sou · GYB395 · 2010-12-16 00:00:00 — Hos aktualiseras ett ärende både genom anmälan och ansökan. Det senare gör förskolan eller skolan tillsammans med föräldrarna. En förskol- lärare beskriver skillnaden på följande sätt: 51Lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga, LVU (1990:52). 52Lagen om verkställigheten av sluten ungdomsvård (1998:603). Lag om stöd och skydd för barn och unga (LBU). Hur samverkar förskola och skola med andra aktörer? När vi får en magkänsla att något inte stämmer går vi till chefen. För det mesta försöker vi börja med att göra åtgärder själva, som att tillrättalägga miljön så det blir lättare för barnet. Man prövar sig fram och utvärderar vad som fungerar för just det här barnet. Vi reflekterar tillsammans och provar innan vi tar hjälp utifrån. Men om det är ett anmälningsärende är det en annan sak. Om föräldrarna själva har problem så pratar vi ihop oss i personal- gruppen och korrelerar våra iakttagelser och pratar med chefen. Är det aktuellt gör vi en anmälan. Beroende på vilket typ av problem det handlar om kan man prata ihop sig med föräldern och stötta dom på annat sätt. Då blir det mer av gemensam ansökan än en anmälan. Vi sätter oss ner tillsammans med och pratar. Och dom som flyttar iväg från vår kommun är nog dom som man kommer för nära. Det bör dock betonas att formellt gör skolan en anmälan och föräldrar en ansökan, oaktat vad skolan väljer att benämna det som. Flera menar att det är enklare att agera när barnen har synliga bevis som blåmärken och andra fysiska skador. Då finns rutiner för anmälan m.m. Däremot är de mer osäkra när de känner en allmän oro för att barnet far illa. I forskarrapporten om förskolan som fick i upp- drag av utredningen att ta fram, beskrivs förskolans arbete kring tidig upptäckt och anmälan.54 Det är vanligt att förskolor använder särskilda program eller strukturerade arbetssätt för att upptäcka tidiga tecken. Avsaknaden av generella metoder, systematisk doku- mentation och uppföljning vad gäller utsatta barn relateras inom forskning till det faktum att förskolan, trots påtryckningar och skärpta stadgar angående anmälningsplikt, inte genomför anmäl- ningar i tillräcklig utsträckning. Orsaker som förs fram är före- ställningar ellerfördomar, brist på kunskap, misstro gentemot andra sociala instanser, att förskolan anser sig kunna lösa problemet själv eller komplettera, och/eller etiska dilemman. En enskild pedagog har sällan detaljkunskap om anmälningsplikten eller om allmänna råd respektive deras handbok i ämnet.55 Den kunskapen besitter däremot chefer på förvalt- ningsnivå och ute i verksamheterna samt elevhälsan. Det här kan vara särskilt problematiskt för förskolans pedagoger eftersom de inte omfattas av elevhälsans resurser. Det är därför inte alltid känt 54Jutta (2010). Utsatta barn i förskola –utmaningar och möjligheter. En kunskaps- översikt. Barn, unga, samhälle. Publicerad som bilaga till detta betänkande. 55Socialstyrelsen (2003). Allmänna råd om anmälan om missförhållanden enligt 14 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453). SOSFS 2003:16 (S) och (2004). Anmälning- sskyldighet om missförhållanden som rör barn. Hur samverkar förskola och skola med andra aktörer? att vissa akuta situationer kräver ett särskilt tillvägagångssätt. Det gäller framför allt vid misstanke om misshandel eller övergrepp i hemmet eller vid hedersrelaterat våld. Då bör föräldrarna inte informeras om att en anmälan görs. Allra först måste barnet eller ungdomen få ett skydd. När det gäller kunskap om förekomsten av anmälningar och vad de leder till finns olika uppgifter om detta. Det framgår av både svenska och utländska undersökningar att det finns ett stort gap mellan antalet barn som misstänks fara illa och det antal fall som anmäls.56 I synnerhet gäller det förskolebarn där högst hälften av misstankarna anmäls. I saknas officiell statistik över antal anmälningar, hur många som leder till utredning och hur många som leder till beslut om insats. Enligt finns