sou · GXB331d2 · 2010-01-01 00:00:00 — Planeringsmetoden kräver väl utarbetade samverkansplaner. Efter det att NTP beslutats tar transportmyndigheterna fram ett handlingsprogram för respektive trafikslag. Handlings- programmet beskriver NTP i en mer detaljerad form och omfattar primärt . Transportmyndigheter och bolag ligger under flera olika departement. är ett statligt helägt aktiebolag som ansvarar för planering av civil luftfartsinfrastruktur. Bolaget utövar även flygtrafiktjänster. (kustverket) är myndighet inom sjöfarten som deltar aktivt i arbetet med framtagandet av den nationella transportplanen NTP tillsammans med övriga transport- myndigheter. Myndigheten är avgiftsfinansierad. har en egen myndighet för det norska skeppsregistret. På vägområdet är produktionsdelen organiserad som ett eget statligt bolag; . Det norska Transport- och (Sam- ferdselsdepartementet) ansvarar för transportområdet avseende vägar och järnvägar samt civil luftfart, medan Sjöfarten lyder under Närings- och och Fiskeri- och kustdeparte- mentet. 1.1Norges nationella transportplan (NTP) NTP är en samlad strategi- och åtgärdsplan för de fyra trafikslagen: järnväg, väg, sjöfart och luft. Planen har en tidshorisont (nuvarande plan gäller för perioden –2015) och uppdateras . Planen beslutas av . Innan beslut fattas, men även innan och under planeringsarbetet har fylkeskommu- nene1 möjlighet att uttala sig om förslagen. I tre planeringsom- gångar har trafikverken gemensamt tagit fram en nationell trans- portplan; nu senast för perioden –2019. Den nationella trans- portplanen innehåller drift, underhåll och investeringar i väg, järn- väg, sjötransport och lufttransport. Dessutom behandlas transport- systemet och sektorsuppgifter. Efter beslut av utarbetar transportmyndigheterna var för sig handlingsprogram där planen konkretiseras. Transport- og samferdelskomiteen uttalar sig om planen och denna redogörelse behandlas av tillsammans med planen. Samferdselsde- partementet ger ramarna för transportmyndigheternas arbete med den nationella transportplanen och handlingsprogram genom 1 Motsvarar de svenska länen. direktiv för planeringen. Direktiven innehåller även de ekonomiska ramarna samt mål. Myndigheternas arbete med NTP är sedan projektorganiserat och leds av en styrgrupp med generaldirektörerna för myndighe- terna och koncernchefen för . Det konkreta arbetet styrs och leds av en projektgrupp. Den regionala medverkan i plane- ringen består i att ta fram underlag. Att nå fram till ett önskat trafikslagsövergripande synsätt kräver väl utarbetade samverkans- planer. Inom Transport- och finns en civil luftfartssektion som ansvarar för det generella ramverket för civil luftfart, dvs. regelverket, det statliga ägandet i , styrning av Luftfartstilsynet, utredning av olyckor och övriga luftfartsrelate- rade frågor. delegerade departementet ansvaret för den civila luft- farten till Luftfartstilsynet (). Luftfartstil- synet är nationell tillsynsmyndighet och har i uppgift att bidra med ökad säkerhet, information, normer, föreskrifter, ansvara för certifiering, samt utöva tillsyn och kontroll över samtliga aktörer inom luftfarten. Tilsynet är representant i internationella sammanhang. Myndigheten har cirka 145 anställda och styrs av en generaldirektör. Huvudkontoret ligger i . är ett statligt helägt aktiebolag som ansvarar för planering, utövande och upprätthållande av civil luft- fartsinfrastruktur. Bolaget är självfinansierat, men är underställt Transport- och Kommunikationsdepartement. äger 46 flygplatser varav 12 samägs med norska Försvarsmakten, övriga fyra flygplatser är privatägda. utövar även flygtrafik- tjänst vid flygplatser samt i tre kontrollcentraler. Det finns tre flygplatsdivisioner; stora flygplatser2, mellanstora flygplatser3 och regionala flygplatser4, som styrs av en chef (director). äger även dotterbolag, såsom (), som driver 2Bergen Airport, Airport, Airport, Airport, Airport. 