sou · GYB379 · 2010-11-03 00:00:00 — Det kan vara angeläget att studera de specifika ungdomskulturer som uppstår och utvecklas, men det skulle vara riskfyllt att beskriva dessa avgränsade subkulturer som representanter för ett unikt och dominerande maskulint ideal. Det kan vara just det som medierna ibland kanske oavsiktligt bidrar till att skapa och befästa: i själva verket en stereotyp bild av pojkar som slackers, och flickor som prinsessor. Dessa schablonartade bilder kan på ett subtilt sätt och på ett djupare plan motverka sitt eventuellt ytligt uttalade syfte att på ett positivt sätt uppmärksamma genusaspekter i samhället. Dessa fenomen – och olika hypoteser och teorier om deras uppkomst – borde undersökas och Pojkars och flickors psykiska hälsa i skolan: en kunskapsöversikt studeras empiriskt, eftersom deras existens och orsakerna till fenomenens uppkomst inte bör befästas med stöd enbart i mediala kampanjer. Att kalla idealen i dessa subkulturer som det som är typisk maskulinitet innebär att förringa och förvrida den maskulina genusrollen som inte alls har inneburit en önskan att avstå från hårt arbete, från ansvarsfyllt beteende för adras väl, samarbetsförmåga, generositet och självförverkligande med respekt för andra. Det var med andra ord tidigare självklart – och det borde fortfarande vara självklart – att förvänta sig goda resultat och gott uppförande i skolan från pojkar. Om det inte är så längre, kan vi behöva fundera på varför vi har förändrats så. Detta fenomen – våra förväntningar – kan inte attribueras till pojkarna själva. Det kan kännas tilltalande och en lättnad för alla som har ansvar för skolan och dess policy att lägga ansvaret för pojkarnas större problem och svårigheter till deras egna kamratkulturer, i stället för att fundera över vad som i samhället och i skolan kan ha orsakat att de tappar mark. Dessa resonemang om maskulinitet är kanske utvecklade med unga vuxna i åtanke, men resonemangens orimlighet framträder med all tydlighet om vi tillämpar dem med unga barn i förskola och skola. Antipluggattityder har beskrivits till exempel hos studenter efter gymnasiet (Kleinfeld, 2009b) men lär inte finnas i början av skolan och i förskola, där eleverna inte pluggar ens. En av slutsatserna i denna översikt är att det finns utvecklingsfaser som barn och ungdomar går igenom under sin uppväxt och deras betydelse bör beaktas, vilket man kan göra genom att undvika generaliseringar som skulle gälla för alla åldrar. Dessa resonemang kan också bidra till att skapa ytterligare negativa stereotyper om en antipluggkultur hos pojkar som i sig kan förstärka tendenser att ha lägre förväntningar på pojkar och att inte uppmärksamma tillräckligt och se ambitiösa pojkar som vill prestera väl. Vi skulle inte ha mycket tilltro till kraften av pedagogiska målsättningar, verksamheter, samspelsituationer om vi inte skulle erkänna att de kraftfullt kan förmedla normer och värderingar till eleverna genom de aktiviteter som bedrivs och de normer och värderingar som präglar dem. Det skulle alltså vara genom att undersöka vad som har hänt i skolan som man skulle hitta möjliga orsaker till pojkarnas lägre resultat. Eftersom dessa tendenser framträder i flera västerländska länder, skulle det kunna handla om delvis globala tendenser och förändringar. Pojkars och flickors psykiska hälsa i skolan: en kunskapsöversikt Om man går in i en svensk förskoleklass är det inte ovanligt att se detta fenomen: flickor flockas runt läraren och arbetar entusiastiskt med en frivillig aktivitet, medan de flesta pojkar inte deltar i denna aktivitet och ingen verkar bry sig. Jag vill peka på att ett pedagogiskt arbetssätt som bygger mycket på frivillighet, elevens fria vilja, kan vara en bov i dramat och kan bidra till att förstärka de utvecklingsmässiga skillnaderna som finns mellan pojkar och flickor generellt. Dessa beteenden bidrar till att skapa olika habitus hos pojkar och flickor, vanor och attityder i förhållande till skolans arbete, och även