sou · GXB334d2 · 2010-01-01 00:00:00 — Föreningen vidhåller sin inställning och menar även fortsättningsvis att det måste vara styrelsens ansvar att fastställa anställningsvillkor för ledningen eller enskilda befattningshavare. Föreningen tillstyrker följaktligen utredningens förslag. Vad beträffar den närmare utformningen av reglerna anser föreningen dock att det är betydelsefullt att ta i beaktande att Europeiska kommissionen dels utfärdat en rekommendation om ersättningspolicy inom den finansiella sektorn, dels kompletterat rekommendationerna 2004/913/EG och 2005/162/EG när det gäller ordningen för ersättningar till ledande befattningshavare i börsnoterade företag. Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att främja tillämpningen av dessa rekommendationer och det är nödvändigt att reglerna utformas i enlighet med dessa rekommendationer. Kollegiet för svensk bolagsstyrning Kollegiet begränsar sitt svar till de frågor om ersättningar till ledande befattningshavare som behandlas i betänkandets Del III. Utredaren föreslår att bestämmelserna i aktiebolagslagen om beslutsordning för ersättning till ledande befattningshavare i aktiemarknadsbolag samt bestämmelserna i årsredovisningslagen om uppgifter om löner m.m. till samma krets av befattningshavare ska upphöra att gälla under förutsättning att motsvarande regler behandlas genom självreglering. Det regelverk inom näringslivets självreglering som därvid skulle bli aktuellt är Svensk kod för bolagsstyrning (Koden), för vilken Kollegiet ansvarar. I samband med behandling av det lagstiftningsärende, som ledde till att dessa bestämmelser infördes i lag, framförde Kollegiet starkt kritiska synpunkter på den planerade lagstiftningen med hänvisning dels till att de aktuella frågorna redan var föremål för väl fungerande självreglering på aktiemarknaden, dels till att det skulle riskera att urholka självregleringen om den ena viktiga frågan i efter den andra lyfts ut ur självregleringen och överförs till lag. De aktuella bestämmelserna har sin grund i en rekommendation från om ersättningar till ledande befattningshavare i börsnoterade bolag (2004/913/EG), och det finns inget krav på att de frågor som där behandlas ska genomföras i form av lagreglering. Den positiva syn på självreglering på den svenska aktiemarknaden som delas av både lagstiftare och marknadsaktörer är grundad på självregleringens fördelar när det gäller att fastställa normer i frågor där viss flexibilitet är eftersträvandsvärd, såväl när det gäller reglernas tillämpning som deras anpassning till förändrade förhållanden. Kollegiet delar mot denna bakgrund utredarens analys av frågan och tillstyrker samtliga förslag som framförs. Kollegiet är också berett att ta in motsvarande regler i Koden om och när ett genomförande av utredarens förslag aktualiseras. I ett sådant sammanhang skulle Kollegiet också kunna överväga att, i fråga om bolagsstämmans inflytande på ersättningar till ledande befattningshavare, som enligt nu gällande regler utövas genom att stämman fastställer av styrelsen föreslagna riktlinjer för sådana ersättningar, övergå till den internationellt vanligare modellen med en s.k. ersättningsrapport till bolagsstämman. Det är den modell som förordas i den ovan nämnda rekommendationen från och som det även hänvisas till i den kompletterande rekommendation i samma frågor som utgavs av (2009/385/EG). Utöver en anpassning till den modell som vanligen tillämpas inom övriga EU skulle en sådan lösning sannolikt kunna minska den oklarhet beträffande ansvarsfördelning mellan styrelse och bolagsstämma som gällande bestämmelser ansetts medföra, som ägare och övriga intressenter skulle få bättre inblick i bolagets ersättningssystem än med nuvarande system. Börsen är av den uppfattningen att självregleringen är ett effektivt sätt att styra aktiemarknadsbolagens beteende när det bl a gäller åtgärder som stärker förtroendet för finansmarknaden. Självregleringar skapar på ett ändamålsenligt och