3Alta Airport, Airport, /Airport, Haugesund Airport, Airport, Kristiandsand Airport, Kristiansund Airport, Airport, Airport (AFIS-personal), Airport (AFIS-personal), Airport. 429 flygplatser uppdelade i fyra regioner med AFIS-personal som ansvara för flyg- trafiktjänsten. Andra bolag är Avinors Parkering- sanlegg AS (ansvarar för parkeringen på Avinors flygplatser), Fles- land (hotellägare av ), (uppbyggnad av hotell i ). Den norska regeringen har presenterat sin strategi5 för den civila luftfarten. Det är en fristående strategi som sedan ska tjäna som underlag för NTP, som omfattar samtliga transportom- råden. Sjøfartsdirektoratet () under Närings- och handels- departementet har som uppgift att bidra till hög sjösäkerhet. När det gäller miljöfrågor lyder myndigheten i detta avseende under . Skipsregistrene (norska skeppsregistret) är en myndighet under Närings- och . Det överordnade målet för registret är att vara ett konkurrenskraftigt och attraktivt register för både norska och utländska redare. (kustverket) under Fiskeri- och kustdepartementet, är en myndighet med uppgifter inom områdena sjötransporter, sjö- säkerhet, hamnar och beredskap för oljeutsläpp till sjöss. Kystver- ket leds av kustdirektören vid huvudkontoret i och består av fem regioner. Vid regionerna bedrivs det operativa arbetet med lotsning, farleder och utmärkning. fungerar som en intern entreprenör med sina elva arbetsfartyg. är avgiftsfinansierat och tar ut fyra olika avgifter för sin verksamhet, nämligen kustavgift, lotsavgift, säkerhetsavgift och avgift för hamnsäkerhet. När det gäller arbetet med NTP deltar aktivt till- sammans med trafikmyndigheterna Statens vegvesen, Jernbanever- ket och Avinor i utarbetandet av underlag. har tillsam- mans med de övriga trafikverken tagit fram stamnätsutredningar för land- och sjötransporter. Rapporterna har en tidshorisont fram mot 2040 och utgör ett underlagsdokument för arbetet med den nationella transportplanen för perioden –2019. 5 Rapport for norsk luftfart, Luftfart/strategi_norsk_luftfart/Luftfartsstrategi.pdf är ansvarig myndighet för järnvägsinfra- strukturen. Myndigheten har ansvar för drift, förvaltning och inve- steringar och verksamheten är uppdelad på tre divisioner, Banedi- visjonen, Utbyggingsdivisjon och Trafikdivisjonen. leds av en generaldirektör som rapporterar direkt till det ansvariga statsrådet på departementet. Någon egen styrelse finns inte. Myn- digheten är anslagsfinansierad. har ansvaret för den överordnade strategiutvecklingen och infrastrukturplaneringen. I detta ingår bl.a. ansvaret för arbetet med NTP avseende järnväg. Myndigheten har en regional organisation som tillvaratar de regio- nala intressena i planeringsprocessen, men det finns ett tydligt nationellt perspektiv i planeringen. Tågoperatörerna, och då i första hand NSB6 och Cargonet som är de största operatörerna, har möjlighet att komma med syn- punkter om hur de anser att järnvägsnätet bör utvecklas. Detta sker genom remissförfarande. Statens jernbanetilsyn är en självständig myndighet under Samferdselsdepartementet. Statens jernbanetilsyn är natio- nell tillsynsmyndighet och finansieras med statliga anslag. Efter det att NTP beslutats i tar fram ett handlingsprogram för järnvägen. Handlingsprogrammet beskri- ver NTP i en detaljerad form och omfattar . Utarbetandet av handlingsprogrammet sker i dialog med fylkes- kommunene och m.fl. Statens vegvesen är den myndighet som i har ansvar för planläggning, byggande, drift och underhåll av riks- och fylkesväg- nätet, samt tillsyn av trafikanter och fordon. Det offentliga vägnä- tet i uppgår , varav de statliga vägarna utgör . blir de flesta övriga riksvägar, som i dags- läget ingår i det statliga vägnätet, fylkeskommunala. Detta innebär att statens vägnät minskar till . Statens vegvesen ligger under Transport- och (Samferdselsdepartementet). Produktionsdelen är organiserad som ett eget statlig bolag; . Statens vegvesen är indelat i ett huvudkontor, Vegdirektoratet, samt fem regionvegkontor. Under regionvegkontoren finns