det endast en känd brittisk studie som brett har undersökt hur många barn som far illa oberoende om de blivit föremål för social barnavård eller inte.57 Bristen på systematisk kunskap kanske är en av flera förklaringar till att benägenheten att anmäla är låg i förskolor och skolor, då pedagogerna inte vet effekterna av sina handlingar. Flera berättelser från personer ute i verksamheterna tyder på att och skolan inte fullt ut har insikt i varandras uppdrag och att det lätt uppstår missförstånd. Huruvida följande beskriv- ning från en förskollärare grundar sig på ett sådant missförstånd har inte gått att utröna då endast version funnits tillgänglig. Uttalandet speglar dock vilken villrådighet denne känner över att skicka hem ett barn med sin drogpåverkade förälder: Vi hade en ensamstående förälder som var missbrukare. Vi anade när den här föräldern var påverkad. När ska vi skicka hem barnet och när ska vi inte skicka hem barnet? Då ringde jag till socialen och frågade. Vi tror att den här föräldern är påverkad, vad ska vi göra och vad gör ni? Vi fick aldrig veta vad de gjorde. Det här pågick . När jag ringde så sa de: Har du pratat med föräldern? Ska jag då konfrontera föräldern när den kommer och säga: är du påverkad så då ringer jag till socialen! Nej, det gör man ju inte. Sen ringde jag , men upplevde inte att något hände. , så ringer familjen och säger att barnet skulle ta semester. Så jag kontaktade socialen om de kände till det. Då sa dom: Ja, vi vet att barnet är på semester. Dom har ju sin sekretess, men vi har ju barnet hos oss! Lag om stöd och skydd för barn och unga (LBU). , s. 256. Hur samverkar förskola och skola med andra aktörer? har behandlat denna problematik och lämnat ett förslag till en bestämmelse som innebär att social- tjänsten på begäran av den som är anmälningsskyldig kan få lämna uppgift (återkoppla) huruvida en utredning har inletts eller inte. möter skolans uppgiftsskyldighet och vardag I nya skollagens (och även skollag) samverkansparagraf (29 kap. 13 §) kring barn och unga som far illa eller riskerar att fara illa finns det en erinran om den anmälningsskyldighet och uppgifts- skyldighet som gäller för verksamheter enligt skollagstiftningen enligt 14 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453). Hur väl skolan känner till och lever upp till uppgiftsskyldigheten är svårt att besvara då det inte finns någon uppföljning eller andra data om detta. Frågan är adekvat därför att skolor ibland ställer frågor till skolmyndigheterna om vilka uppgifter skolan egentligen har skyldighet att lämna ifrån sig. Om socialnämnden behöver ingripa till ett barns skydd eller stöd får nämnden vid en utredning ta de kontakter som behövs för bedömning av behovet av insatser.58 Vad som ska betraktas som betydelsefulla uppgifter för utredningar grundas på vad som är relevant i det enskilda ärendet. Skyldigheten gäller både muntliga och skriftliga uppgifter. Enligt socialtjänstlagen ska det som framkommer vid en utredning dokumenteras och förvaras på ett betryggande sätt. Barn och unga har rätt att komma till tals och bli lyssnade till i hela processen. får i barnavårdutredningar tala med barn utan att föräldrarna samtycker till det. Uppgifter till en utredning bör hämtas in på ett strukturerat sätt och utifrån kunskap och beprövad erfarenhet. Ett sådant sätt kan vara att använda det hand- läggnings- och dokumentationssystem som utarbetats av Social- styrelsen, vilket benämns Barns behov i centrum (BBIC).59 Syst- emet används av en stor andel av landets kommuner. Syftet med BBIC, Barns behov i centrum, är att stärka barnets ställning i den sociala barnavården samt att göra även föräldrar mer 58Socialtjänstlagen (2001:453), 11 kap. 2 §. 