sou · GYB349 · 2010-08-03 00:00:00 — finns det dock de som menar att förbudet är ineffektivt som ett medel för att motarbeta prosti- tution. Ett syfte med vår utvärdering av förbudet är att undersöka hur straffbestämmelsen i dess två lydelser köp av sexuella tjänster i lagen (1998:408) om förbud mot köp av sexuella tjänster och köp av sexuell tjänst i 6 kap. 11 § har fungerat i praktiken. Detta kapitel beskriver därför hur berörda myndigheter har arbetat med att utreda brottet och hur domstolarna har tillämpat förbudet. I vår genomgång har vi också försökt uppmärksamma om det fortfarande finns några särskilda tolkningsproblem eller andra svårigheter vid tillämpningen av förbudet. I bilaga 4 finns referat av ett urval domar i syfte att närmare belysa vilken betydelse domstolarna har tillmätt bevisningen i olika fall och hur försökspunkten för brottet har bedömts. 6.2.1Brottsförebyggande rådet (BRÅ) Utredningen har inhämtat utdrag ur BRÅ:s register avseende anmälda brott, misstänkta personer och lagförda personer avseende förbudet mot köp av sexuell tjänst –2008.1 För att kunna tolka dessa uppgifter har vi tagit del av att läsa statistik om brottslighet (BRÅ 2006:1). BRÅ ansvarar för den officiella kriminalstatistiken i . Statistiken bygger på uppgifter som rapporteras in till BRÅ från bl.a. polis, åklagare och domstolar. Brottsstatistiken innehåller statistik över bl.a. anmälda brott och misstänkta personer. Brotts- statistiken redovisas efter brottskod. Statistiken över anmälda brott 1 Register över anmälda brott – önskade variabler: polismyndighet, kommun, diarielöp- nummer, inskrivningsdatum, upptagandedatum, brottskod, antal brott, brottstidpunkt (från och med), brottstidpunkt (till och med) och områdeskod. Register över misstänkta personer – önskade variabler: åklagarkod, polismyndighet, diarielöpnummer, brottskod, beslutsdatum, inskrivningsdatum, beslutskod, löpnummer, antal brott, brottstidpunkt (från och med), brottstidpunkt (till och med), ålder, områdeskod, misstankeidentitet och kön. Register över lagförda personer – önskade variabler: lagföringstyp, lagföringsidentitet, beslutsdatum, överklagandeidentitet, mål- eller ärendenummer för en lagföring, domstolstyp, domstolskod, åklagarkod, antal brott, kön, ålder, huvudpåföljd och brott 1. Tillämpningen av förbudet 1999–2008 omfattar händelser som anmälts som brott och blivit registrerade av polis, tull eller åklagare. Samtliga brott på anmälan redovisas. Förutom fullbordade brott ingår straffbelagda försök, förberedelse och stämpling till brott i redovisningen. De personer som redovisas i statistiken över misstänkta personer har ansetts vara skäligen misstänkta och efter genomförd utredning har åklagaren dessutom ansett att brottsmisstanken kvarstår. Statistiken redo- visar kön och ålder. Åldern beräknas utifrån tidpunkten för brottet. Lagföringsstatistiken innehåller statistik över lagförda personer, dvs. personer som har dömts i första instans (om en fällande dom ändras i högre rätt framgår inte detta av statistiken), godkänt strafföreläggande och meddelats åtalsunderlåtelse. , strafförelägganden och åtalsunderlåtelser redovisas separat. Om en och samma person har lagförts före- kommer denne i statistiken. Tabellerna över lagförda personer redovisar endast det s.k. huvudbrottet, dvs. det brott som har den strängaste straffskalan. Till skillnad från statistiken över misstänkta personer redovisar lagföringsstatistiken åldern för domen eller beslutet. I och med att statistiken avser domar i första instans, framgår inte om en fällande dom ändras i högre rätt. Frikännande domar som ändras i högre rätt kommer inte heller med i lagförings- statistiken. Att frikännande domar inte registreras innebär att alla ärenden där åklagare beslutat om åtal inte går att återfinna i lagföringsstatistiken. Det ska också påpekas att redovisningsrutinerna för brotts- statistiken och lagföringsstatistiken skiljer sig åt. Det gör att det är svårt att jämföra antalet lagförda