sou · GXB334d2 · 2010-01-01 00:00:00 — När det gäller frågan om aktierna ska registreras i en av bolaget förd aktiebok eller i ett centralt aktieägarregister kan hovrätten se fördelarna med den sistnämnda lösningen. Oavsett vilken lösning som väljs är det viktigt att aktieboken/ägarregistret förs på ett betryggande sätt. Det är inte ovanligt att aktieboken får en betydelsefull roll i tvister angående bättre rätt till aktier eller i en klanderprocess och det har hänt att invändning gjorts att aktieboken manipulerats. Om betänkandets förslag väljs kommer - såsom utredaren påpekat - revisorns granskning av aktieboken att bli särskilt viktig. Det finns dock en risk för att denna kontrollfunktion försvinner om revisionsplikten för små bolag avskaffas (jfr SOU 2008:32). Ett centralt aktieägarregister synes ha flera fördelar. Tyngden av de motiv som framförs mot skapandet av ett sådant system kan, enligt kammarrättens mening, ifrågasättes. Att styrelsen även fortsättningsvis ska föra aktieägarbok och med en utökad detaljeringsgrad innebär att administrativt merarbete och det framstår som tveksamt om det vägs upp av de skäl som framförts mot ett centralt register. Vad gäller frågan om avskaffande av aktiebrev ansluter sig tingsrätten till de synpunkter som framförts i de särskilda yttrandena angående fördelarna med att i stället införa ett centralt aktieägarregister för att på så sätt bl.a. underlätta insynen i aktieägandet och bolagsöverlåtelser samt andra åtgärder inom ramen för ett bolags verksamhet som berör samtliga aktieägare. När det gäller frågorna om ett förenklat förfarande för upplösning av aktiebolag och ett införande av ett aktieägarregister ansluter jag mig till de synpunkter som lämnar i sitt yttrande. Om aktiebreven tas bort i enlighet med utredningens förslag kommer aktieboken att få en väsentligt större betydelse än vad den har . Utredarens resonemang bygger på att aktieboken förs enligt regelsystemen. Erfarenheterna visar dock att så inte alltid är fallet och att det på sina håll finns stora brister i hur bolagen hanterar aktieboken. Det kan givetvis vara så att aktieboken, om dess betydelse förändras i enlighet med förslaget, kommer att föras på det sätt som är tänkt. Det är dock långtifrån givet. För att åstadkomma ett säkert och transparent system skulle det vara en klar fördel med ett aktieägarregis- ter, till nytta inte bara för bolagens borgenärer och myndigheter utan även för de enskilda aktieägarna. Jag vill härvid hänvisa till vad tre av utredningens experter, , uttalat i sina respektive särskilda yttranden. anser att det skulle underlätta utredningar angående de faktiska företrädarna för bolag, om det infördes ett krav på årlig information till angående ägandeförhållandena i aktiebolag. I likhet med vad experten har fört fram i sitt särskilda yttrande anser att ett rimligt alternativ till införande av ett centralt aktieägarregister skulle vara att ålägga aktiebolagen att en gång skicka in en kopia av aktieboken till . Det förslag som har betydelse för aktiebolagen som brottsverktyg är att aktiebreven avskaffas. Brå delar uppfattningen som förs fram i flera särskilda yttranden att aktiebreven visserligen kan avskaffas men att ett centralt aktieägareregister i stället bör införas (jmf SOU 2001:1). Rimligtvis bör ett sådant register få stor betydelse för att motverka kreditbedrägerier, bolagsplundringar och bolag som enbart används för verktyg i kriminella upplägg. RN anser att det i och för sig är önskvärt att undanröja de svårigheter och administrativa kostnader som är förenade med dagens hantering av aktiebrev. RN har dock noterat vissa tänkbara svårigheter när det gäller förslaget att utöka bolagens skyldighet att föra aktiebok. RN:s huvudsakliga invändning i den delen är att det rör sig om en delvis ny skyldighet för bolagen, och att förslaget i den delen innebär en förflyttning av uppgifter som har utgjort en angelägenhet för bolagens ägare in i bolagssfären. Vidare kan de föreslagna bestämmelserna förväntas ge upphov till gränsdragningsproblem och andra tillämpningssvårigheter. En sådan ordning kan starkt ifrågasättas, givet förslagets syfte att förenkla och att minska bolagens administrativa börda. RN:s synpunkter har troligtvis betydelse främst för de