59Socialstyrelsen ansvarar för innehållet i BBIC och för dess nationella kvalitetssäkring. För att arbeta med BBIC behövs kunskap och en licens som kommuner får genom ett avtal med . BBIC har sina rötter i men har anpassats till svenska förhållanden av tillsammans med ett antal svenska kommuner. Hur samverkar förskola och skola med andra aktörer? Tanken är att de nationellt utvecklade dokumenten ska utgöra en garant för likvärdighet och rättssäkerhet för barn och unga som är föremål för insatser. Många av samverkansprojekten i nationella satsning har lyft fram BBIC som betydelsefull för arbetet med de gemen- samma barnen. Verktyget har bidragit till att förbättra kommu- nikationen mellan socialtjänst och skola samt till ett mer enhetligt språk dem emellan. Intressant är också att fokus flyttas från att tala om barnets problem till att tala om barnets behov. Andra positiva faktorer som lyfts fram är att de verksamma ser över sin egen organisation i högre grad samt att föräldrar bjuds in tidigare i processen och att detta generellt sett har påverkat samarbetet i positiv riktning.60 De kritiska röster som höjts har handlat om att vokabulären främst kommer från socialt håll därför att den formuleras i kontext. Det har inneburit att ett av projekten arbetat med anpassa BBIC till en skolkontext. En problematik som påtalas av många skolor är de fall då ett barn utreds inom och det drar ut . Frustrationen ökar hos de vuxna som befinner sig runt barnet i förskolan och skolan i takt med att barnet eller ungdomen mår allt sämre. De känner en maktlöshet av att åse försämringen och inte kunna påverka detta i någon riktning, eftersom deras pedagogiska kompetens inte är tillräckligt stöd för barnet. Skolan är här och och månader är långa perioder i ett barns liv. En annan problematik utifrån perspektiv är sko- lans organisatoriska struktur. Skolårets fasta indelning är en stor utmaning då barns och ungdomars utsatthet inte begränsar sig till skolans höst- och vårterminer. För är skolan ofta det enda alternativet att tillgodose barns och ungdomars behov av en planerad dag och sysselsättning. De efterfrågar en skola som är flexibel och kan möta eleverna just när de behöver skolans stöd som mest. Om svaret blir Du kan inte börja skolan , du får komma tillbaka . Som en social- sekreterare uttryckte det Då kan det vara kört, för då har den unge redan gett sig ut på nya äventyr. 60 (2010). Erfarenhet av samverkan – kring barn och unga som far illa eller riskerar att fara illa. Hur samverkar förskola och skola med andra aktörer? Det är svårt att få ett helhetsgrepp över all dokumentation runt barnet och alla utredningar som olika aktörer genomför. Det är en fråga som tagits upp av många under utredningsarbetet. Frågan ställdes på sin spets, berättade en chef i kommunstudien, när en pappa blev kallad till ett möte med anledning av stödbehov för hans dotter. Han kom med en tjock pärm under armen som han dängde i bordet. Det här är min dotter, sa han uppgivet. Där fanns alla utredningar och övrig dokumentation om hans dotter som olika aktörer hade genomfört utan att någon av dem hade tagit ansvar för helheten. Sammanfattningsvis medför dagens utredningsförfarande att det uppstår problem som hänger samman med tidsaspekter och över- skådlighet. En tidsaspekt handlar om att skolan ser behov av snabbt agerande från men man upplever att ingenting händer. I det här fallet har skolan vanligtvis genomfört en peda- gogisk kartläggning av elevens skolsituation. En annan tidsaspekt gäller skolårets tidsindelning och att den inte svarar upp mot krav att barns och ungas akuta behov av syssel- sättning behöver tillgodoses. Ett ytterligare problem handlar om överskådlighet över alla utredningar och insatser som utmynnar från olika aktörer. Den frågan har i viss mening berörts i och där läggs förslaget att socialnämnden i samband med placering ska utse en särskild namngiven socialsekreterare med ansvar att följa upp vårdplan och genomförandeplan samt ha kontakt med barnet under hela placeringen.61 Det finns även empiri från natio- nella samverkanssatsning där antalet samhällskontakter illustreras från barnets perspektiv samt att projekt har positiva erfarenheter av lösa problematiken med en koordinator-funktion, en person som fungerar som en dörr in i samhällets system för samordnade insatser runt barnet och vid behov runt hela familjen.62 5.3.5Utbildning och drogrelaterade frågor Missbruk av alkohol, narkotika och andra droger utgör en risk för barn och ungdomars fysiska och psykiska hälsa och utveckling. Vuxna kan på flera sätt i de olika sammanhang där barn och unga befinner sig motverka risker med missbruk och destruktivt Lag om stöd och skydd för barn och unga (LBU), s.483,.. 