distriktsvegkontor. Efter det att NTP beslutats i tar Statens vegvesen fram ett handlingsprogram för Vegvesenets hela verksamheten. Handlingsprogrammet fastställs av Statens vegvesen. Anslagen till drift, underhåll och investering är årliga och bestämmes i den statliga budgetprocessen. Den fysiska planeringen är omfattande och tidskrävande. För projekt som beräknas kosta mer än ska det genomföras en konceptvalutredning som ska kvalitetssäkras av en fristående konsult och godkännas av regeringen. Därefter kan den fysiska planeringen starta. För att kunna bygga en väg krävs plane- ring enlig PBL. Det krävs normalt först en konsekvensutredning och en kommundelplan och därefter en detaljplan, som godkänns av kommunen. Detta gäller både i stad och på landsbygd. Särskilt att notera när det gäller : En infrastrukturkommission har inrättats med uppdrag att arbeta trafikslagsövergripande. Trafikavtal och resultatkontrakt används inom transport- verksamheten. Avtal om trafik gäller till 2012 och omfattar såväl väg som järnvägsinvesteringar. Till skillnad från Avinor () och Finavia () finns inte flygplatser och flygtrafiktjänst i samma organisation. är en infrastrukturförvaltare som saknar eget planeringsansvar och som arbetar under stark kontroll från departementet. Ansvaret för den långsiktiga järnvägs infrastrukturplane- ringen ligger hos Trafikstyrelsen. Trafikstyrelsen projekterar åtgärder och Banedanmark svarar för utförande. Arbetet regleras genom kontrakt/avtal mellan parterna. Vejdirektoratet har inte någon fastlagd process för hur den långsiktiga vägplaneringen ska ske. I stället har man löpande planeringsberedskap och framtagande av invester- ingsplaner och politiska avtal görs vid behov. Danska ansvarar för regeringens transportpo- litik och leds av transportministern som har helhetsansvaret för transportpolitiken inom regeringen. är upp- delat i ett antal kontor. () är tillsynsmyndighet med uppgift att skapa en säker, effektiv och gemensam luftfart, främst genom nor- diskt samarbete. SLV äger den statliga flygplatsen . Myn- digheten finansieras till övervägande del genom avgifter och är en egen affärsenhet inom det danska departementet, som styr dess verksamhet till stora delar. Myndigheten har ca 260 anställda med huvudkontor i . Det finns nio flygplatser i , varav en ägs av staten/SLV7, fyra av kommuner och två har privata majoritetsägare. För flygtrafiktjänsten ansvarar den statliga affärsenheten Naviair som är direkt underställd och finansieras med avgifter från brukarna. Staten har inga avkastningskrav på Naviair. Naviair separerades från tillsynsmyndigheten (SLV) 2001. Den långsiktiga planeringen: har tagit fram en rapport om dansk luftfart . Sammanfattningsvis kan sägas att rapporten beskriver de utmaningar som den danska luftfarten står inför , analys av utveck- lingstendenser samt möjligheter, visioner, målsättningar och strate- gier för luftfarten. Det finns tre olika myndigheter med uppgifter på sjöfartsområdet. Under sorterar Farvandsvæsenet och Søværnets Operative Kommando och under Økonomi- og erhvervsministeriet finns Søfartsstyrelsen. I huvudsak ligger operativa uppgifter och uppgifter som hör till infrastrukturen på de båda förstnämnda myndigheterna medan sjöfartsinspektion, utbildningsfrågor och sjöfartspolitiska frågor hanteras av Sofartsstyrelsen. Farvandsvæsenet medverkar till en säker navigation i farvattnen runt , och med följande huvudupp- gifter: myndighetsutövning och utgivning av nautiska publikatio- ner, navigationssystem och utmärkning, sjöräddningstjänst under ledning av , lotsning samt hydro- grafi och oceanografi. Omsättningen har budgeterats till och belastar helt statsbudgeten. Vid sidan av detta ligger lotsningen, som är avgiftsfinansierad och alltså inte påverkar statsbudgeten, med . Søværnets Operative Kommando är en del av den danska och har inom sjöfartsområdet följande uppgifter: sjö-övervak- ning och sjötrafikinformation, sjöräddningstjänst- och ledning, havsmiljöövervakning och