sou · GXB339 · 2010-01-01 00:00:00 — Consequently, public transport companies must be given more opportunities to develop public transport services in line with passenger needs. At the same time a long-term approach, stability and ease of use for passengers must be assured. My proposal for more open market access is based on my assess- ment that public transport companies are better able than public sector actors to rapdidly notice and adapt to passenger needs. The authorities responsible for public transport are given a more gene- ral and strategic responsibility in relation to the current responsibi- lity of regional transport authorities. To enable passengers to influence the system to a greater extent than at present through choices, the local and regional public transport market will be opened to competition. The basic prin- ciple will be that the market is open to public transport companies and that public intervention in the market will only take place when more frequent services or better quality services are required than the market can offer. A local public transport authority in each county will be authorised to intervene in the market to guarantee a given level of transport services. Such intervention in the market may only take place after applying a procedure that first examines the ability of the market to offer the service on a commercial basis. Market intervention will follow the principles of proportionality, transpa- rency and non-discrimination. The procedure will be open and fair and be exposed to competition. To facilitate flexible coordination of all forms of public trans- port, regulations governing special transport services, national special transport services, school transport services and patient transport services will be included in the same act of legislation. The responsibility for coordination will rest with the local public transport authority. Local public transport authority There is to be a local public transport authority in each county that is ultimately responsible for ensuring a satisfactory standard of public transport for the inhabitants of the municipalities in that county, even if the market cannot offer such a service. The county council and municipalities in the county are jointly responsible for public transport if they agree to allow a coordinating body, under the Act on County Coordinating Bodies (2002:34), to be the pub- lic transport authority. If the county council and municipalities in the county cannot agree to allow a coordinating body to be the public transport authority, the county council in each county and the municipality in County will have that responsibility. In that case a tax shift will take place between the municipalities and county council. The local government financial equalisation sytem must also be adjusted. The Act on certain Municipal Powers (2009:47) will also stipulate that municipalities may contribute financially to public transport. On the basis of the transport policy goals the local public trans- port authorities must define and clarify the public commitment for public transport in the county. The authority must thereafter ensure that the goals for public transport provision set by the authority are achieved. This implies a responsibility for ensuring that sufficient services are provided and that there is an efficient public transport infrastructure. The authority must be responsible for the process of searching the market to find out what services the public transport companies can operate commercially. The authority will also enter into transport service agreements with public transport companies where services cannot be maintained on a commercial basis. The authority can provide financial support for services on condition that no public transport company is prepared to operate services on a commercial basis and that public benefit is clearly demonstrated in relation to the loss that could affect commercial companies. Moreover municipalities and county councils can facilitate public transport for financially weak groups in society by means of direct subsidies to individuals. Public transport to and from airports will not be a compulsory commitment. Unlike today, the public sector is given a more strategic role and less of a directly operative role in public transport. Instead, the transport companies are given greater responsibility for the opera- tive work and direct responsibility for the passenger. An important task for public authorities is to guarantee a seamless public trans- port system, characterised by stability and a long-term perspective, which is necessary to enable passengers to make long-term deci- sions regarding where to live, education and investments. Finally, the authority must express the physical