identiteter som skolelever. Jag menar naturligtvis inte att det pedagogiska arbetssättet i stället skall bygga på tvång, men större ansträngningar borde användas för att locka alla elever, även pojkar, till aktiviteterna som görs, och till att behålla deras uppmärksamhet. Attityder av rädsla för misslyckande, undvikande av uppgifter, inlärd hjälplöshet borde aktivt motverkas bland eleverna redan från början, och bör inte ignoreras. Den enda studie som undersökte effekter av olika pedagogiska metoder tillåter inte några långtgående slutsatser, men pekar dock på att pojkar och flickor reagerar olika på undervisningsmetoder och att pojkarna verkade mer känsliga för ineffektiva metoder. Några möjliga förändringar i skolsystemet som kan ha varit mer problematiska för pojkar är införandet av nya arbetssätt, metoder och sätt att undervisa som skulle kunna vara mindre effektiva, i synnerhet för pojkar. Införandet och betoning av arbetsformen eget arbete har nämnts i flera sammanhang (, 2010). Studier som ingår i denna översikt har inte behandlat denna fråga, men det finns indikationer från tidigare översikter om det. Brophy (1988) har givit en syntes av vad som har framkommit som positiva lärarfaktorer i undervisning efter omfattande empiriska studier. Några av dessa är: role definition, expectations, time allocation, teaching. Aktiv undervisning bidrar således till goda resultat. Students achieve more in where they spend more of their time being taught or supervised by their teachers rather than working on their own or not working at all. (a.a., p. Den generella kvaliteten i skola och förskola kan med andra ord vara en faktor att beakta. Det finns flera studier som pekar på att variationen i kvalitet har ökat i de svenska skolor och förskolor , som en konsekvens av flera reformer (, 2004, , 2009). Den ökade variationen i kvalitet skulle kunna förklara en del av pojkarnas problematik, om det stämmer att de är mer Pojkars och flickors psykiska hälsa i skolan: en kunskapsöversikt känsliga för ineffektiva metoder. Nationella utvärderingar har också beskrivit pedagogiska verksamheter av hög kvalitet som förmedlar höga förväntningar och engagerar alla elever (, 2006). Det som karakteriserar pedagogiska miljöer av låg kvalitet kan i stället vara en lassaiz faire pedagogik som inte anstränger sig för att nå, stimulera och motivera alla elever, utan till exempel låter några av dem, företrädesvis pojkar, undvika att arbeta med uppgifter. Dessa processer skulle kunna spela en roll i uppkomsten av det som sedan i vuxenåldern kan se ut som en gruppkultur, men som egentligen kan beskrivas som ett kristalliserat resultat av elevernas försvarsstrategi mot misslyckande, som dock går hand i hand med en motsvarande pedagogisk task avoidance. Delvis skulle en antiundervisningskultur således, just för att uttrycka sig på ett övertydligt sätt, kunna hållas ansvarig för att pojkar i något större utsträckning lämnas åt sitt öde, med fler externaliserande problem, mer inlärningssvårigheter och så vidare, vilket gör att de riskerar att prestera under sin potential. En annan möjlighet som har förts fram av forskare i där denna fråga har debatterats livligt (Kleinfeld, 2009a) är att uppmärksamheten på flickors lärande och deras kommunikation i klassrummet, vilka präglade den pedagogiska forskningen , kan ha lett till en ökad medvetenhet om flickornas behov. Det har i sin tur lett till deras mer optimala utveckling, menar vissa polemiskt, även på pojkarnas bekostnad. Pojkarna skulle ha tappat mark när lärarna blev mer medvetna om att de behövde stimulera och uppmärksamma flickor bättre. Om detta stämmer, skulle det hjälpa att sätta fokus i skolan även på pojkars lärandestrategier och intressen – dock utan att tappa flickorna ur sikte. Det kan vara så att en generation av lärare som har fått upp ögonen för flickornas behov under sin utbildning, kan ha lättare för att uppmärksamma deras behov än pojkarnas. Detta eventuella fenomen har dock inte behandlats i