62Skolverket (2010). Erfarenheter av samverkan. Hur samverkar förskola och skola med andra aktörer? Något som ofta framhålls är vikten av att identifiera risk- och skyddsfaktorer. Genom att klarlägga sådana betydelsefulla faktorer kan det förebyggande arbetet inriktas mot att framför allt stärka skyddsfaktorer för barn och ungdomar. Skolans roll i detta är central av flera skäl, bland annat ger en fungerande skolgång och skolframgång i sig ett starkt skydd för att inte utveckla problembeteende. Att arbeta förebyggande och med tidiga insatser mot alkohol innebär att risken för missbruk av andra droger minskar. Detta då risk- och skyddsfaktorerna överlappar varandra samt att flera bakomliggande faktorer för kriminalitet och skolk är detsamma.63 Det kom in förhållandevis få ansökningar inom området miss- bruk till nationella samverkanssatsning. Skälen är säkert flera. Kanske uppfattar skolor att drogförebyggande sam- verkan är en fråga för andra aktörer eftersom användandet av droger vanligen inte sker i skolan. Att dessa frågor emellertid kan påverka skolarbetet visar bland annat en undersökning av Central- () från 2005.64 Där uppger mer än var tionde elev i gymnasiets andra årskurs att deras alkoholkonsumtion påverkat skolarbetet på ett negativt sätt. Inom området alkohol, narkotika, dopning och tobak (ANDT) har det på nationell nivå tagits fram åtgärdsprogram med ett sektors- och ämnesövergripande perspektiv. Det sker inom ramen för ett inom med ansvar för nationell samordning i frågorna, med målen:65 En minskning av alkoholens medicinska och sociala skade- verkningar. Ett narkotikafritt samhälle. En idrottsrörelse och ett samhälle fritt från dopning. Ett minskat tobaksbruk, framför allt bland ungdomar. 63 (2008). Slutrapport avseende regeringsuppdrag –2007 om spridning av kunskap och metoder som stärker det alkohol- och drogförebyggande arbetet i skolan, sid. 4, 6. CAN (2009). Skolelevers drog- vanor. Andelen elever som upplevt problem i samband med alkohol- konsumtion. 65Fri från missbruk – Regeringens åtgärdsprogram för alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobakspolitiken 2009. Hur samverkar förskola och skola med andra aktörer? I kommunstudien framhåller gymnasiets pedagoger och elevhälsan vikten av att skolan får kännedom om när eleven går igenom ett missbruksprogram så att de kan ta fram sin fingertoppskänslighet. De vill undvika att eleven ska misslyckas med sitt arbete på grund av att skolan inte har insikt om vilken knepig livssituation eleven befinner sig i. Samverkansparterna saknar kunskap om varandras verksamheter och då faller barn och unga mellan stolarna. Flera gymnasieskolor hävdar att de blir styvmoderlig behandlade när socialtjänst och BUP samverkar med skolan. Parterna har en föreställning om att de samverkar med hela skolan medan de i själva verket inte har någon kontakt med gymnasieskolan. En speciell problematik inträder på gymnasiet när det kommer elever från andra kommuner och hemkommunen har betalat för en normalstudent vilket inte innefattar insatser om eleven hamnar i akuta missbruksproblem. Det här har beskrivits ingående av större kommuner som tar emot elever från mindre kranskommuner, av de kommuner som bildar gymnasieförbund tillsammans med krans- kommuner samt de gymnasieskolor som har riksintag med åtfölj- ande inackorderingar. Följande citat från en rektor belyser frågan. Den angivna verksamheten är plats för rådgivning och behandling. Den vänder sig till unga upp till med missbruks- eller beroendeproblematik. Arbetet med hemkommunen är svårt. Om en