större privata bolagen, där förändringar i ägarstruktur, pantsättningar etc. kan antas vara relativt vanligt förekommande. Enligt bestämmelserna i 5 kap. 9 § ankommer det på en förvärvare av en aktie, en panträtt eller dylikt att gentemot bolaget styrka sin rätt. Om möjligheten att styrka ett förvärv genom uppvisande av aktiebrev avskaffas, kan det förväntas uppkomma fler situationer där det blir förenat med svårigheter för bolagen att bedöma om det har skett ett giltigt förvärv. RN vill särskilt peka på svårigheten i att bedöma om en påstådd förvärvare har uppnått det höga beviskravet som ligger i att ha styrkt sin rätt. Det framstår inte som lämpligt att kräva att de företag som är avsedda att träffas av förslaget ska behöva göra den typen av bevisvärderingar.3 Även bestämmelsen i 5 kap. 9 a § om att bolagen ska underrätta de berörda om ändringar i aktieboken – något som i och för sig framstår som lämpligt, givet de rättsverkningar som knyts till aktiebokens innehåll – innebär en ny skyldighet för bolagen som kan komma att bli administrativt betungande. 3 I sammanhanget kan nämnas att det i 4 kap. 38 § används uttrycket för bolaget visar. RN anser att det är lämpligt att använda en gemensam terminologi för de beviskrav som ställs på förvärvare och som bolagen har att ta ställning till. Det finns också anledning att närmare överväga hur ansvaret för felaktiga eller underlåtna ändringar i aktieboken ska fördelas mellan bolagen och dess ägare – tidigare och nya. En förvärvare av en aktie som vill få möjlighet utöva exempelvis rätten att ta emot utdelning från bolaget, kommer enligt bestämmelsen i 4 kap. 38 § att vara beroende av att bolaget fullgör sina skyldigheter när det gäller registrering i aktieboken, och att bolaget har sådana rutiner att dessa skyldigheter kan fullgöras i rätt tid. Det finns enligt RN:s mening ett antal situationer där såväl ägaren som bolaget kan drabbas av skada eller tillkommande kostnader på grund av felaktig eller utebliven registrering i aktieboken. Ett exempel på en sådan situation är om ett bolag exempelvis har mottagit en underrättelse om ett aktieförvärv men ännu inte har slutfört sin prövning av förvärvarens rätt, och denne därmed förlorar möjlighet att utnyttja någon rätt som följer med aktieinnehavet. I en sådan situation kan det enligt RN:s uppfattning bli aktuellt för förvärvaren att rikta skadeståndskrav mot bolaget eller mot dess styrelseledamöter. Förslaget medför således i dessa fall en risk för att bolag ska drabbas av tillkommande kostnader på grund av att de presterar till personer som senare inte visar sig vara berättigade. har i och för sig ingen invändning mot förslaget att avskaffa fysiska aktiebrev, utdelningskuponger och interimsbevis, eller mot förslaget att aktieböckerna ska innehålla fler uppgifter. vill dock påpeka följande. Så som förslaget är avfattat kommer aktieboken att få en central betydelse för de rättverkningar som är kopplade till aktier m.m. i privata aktiebolag. Vid den tillstånds- och tillsynsverksamhet som driver över finansiell verksamhet och aktiemarknaden gör bland annat prövningar av direkta och indirekta ägare till företag, och utredningar om dolda ägare vid misstanke om marknadsmissbruk. Av- stämningsregister och aktieböcker är då av betydelse för klargörandet av rättsliga förhållanden. I flera särskilda yttrande till betänkandet nämns att det finns risker att helt lägga hanteringen av aktieboken i bolagens händer. gör samma bedömning. Exempel på risker är att aktieboken försvinner, otillbörligen förvanskas eller inte hålls uppdaterad. Detta ställer än högre krav på företagens hantering av aktieboken. I betänkandet avstyrks en årlig information om ägarförhållandena i bolaget till Bo- lagsverket. har motsatt uppfattning. Om en sådan informationsskyldighet om aktieböckernas innehåll skulle införas, så skulle det alltid finnas en högst gammal kopia av aktieboken att tillgå. Vikten av att föra aktieboken skulle också lyftas fram. Därigenom torde följderna av ovan nämnda risker mildras. Utredningen föreslår att aktiebreven ska avskaffas och att aktieboken istället ska innehålla flera uppgifter och därmed få en större rättslig betydelse. Det blir således av stor rättslig betydelse att de uppgifter om ägare som