3 Bidrag till regionala museer i län 2 Stöd till filmkulturella åtgärder (delvis) Bidrag till regionala resurscentra för film och video Överföring av medel till anslaget 2:3 avseende stöd till ton- Överföring till det nya anslaget Bidrag till regional kultur- verksamhet (prisnivå) En ny modell för kultursamverkan 5.2.2Överväganden kring de anslag och bidrag som förs över till det nya anslaget Stödet till regionala kulturinstitutioner inom teater, dans, musik och museiverksamhet samt försöksverksamheten i län De institutioner som får stöd från anslagen 1:4, 2:2 och 8:3 har med några få undantag antingen landsting, kommuner eller regionala samverkansorgan som huvudmän och de har alla en betydande grad av regional och/eller lokal grundfinansiering. Utredningen delar den bedömning som görs i betänkande och i Tid för kultur att dessa anslag bör ingå i den föreslagna fördelningsmodellen. Inom ramen för anslag 2:2 ap. 3 fördelas medel för samarbete med tonsättare. Bidrag för detta får lämnas till regionala och lokala teater-, dans- och musikinstitutioner, organisationer med regionalt musikuppdrag samt bidragssökande under anslaget 2:3 Bidrag till vissa teater-, dans- och musikändamål ap. Vårt förslag är att dessa medel – ca – kvarstår för statlig fördelning och att de flyttas till anslag 2:3 ap. Samtliga regionala institutioner och grupper som kan söka stödet ska kunna göra det även fortsättningsvis. Detta ligger i linje med det förslag som lämnas av Utredningen om en nationell musikplattform (Ku 2009:1)och som innebär att stödet utökas med den summa som Rikskonserter tidigare anslagit för ungefär samma ändamål, samt att bidraget regleras i en ny förordning. Bidrag till regional arkivverksamhet Bidraget till regional arkivverksamhet, som fördelas av , anser vi i fortsättningen bör fördelas enligt Kultursamverkansmodellen. Som redogörs för i avsnitt 3.5 handlar det om relativt begränsade medel och de verksamheter som får medlen har förhållandevis små ekonomiska och personella resurser. I de remissvar som har lämnats på förslag har det från olika delar av arkivsektorn bl.a. av dessa skäl uttryckts farhågor om att arkivens särskilda behov och förutsättningar inte kommer att tillvaratas om den direkta bidragsgivningen helt förs över till regional nivå. Arkivverksamheten bedrivs på helt andra premisser än annan regional kulturverksamhet och många arkiv framhåller att En ny modell för kultursamverkan och arkiv har varit ett stort stöd i utvecklingen av arbetet. Utredningen har förståelse för den synpunkten, men anser att det finns stora fördelar med att arkivverksamheten ges utrymme i samverkansmodellen. Ett syfte med det statliga stödet är att bättre integrera arkivområdet i den regionala kulturpolitiken. Arkivsektorns kopplingar till bl.a. museerna gör det lämpligt att inte särskilja denna bidragsgivning från det system som kommer att tillämpas på andra kulturområden. Vi tror att arkiven har goda möjligheter att utveckla sin roll inom ramen för den nya modellen. Detta förutsätter att kompetens och väl uppbyggda kontaktnät kommer till nytta både i samband med dialogen mellan stat och nivå samt i uppföljning och utvärdering. Vi bedömer också att bör få en plats i det samverkansråd som vi föreslår ska inrättas, se avsnitt 5.1.3. Stöd till filmkulturella insatser Filmen är en viktig del av den nationella kulturpolitiken och dess betydelse för regional utveckling har blivit alltmer uppmärksammad. Utredningen menar att det statliga stödet till regionala resurscentrum bör fördelas inom ramen för den nya samverkansmodellen. Stödet fördelas av Stiftelsen () inom ramen för anslaget 10:1 Filmstöd, ap. 2 Stöd till filmkulturella åtgärder. lämnade, med hänvisning till den då pågående , inga konkreta förslag vad gällde filmstöden i relation till portföljmodellen. Som framgår av avsnitt 2.5 har i sitt betänkande bedömt att det statliga stödet till regionala resurscentrum för film och video kan ingå i en ny regional fördelningsmodell. I Regionala Filmresurscentrums samarbetsråds remissvar på betänkande förordas också en sådan