elev använder droger kan vi ringa till verksamheten66 och de kommer och har ett samtal med eleven. De erbjuder att lämna urinprov, fortsätta samtala och ett helt batteri av åtgärder. Om eleven kommer från en liten kommun så ringer vi dit och där har man inte sådana rutiner utan prioriterar de yngre åldrarna. Det kan ta de kommer med ett erbjudande och då kan eleven vara död. Hur ska man lösa det? Jo man skulle köpa en plats här på gymnasiet och även detta ska ingå, precis som med skolmat. Det skulle ingå i själva paketet. Egentligen är det sociala generellt, men när det inte fungerar så köper dom inget mer än för mainstream-eleven. På den övergripande centrala nivån i kommunerna resonerar både förvaltningschefer och politiker om hur den här frågan ska kunna lösas. Här följer ett citat från en sådan intervju: Drogförebyggande arbete och akuta situationer är svåra att hantera inom ett gymnasieförbund. Det går inte att släppa ungdomen och tro att sådana frågor löser sig. Jag har hävdat att vi inte 66 Begreppet verksamhet används i stället för namnet på avdelningen eller verksamheten. Hur samverkar förskola och skola med andra aktörer? har penetrerat de organisatoriska frågorna till förmån för de ekono- miska frågorna. Våra grannkommuner har ett annat sätt att organisera sig än vi och det är ett digert arbete att pussla ihop detta. Respektive kommun måste se över sitt eget ansvar. ligger ansvaret på gymnasieförbundet som gör detta till en komplex fråga. Det handlar om hela stora valet av olika gymnasieskolor och ökade kostnader när de väljer andra kommuner. Men vi behöver se över detta mycket mer än tidigare och titta på helhetslösningar. Kort sagt, det finns ett glapp när det gäller den röda tråden och vi vill titta över helhetslösningar. En annan infallsvinkel kommer från studie- och yrkesvägledare, , som pekar på signaler att vara uppmärksamma på för den professionen: En stor svårighet vi har att förhålla oss till är detta med drogerna som vi inte kommer åt. Eleverna utvecklar ett flyktbeteende, att bara fly iväg när något är jobbigt. Och systemet understödjer detta beteende. Man kan byta program hur enkelt som helst, det är bara att kontakta så fixar det sig. En kritisk punkt är då skolan börjar upptäcka något och då väljer de bort och flyter omkring istället. Så upptäcker man inte deras problem förrän sent. En duktig bör se detta. Tidsmässigt brukar det sammanfalla med när gymnasiet skruvar upp kraven, i årskurs 1 och på vårterminen. 5.3.6Utbildningssituationen för placerade barn och unga Lagstiftningen är tydlig, som tidigare nämnts, när det gäller social- tjänstens skyldighet att verka för att barn och unga som placeras utanför hemmet i ett familjehem eller i ett hem för vård eller boende (HVB) ska få en lämplig utbildning.67 Det är dock inte ansvar att tillgodose rätten till utbildning – den ligger hos skolan. Tillämpningen av lagstiftningen fungerar inte, visar granskningar genomförda av Skolinspektionen, Social- styrelsen, m.fl. De sociala och peda- gogiska insatserna synkroniseras inte i en samverkan mellan de två parterna. utgår från att skolan genomför sin skyldighet och vice versa från andra hållet. utgår från att har läget under kontroll. Bristerna hör samman med avsaknad av kontinuitet i skolgången både före, under och efter en placering. Följden blir att de barn och unga som redan 67 Det finns en bestämmelse i socialtjänstlagen om att inför en placering ska samråda med den nya kommunen (6 kap. 6 § 2 st.) inklusive skolan. Den infördes och finns att läsa om i prop. 1996/97: 124 sid. 115 samt författningskommentaren. Hur samverkar förskola och skola med andra aktörer? befinner sig i en utsatt situation även får svårigheter som hänger samman med skolgången. I värsta fall blir skolan en riskfaktor i stället för en skyddsfaktor. I Sociala rapport lyfts utbildning för placerade barn och ungdomar fram.68 Rapporten refereras till i flera kapitel i utredningen och beskrivs mer utförligt i kapitel 3. I det här sam- manhanget