personer med antalet brott. Det finns också felkällor hänförliga till inrapporteringen till BRÅ. Som exempel kan nämnas att om en domstol eller en åklagare matar in och rapporterar en felaktig brottskod till BRÅ får det till följd att en dom som rör brott mot förbudet mot köp av sexuell tjänst registreras som ett annat brott. Resultatet blir detsamma i de fall en dom eller ett beslut rättats i efterhand utan att rättelsen rapporteras till BRÅ. Totalt sett är felaktigheter av detta slag så pass ovanliga att de har marginell betydelse för kriminalstatistiken som helhet. För mindre vanliga brottskategorier, som t.ex. människohandel, kan dock enstaka felaktigheter få större betydelse. De samman- ställningar som utredningen har inhämtat kan således vara ofullständiga. Tillämpningen av förbudet 1999–2008 Utredningen har också tagit del av mot köp av sexuella tjänster. Tillämpningen av lagen (BRÅ 2000:4). Den kartläggning av tillämpningen av lagen som BRÅ presenterar i rapporten tar främst upp frågor om kontroll av lagens efterlevnad samt avgränsning och bevisning av den straffbara gärningen. Utredningen har skickat ut enkäter till samtliga polismyndigheter i landet med frågor rörande vilka erfarenheter myndigheterna har haft av att arbeta mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål samt hur förbudet mot köp av sexuell tjänst har tillämpats. Samtliga polismyndigheter har svarat. Frågorna löd: 1) Finns det eller har det inom er polismyndighet tidigare funnits några enskilda poliser eller grupper av poliser som arbetar särskilt med spaning och utredning av koppleri- och människohandelsbrott samt brottet köp av sexuell tjänst? 2) Finns det eller har det inom er polismyndighet tidigare funnits några särskilda anvisningar, rutiner eller liknande avseende spaning och utredning av förbudet mot köp av sexuell tjänst? 3) Vilka kunskaper finns om förekomsten av brott mot förbudet mot köp av sexuell tjänst inom myndighetens område? Förekommer det spaning riktad mot brottet köp av sexuell tjänst? 4) Har ni i ert arbete stött på problem som har samband med förbudets konstruktion? Har brottsbestämmelsen, numera 6 kap. 11 § , föranlett några tolkningsproblem eller andra tillämpningsproblem? 5) Har man inom myndigheten utvecklat några särskilda metoder eller arbetssätt i samband med utredningen av de aktuella brotten? Utifrån polismyndigheternas svar genomfördes därefter upp- följande intervjuer med enskilda poliser eller polisanställda. Dessa intervjuer gjordes antingen på grund av att enkätsvaren hade varit oklara eller otillräckliga eller för att särskilda erfarenheter hade lyfts fram. Intervjuer gjordes med representanter för polis- myndigheterna i , län, , län, , , , , län och . Därutöver har ytterligare poliser från de tre storstadsområdena intervjuats (åtta poliser i , tre poliser i och fyra poliser i ). Urvalet har då styrts av vilka poliser som Tillämpningen av förbudet 1999–2008 ingått i särskilt tillsatta grupper eller enheter med inriktning mot prostitutions-, människohandels- och koppleriärenden. Utred- ningen har även inhämtat uppgifter från , gränskontrollenheten och Gränspolisen. Utredningen har också tagit del av den rapport som Polis- myndigheten i utarbetade på uppdrag av Rikspolis- styrelsen (Lag (1998:408) om förbud mot köp av sexuella tjänster. Metodutveckling avseende åtgärder mot prostitution.). Rapportens syfte var att skapa förutsättningar för en effektiv polisiär bekämp- ning av prostitutionen. Utredningen har intervjuat sex åklagare från storstadsområdena med erfarenhet av att arbeta med sexköpsbrott i samband med koppleri- eller människohandelsärenden. Vissa uppgifter har även inhämtats från åklagare ute i landet. Frågorna löd: 1) Upplever du några problem när det gäller tillämpningen av förbudet mot att köpa sexuell tjänst? 2) Anser du att lagbestämmelsen är tydlig och entydig? 3) Har du i övrigt några synpunkter på lagens konstruktion? 