kostnadseffektivt sätt en nödvändig flexibilitet för aktiemarknadsbolagens skilda verksamheter. Eftersom självregleringen indirekt emanerar från de berörda bolagen själva så är viljan till god efterlevnad ofta hög. Det skapas en tydlig vilja att uppfylla bolagskodens mening och syfte. Genom att implementera regler om ersättningar till ledande befattningshavare i bolagsstyrningskoden kommer de att utgöra god sed på värdepappersmarknaden. Börsens marknadsövervakning har att övervaka att de noterade aktiemarknadsbolagen följer god sed. För det fall ett noterat bolag inte följer god sed kan börsens marknadsövervakning initiera disciplinärende hos börsens disciplinnämnd, som i sin tur kan fatta beslut om sanktioner i form av varning, böter eller avnotering. Vad som bör understrykas är att om ett noterat bolag väljer att förklara varför bolaget inte följer en viss regel om ersättningar till ledande befattningshavare så utgör det inget brott av börsens regler så länge som förklaringen är godtagbar enligt bolagsstyrningskoden. Huruvida en förklaring är godtagbar enligt bolagsstyrningskoden är en frågeställning som Kollegiet för Svensk Bolagsstyrning och ansvarar för. Det finns således en möjlig utveckling som innebär att aktiemarknadsbolagen väljer att lämna förklaring till varför de inte tilllämpar reglerna i bolagskoden om ersättning som är acceptabla ur ett god sed perspektiv, men som ur ett samhällsperspektiv kanske inte är nöjaktiga. I sådant fall finns det givetvis möjlighet för lagstiftaren att vidta lagstiftningsinitiativ. Lagstiftningsåtgärd kan eventuellt övervägas för finansiella institutioner, vars verksamhet kan utgöra en systemrisk. Det är viktigt att dessa institutioners incitamentsprogram till ledande befattningshavare inte bara ligger i linje med aktieägarnas intresse utan även med samhällsintresset. Det ligger i samhällets intresse att de finansiella institutionerna, vars verksamhet kan utgöra en system risk, har incitamentsprogram som belönar risktagande som inte riskerar den finansiella marknaden i en vidare betydelse. Om sådant risktagande premieras kan samhället tvingas gå in och rädda institutionen från konkurs. skulle kunna utgöra den myndighet som i sin tillsyn säkerställer att ersättningsprogrammen för de finansiella institutionerna premierar ett rimligt risktagande. Tillsynen skulle då vara inriktad på sammansättningen av ersättningsprogrammen och inte på själva nivåerna. EU Kommissionen har offentliggjort rekommendationen för ersättningspolicy inom finanssektorn (C(200) 3159) och rekommendationen (C(2009)3177), som skall utgöra komplement till rekommendationen 2004/913/EC och 2005/162/EC rörande ersättning till ledningen i noterade bolag. Börsen gör den bedömningen att de två ovanstående rekommendationerna, som utfärdades , inte föranleder någon förändring i betänkandets förslag avseende frågan om ersättningsreglerna skall regleras genom lag eller genom självreglering. Sammanfattningsvis har börsen inte något att erinra mot förslaget rörande ersättning till ledande befattningshavare i aktiemarknadsbolag (avsnitt 14) . Svensk Inkasso tillstyrker utredningens förslag om att bestämmelserna gällande ersättning till ledande befattningshavare i aktiemarknadsbolag ska avskaffas och i stället ske genom självreglering. Såsom det framgår av utredningen överväger fördelarna med en sådan ordning nackdelarna. Aktiespararna avstyrker förslaget att mönstra ut bestämmelserna om beslutsordningen för ersättning till ledande befattningshavare i aktiemarknadsbolag från lagstiftningen, företrädesvis i Aktiebolagslagen (ABL) 8 kapitel, för att istället behandlas via självregleringen. Aktiespararna har tidigare ställt sig positivt till Förtroendekommissionens6 förslag att i lagstiftningen införa bestämmelser för beslutsordningen för ersättning till led- ande befattningshavare och till förslag om implementering av EU- kommissionens rekommendation 2004/913/EG7. Aktiespararna avstyrker förslaget att dagens lagstiftning om