bekämpning av föroreningar till sjöss samt isbrytning. Søfartsstyrelsen har sjöfartsnäringen och dess ramvillkor samt fartyget och besättningen som utgångspunkt för sitt arbete. Styrel- sen har ansvar för följande uppgifter: danska fartygs byggande, utrustning och drift, skeppsregistrering, flaggstats- och hamnstats- kontroll av fartyg, sjöfolksutbildning, sjöolycksutredningar samt sjöfartspolitiska frågor. Kostnaderna uppgick till , varav 30 miljoner täcktes med avgifter och återstoden cirka 130 miljoner var anslag. Antalet anställda uppgick till drygt 200 personer. Banedanmark8 är den myndighet som är ansvarig for statens järnvä- gar i . Myndigheten saknar eget planeringsansvar och arbetar under stark kontroll från departementet. 8 Motsvarar men utan ansvar för den långsiktiga infrastruktur planeringen. långsiktiga infrastrukturplaneringen ligger hos Trafikstyrelsen9 som är en nationell säkerhetsmyndighet. Banedanmark ägs av staten och hör under . Verksamheten leds av en styrelse och en direktion. Danska staten finansierar verksamheten genom årliga anslag. Banedanmark består av fyra avdelningar: avdelningen för trafikstyrning, förnyelseavdelningen, avdelningen för teknisk planläggning och entreprenörsavdelningen. Diskussioner pågår om att bolagisera entreprenörsavdelningen och en uppgörelse kan väntas . Den långsiktiga planeringen sköts av Trafikstyrelsen i samarbete med departementet. I planläggningsansvaret ryms planering av olika åtgärder för hur järnvägen kan byggas ut eller förbättras, ofta med hänsyn tagen till andra transportformer, och där respektive åtgärd ska utföras i projektform. Arbetet sker efter en väl utarbetad planeringsprocess där Trafikstyrelsen projekterar åtgärden för att sedan lämna projektet vidare till Banedanmark för utförande. Arbetets utförande regleras genom tydliga kontrakt mellan par- terna. På det statliga nätet finns två huvudoperatörer, dels DSB (av trafiken) och dels ARRIVA. Relationen mellan infrastrukturför- valtare och järnvägsföretag regleras i specifika operatörskontrakt. Även Banedanmark arbetar utifrån ett Trafikavtal som upprät- tats med och som omfattar perioden –2014. Avtalet reglerar förnyelsen på det danska järnvägsnätet och syftar i huvudsak till att förbättra signalsystemet men innehåller även insatser på spår och perrongområden. Mellan Banedanmark och finns ett Resultatkontrakt som avspeglar tra- fikavtalet (se ovan). Kontraktet revideras en gång och går ut på att försäkra sig om att Banedanmark kan genomföra det som ligger i uppdraget utifrån det årliga anslaget. Något regionalt infly- tande att tala om finns inte, men inte heller något direkt behov. har den danska regeringen tillsatt en infrastruktur- kommission med uppdrag att arbeta trafikslagsövergripande. 9 Motsvarar det ansvar som den nybildade Transportstyrelsen har inkl. infrastruktur planering. Vejdirektoratet är den myndighet i som har ansvaret för stasvejnettet (se nedan). Det totala allmänna vägnätet i utgör och administreras av staten och kommunerna. Ca är så kallade privata vanliga vägar (fællesveje). De överordnade vägarna, inklusive europavägarna och de flesta primär vägarna, samlades i och med kommunreformen i staten (statsvejnettet) och är Vejdirektoratets ansvar. De lokala vägarna förvaltas av kommunerna. Det statliga vägnätet utgör av det totala offentliga vägnätet, men av den totala trafiken går på detta vägnät. Vejdirektoratet ligger under och har en decentraliserad organisationsstruktur med sex lokala så kallade Vejcentre. Varje Vejcentre har en central koordinerande roll i det regionala och lokala trafiksäkerhetsarbetet. Vejcentren behandlar en rad olika väg- och trafikrelaterade uppgifter bland annat samar- bete med kommuner i samband med planeringsuppgifter, myndig- hetsuppgifter, mindre byggprojekt m.m. Vejdirektoratet har inte någon fastlagd process för hur den långsiktiga planeringen ska ske utan har i stället löpande planeringsberedskap och framtagande av investeringsplaner och politiska