4) Utgör de prostituerades rättsliga roll som vittne alternativt målsägande ett problem vid lagens tillämpning? 5) Har förbudet enligt din uppfattning påverkat marknaden för människohandel för sexuella ändamål i ? Finns det förändringar som har andra för- klaringar? 6) Har förbudet enligt din uppfattning påverkat prostitutionen i ? Finns det förändringar som har andra förklaringar? 7) Finns det/har det funnits några antagna riktlinjer för hur du/dina kollegor ska arbeta med förbudet mot sexköp? 8) Hur har brottet köp av sexuell tjänst prioriterats i er verksamhet? Hur har detta brott behandlats i utredningar om människohandel? 9) Har ditt/dina kollegors arbetssätt förändrats med anledning av förbudet mot sexköp? 10) I vilken omfattning har det sedan förbudet trädde i kraft genom- förts speciella insatser mot prostitutionen? 11) I vilken omfattning har det sedan förbudet trädde i kraft genomförts insatser för att informera om prostitutionen, förbudet mot sexköp och attityderna till sexköp? 12)Samarbetar ni eller har ni samarbetat med några andra myndig- heter eller organisationer i samband med ert arbete mot prostitution? 13)Har du några förslag på hur tillämpningen av lagen skulle kunna förbättras eller hur lagen i övrigt skulle kunna få större genomslag? 14)Vilken är din uppfattning om förbudet mot sexköp och vilken Tillämpningen av förbudet 1999–2008 betydelse detta förbud har haft? Uppfattningen bland dina kollegor och de personer ni träffar i ert arbete? Utredningen har även tagit del av den rättspromemoria rörande människohandel och koppleri som Utvecklingscentrum i gav ut (RättsPM 2008:11). Syftet med denna promemoria var att någorlunda hel- täckande redogöra för relevant lagstiftning och att analysera vissa rätts- och metodfrågor. Vidare avsåg man i promemorian att verka för effektivare utredningsmetoder och att ytterligare utveckla ett enhetligt synsätt beträffande förundersökningarnas bedrivande. 6.2.4Genomgång av brottsanmälningar och lagföringar De uppgifter som utredningen fått från BRÅ:s register har bestämt urvalet av de brottsanmälningar och lagföringar som utredningen har inhämtat. Samtliga anmälningar från alla polismyndigheter utom i har inhämtats. Från i har ett urval av anmälningar inhämtats. BRÅ har inte tillgång till lagföringarna i form av fullständiga beslut och domar och någon närmare kontroll av enskilda lag- föringar genomförs i regel inte. Statistiken kan därför innehålla sådana felkällor som vi nämnt ovan, t.ex. felregistrerade domar. Den officiella statistiken avseende brottet har fram endast redovisat lagföringar där brottet köp av sexuell tjänst angivits som huvudbrott, dvs. är det brott i lagföringen som har det strängaste straffet i straffskalan. Några närmare uppgifter om hur många som lagförts för en viss typ av brott och där brottet köp av sexuell tjänst utgjort ett s.k. bibrott, dvs. att det inte varit det allvarligaste eller det enda brottet i lagföringen, har därför inte gått att få fram genom den officiella statistiken. Utredningen har därför hämtat in och gått igenom samliga lagföringar, dvs. domar, strafförelägganden och åtalsunderlåtelser avseende brott mot förbudet mot köp av sexuell tjänst. Denna genomgång skiljer sig från de uppgifter som framgår av den officiella statistiken. Även frikännande domar som ändrats i högre rätt omfattas av denna genomgång. Utredningen har därutöver granskat 22 domar där knappt 30 personer har friats vid domstol för brott mot förbudet mot köp av sexuell tjänst. Tillämpningen av förbudet 1999–2008 6.3Anmälda brott avseende förbudet mot köp av sexuell tjänst Ett av kriminalstatistikens syften är att visa hur den faktiska brottsligheten ser ut i samhället. redovisar statistiken endast den del av verkligheten som består av brott som kommit att anmälas. begås brott som aldrig kommer till myndig- heternas kännedom. När man ska tolka statistiken avseende antalet brotts- anmälningar när gäller brottet köp av sexuell tjänst – och dess tidigare motsvarighet – måste man beakta att det är ett