planning requirements of the public transport system. As a consequence of this a number of amendments to the Planning and Act (1987:10) are proposed. The local public transport authorities responsibility covers the municipal inhabitants in the county, but the commitment may also extend far beyond county boundaries as long as this is for the benefit of the inhabitants of the municipalities in the county. Better access to the local and regional public transport market and a clear commitment even beyond county boundaries, plus clearer regional responsibility for public transport will, I believe, lead to more of the routes or services that are subsidised by the , either alone or together with the regional transport authorities, falling under the responsibility of the region. I therefore believe that the funds currently provided to public transport by the Government, via the , should be distributed via the local government financial equalisation system, or alternatively in the form of government grants for specific purposes. Public transport authori- ties may assess the need for these transport services. Process for searching the market The public transport authority must submit an annual transport services statement outlining public transport service needs. These should be expressed in the form of accessibility to various target points. After publication of the transport services statement, public transport companies can submit an application for the services they intend to operate on a commercial basis. In this application the companies must specify which services they intend to operate, including the timetable. The application is binding on the company. The authority then decides whether the services applied for are sufficient in relation to the public targets and needs expressed in the transport services statement. In cases where services applied for are considered to be insufficient the authority can initiate a tender procedure for supplementary services. Tender procedure for supplementary services The public transport authority may decide to introduce a public service obligation for services where commercial providers cannot maintain public transport needs. In an annual public transport plan the authority must express clear requirements regarding frequency and any price ceilings or quality systems that are to apply to routes subject to a public service obligation. In this way passengers transport needs can be guaranteed even on routes with a weak passenger base. When introducing a public service obligation a proportionality assessment must be made between the public benefit that can be achieved with the service in relation to the loss that commercial services may suffer. The public transport companies must be able to appeal decisions to allow a public service obligation to apply to a service. A tender procedure is initiated on the basis of the public service obligation decision. After completing the tender procedure the authority, in most cases, must enter into a service concession agreement on public transport with public service operators in accordance with the provisions of Regulation (EC) No 1370/2007 of Parliament and of 2007 on public passenger transport services by rail and by road and repealing Council Regulations (EEC) Nos 1191/69 and 1107/70. The service concession agreement implies that the public service operator takes direct responsibility for passengers in the same way as in purely commercial services. In concession agreements the public transport authority may determine financial remuneration. Moreover the authority is also able to grant exclusive rights, which should be done restrictively. Exclusive rights may not be granted for railways. The public transport plan must show the purely commercial services as well as routes with current public service obligation agreements. In that way passengers can obtain a coherent picture of the transport services in their region. Requirements of public transport companies open access to the market means that the individual pas- senger will have more interactions with various public transport companies. The network gains that exist when only one public transport company handles a network must not be lost for pas- sengers when the market is opened to more public transport companies. Consequently, more open market access requires coordination of public transport companies so that the public transport system functions as an integrated system. The following requirements must be imposed on public transport companies to guarantee passengers needs for simplicity, security and efficiency: Basic requirements for the types of transport. Operating authorisation for passenger services by road must be supple- mented by a safety management system requirement. Stops