lösning. Bland annat hänvisar samarbetsrådet till att resurscentrumen utgör en del av den regionala kulturen på samma sätt som t.ex. länsteatrarna och länsmusiken. föreslår även att vissa andra stöd inom filmområdet, som hanteras av SFI, ska fördelas enligt den nya modellen. Det gör även flera regionala företrädare i sina remissvar på betänkande. Bland annat nämns bidrag till film i skolan samt biografer. En ny modell för kultursamverkan I det fall ett nytt filmavtal inte kommer till stånd, anser de regionala produktionscentrumen, att medel motsvarande det stöd som de erhåller för professionell långfilmsproduktion, bör ingå i en ny regional fördelningsmodell och villkoras till särskilda åtaganden. ställde sig tveksam till att fler filmstöd än det till regionala resurscentrum skulle fördelas enligt portföljmodellen. Detta motiverade utredningen bl.a. med att det rör sig om relativt begränsade medel och att de belopp som respektive regionala instans skulle ha att fördela skulle vara små. föreslog vidare att stödet till regionala produktionscentrum för professionell långfilmsproduktion bör avvecklas och att medlen bör omprioriteras till det nationella stödsystemet. SFI menar i sina remissvar på och betänkanden att det regionala filmstödet även fortsättningsvis fullt ut bör hanteras av SFI, men institutet ställer sig positivt till att stödet fördelas efter det att någon form av förhandling skett. föreslår att det statliga stödet till filmresurscentrumen, som i sin verksamhet i mångt och mycket motsvarar länskonsulenterna inom andra kulturområden, bör ingå i det gemensamma anslaget till regional kulturverksamhet. SFI bör ges plats i det samverkansråd som vi föreslår ska inrättas, se avsnitt 5.1.3. Det stöd som fördelas inom ramen för anslaget bör även fortsättningsvis avse medfinansiering av filmkulturella insatser på regional nivå. Dessa insatser kan t.ex. avse samordning och stöd till arbete med film i skolan samt barns och ungas eget skapande . Stödet kan också gå till att främja nätverk mellan filmarrangörer m.m. Däremot bör medel inom anslaget inte gå till professionell filmproduktion, eftersom det finns andra stödformer för detta. Regeringen bör dock överväga att föra över fler delar av det statliga filmstödet till det nya regionala bidragsanslaget. Det bör också finnas en öppenhet för att diskutera filmkulturella insatser utöver det som är direkt kopplat till filmresurscentrumen i samband med dialogen mellan staten och landstingen. En ny modell för kultursamverkan Bidrag till konsulentverksamhet inom områdena dans, bildkonst och mångkultur De stöd som finansierar länskonsulentverksamhet inom dansbildkonst- och mångkulturområdet anser vi bör finnas med som en del i det samlade anslag som fördelas inom ramen för Kultursamverkansmodellen. stödjer konsulentverksamhet, dvs. bidraget är inte knutet till särskilda konsulenttjänster. gjorde 2007 en utredning om länskonsulenternas verksamhet.6 Slutsatserna i utredningen var bl.a. att landstingen/regionerna var mycket positiva till de statligt stödda konsulentverksamheterna och ansåg att de hade stor betydelse för utvecklingen inom respektive verksamhetsområde. De regionala huvudmännen är större finansiärer än staten och de har i många fall ökat sitt stöd till konsulentverksamheten och bl.a. täckt upp för de sänkningar av det statliga stödet som gjort för att ge utrymme för nya aktörer. Vidare skriver i rapporten att konsulentverksamheterna utformats på olika sätt i de olika länen beroende på regionala behov och prioriteringar. Slutsatsen är att det behövs ett fortsatt utvecklingsarbete för att förtydliga mål och uppdrag samt återrapporteringskrav. Enligt rapporten bör målet vara att konsulentverksamheterna ska vara en naturlig del i regionernas ordinarie verksamhet. Som redogörs för i avsnitt 3.6 har strävat i den riktningen. Vi menar att det i grunden är positivt att länen har valt olika lösningar och anpassat verksamheterna till regionala behov och prioriteringar. Denna utveckling anser vi stärks om medlen ingår i den nya fördelningsmodellen och detaljregleringen