utpräglat spanings- eller ingripandebrott. Det innebär att antalet anmälda brott i första hand speglar myndighetsaktiviteter, i detta fall spaningsinsatser, som polisen riktat mot misstänkta sexköpare. Som redovisas senare i detta kapitel har omfattningen av dessa polisens insatser varierat mycket både och mellan de olika polismyndigheterna. En annan omständighet som får särskild betydelse när det gäller brottsanmälningarna avseende köp av sexuell tjänst är att ett brott som anmälts ett visst år kanske har begåtts ett annat år. När det gäller den officiella statistiken avseende brottsanmälningar gäller allmänt att ett brott registreras det kalenderår en brottsanmälan sker oavsett när brottet misstänks ha blivit begånget. Den genom- gång utredningen har gjort visar att många anmälningar rörande sexköp avser gärningar som misstänks vara begångna . Dessa anmälningar har i de flesta fall samband med större ärenden avseende misstänkta fall av koppleri eller människohandel. Härutöver finns det även anledning att lyfta fram några mer specifika omständigheter som är av betydelse när det gäller samt vissa förändringar i arbetsrutiner såvitt gäller . Ett enskilt koppleriärende bidrog stort Antalet anmälda brott mot förbudet att köpa sex ökade kraftigt , från 110 till 300. minskade åter antalet anmälningar då 156 brott anmäldes i hela landet. Tillämpningen av förbudet 1999–2008 ningarna dessa år gjordes, i likhet med övriga år som förbudet funnits, huvudsakligen i , och . Den stora ökningen av antalet anmälda brott just detta år berodde på en ökning av anmälningar i . anmäl- des i 214 brott mot förbudet att köpa sex jämfört med 46 brott året innan. I anmäldes 18 fler brott jämfört med medan det i anmäldes färre brott än . Majoriteten av de brott som anmäldes i – 176 stycken – hade sitt ursprung i ett enskilt ärende rörande grovt koppleri. Ärendet rörde en verksamhet som erbjöd sexuella tjänster bl.a. via annonser på Internet. I samband med att polisen slog till mot denna verksamhet beslagtog man ett register med uppgifter om över 500 misstänkta sexköpare och fler än 1 100 misstänkta sexköp. Knappt 160 av de anmälda brotten grundade sig på uppgifter från det aktuella registret. Övriga anmälningar i detta ärende hade sitt ursprung i iakttagelser från spaning som riktats mot verksamheten. Verksamheten hade bedrivits och de sexköpsbrott som misstänktes ha begåtts fördelade sig . Förundersökningen mot denna verksamhet var ett av resultaten av den satsning mot handeln med människor för sexuella ändamål som inleddes som ett länsgemensamt projekt vid i . En ökad aktivitet och flera stora ärenden Även ökade antalet anmälda brott mot förbudet att köpa sexuella tjänster totalt i kraftigt då det högsta antalet brott – 460 stycken – anmäldes. I ökade antalet anmäl- ningar till 2005 från 20 året innan. Ökningen kan i detta fall till stor del tillskrivas ett ärende där en solarie- och massage- verksamhet i misstänktes för att även erbjuda sexu- ella tjänster mot betalning. Spaningen mot denna verksamhet ledde till 182 anmälningar som avsåg misstänkta brott mot förbudet att köpa sex begångna men även . I utökades även verksamheten i det projekt – Projekt – som påbörjades vilket ledde till att polisen kom att hantera flera stora koppleri- och människo- handelsärenden jämfört . Dessa ärenden genererade i sin tur ett ökat antal anmälningar avseende brott mot förbudet att köpa sexuella tjänster. Totalt ökade antalet anmälningar i Tillämpningen av förbudet 1999–2008 till 153 jämfört med 2004. I anmäldes 28 brott , lika många som året innan. Förändringar i polisens hantering av anmälningar Nedanstående exempel avser att illustrera det faktum att det finns faktorer som kan påverka antalet anmälda brott utan att polisens insatser mot denna brottslighet behöver ha förändrats i motsva- rande mån. I har huvuddelen av det arbete som riktas mot brott med anknytning till prostitutionen bedrivits i den verksamhet som inleddes som Projekt och som