ersättning till ledande befattningshavare ska överföras till självreglering, i första hand till Svensk kod för bolagsstyrning (Koden). Aktiespararna anser att en sådan ordning är olycklig eftersom Koden vare sig är tvingande eller omfattar alla aktiemarknadsbolag eller publika bolag i övrigt. rekommendation av om att främja en lämplig beslutsordning för ersättningen till ledande befattningshavare i börsnoterade bolag (2004/719/EG) syftar till att främja en sund bolagsstyrning genom att ge aktieägare mer information och ytterligare inflytande. Rekommendationen är inte bindande för EU:s medlemsstater, men utgör ett riktmärke för arbetet på nationell nivå. Ett nationellt genomförande kan ske såväl genom lagstiftning som genom någon slags självreglering. har valt att införa rekommendationen i ABL. Den del i ABL som trädde i kraft angående skyldigheten att besluta om riktlinjer för ersättning till ledande befattningshavare på bolagsstämman har inneburit en nödvändig genomlysning av ersättningsprogrammen. Aktiespararna har drivit uppfattningen att ersättningsfrågorna har en stor betydelse för allmänhetens förtroende för näringslivet och välkomnade förslaget att lagreglera EU-rekommendationen. Aktiespararna har inom ramen för sitt arbete med bolagsstyrning observerat förekomsten av komplexa ersättningssystem, överdrivna ersättningsnivåer och även försök till olika former av manipulation i syfte att maximera utfallet för personer som omfattats av ersättningsprogrammen. Aktiespararna anser att det är viktigt att det finns tydliga regler och riktlinjer för hur beslut om ersättningar till ledande befattningshavare ska fattas. Aktiespararna anser att beslut om ersättningsprogram ska verkställas av företagets styrelse samt förankras hos aktieägarna. Beslut om principerna för ersättning till verkställande direktör och övrig 7Kommissionens rekommendation av om att främja en lämplig ordning för ersättningen till ledande befattningshavare i börsnoterade bolag. bolagsledning ska fattas på bolagsstämman. Stämmobeslutet kan innebära principer om att det ska finnas en övre gräns för det möjliga utfallet i ett bonusprogram eller att den totala ersättningen aldrig får överstiga en viss procentuell andel i förhållande av den fasta lönen. För att aktieägarna på bolagsstämman ska kunna fatta ett väl underbyggt beslut måste beslutsunderlaget ha funnits tillgängligt för aktieägare innan beslutet ska fattas. Utförlig information om ersättningsprogrammet och dess villkor ska således anges i kallelsen till stämman. De av aktieägarna fastställda principerna gynnar genomlysningen av företaget och stärker förtroendet för aktiemarknaden och näringslivet i stort. Aktiespararna avstyrker utredningens förslag att föra över reglerna om ersättning för ledande befattningshavare till självregleringen, i första hand nämns Koden. Aktiespararna anser att lagstiftningen ska kvarstå, men att näringslivets självreglering kan vara ett värdefullt komplement till lagreglerna. Det associationsrättsliga regelverket ska i möjligaste mån säkerställa att personer i bolagets ledning inte missbrukar det förtroende som de har fått från aktieägarna och att reglerna främjar en aktiv ägarroll. Ersättningsreglerna ska också ge aktieägarna en bättre insyn i och möjlighet att påverka ersättningarna till de ledande befattningshavarna och ge dem en möjlighet att diskutera saken. Bakgrunden till dagens regler för ersättning till ledande befattningshavare är att öka allmänhetens förtroende för näringslivet. Självregleringen kan inte i samma utsträckning som en lagregelring stärka allmänhetens förtroende för näringslivet eftersom självregleringen utarbetas och tillämpas av dem som är närmast berörda av den. Självregleringen kan inte tillförsäkra aktieägarna den insyn och det inflytande som ges genom lagstiftningsprocessen. I ett förtroendeperspektiv är det således inte lämpligt att överföra regleringen från lagstiftningen till självregleringen. Ersättningsfrågorna är inte enbart