därmed minskar. fördelar bl.a. stöd till regionala teaterkonsulenter. har också inlett en förändringsprocess som innebär ett ökat samarbete med länsteatrarna och det civila samhället i regionerna. föreslår i sitt betänkande att det görs en översyn av framtida uppdrag. Regeringen gör i Tid för kultur bedömningen att uppdrag i högre grad bör vara stödjande och kompetensutveck- 6 Dnr KUR2007/2815 En ny modell för kultursamverkan lande, men att de egna produktionerna bör minska i omfattning. Det kan mot den bakgrunden övervägas om det regionala ansvaret även bör omfatta fördelningen av den statliga finansieringen av regionalt baserade verksamhet. Tillsvidare föreslår i likhet med att stödet till teaterkonsulenter förs över från anslag till det nya anslaget Bidrag till regional kulturverksamhet. Bidraget till länshemslöjdskonsulenterna bör – i likhet med annan länskonsulentverksamhet inom kulturområdet – föras till det nya anslag vi föreslår ska inrättas. Hemslöjdskonsulenternas verksamhet är väl etablerad i länen och i civilsamhället genom hemslöjdsföreningarna. Det finns viktiga skillnader mellan länshemslöjdskonsulenterna och andra länskonsulenter på kulturområdet. Övriga konsulenter är t.ex. i högre grad än hemslöjdskonsulenterna inriktade på barn- och ungdomsverksamhet. Hemslöjdskonsulenterna har också ett mer uttalat nationellt uppdrag än övriga konsulenter. Hemslöjdarna för vidare och levandegör ett kulturarv i form av kunskaper, tekniker och traditioner, men den professionella slöjden har också en entreprenörskapsdimension och kopplingar till både konsten och konsthantverket. för hemslöjdsfrågor sorterade under Industridepartementet och har som värdmyndighet är kännetecknande. Att så tydligt skilja ut hemslöjdskonsulenterna från annan konsulentverksamhet på kulturområdet anser vi dock är motiverat. I stället bör samarbete med andra konsulentverksamheter på kulturområdet främjas. har som huvuduppgift att fördela det statliga stödet till länshemslöjdskonsulenter mellan länen. Denna fördelning har emellertid varit i stort sett statisk alltsedan de nuvarande riktlinjerna slogs fast av 1981, se avsnitt 3.8. Vi menar att fördelningen med fördel kan göras inom ramen för den nya samverkansmodellen, vilket även framförts av en rad regionala företrädare. I den summa som avser stöd till hemslöjdskonsulentverksamhet ingår även stödet till de fem rikskonsulenttjänster som finansieras helt via anslaget. finns det tre rikskonsulenter inom området sameslöjd, en konsulenttjänst En ny modell för kultursamverkan som är inriktad mot barn och unga, en halv konsulenttjänst för knypplingsområdet och en halv konsulenttjänst som kommunikatör/koordinator. har i en skrivelse till bl.a. föreslagit att det görs en utredning av fördelningsgrunden för konsulentmedlen. Nämnden föreslår att bidraget till konsulentverksamhet undantas från den nya fördelningsmodellen i avvaktan på en sådan utredning. Vi har övervägt detta förslag, men vår slutsats är ändå att fördelarna med att låta hemslöjdskonsulentmedlen ingå i modellen redan i inledningsskedet överväger. Vi ställer dock oss positiva till att regeringen ger i uppdrag att utreda hur det nationella stödet till hemslöjdsverksamhet i övrigt bör se ut framöver. Exempelvis gäller det utformningen av stödet till huvudmannaskapet för rikskonsulenterna. Tills vidare bedömer vi att bör rekvirera medel till rikskonsulenterna från det nya anslaget Bidrag till regional kulturverksamhet i avvaktan på ett eventuellt beslut om att förändra huvudmannaskapet för rikskonsulenterna. I och med att en större del av bidragsgivning enligt vårt förslag kommer att fördelas på annat sätt, finns det skäl att överväga om det behövs en egen myndighet för området. Däremot kommer det även fortsatt att behövas en samlad nationell kompetens på området. Bedömning: Kungl. bör få ansvar för att besluta om fördelning av bidrag till biblioteksverksamhet inom ramen för det nya anslaget Bidrag till regional kulturverksamhet. Det statliga stödet till biblioteksverksamhet ges till institutioner med regionalt eller