senare kom att fortsätta som Kommissionen mot människohandel. började man i denna verksamhet att tillämpa nya rutiner när det gällde hanteringen av misstankar om sexköpsbrott och när brottsanmälningar upprättas avseende dessa brott i samband med koppleri- och människohandelsärenden. upprättades, i de flesta fall, brottsanmälningarna avseende utpekade sexköpare fortlöpande under pågående spaningsinsats. Dessa anmälningar utreddes därefter när spaningsinsatsen i koppleri- eller människo- handelsärendet hade avslutats. Många av dessa brottsanmälningar skrevs dock av t.ex. på grund av att de utpekade sexköparna inte gick att identifiera eller att det saknades stödbevisning eller tillräckligt underlag i övrigt för att kunna utreda misstankarna tillfredsställande. Eftersom många anmälningar på detta sätt upp- rättades utan att de gav några resultat började man att upprätta formella anmälningar först när utredningsarbetet avseende de utpekade sexköparna påbörjats. Detta är ett tillvägagångssätt som även används vid andra polismyndigheter i liknande ärenden. Detta ledde till att det i stort sett bara var de utpekade sexköparna som togs in till förhör som därefter kom att anmälas för brott mot förbudet att köpa sex i koppleri- och människohandels- ärendena. Antalet anmälningar avseende sexköp i ett ärende kunde tidigare vara mer än 20 och i något fall till och med över 100. Antalet sexköpare som förhörs i varje ärende har därefter normalt varit 10–15. Den beskrivna förändringen av polisens rutiner som genom- fördes för att effektivisera arbetet med sexköpsbrotten kan således ha lett till ett lägre antal anmälningar jämfört trots Tillämpningen av förbudet 1999–2008 att insatserna mot sexköpsbrottsligheten eller antalet utpekade sexköpare inte behöver ha minskat i motsvarande omfattning. 6.3.2Anmälda brott mot förbudet Enligt den officiella statistiken anmäldes – 2008 sammanlagt 1 837 brott mot förbudet mot köp av sexuell tjänst. Figur 6.1 Antal anmälda brott, köp av sexuell tjänst, 1999–2008 Källa: BRÅ. Anmälda brott – regional fördelning Brottsanmälningarna fördelar sig geografiskt på så sätt att den övervägande majoriteten av brotten totalt har anmälts i (909), län (522) och (203). Sammanlagt har 203 brott anmälts i övriga län. I fem län har totalt mellan 13 och 52 brott anmälts: (13), (18), (27), (38) och (52). I övriga län har det gjorts 10 Tillämpningen av förbudet 1999–2008 anmälningar eller färre: (0), (1), (1), län (3), (3), (3), (3), län (3), (3), (8), län (8), (9) och (10). Figur 6.2 Antal anmälda brott, köp av sexuell tjänst, fördelat länsvis, 1999–2008 Källa: BRÅ. 6.3.3Närmare hälften av brottsanmälningarna personuppklarade Som redan nämnts framgår av den officiella statistiken att det –2008 har anmälts drygt 1 800 brott avseende förbudet mot köp av sexuell tjänst. I drygt 1 500 av dessa, eller , har anmälningarna lett till att det uppkommit skälig misstanke mot en person rörande ett eller flera sexköpsbrott. I de fall där skälig misstanke uppkommit har mer än 800 brott blivit personuppklarade, dvs. lett till beslut om åtal, strafförelägg- ande eller åtalsunderlåtelse. Detta motsvarar , eller knappt hälften, totalt. Motsvarande andel personuppklarade brott för samtliga brott var enligt den officiella statistiken Tillämpningen av förbudet 1999–2008 och för sexualbrott . Det ska dock påpekas att det i en anmälan om sexköpsbrott, i likhet med t.ex. trafikbrott och narkotikabrott, ofta finns en identifierad misstänkt person vilket generellt leder till en högre uppklaringsprocent än för t.ex. bilstölder eller inbrott. 