to allow passengers to get on or off at interchanges with full accessibility for the disabled to assure a complete journey. an open and coordinated information, payment and booking system to make it easy to find options and to in the system. Participate in cooperation to manage traffic disruptions. Only stop at places that are specially set up for picking up and dropping off passengers. At least one month before the end of each quarter any withdrawal of services in a timetable must be reported to the public transport authority to create predictability for pas- sengers. New commercial routes must be reported to the public trans- port authority at least one month before service starts. When a commercial service is discontinued the company must report this to the public transport authority at least three months before the service is discontinued. This is to guarantee a certain measure of stability for the passengers and give the authority the opportunity to act. Environmental requirements and vehicle adaptation require- ments for accessibility. In its public transport statement the public transport authority must define which interchanges must be fully accessible and at which interchanges the public transport companies must coor- dinate connections so that passengers do not have to wait too long when changing. The public transport authority is obliged to guarantee that there is infrastructure for public transport. The infrastructure can, however, be operated by other companies or authorities, such as the municipality, the or the , and be financed through fees imposed on the public transport compa- nies. Regardless of whether infrastructure is publicly or privately owned it must be organised on non-discriminatory and compe- titively neutral terms. Where there is limited capacity there may be reason for the public authorities, by means of a clear and transparent process, to distribute capacity on the basis of the principle of greatest public benefit. Passengers are thereby gua- ranteed equal treatment regardless of whether the public transport company operates commercial services or if it concerns services arranged by the public authorities on the basis of a tender procedure. Tasks for a national authority A national authority will be tasked with monitoring and evaluating the effects of more open market access; in particular the effects for passengers. The national authority must also provide support and advice to local public transport authorities in their work on public transport statements and public transport plans. Moreover the authority must prescribe standards for operatively compatible information, booking and payment systems. The authority must also be responsible for following up transport policy goals and development of a coordinated information system. Finally, the authority must publish each county public transport statement and public transport plan as well as each countys comprehensive report on the public service obligation. Timetable for implementation of more open market access The act will enter into force on 1 January 2012. A transition to more open market access must be made successively. As current contracts expire the model for more open market access will be applied. At the same time it will be possible during the transition period for public transport companies to start new services in competition with existing procured services. The information and statistics collected by the regional trans- port authorities concerning such things as the number of passengers and level of subsidy of different routes and services will be handed over to the public transport authority at the latest by 1 January 2012. Public transport companies must have access to the information to be able to better assess the possibilities of running commercial services. Coordination of general and specialised public transport In my opinion, current legislation does not prevent advanced coordination of general and specialised public transport, nor does it facilitate it. The present voluntary coordination has not been fully effective. To facilitate more advanced coordination I therefore believe that it must be stipulated in law that provision of general and specialised public transport must be dealt with by a single authority. This implies the following: The responsibility for special transport services and national special transport services will be transferred from the munici- pality to the local public transport authority. Public transport authorities must be responsible for providing school transport. The municipalities must continue to ensure provision of school transport for compulsory school pupils. Further, the municipalities must notify the public transport authority concerning the need for school transport free of charge. The public transport authority will be responsible for arranging patient transport services that require adapted vehicles. Härigenom föreskrivs följande. Inledande bestämmelser och definitioner 1 § I denna lag finns bestämmelser om –lagens innehåll, andra författningar och definitioner (1 kap.), –ansvar för kollektivtrafik som har anknytning till länet och kommuninvånarna (2 kap.), –nationellt ansvar för kollektivtrafik (3 kap.), –marknadstillträde till kollektivtrafiken inom länet (4 kap.), –färdtjänst (5 kap.), –riksfärdtjänst (6 kap.) och –sjukresor (7 kap.). 