lokalt huvudmannaskap. Det finns dock viktiga skillnader mellan ändamålet för denna bidragsgivning och annan typ av verksamhet som får stöd inom ramen för förordningen (1996:1598) om statsbidrag till regional kulturverksamhet. Det statliga stödet till länsbiblioteken syftar till dessa ska kunna vara ett stöd för folkbiblioteksverksamhetens utveckling och samordning. En ny modell för kultursamverkan Anslaget uppgår 2010 till varav ca fördelas till lånecentraler och depåbibliotek, inklusive Internationella . Ytterligare ca fördelas 2010 till Regionbiblioteket inom ramen för anslaget 1:4 Försöksverksamhet med ändrad regional fördelning av kulturpolitiska medel. Regeringen har i Tid för kultur aviserat att Kungl. (KB) bör ges ett särskilt uppdrag när det gäller att svara för nationell överblick, främja samverkan och driva på utvecklingen inom biblioteksväsendet samt att i samråd med länsbiblioteken kontinuerligt följa bibliotekens arbete. Statistikansvaret för folkbiblioteken föreslås överföras från till KB. Regeringen gav i uppdrag att ta fram en plan för hur myndighetens uppdrag kan utformas och genomföras.7 Ansvarsfördelningen mellan KB och länsbiblioteken bör klargöras i planen, bl.a. vad gäller kunskapsförsörjning och statistik på biblioteksområdet. Vidare bör KB tillsammans med länsbiblioteken följa upp bibliotekslagens (1996:1596) praktiska tillämpning. I uppdraget ingår även att, i samråd med , belysa hur det fortsatta statliga stödet till biblioteksverksamhet kan utformas, liksom förutsättningarna för att förtydliga ansvarfördelningen mellan de båda myndigheterna. KB ska redovisa uppdraget . Folkbiblioteken är våra mest besökta kulturinstitutioner. De är viktiga lokala knutpunkter för litteraturen och läsandet, men också för det lokala kulturlivet i stort och för att sprida samhällsinformation riktad till medborgarna. När det gäller verksamhetsbidraget till länsbiblioteken har utredningen övervägt att låta fördelningen av dessa medel ske i enlighet med den samverkansmodell som vi föreslår och därmed disponeras av för fördelning till landstingen. Vi bedömer emellertid att det finns många fördelar med att KB:s nya uppdrag när det gäller samordning inom biblioteksväsendet inledningsvis även innefattar fördelning av statliga medel till biblioteksverksamhet. De medel som fördelas till regional biblioteksverksamhet bedömer vi därför bör föras in under det nya anslaget Bidrag till regional kulturverksamhet som en egen anslagspost och disponeras av KB. Bibliotekens viktiga funktion att vara en brygga mellan kultur och ett bredare samhällsperspektiv bör stimuleras. 7 dnr Ku2009/2238/KV En ny modell för kultursamverkan mellan arkiv, bibliotek och museer (ABM-samarbetet) bör fortsatt stimuleras genom samverkan mellan å ena sidan ansvariga myndigheter på nationell nivå och å andra sidan de regionala institutionerna. När det gäller att stödja och utveckla bibliotekens läsfrämjande och litteraturförmedlande roll kan detta avspeglas i de regionala kulturplanerna och tas upp i dialogen mellan och landstingen. Härigenom ges även förutsättningar för en fortsatt utveckling av samarbeten över kultur- och konstområdesgränserna, se avsnitt 5.2.7. 5.2.4Stöd till tidsbegränsade insatser Förslag: Regionala och lokala kulturinstitutioner ska även fortsättningsvis kunna få medel för tidsbegränsade utvecklingsinsatser. Detta gäller även institutioner och verksamheter i län som omfattas av Kultursamverkansmodellen. Bedömning: Konstområdesövergripande och länsöverskridande projekt bör prioriteras i bidragsgivningen. När modellen är helt utbyggd bör systemet med utvecklingsbidrag utvärderas. Totalt bör det 2011 inom ramen för det nya anslaget finnas utvecklingsmedel motsvarande ca prisnivå, varav ca avser biblioteksmedel. Länsöverskridande samverkan och annat utvecklingsarbete inom musikområdet kan även få stöd från den nya plattform för musiken som föreslås bli inrättad 2011. Många remissinstanser, bl.a. landsting, kommuner och regionala institutioner, har i remissvaren på betänkande framfört att det är viktigt att det även