relevanta för aktieägarna. Även bolagets anställda, borgenärer och samhället i stort har ett befogat intresse av att de ledande befattningshavarnas ersättning är rimlig. Ersättningsfrågorna påverkar förtroendet för näringslivet i stort. Utvecklingen på aktiemarknaden har också fått allt större betydelse för den enskildes ekonomiska trygghet. Den vuxna befolkningen i är ett aktieägande folk, som antingen äger aktier direkt eller via aktiefonder8. Den allmänna pensionen och dess premiepension har också ökat betydelsen av utvecklingen på aktiemarknaden. Allmänheten har således ett berättigat intresse av att ekonomin i de bolag där deras kapital är investerat inte påverkas negativt av olämpliga ersättningsprogram. Detta faktum stärker behovet av en lagreglering på området. Den självreglering som finns på området är av stor betydelse men kan inte tillförsäkra den insyn och det inflytande som kan uppnås genom lagstiftning. Tillämpningen av den nuvarande lagstiftningen finner sina former. Det är Aktiespararnas bedömning att den nu gällande lagstiftningen kommer skapa praxis som ger än bättre insyn och skydd än vad som är fallet. Många bolag förstår ännu inte lagens innebörd på det här området. Rutinerna kring efterlevnaden måste förbättras för att tänkt genomslag ska nås. Koden omfattar inte alla aktiemarknadsbolag utan endast de aktiebolagen vars aktier handlas på en reglerad marknad, som och . 8 Många svenskar sparar i aktier och aktiefonder. Statistik från SCB visar att av svenskarna äger aktier privat och hushållens andel av investeringsfondernas ägande motsvarar . Källa, SCB Aktieägarstatistik 2008. aktier är upptagna till handel på någon av MTF:erna9 faller utanför. Aktiespararna anser att alla bolag vars aktier är spridda på aktiemarknaden och handlas på en reglerad marknad eller MTF är av sådant intresse att informationskraven och beslutsformen för ersättning alltid behöver uppfyllas.10 Det är också Aktiespararnas uppfattning att stödet för detta hos allmänheten är stort. Koden bygger på principen följa eller förklara, innebärande att de företag som inte önskar omfattas av en viss regel kan välja att inte tillämpa den. Om bolaget finner att en viss regel inte passar med hänsyn till dess särskilda omständigheter kan det välja att avvika från denna regel, under förutsättning att detta tydligt redovisas samt motiveras. Aktiespararna har i sitt arbete med bolagsstyrning uppmärksammat att följsamheten inom ramen för självregleringen i vissa delar brister. En del bolag förklarar inte på ett tillfredsställande sätt vilka regler som bolaget avviker ifrån och varför.11 Om regleringen om ersättning till ledande befattningshavare förs över till självregleringen och Koden befarar Aktiespararna att flera bolag kommer att falla utanför tilllämpningsområdet och att vissa bolag väljer att inte tillämpa regelverket. Dessa frivilliga avsteg kan skada förtroendet för aktiemarknaden. Inom EU pågår en revidering av kommissionens rekommendation 2004/913/EG. publicerade () ett dokument som pekade på tre områden där det kan finnas reformbehov: 1)information avseende ersättning till styrelseledamöter och ledande befattningshavare, 2)processen för fastställande av ersättning till styrelseledamöter och ledande befattningshavare (beslutsformer), samt 3)typen och storleken av ersättningen till styrelseledamöter och ledande befatt- Aktiespararna ser positivt på avsikten att skärpa rekommendation om ersättning till ledande befattningshavare i börsnoterade bolag utifrån de tre föreslagna områdena för reform. För det fallet att en översyn av regelverket blir aktuell från EU:s sida finns i ljuset av senare tids händelseutveckling och debatt sannolikt utrymme för förändringar. Aktiespararna konstaterar att öppenhet om ersättningspolicys och om ersättningsprogrammens innehåll, liksom en mer oberoende beslutsprocess bör stärka allmänhetens förtroende för aktiemarknaden och aktier som sparform. Med tanke på detta arbete föreslår Aktiespararna att