finns i aktieboken är uppdaterade och korrekta. ställer sig tveksamt till att uppgifter om ägare endast ska finnas i aktieboken. Eftersom förandet av aktieboken ska handhas av bolagens styrelser kommer ansvaret för registreringsåtgärder som får viktiga rättsverkningar att läggas ut på ett mycket stort antal styrelser av varierande juridisk och administrativ kompetens. därför att det skulle vara av stort värde både för näringslivet och myndigheter om ägaruppgifter fanns samlade hos en oberoende instans. Det skulle innebära en kontroll av att bolagen fullgör sin skyldighet att föra aktieboken och utgöra ett hjälpmedel för och andra myndigheter att åsätta en riktig taxering, utreda ekonomiska brott m.m. förordar därför att det – i avvaktan på att frågan om ett centralt aktieägarregister utreds – införs ett krav på att aktiebolagen ska lämna uppgifter om ägarförhållanden till . Verket hänvisar också till vad som i denna fråga anförts i de särskilda yttrandena av experterna . Om förslaget genomförs kommer det att innebära att uppgifterna i aktieboken får en mycket stor rättslig betydelse. Det blir således av stor vikt att aktieboken förs på ett korrekt sätt och att borgenärer, myndigheter m.fl. kan ta del av uppgifterna. Det bör därför övervägas om det finns skäl att (utöver de straffpåföljder som anges i 30 kap. 1 § ABL) införa särskilda sanktionsavgifter för det fall aktiebok saknas, uppgifterna i boken är felaktiga eller boken inte hålls tillgänglig [jfr kontrollavgift i lagen (2006:575) om särskild skattekontroll i vissa branscher]. Enligt förslaget knyts det sakrättsliga skyddet vid överlåtelse och pantsättning av aktier till tidpunkten för underrättelsen härom till bolagets styrelse. Ur borgenärssynpunkt vore det dock önskvärt att, som föreslog, knyta det sakrättsliga momentet till anteckningen i aktieboken, vilken ju ska ske genast när underrättelsen inkommit. Förvärvaren har därmed möjlighet att kontrollera att styrelsen fullgör sin skyldighet genom att kontrollera aktieboken. Berörda parter kan då vara säkra på vad som gäller och man undviker bevisfrågor gällande om och när en underrättelse inkommit. KFM anser, till skillnad från vad som föreslås, att aktieboken ska föras av eller i vart fall bli tillgänglig hos verket i elektronisk form när det pappersbaserade systemet med aktier införs. En annan fråga är om vissa myndigheter, bl.a. KFM, ska få särskilda sökmöjligheter i aktieägarregistret. Vidare anser KFM att det sakrättsliga momentet vid överlåtelse och pantsättning av aktier inte ska utgöras av underrättelsen till bolagets styrelse. Om det sakrättsliga momentet i stället knyts till registreringen i aktieboken kommer de regler som gäller för avstämningsbolag om rättsverkan av registreringen att gälla för alla aktiebolag, se 6 kap. lagen (1998:1479) om kontoföring av finansiella instrument. Vidare uppnås överensstämmelse med vad som föreslås gälla inom EU för SPE-bolagen när det gäller det sakrättsliga skyddet, se förslaget till stadga för privata europeiska bolag (SPE-bolag). KFM vill dessutom framhålla att för det fall förslaget om att ta bort revisionsplikten i av aktiebolagen genomförs så ökar risken för att aktieböckerna inte kommer att föras på ett korrekt sätt. är det i samband med att det pappersbaserade systemet med aktier avskaffas nödvändigt att ge aktieboken större rättslig betydelse oberoende av vilken sakrättslig princip som ska tillämpas. Vidare kommer kvaliteten på bolagens redovisning att bli sämre, se KFM:s yttrande över betänkandet (SOU 2008:32) Avskaffande av revisionsplikten för små företag, KFM:s dnr 801 10384-08/112. KFM anser att det pappersbaserade systemet med aktiebrev m.m. ska avskaffas. Däremot avstyrker KFM att det sakrättsliga momentet ska knytas till underrättelsen om överlåtelse och pantsättning av aktier. KFM anser i stället att det sakrättsliga skyddet ska kopplas till registreringen i aktieboken. Den ordning som gäller om rättsverkan av registreringen enligt 6 kap. lagen (1998:1479) om kontoföring av finansiella instrument för avstämningsbolag bör gälla för alla aktiebolag. Om reglerna utformas på detta sätt skulle dessutom överensstämmelse i sakrättsligt avseende uppnås med vad som föreslås gälla för SPE-bolagen. I förslaget till stadga