studierna i denna översikt, men har diskuterats i andra studier (Kleinfeld, 2009a, , 2010, Weaver-Hightower, 2003). Flickors psykiska hälsa i skolan: implikationer och tolkningar Flera studier bekräftar samma bild av en ökad sårbarhet för flickor med början i de yngre tonåren för internaliserande psykiska problem, som ängslighet och depression, men även lägre självuppfattning. Det finns flera indikationer från andra studier att detta är fallet Pojkars och flickors psykiska hälsa i skolan: en kunskapsöversikt även bland svenska flickor och prevalensen av dessa problem ökar i denna grupp. Även om flickor som grupp presterar bättre än pojkar, finns bland flickor i tonåren en psykologisk otillfredsställelse, en ökad oro, som uttrycker sig i depressiva symptom, ätstörningar, ökade självmordsförsök och sedan leder till allvarliga tecken på psykisk ohälsa bland unga kvinnor (, 2009). Perioden som verkar mest känslig för flickor börjar med de tidiga tonåren, även om flickor också tidigare är känsliga för skolsvårigheter och kamratproblem och gynnas särskilt av nära relationer med lärare. Målsättningen i skolan kan även här vara att förebygga erfarenheter av skolmisslyckande, undvika att utsätta elever för skolstress och negativ feedback. Att misslyckas i skolan är en negativ erfarenhet som kan påverka elevernas psykiska hälsa och den verkar drabba flickor särskilt hårt. Negativa erfarenheter i tonåren relateras till risk för att inte fullfölja sina studier för flickor. För att besluta om insatser mot dessa förhållanden kan det vara lämpligt att undersöka de bakomliggande orsakerna, dels bakom flickornas högre sårbarhet för depressiva symptom under adolescensen, jämfört med tidigare utvecklingsfaser, dels bakom deras högre nivåer av depressiva symptom jämfört med pojkar. Ett tredje fenomen att undersöka är trenderna mot en ökning av internaliserande symptom (Hagquist, 2010) och av en tidigare debut av depression i yngre kohorter (Kessler, 2000, s. 1 000). Denna översikt har inte som målsättning att förklara orsakerna till den högre prevalensen bland kvinnor av dessa symptom. översikter som har utrett frågan har inte kunnat ge alla svar, men har pekat på flera plausibla förklaringsmodeller (Kessler, 2000, Noble, 2005, , 2009). Flickornas benägenhet för internaliserande symptom har inte blivit föremål för aktuella debatter, även om depression hos kvinnor är föremål för flertal studier om dess etiologi. Biologiska faktorer verkar inblandade, eftersom perioden där kvinnor visar denna sårbarhet sammanfaller med deras fertila ålder. Flera fysiologiska mekanismer skulle kunna vara inblandade (biologiska, hormonella, i samspel med genetiska). Dessa faktorer kan påverka, och det verkar som om även omgivningsfaktorer är betydelsefulla. Om det endast var biologiska faktorer inblandade skulle problem uppstå i samband med de fysiologiska förändringarna som uppstår vid puberteten samtidigt i olika länder. Den lägre självuppfattningen hos flickor, som tros vara relaterad till internaliserande problem, uppstår dock i olika länder och det verkar finnas ett samband med övergången från grundskola Pojkars och flickors psykiska hälsa i skolan: en kunskapsöversikt till gymnasieskola, vilket antas kunna orsaka en ökad stress hos flickor (Kessler, 2000, s. 1 004). Förmedling av information och kunskaper till flickorna om riskerna och orsakerna, de fysiologiska processer och omgivningsfaktorer som kan orsaka en ökad sårbarhet för internaliserande symptom, skulle förmodligen kunna hjälpa dem att förstå dessa processer och ge dem en beredskap att bättre göra motstånd mot dem. Även för flickor, skulle skyddande faktorer i skolans miljö vara positiva relationer med lärare och kamrater och goda skolresultat. Utbildningssituationer av god kvalitet där eleverna arbetar framgångsrikt skulle åtminstone delvis kunna skydda mot risken för internaliserande symptom. Möjliga åtgärder för att öka jämställdhet i skolan För att öka jämställdheten i skolan skulle insatser riktas