2 § I och rådets förordning (EG) nr 1370/2007 av om kollektivtrafik på järnväg och väg och om upphävandet av rådets förordning (EEG) nr 1191/69 och (EEG) nr 1107/701 finns bestämmelser som reglerar hur behöriga myndig- heter kan ingripa för att se till att det tillhandahålls kollektiv- trafiktjänster av allmänt intresse som bland annat är tätare, säkrare, av bättre kvalitet eller billigare än den fria marknaden skulle kunna erbjuda. 1 EUT L 315, 3.12.2007, s. 1 (Celex 32007R1370). I rådets förordning (EEG) nr 3577/92 av om tillämpning av principen om frihet att tillhandahålla tjänster på sjötransportområdet inom medlemsstaterna (cabotage)2 finns bestäm- melser bland annat om tillträde till marknaden på sjöfarttransport- området och om tilldelande av avtal om allmän trafik. I och rådets förordning (EEG) nr 1371/2007 av om rättigheter och skyldigheter för tågrese- närer3 finns bland annat bestämmelser om den information som järnvägsföretagen ska tillhandahålla, ingående av transportavtal, utfärdande av biljetter och införande av ett datoriserat informa- tions- och bokningssystem för järnvägstransporter. I yrkestrafiklagen (1998:490) finns bestämmelser om bedrivande av yrkesmässig trafik samt trafiktillstånd. I järnvägslagen (2004:519) finns bestämmelser om utförande och organisation av järnvägstrafik samt licens, säkerhetsintyg och särskilt tillstånd. I lagen (1990:1157) om säkerhet vid tunnelbana och spårväg finns bestämmelser om tillstånd till att bedriva spåranläggningar eller spårtrafik eller särskild trafikledningsverksamhet. I 4 kap. 7 § skollagen (1985:1100) finns bestämmelser om den kollektivtrafikansvariga myndighetens ansvar för skolskjuts. 3 § I denna lag avses med 1.Infrastruktur för kollektivtrafik: platser där resenärer kan stiga av och på eller byta mellan färdmedel samt uppställningsplatser för bussar. 2.Kollektivtrafik: persontransporttjänster som erbjuds allmän- heten fortlöpande antingen som linjetrafik eller som samordnad anropsstyrd trafik. 3.Kollektivtrafikansvarig myndighet: den myndighet som har ansvar för kollektivtrafik som har anknytning till ett län och dess kommuninvånare. 4.Kollektivtrafikföretag: ett offentligt eller privat företag, eller en offentlig eller privat företagsgrupp, som bedriver kollektivtrafik. 5.Allmän trafikplikt: krav som en behörig myndighet definierar eller fastställer för att sörja för kollektivtrafik av allmänt intresse 2EGT L 364, 12.12.1992, s. 7–10. 3EUT L 315, 3.12.2007, s. 14–41. som ett kollektivtrafikföretag inte skulle ha något eget kommer- siellt intresse av att bedriva utan att få ersättning, eller åtminstone inte i samma omfattning eller på samma villkor. 6.Linje: ett upptagningsområde och stoppmönster. 7.Linjetrafik: sådan yrkesmässig trafik för persontransporter som är tidtabellsbunden och där ersättningen bestäms särskilt för varje passagerare för sig. En förutsättning är vidare att trafiken inte ingår som ett led i ett sammanhängande arrangemang, där huvud- syftet är ett annat än själva transporten. Linjetrafik kan bedrivas med buss, båt, spårväg, taxi, tunnelbana och tåg. 8.Ensamrätt: ett kollektivtrafikföretags rätt att bedriva viss kollektivtrafik utan att andra sådana företag har en sådan rätt. 9.Avtal om allmän trafik: ett eller flera dokument som är rättsligt bindande och som bekräftar att en behörig myndighet och ett kollektivtrafikföretag har enats om att låta detta kollektiv- trafikföretag sköta och tillhandahålla kollektivtrafik som omfattas av allmän trafikplikt. 10.Avtal om trafik: ett avtal mellan en kollektivtrafikansvarig myndighet och ett kollektivtrafikföretag gällande anropsstyrd kol- lektivtrafik för resenärer med särskilda behov. 11.Tjänstekontrakt: ett skriftligt avtal med ekonomiska villkor som sluts mellan en kollektivtrafikansvarig myndighet och en eller flera kollektivtrafikföretag som gäller utförande av tjänster. 12.Tjänstekoncession: ett kontrakt av samma slag som ett tjänstekontrakt men som innebär att ersättningen för tjänsterna helt eller delvis utgörs av rätt att utnyttja tjänsten. 13.Direkttilldelning: tilldelning av avtal om allmän trafik till ett kollektivtrafikföretag utan konkurrensutsatt anbudsförfarande. 