lagstiftaren avvaktar en eventuellt reviderad version av rekommendationen. Styrelsen har enligt aktiebolagslagen ansvar för bolagets organisation och förvaltningen av dess angelägenheter. Dess ansvar och tillsynsskyldighet kan enligt samma lag inte delegeras. Det förhållande att bolagsstämman, som lagen är utformad , fattar beslut 9Aktietorget, Alternativa aktiemarknaden, First North och NGM MTF. 10Den nya lagen för värdepappersmarknaden delar upp svenska, liksom andra europeiska, marknadsplatser för aktiehandel i reglerade marknadsplatser (motsvarande de tidigare börserna) respektive MTF:er. Vilket innebär att MTF:er inte blir underkastade en lika ingående reglering som till exempel OMX Nordiska Börs. Däremot kan de själva välja att följa en mer ingående reglering. 11Ett exempel är årsredovisning som anger följande: eventuella avvikelser från Koden och motiveringar redovisas löpande i texten. Någon ytterligare redovisning finns dock inte. om riktlinjer för ersättning till ledande befattningshavare har rubbat ansvarsfördelningen mellan aktieägarna och styrelsen. Styrelsernas lagstadgade ansvar har urholkats och aktieägarnas möjlighet att utkräva ansvar för felaktigt utformade ersättningsprogram har därmed försvagats. Således har aktieägarna i efterhand ingen eller liten möjlighet att kritisera ersättningsprogram som antagits av en bolagsstämma även om beslutet grundats på bristande information eller kunskap och därför lett till oönskade effekter. SFF anser att det ligger i såväl bolagets som ägarnas bästa intresse att styrelsen har mandat att utforma ersättningsprogram på sätt som den finner lämpligt. Bolagsstämman har därefter att pröva om styrelsen har förvaltat sitt mandat på bästa sätt och styrelsen har till ansvar att redovisa utfall och effekter på ett tydligt och förståelig sätt till stämman. Det bör emellertid inte åligga stämman att ta ställning till komplexa och svårbedömda incitamentsfrågor på hög detaljnivå. Mot denna bakgrund ställer sig SFF bakom utredningens förslag att överföra beslutsfrågor i ersättningsfrågor till självregleringen. Självregleringen bör ha fokus på bolagens olika funktioner, ansvar och gränsdragning enligt aktiebolagslagen. Tredje AP-fonden stödjer utredarens förslag om att bestämmelserna om beslutsordningen för ersättning till ledande befattningshavare i aktiemarknadsbolag i aktiebolagslagen samt de utvidgade bestämmelserna om att lämna information i årsredovisningen för publika aktiebolag och finansiella företag i årsredovisningen ska upphävas. Tredje AP-fonden vill särskilt framhålla att lagstiftarens huvudsakliga argument för reglering genom lagstiftning inte längre bär eftersom Svensk kod för bolagsstyrning numer omfattar alla börsbolag. Koden lämnar visserligen utrymme för aktiebolag att avvika från den, men detta bör ses som en styrka då nuvarande lagstiftning sannolikt inte är anpassad för samtliga aktiemarknadsbolag oavsett storlek, struktur och verksamhet. Slutligen instämmer Tredje AP-fonden i utredarens slutsats att självreglering snabbare kan anpassas efter rådande förhållanden och i det fall en framtida skärpning av kraven behövs är det sannolikt enklare att göra detta inom ramen för ett självregleringssystem än genom lagstiftning. ställer sig positivt till förslaget att överföra bestämmelserna om beslutsordningen för ersättning till ledande befattningshavare från lagstiftning till självreglering. vill i sammanhanget också betona vikten av att värna om styrelsens tydliga ansvar för ett aktiebolags organisation och för förvaltningen av dess angelägenheter som följer av 8 kap. 4 § ABL och som är en hörnpelare i svensk aktiebolagsrätt. anser att den nu gällande ordningen, som föreskriver att bolagsstämman, och därmed inte styrelsen, skall besluta om detaljerade riktlinjer för ersättning till ledande befattningshavare också innebär att ansvaret för riktlinjerna i alltför hög grad flyttas från styrelsen till bolagsstämman, med konsekvens att aktieägarnas möjligheter att