mot att minska symptomen av psykisk ohälsa och att öka välbefinnande för både flickor och pojkar. Dessa målsättningar borde vara okontroversiella efter denna genomgång: Erbjuda verksamheter av hög pedagogisk kvalitet i förskola och vid skolstart, där det skall finnas goda relationer och samspel mellan lärare och alla barn eftersom goda relationer mellan lärare och elever är en skyddande faktor för eleverna. Arbeta för att förebygga inlärningssvårigheter och ge stöd och förmedla positiva förväntningar till alla elever som upplever svårigheter i skolan i alla åldrar. Ge stöd till pojkar och satsa särskilt för dem i förskolan och i början av skolan. Ge stöd till flickor framför allt från början av tonårstiden. Målsättningen skall inte vara att minska skillnaderna genom att bidra till en ökning av externaliserande problem hos flickor och internaliserande problem hos pojkar, även om detta skulle minska skillnaderna mellan pojk- och flickgruppen. Märk väl att detta inte är så absurt som det verkar vid den första anblicken. Enligt en studie i denna översikt har positiva egenskaper av traditionella genusroller en skyddande effekt mot depression för pojkar och mot externaliserande beteende för flickor. Om de traditionella genusrollerna försvagas, kan man där- Pojkars och flickors psykiska hälsa i skolan: en kunskapsöversikt med hypotisera ett minskade skydd för både pojkar och flickor mot de typer av psykiska problem som inte är könstypiska. För att motverka dessa icke önskvärda effekter och i stället åtnjuta det skyddet som dessa positiva egenskaper kan erbjuda, kan det vara bra att uppmuntra dessa egenskaper hos både pojkar och flickor. Assertiveness och autonomi skulle skydda mot depression, och empati och medkänsla mot externaliserande problem. Man kan anta att pojkar och flickor socialiserades på ett starkare sätt förut i dessa genustypiska roller och fick med sig dessa positiva och skyddande egenskaper. När typiska genusroller inte är så självklara eller önskvärda längre, borde man se till att erbjuda andra sätt att tillägna sig dessa skyddande beteenden och attityder i förskola och skola. Stora insatser borde även riktas mot att på olika sätt förebygga att elever upplever svårigheter i förskola och skolan, både när det gäller sociala, emotionella och kognitiva kompetenser och färdigheter. Det borde vara möjligt att göra möten mellan barn och pedagogiska verksamheter till en positiv erfarenhet, där alla barn känner sig uppskattade, värdefulla och som motiverar dem att lära sig, och inte där de blir rädda för att misslyckas och måste försvara sig genom olämpliga strategier för att behålla sin självbild, till exempel med uppgivenhet, eller genom internaliserande och externaliserande reaktioner. Det är viktigt att eleverna går från sitt möte med skolan med en tilltro i sina möjligheter att utvecklas och att lära sig. Dessa positiva erfarenheter är en grund och ett skydd för deras psykiska hälsa och välbefinnande. Stora ansträngningar borde göras för att nå alla elever, och utan att använda stigmatiserande insatser. Lärare i förskolan och skolan har vid skolstart ett alldeles särskilt och värdefullt ansvar som kanske inte uppskattas fullt ut i samhället. De borde åtnjuta en hög status, en fullgod arbetssituation och borde vara beredda att på ett uppskattande sätt bemöta pojkar och flickor som kan befinna sig på olika utvecklingsnivåer. De bör uppmuntra och stimulera dem på det sätt som gynnar dem mest. Gruppen som kan drabbas mest under dessa tidiga år när det gäller psykiska problem och skolproblem är pojkar. De riskerar därmed också att få mer konfliktfyllda relationer med lärare, att bemötas med lägre förväntningar och de löper risken att bli underpresterande . Det kan vara bra för personalen i skolan att känna till, att erkänna och beakta de tendenserna och skillnaderna som kan finnas mellan pojkar och flickor generellt. Pojkars och flickors psykiska hälsa i skolan: en kunskapsöversikt Insatser för att främja goda relationer