framöver finns statliga medel på central statlig nivå som kan fördelas till tidsbegränsade insatser och samarbetsprojekt mellan kulturverksamheter på regional nivå. Av våra direktiv framgår också att modellen bör utformas så att staten även fortsättningsvis har en viss andel statliga medel att besluta om för att främja konstnärlig och kulturell utveckling regionalt. En ny modell för kultursamverkan Vi gör därför bedömningen att det inom ramen för det nya anslaget Bidrag till regional kulturverksamhet bör avsättas ca till utvecklingsinsatser som fördelas centralt. Detta belopp motsvarar i stort sett de medel som finns avsatta som utvecklingsmedel till teater-, dans-, och musikverksamhet, regionala museer, arkiv och bibliotek. Dessa medel bör under modellens införande vara möjliga att söka för regionala institutioner och verksamheter i samtliga län i enlighet med förordning (1996:1598) om statsbidrag till regional kulturverksamhet. Ansökningar som gäller teater-, dans-, musik- och museiinstitutioner bör bedömas av enligt de kriterier som gäller . bör ges möjlighet att bedöma ansökningar som gäller arkivområdet. Utvecklingsmedlen till bibliotekssektorn bedömer vi bör ingå som en del av den anslagspost som avser stöd till biblioteksverksamhet och som vi bedömer bör fördelas av KB. Utvecklingsbidragen ska ge utrymme för nysatsningar, stödja utvecklingsarbete och nyskapande projekt av nationellt intresse samt främja länsövergripande samarbeten. Konstområdesövergripande satsningar bör särskilt uppmärksammas. Som vi redogjort för är det viktigt att den nya modellen både ger utrymme för och främjar länsöverskridande samarbeten. Vår bedömning är att de undantag från lokaliseringsprincipen som vi föreslår kommer att gynna den typen av samverkan. För att ytterligare stimulera sådana insatser är det viktigt att det finns medel för nationell fördelning till institutionerna – åtminstone . Utredningen om en nationell musikplattform (Ku 2009:01) lämnar förslag om att en ny nationell stödfunktion på musikområdet ska inrättas när det statliga verksamhetsbidraget till Stiftelsen upphör. I förslaget ingår att denna stödfunktion ska ha medel för att främja projektverksamhet på musikområdet och att dessa medel även kan gå till projekt som regionala musikinstitutioner driver i samverkan med andra. Musikplattformen kan i det avseendet ses som både ett alternativ och ett komplement till utvecklingsmedlen. Fördelningen av utvecklingsmedlen bör föregås av en diskussion med den regionala eller lokala huvudmannen. Utvecklingsmedlen får störst effekt när de samordnas med andra typer av regionala eller lokala satsningar. När samverkansmodellen är fullt införd bör systemet med särskilda utvecklingsmedel utvärderas av regeringen. Om det visat sig att den löpande dialogformen fungerat väl som ett sätt att få En ny modell för kultursamverkan genomslag för politiska prioriteringar och för att stödja satsningar som är särskilt angelägna ur ett nationellt perspektiv, kan det finnas skäl att i stället fördela hela beloppet utifrån de regionala kulturplanerna. 5.2.5Övriga anslag och bidrag som utredningen har beaktat vid utformningen av en ny samverkansmodell Bedömning: Bidrag från anslagen 4:2 Konstnärlig gestaltning av den gemensamma miljön, 7:2 Bidrag till kulturmiljövård och de delar av anslaget 8:1 Centrala museer ap. 6 Statens maritima museer och ap. 9 , som gäller bidragsgivning till försvarshistoriska museiverksamheter, bör tills vidare fördelas enligt den ordning som gäller . Utredningen har i sitt arbete analyserat ett flertal anslag och anslagsposter som har en regional koppling och övervägt om dessa bör fördelas enligt den nya fördelningsmodellen. I betänkande används begreppet associerade anslag som beteckning för de medel som inte ska fördelas av landstingen i den modell som föreslår, men som ändå bör samspela med dessa medel för att ge störst effekt. Detta innebär enligt bl.a. att reglerna för dessa stöd behöver ses över och diskuteras i samma sammanhang som de som ska ingå i portföljen. nämner i detta sammanhang anslaget 4:2