avtal görs vid behov. Med investeringsplaner menas större politiska avtal om genomförandet av eller utarbetande av besluts- underlag för en rad konkreta trafikinvesteringar som en del i ett totalt paket. Det första avtalet fastställdes . I avtalet ingår genomförande av totalt elva projekt varav nio vägprojekt och två järnvägsprojekt med en kostnad på ca . Avtalet omfattar projekt –2010. ingicks Avtal om trafik , ett avtal om en investeringsplan för hela trafikområdet . Bakom avtalet fanns ett omfattande analysarbete, t.ex. samhälls- ekonomiska analyser av ett antal projekt. Huvudpunkter i inve- steringsplanen var: Nya järnvägsinvesteringar på och nya väginvesteringar för . Ett antal projekt har övertagits från länen i samband med reformen av kommunerna. På vägområdet är Vejdirektoratet ansva- rigt för genomförandet av hela byggprocessen. Större infrastruk- turprojekt brukar normalt gå igenom fem faser. Beslutsprocessen om ett specifikt infrastrukturprojekt beslutas i varje steg och inne- fattar bl.a. en MKB-studie. Det formella beslutet (anlægslov) om inrättande av ett väg- eller järnvägsprojekt fattas i . Särskilt att notera när det gäller : En omfattande omorganisering av myndighetsstrukturen inom transportområdet pågår – från sex myndigheter till två. kommer att ta fram en trafikslagsövergripande plan. Tills vidare sker trafikslagens planering sektorsvis. Finavia är ett affärsverk med ansvar för både flygplats- och flygtrafiktjänster. Avsikt finns att bolagisera till . geografiska läge innebär omfattande kontakter mot . Detta medför att arbetet med att genomföra EU- direktiv inte alltid passar den finska situationen. I pågår en omfattande omorganisering av myndighets- strukturen inom transportområdet. Besluten om inriktningen för den framtida myndighetsstrukturen är fattade. pågår ett bered- ningsarbete inför genomförandet. Statens trafikförvaltning ska för- nyas så att antalet myndigheter minskar från sex myndigheter till två. Enligt planerna inleder de nya myndigheterna sin verksamhet 2010. Av de nya myndigheterna ska den ena sköta ärenden kring trafikleder och den andra ärenden kring trafiksäkerhetsfrågorna. kommer att bestå av Ban- förvaltningscentralen och trafikledsfunktionerna från Väg- förvaltningen och . Till trafiksäkerhetsmyndigheten hör Fordonsförvaltningscentra- len, och samt säkerhets- funktionerna från och . Genom att samla förvaltningen i större enheter förväntar sig förbättringar i effektiviteten. Hop- slagningen gör det också lättare att nå målen för produktiviteten. I utredningsarbetet beaktar man även de förändringar som är på gång inom statens regionala förvaltning. När det gäller trafikslagsövergripande synsätt ligger således i startgroparna för att komma igång med en ny organisation inom transportverksamheten och en ny kombinerad transport- myndighet. Specifikt för är landets geografiska läge som innebär mycket omfattande kontakter mot . Detta medför att t.ex. arbetet med att genomföra EU-direktiv inte alltid passar den finska situationen då dessa är mer anpassade efter situationen i Centraleu- ropa. Den finska regeringen är uppdelad i elva olika ministerier där är ansvarigt för transportfrågor. består av tre avdelningar: trafikpoli- tiska avdelningen, kommunikationspolitiska avdelningen och all- männa avdelningen. nationella tillsynsmyndighet (Ilmailuhallinto, på svenska ) etablerades 2006. Myndigheten ansvarar för upprätthållande, utveckling och övervakning av flygsäkerheten i , utfärdande av flygsäkerhetsnormer, beviljande av tillstånd och certifikat, upprätthållande av register, övervakning av luftfarts- verksamheten samt deltagande i internationellt samarbete. Luft- fartslagstiftningen genomgick en stor reform 2005–2006. Tillsyns- myndigheten är en myndighet under och styrs av en generaldirektör. Myndigheten finansieras i huvud- sak genom avgifter. Finavia bildades som ett fristående affärsverk med ansvar för säkra och internationellt konkurrenskraftiga flygplats- och flygtra- fiktjänster. Finavia ägs av staten och är finansierat via avgifter från brukarna. Finavia äger 25 av landets 27 flygplaster samt bedriver flygtrafiktjänst på de egna flygplasterna. Finavia har 1 753 anställda varav 244 är operativ personal.10 Finavia äger även dotterbolag11. är uppdelat på fem olika affärsområden/divisioner. 