6.3.4Skäl till att brottsanmälningar läggs ner När det gäller tidiga avskrivningar är bristande bevisning den i särklass vanligaste orsaken till att ärenden läggs ner innan den leder till vidare utredning. När det gäller anmälningar som har lett till att skälig misstanke riktats mot en person finns det många orsaker till att ett ärende inte drivs vidare utan läggs ner. Den vanligaste orsaken är att brott inte har kunnat styrkas eller att gärningen inte har bedömts vara brottslig. Tabell 6.1 Brottsmisstankar som inte lett till åtal eller annan lagföring 1999–2008 Brott kan inte styrkas1 Totalt, antal misstänkta personer 1 Även Brott ej styrkt och Brott kan ej styrkas, Brott föreligger inte, Gärning ej brott, Det finns inte anledning att anta att brott som hör under allmänt åtal har förövats, Den misstänkte är oskyldig och Misstänkt oskyldig. 2 Även Brott preskriberat och Brottet kommer inte kunna utredas innan det preskriberas. 3 I dessa fall har ärendet blivit nedlagt av annan orsak såsom att brottet konsumerats av annan allvarligare brottslighet eller liknande skäl hänförliga till proportionalitet eller åtalsunderlåtelse i 23:4a och 20:7 RB, eller att den misstänkte omfattas av diplomatisk immunitet, att den misstänkte avlidit, att den misstänkte har avvikit och inte förväntas bli anträffad eller av administrativa skäl som att fel brottskod angivits eller att brottet anmälts dubbelt. Emellertid ingår även 107 ärenden där avskrivningsorsaken angetts vara Fri skrivning eller Annat som i de flesta fall motsvarar en avskrivning på grund av att brott inte kan styrkas. Bristande bevisning – vanligaste anledningen till tidiga avskrivningar Orsakerna till att en anmälan läggs ner innan den leder till vidare utredning kan vara flera. Dels kan det röra det sig om fall där polisen tidigt kan konstatera att det inte rör sig om någon brottslig handling, att någon gärningsman inte kan identifieras eller där bevisningen mot en utpekad person inte har tillräcklig styrka och Tillämpningen av förbudet 1999–2008 det därför inte är motiverat att fortsätta utredningen eller inleda en förundersökning. När det gäller sexköpsbrott har bristande bevisning varit den vanligaste anledningen till att anmälningar lagts ner . Exempel på anmälningar rörande sexköpsbrott som skrivits av i ett tidigt skede på grund av bevissvårigheter är då det framställts en invändning om att det påstådda sexköpet endast rört posering och bevisning saknas för att vederlägga detta. Även rättsliga bedömningar vad gäller exempelvis försöks- punkten har varit orsaken till tidiga avskrivningar. Det har t.ex. rört sig om fall där den misstänkte gärningsmannen i olika sammanhang gjort sexuella närmanden och erbjudit pengar i utbyte mot sexuella tjänster eller s.k. otjänliga försök som när en person lurats att utge pengar för sexuella tjänster som aldrig varit avsedda att utföras. Ytterligare exempel på fall där anmälan lagts ner tidigt är när denna grundat sig på ett tips från allmänheten eller från en myndighet som sedan inte visar sig leda till några spaningsuppslag. Brott kan inte styrkas/gärningen utgör ej brott – vanligaste anledningen till att anmälningar läggs ner efter att skälig misstanke uppkommit Bland de anmälningar som har lett till att skälig misstanke riktats mot en person är den vanligaste orsaken till att ärendet läggs ner att brott inte har kunnat styrkas eller att gärningen inte har bedömts vara brottslig. Liksom när det gäller de tidiga avskrivningarna, så döljer det sig såväl praktiska hänsynstaganden som värderingar av bevisläget och bedömningar av rekvisiten avseende förbudet bland dessa avskrivna ärenden. Vid en närmare granskning visar det sig att den största delen av dessa ärenden har ingått i större utredningar avseende koppleri eller människohandel. Anmälan har i dessa fall normalt sitt upphov i iakttagelser vid fysisk spaning mot lägenheter, hotellrum eller lokaler och teknisk spaning i form av kameraövervakning och telefonavlyssning. T.ex. härrör ett antal av dessa nedlagda anmälningar från det kundregister som togs i beslag i en koppleri- härva i . Enligt polisen är det i dessa fall främst bristen på stödbevisning som gör att de inte leder vidare till åtal eller strafföreläggande. Man anser att det saknas möjlighet eller skulle kräva alltför stora resurser att komplettera utredningen med Tillämpningen av förbudet 1999–2008