hålla styrelserna ansvariga för brister i aktiebolagens ersättningsprogram minskar. förordar därför att självregleringen, vid utmönstringen av de aktuella reglerna ur ABL, ges ett tillräckligt utrymme att utforma reglerna om riktlinjer rörande ersättning till ledande befattningshavare, på ett sådant sätt att bolagsstyrelsernas ansvar för dessa frågor inte begränsas. De ovan framförda synpunkterna ligger i linje med särskilda yttranden som tidigare avgivit dels över departementspromemorian – Ersättningar till ledande befattningshavare i aktiebolag – dels över betänkandet Svensk kod för bolagsstyrning. Vi är positiva till en ordning innebärande att de föreslagna frågorna överförs till självreglering. Vi tycker dock att några frågor är viktiga att beakta i detta sammanhang. Dessa frågor gör sig också gällande om regleringen skulle ligga kvar i lagstiftning. Utvecklingen har inneburit att ersättningsfrågor och inte minst incitamentsprogram redovisas och beslutas på en relativt hög detaljnivå av bolagsstämman. Denna utveckling är delvis olycklig och står, enligt vår mening, i strid med den grundläggande ansvarsfördelningen mellan styrelsen och stämman. Det är viktigt att styrelsen ges handlingsfrihet att utforma programmen och anpassa desamma på det sätt styrelsen finner lämpligt. Detta är en av styrelsens viktiga uppgifter. Om stämman i efterhand är missnöjd med hur styrelsen utnyttjat detta mandat är detta närmast en fråga som bör föranleda överväganden om huruvida bolaget har en lämplig styrelse eller ej. En alltför stor detaljnivå i stämmobeslutet både kringskär styrelsens handlingsutrymme och förskjuter ansvaret till stämman att ta ställning till svåra avväganden och komplicerade tekniska frågor. Styrelsen blir på detta sätt också "fri från ansvar" i det att stämman tagit ställning till detaljerna och styrelsen varken kan utöva beslutanderätt eller kan ställas till ansvar för hur sådan beslutanderätt utövats. En sådan ordning kan indirekt få till effekt att styrelsen får ett incitament att utforma programmet på det sätt som bedöms att vid beslutstillfället ha bäst förutsättningar att vinna stöd på stämman snarare än ett på det sätt styrelsen bedömer bäst gagnar bolaget och dess aktieägare på . Enligt vår mening är det egentligen endast frågan om total utspädningseffekt av incitamentsprogrammen vid en maximal tilldelning samt total maximal kostnad för programmet som är relevant för stämman att ta ställning till. Övriga frågor borde lämnas till styrelsens avgörande och styrelsen bör ha fullt ansvar för att strukturera programmen och tillse att fördelning inom programmen är för verksamheten ändamålsenlig. Utfallet kommer ju att redovisas i efterhand och stämman kan då ta ställning till om styrelsen hanterat sitt mandat på ett lämpligt sätt. Redovisning av utfall och effekter av programmen blir i så fall än viktigare och fokus för självregleringen (eller i förekommande fall lagstiftningen) bör i så fall läggas på denna fråga. Vi förordar således, oavsett om denna fråga regleras i självregleringen eller genom lag, en ordning som mer tydligt grundar sig på de olika bolagsorganens funktioner och ansvar samt gränsdragningen mellan olika bolagsorgan. I en sådan ordning är det styrelsen som måste ha det totala ansvaret att inom ramen för av stämman beslutad gräns för utspädningen och maximal kostnad besluta om såväl riktlinjer och principer för programmen som de faktiska villkoren. Styrelsen får därmed också ett reellt och oinskränkt ansvar för programmen. För att aktieägarna skall kunna utvärdera hur väl styrelsen hanterat denna fråga blir informationsgivningen till aktieägarna den viktigaste frågan. Skulle man ändå välja att ha kvar kravet på att de huvudsakliga principerna skall beslutas av stämman förordar vi att man i så fall i Koden respektive aktiebolagslagen tydliggör att allt utöver de övergripande och huvudsakliga principerna är styrelsens beslut och ansvar och att detaljfrågor inte bör hänskjuts till stämman.