aktualiseras den sociala rapportens resultat som visar att placerade barn och unga har väsentlig lägre utbildningsnivå i vuxen ålder än andra jämnåriga oavsett längd på placeringen, ålder vid placeringen eller placeringsform. Flera av dem uppnår endast gund- skolenivå och inte ens det. Det här gäller även när placerade barn och unga jämförs med barn till föräldrar med enbart grund- skoleutbildning. Skolinspektionen har i en rapport om undervisning på hem konstaterat att det föreligger stora brister i rutiner för hur elevens rätt till utbildning ska säkerställas.69 Eleverna får inte undervisning i tillräcklig utsträckning, varken i alla ämnen eller i undervisningstid. Ofta saknas både beslut och utredningar till grund för anpassad studiegång. Om det finns beslut om särskild undervisning har de ofta fattats på bräcklig grund utan stöd i utredning av den enskilde individens förutsättningar och behov. Huvudmännen för barnens och ungdomarnas skolor är passiva när det gäller att säkerställa elevens utbildningsrätt och att följa upp elevens utveckling under placeringen. sammanställer intervjuer som görs med ungdomarna när de skrivs in och ut vid särskilda ung- domshem, s.k. ADAD-intervjuer. Vid inskrivningen handlar frå- gorna om ungdomarnas situation, problem och behov av hjälp inom olika livsområden och vid utskrivningen blir det en upp- följning. Graden av specifika skolproblem som redovisas brukar vara ungefär samma mellan olika kartläggningsår. av ungdomarna i åldern 12–har avbrutit eller hoppat av sin skolgång trots att de är skolpliktiga och könsfördelningen är relativt jämn.70 Motsvarande siffror för gymnasiet ligger högre.71 Enligt erfarna bedömare som lärare och behandlare på SiS-institu- tionerna deltar ungdomarna sällan i någon verksamhet eller något 68Socialstyrelsen (2010). , kap. 7. 69Skolinspektionen (2010). Undervisning vid Hem för vård eller boende, HVB. Elever får inte den undervisning de har rätt till. 70Statens institutionsstyrelse (2009). Ung- domar som skrivits in på särskilda ungdomshem . Hur samverkar förskola och skola med andra aktörer? projekt inom eller liknande, utan de flyter omkring i ett samhälleligt ingenmansland.72 En stor andel av ungdomarna beskriver olika skolproblem såsom skoltrötthet (), misslyckats i skolan (), svårt att hänga med (), svårt att lära sig () och struntat i läxor ().73 I kommunstudien har olika episoder redovisats där det framgår en rad svårigheter för skolan att upprätthålla en god kvalitet för placerade barn och unga, vilket belyses genom citaten nedan. Först beskriver en skolsköterska hur det kan se ut inom elevhälsan och därefter återges tankar från en pedagog. Dom får ju ingen likvärdig skolhälsovård. Vem ska fylla i alla med- givandepapper? Vi får t.ex. inte ge vaccin utan föräldrarnas medgivande och fosterföräldrarna är bara vårdnadshavare om barnen är över- skrivna. Och sen dom barn som finns på HVB-hem och får hem- undervisning, ja dom är det riktigt svårt att nå därför dom försvinner bort från min verksamhet. Var finns journalerna? Dom bara försvinner, men vart? Det finns inga journaler. När ska vi samarbeta med fosterföräldrarna och när med dom biologiska? När det händer något akut går jag till ansvariga foster- föräldrar men om det är något som är studierelaterat så vill jag även ha med elevens biologiska föräldrar eftersom det kan behövas en lång studieplan. Det är också viktigt att ta reda på om de har gemensam vårdnad och om båda behöver kontaktas. Det kan vara knepigt när de bor 20–. får man inte veta att eleven är foster- hemsplacerad förrän något akut händer och då kan olika saker rullas upp. Synkronisering av sociala och pedagogiska insatser Skolinspektionen framhåller att vårdplanen som upprättar vid varje placering bör kompletteras med ett dokument som avser elevens undervisning, vilket de benämner undervis- ningsplan. Den beteckningen finns inte i någon skolförfattning. Vanligtvis fattas nödvändiga dokument från utbildningssidan, visar Skolinspektionens rapport.