10 ACE Benchmarking Report 2006. Den långsiktiga planeringen: Det finska Kommunikationsmini- steriet har tagit fram riktlinjer för trafikpolitiken . Redogörelsen som överlämnades till innehåller bl.a. lägesbeskrivning av nuvarande närings- och klimatpolitik, kollek- tivtrafik (inklusive gång och cykeltrafik) trafiksäkerheten, trans- portmarknad och trafiknätet samt riktlinjer för en långsiktig trafik- politik. (Nätverksprincipen bidrar till den regionala utvecklingen i landet.) är den samlande myndigheten för sjöfart och sjösä- kerhet i och lyder under . Sjö- fartsverket svarar för säkerheten inom sjötrafiken, farledshåll- ningen och sjökartläggningen, skärgårdens förbindelsefartygsser- vice samt myndighetsuppgifterna inom isbrytningsområdet. Dess- utom svarar för sjötrafikledningen och myndighets- uppgifterna inom lotsningen. Avsikt finns att bolagisera Sjöfarts- verkets produktionsenhet till . Den operativa lotsningsverksamheten hanteras av det statliga affärsverket (Finnpilot). Den operativa isbrytningen hanteras av det statliga rederiverket Finstaship. Angående sjösäkerheten ansvarar för säkerhets- frågor avseende fartyg, fritidsbåtar och sjöfartsskyddet i . Genom inspektioner och besiktningar ser man till att fartyg som seglar i finska farvatten och de hamnar de anlöper uppfyller gäl- lande krav. främjar även sjösäkerheten genom att delta i lagberedningen. Vidare underhåller och utvecklar myndig- heten det finska farledsnätverket samt samlar in djupinformation genom sjömätning. Inom vintersjöfarten fungerar som myndighet och beställare av isbrytartjänster. Angående sjötra- fikledningen ansvarar för den transporttele- matiken, fartygstrafikservicen (VTS) samt rapporterings- och tra- fiksepareringssystemen i de finska farvattnen. Också säkerhets- och kustradioverksamheten sköts av . 11 , Lentoasemakiinteistöt Oyj (uthyrning av lokaler), ( skötseln av den fasta egendom som Finavia övertagit av försvarsmakten), samt ett antal fastighetsbolag; Kiinteistö Oyj Lentäjäntie 1, Kiinteistö Oyj Lentä-jäntie 3 och Turun Lentorahti. har närmare 800 anställda runt om i och har en omsättning på . Verksamheten finansieras genom anslag och farledsavgifter. genomfördes omorganisationen som innebar att två statliga affärsverk bildades: Finstaship (400 anställda, i omsätt- ning) och Finnpilot (500 anställda, i omsättning). Finstaship övertog de isbrytare som tidigare ägdes av . Banförvaltningscentralen (RHK) ansvarar för järnvägsnätet i . RHK är ett expert- och beställande organ som ansvarar för bannätets underhåll, utveckling och säkerhet samt övervakar och styr järnvägstrafiken. RHKs viktigaste uppgifter är planering av banhållningen, byggande och underhåll av bannätet, fördelning av bankapaciteten samt trafikstyrning. Myndigheten är underställt kommunikationsministeriet. Verksamheten är indelad i fyra avdel- ningar: trafiksystemsavdelningen, investeringsavdelningen, ban- nätsavdelningen och den administrativa avdelningen. RHK ansvarar inför egen styrelse och verksamheten leds av en överdirektör. Medlen för banhållningen kommer huvudsakligen från den statliga budgeten samt i form av banavgifter, som trafikföretagen betalar för användningen av bannätet. RHK köper av utomstående företag in banunderhålls- och byggnadstjänster samt tjänster för fastighets- underhåll och trafikstyrning. Övervakningen av trafiken sköts av RHK:s Trafikcentral. RHK gör upp planer för att utveckla bannät och underhålla tra- fikförhållanden. har ett svagt regionalt perspektiv. Det finska systemet är som helhet fortfarande ett centralt styrt system. Den långsiktiga planeringen definieras i Järnvägstrafik som är den nu gällande långsiktiga planen.