mellan elever i skolan och skolans psykosociala klimat kan också vara viktiga för att förebygga psykisk ohälsa för både flickor och pojkar (, 2010). Enligt internationella studier, verkar förekomsten av mobbning vara relativt låg i svenska skolor (, 2003, , 2006, WHO, 2008), men det kan finnas utrymme för förbättringar även i detta avseende. Effektiviseringar och standardiseringar med tydligare läroplan- och målstyrning har införts i de flesta skolsystem , med vissa modifikationer, men samma huvudprinciper. Dessa rationaliserade modeller kräver och förutsätter en disciplinerad och skötsam elev som ihärdigt tar sig igenom en målsättning efter den andra, i alla ämnen. Det är ett system som skiljer sig avsevärt från de som vi vuxna generationer har tagit oss igenom, och problematiska konsekvenser av dessa system med narrow goals och performance regimes med en ökad byråkrati i utbildningssystemet har studerats och kritiserats (Bohte, 2001, , 2006, Allodi, 2009), men kanske inte tillräckligt. Målsättningarna och detaljerna kan variera i olika skolsystem men idealeleven verkar vara en allround människa som har goda prestationer i många, helst alla, ämnen och dessutom jämna prestationer . Det är ett system som har utvecklats utifrån samhällskrav på generella höga kompetenser, som kan vara berättigade, men som kan få konsekvenser om elevernas motivationsorientering skiljer sig mellan pojkar och flickor. Ett sådant system gynnar elever som kan ge jämna och höga prestationer på alla fält, och missgynnar elever som har en ojämn prestationsprofil med tydliga intressen och läggningar för vissa områden och kanske brister i eller ointresse för ett annat. Systemet ger nu begränsade möjligheter till fördjupning och specialisering, upp till gymnasienivå. Det finns en studie som pekar på skillnader mellan pojkar och flickor i motivationens betydelse för skolresultat, som var viktigare för pojkar. Om detta stämmer och bekräftas av flera studier, skulle det vara gynnsamt för pojkar att införa system och regelverk som ger större eller tidigare möjligheter till att specialisera sig och fördjupa sina kunskaper inom något område, eller som inte hindrar från tillgång till vissa eftertraktade utbildningar bara för att man inte har höga betyg i ämnen, som inte är så relevanta för utbildningen i sig. Ett system med antagningsprov till specifika utbildningar som ett komplement till gymnasiebetyg och högskoleprov skulle kunna vara gynnsamt för elever som inte Pojkars och flickors psykiska hälsa i skolan: en kunskapsöversikt har en jämn prestationsprofil men har hög motivation och hög prestation inom ett specifikt område, och det skulle förmodligen vara flera pojkar i denna grupp. Systemet och regelverket som finns på gymnasienivå kan bidra till att skapa stress och psykologiska problem för gruppen av elever som är ambitiösa, motiverade och vill prestera på topp för att få tillgång till utbildningar på högskolenivå och viktiga framtida karriärvägar. I denna grupp kan flickor antas vara väl representerade,2 även med indikationer från en översikt av kvalitativa studier (et al. 2010, kapitel 5.). Det finns många organisatoriska aspekter av utbildningssystemet som kan påverka elevernas självuppfattning och därmed indirekt deras psykiska hälsa. En faktor som har studerats är gruppens sammansättning, där en sortering av elever utifrån prestationsnivå har visats påverka elevernas självuppfattning negativt, eftersom eleverna jämförs med varandra. Det innebär att i klasser med högpresterande elever, eleverna får en lägre självuppfattning (big-fish- pond-effect, Marsh et al. 2007, Huguet et al. Klasserna i de mest eftertraktade gymnasieskolorna har i blivit mer selekterade (dvs. elever med samma prestationsnivå tenderar att hamna i samma grupp) när ett betygsbaserat system för gymnasievalet infördes. Dessa eventuella effekter av organisatoriska förändringar och ability grouping på elevernas självuppfattning skulle kunna undersökas, givet sambandet mellan