14.Internt företag: en i rättsligt hänseende fristående enhet som den kollektivtrafikansvariga myndigheten kontrollerar på samma sätt som sina egna avdelningar. 15.Samordnad anropsstyrd trafik: samordnad kollektivtrafik som erbjuds allmänheten när den linjelagda kollektivtrafiken inte kan erbjuda tillräcklig tillgänglighet. 2 kap. Ansvar för kollektivtrafik som har anknytning till länet och kommuninvånarna Kollektivtrafikansvarig myndighet inom länet 1 § En kollektivtrafikansvarig myndighet ansvarar för att till- försäkra kollektivtrafik som har anknytning till länet och kommun- invånarna. och kommunerna i länet är gemensamt ansvariga för kollektivtrafiken om de är överens om att låta ett sam- verkansorgan, enligt lagen (2002:34) om samverkansorgan i länet, vara kollektivtrafikansvarig myndighet. Detta samverkansorgan ska även inneha de uppgifter som framgår av nämnda lag. Om och kommunerna i länet inte kan komma öve- rens om att låta ett samverkansorgan vara kollektivtrafikansvarig myndighet ska landstingen i varje län och kommunen i ha detta ansvar. Den kollektivtrafikansvariga myndighetens ansvar innefattar att pröva ansökningar om och anordna färdtjänst och sjukresor. Den kollektivtrafikansvariga myndigheten har även ansvar för att anordna skolskjuts och för att pröva om personer med ett stort och varaktigt funktionshinder ska beviljas riksfärdtjänst. 2 § Den kollektivtrafikansvariga myndigheten ska bestämma nivån på kollektivtrafikförsörjningen. Denna nivå ska bestämmas med utgångspunkt i de transport- politiska målen. Tillgänglighet för alla resenärsgrupper 3 § Den kollektivtrafikansvariga myndigheten har ansvar för att kollektivtrafiken anpassas så att den är tillgänglig för alla resenärs- grupper. 4 § Den kollektivtrafikansvariga myndigheten ska tillförsäkra nöd- vändig infrastruktur för kollektivtrafiken inom länet. Detta ansvar omfattar även utrustning där information kan visas. Denna infrastruktur ska upplåtas på konkurrensneutrala och icke-diskriminerande villkor. Den kollektivtrafikansvariga myndigheten får vid kapacitetsbrist begränsa tillträdet till nödvändig infrastruktur. Vid en begränsning ska företräde ges till den mest samhällsekonomiskt lönsamma tra- fiken. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om förfarandet vid kapacitetsbrist på nödvän- dig infrastruktur. 5 § Den kollektivtrafikansvariga myndigheten får överlåta ansvaret för beställning och samordning av anropsstyrd trafik till en enskild individ eller en juridisk person. Uttrycka kollektivtrafiksystemets krav på fysisk planering 6 § Den kollektivtrafikansvariga myndigheten ska ta fram principer för hur kollektivtrafiken ska beaktas av berörda myndigheter vid den fysiska planeringen. I (1987:10) finns bestämmelser om hur kommunen ska beakta dessa principer. Förfarandet vid kapacitetsbrist på väg 7 § Väghållaren får vid kapacitetsbrist begränsa kollektivtrafiken på gata eller allmän väg. Vid en begränsning ska företräde ges till den mest samhälls- ekonomiskt lönsamma trafiken. Regeringen eller den myndighet eller kommun som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om förfarandet vid kapacitets- brist på väg. Nationellt ansvar för kollektivtrafik Myndighet med nationellt ansvar för kollektivtrafik 1 § Den myndighet som regeringen bestämmer ska ansvara för vissa nationella uppgifter avseende kollektivtrafiken. 2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska meddela föreskrifter om normer och standarder för driftskompa- tibla informations-, betal- och bokningssystem. 4 kap. Marknadstillträde till kollektivtrafiken inom länet 1 § Bestämmelserna i detta kapitel gäller för buss, båt, spårväg, taxi, tunnelbana och tåg. Den kollektivtrafikansvariga myndigheten får undanta spårväg och tunnelbana från bestämmelserna i detta kapitel. För det fall den kollektivtrafikansvariga myndigheten väljer att inte göra ett undan- tag för spårväg och tunnelbana ska bestämmelserna i 5-7 kap. järn- vägslagen (2004:519) tillämpas på denna verksamhet. 2 § Avtal om allmän trafik som ingås i form av tjänstekoncessioner ska tilldelas i enlighet med bestämmelser i detta kapitel och i enlighet med de bestämmelser som fastställts i och rådets förordning (EG) nr 1370/2007 av om kollektivtrafik på järnväg och väg och om upphävandet av rådets förordning (EEG) nr 1191/69 och (EEG) nr 1107/70 samt i rådets förordning (EEG) nr 3577/92 av om tillämpning av principen om frihet att tillhandahålla tjänster på sjötransportområdet inom medlemsstaterna (cabotage). 3 § Avtal om allmän trafik som ingås i form av tjänstekontrakt ska tilldelas i enlighet med bestämmelser i lagen (2007:1092) om upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och post- tjänster. 4 § Avtal om trafik ska tilldelas i enlighet med bestämmelser i lagen (2007:1091) om offentlig upphandling.