självuppfattning och depressiva symptom. Från studierna i denna översikt kan vi dra slutsatsen att flickor kan vara mer benägna att reagera med internaliserande problem när de inte lyckas uppnå sina målsättningar och inte får positiva bekräftelser från sin omgivning. Utbildningssystemets sorteringsfunktion är oundviklig men den borde utformas på ett humant sätt, som inte utsätter ungdomarna för onödig stress inför många viktiga val, eller gör dem besvikna. Ungdomarnas välbefinnande och psykiska hälsa borde beaktas när man beslutar om dessa aspekter av utbildningssystemet. Det kan vara på sin plats att avslutningsvis påpeka att det är nödvändigt att se skillnaderna som finns inom pojkgruppen och flick- 2 Det finns uppgifter om att pojkar har sämre studieresultat och fler studieavbrott på gymnasiet (, 2008); uppgifter om skillnader i betygsfördelning vid avgång från (, 2005; Ingenjörer, 2008) samt uppgifter om antal studenter och examina på högskolan är tillgängliga (, 2010, och ). Uppgifter om fördelning för flickor och pojkar i meritvärdepoäng från gymnasieskolan skulle också vara intressanta att redovisa. Pojkars och flickors psykiska hälsa i skolan: en kunskapsöversikt gruppen och att inte behandla pojkar och flickor genom att attribuera dem automatiskt könstereotypiska egenskaper, intressen och behov. Denna stereotypiska behandling skulle kunna vara negativ särskilt för barn som uppvisar beteenden och egenskaper som icke är könstypiska: lågpresterande flickor med externaliserande beteenden eller högpresterande pojkar med internaliserande problem skulle riskera av väcka förvåning och bli missförstådda i en könsstereotypisk lärandemiljö. Det kan dock likväl vara viktigt att inte avfärda, utan erkänna och ta hänsyn till de generella skillnader som finns mellan pojkar och flickor i dessa avseenden. Att inte erkänna skillnader som finns, att ignorera dessa skillnader och behandla alla utifrån samma norm innebär i själva verket att man diskriminerar. Pojkars och flickors psykiska hälsa i skolan: en kunskapsöversikt Referenser i den narrativa syntesen Anderman, E.M. (2002). School effects on psychological outcomes during adolescence. Journal of educational psychology, 94, 4, 795– 809 [Ref ID 2604]. Brendgen, M., , W. M., Wanner, B., Vitaro, F. and Tremblay, R. (2007). Verbal Abuse by the Teacher During Childhood and Academic, Behavioral, and Emotional Adjustment in . Journal of educational psychology, 99, 1, 26–38 [Ref ID 29902]. Buehler, C. and , J. (2004). Cumulative environmental risk and youth maladjustment: the role of youth attributes. Child Development, 75, 6, 1832–1849 [Ref ID 26559]. Ciarrochi, J., Heaven, P. L. and , F. (2007). The impact of hope, self-esteem, and attributional style on adolescents' school grades and emotional well-being: A longitudinal study. in Personality, 41, 6, 1161–1178 [Ref ID 1755]. , D.A., Jacquez, F. M. and Maschman, T. (2001). Social origins of depressive cognitions: A longitudinal study of self-per- ceived competence in children. Cognitive Therapy and Research, 25, 4, 377–395 [Ref ID 9011]. , , , J. M., Peeke, L. A., Seroczynski, A. D. and , J. (1999). Children's overand underestimation of academic competence: A longitudinal study of gender differences, depression, and anxiety. Child development, 70, 2, 459–473 [Ref ID 3035]. , D.A., , S. E., , J. M., Peeke, L. G., Seroczynski, A. D., Tram, J. M., et al. (2001). The development of multiple domains of child and adolescent self-concept: A cohort sequential longitudinal design. Child development, 72, 6, 1723–1746 [Ref ID 9024]. Crosnoe, R., , K. G. and Dornbusch, S. (2002). Protective Functions of Family Relationships and School Factors on the Deviant Behavior of Adolescent Boys and Girls: Reducing the Impact of Risky Friendships. Youth and Society, 33, 4, 515–544 [Ref ID 27265]. Pojkars och flickors psykiska hälsa i skolan: en kunskapsöversikt Crosnoe, R., Riegle Crumb, C. and Muller, C. (2007). Gender, Self- Perception, and Academic Problems in .