för ett europeiskt privat bolag (SPE-bolag) anges att överlåtelser av aktier ska få rättsverkan gentemot tredje man som aktieägaren upptas i aktieägarförteckningen (se betänkandet s. 180 f.) samt att huvudregeln ska vara att aktieinnehav i SPE-bolag ska offentliggöras. KFM anser, till skillnad från utredningen, att aktieboken ska föras av eller att bolagen i vart fall ska få en skyldighet att till verket fortlöpande inrapportera uppgifter om ändrade ägarförhållanden m.m. Ett avskaffande av det pappersbaserade systemet innebär att det är mycket viktigt att aktieboken förs på ett korrekt sätt och att den hålls aktuell. Dessutom får den som har förvärvat aktier ett ökat behov av att snabbt och enkelt kunna kontrollera om en begäran om registrering av ändrade ägarförhållanden m.m. har åtgärdats, då traditionsprincipen kan tillämpas. Till detta kommer att det för flera myndigheter, kreditgivare och affärspartners är viktigt att aktieboken finns tillgänglig i elektronisk form hos . En förändring i aktieägarkretsen kan i vissa fall vara ett tecken på att ett bolag är på väg att plundras. Om en förestående bolagsplundring upptäcks tidigt har borgenärerna möjlighet att utverka kvarstad och på så sätt förhindra att bolagets tillgångar skingras. Vidare ifrågasätter KFM om styrelsen i ett fåmansbolag alltid har ett intresse av att anteckna uppgifter om utmätningar m.m. i aktieboken. Dessutom anser KFM att det måste beaktas att Utredningen om revisorer och revision i SOU 2008:32 har föreslagit att revisionsplikten i små företag ska tas bort, dvs. i av aktiebolagen. Om detta förslag leder till lagstiftning ökar risken för att styrelsen inte kommer att föra aktieboken på ett korrekt sätt som det är nödvändigt att införa regler som ger aktieboken större rättslig betydelse. KFM anser, till skillnad från utredningen, att bolag som inte är avstämningsbolag ska åläggas att i samband med inlämnandet av årsredovisningen ge in en kopia av aktieboken om ett aktieägarregister inte kommer att inrättas. På så sätt skulle förutsättningarna för att bolagen verkligen för en aktiebok och att den förs på ett korrekt sätt öka som den samlade tillgången på information hos blir mer heltäckande. KFM tillstyrker att aktiebokens innehåll ska utvidgas till att i förekommande fall avse pantsättning av aktier samt beslut om konkurser och utmätningar m.m. Att uppgifter om utmätning, betalningssäkring och kvarstad ska antecknas i aktieboken är när det pappersbaserade systemet avskaffas nödvändigt för att godtrosförvärv ska förhindras, jfr reglerna i 6 kap. 2 § fjärde stycket UB i fråga om säkerställandet av utmätningar m.m. av aktier i avstämningsbolag och 4 kap. 18 § punkt 7 lagen om kontoföring av finansiella instrument. I detta sammanhang bör även tilläggas att det i 5 kap. 6 a § aktiebolagslagen behövs en bestämmelse om att förvar ska antecknas i aktieboken, jfr 19 kap. 29 § punkt 9 och 22 kap. 3 § punkt 6 m.fl. bestämmelser i jordabalken som har införts i samband med att reglerna om förverkande av utbyte av brottslig verksamhet började gälla . Syftet är att förhindra godtrosförvärv av fast egendom och att nya pantbrev tas ut och belånas efter det att en åklagare har beslutat om förvar enligt 26 kap. 3 § RB. KFM anser att aktieägare och andra som berörs av införingar och anteckningar i aktieboken måste få möjlighet att hos kontrollera innehållet i aktieboken. Ett sådant system bör kombineras med en skyldighet att underrätta den som har införts eller avförts ur aktieboken, jfr den bestämmelse om skyldighet för bolagets styrelse att underrätta aktieägare eller annan vars rätt berörs som föreslås i 5 kap. 9 a § aktiebolagslagen. I betänkandet anges på s. 191 att det är oklart i vilken omfattning bl.a. KFM:s arbete skulle underlättas om ett central aktieägarregister infördes. Med anledning av detta lämnas här en redogörelse för KFM:s behov av uppgifter vid efterlevnadskontrollen avseende meddelade näringsförbud och i verkställighetsarbetet om aktieinnehav m.m. KFM har till uppgift att utöva tillsyn över meddelade näringsförbud, cirka 970 förbud. Då det enligt 6 § punkt 8 näringsförbudslagen är förbjudet att äga så många aktier i ett bolag att andelen av röstetalet överstiger skulle efterlevnadskontrollen underlättas om myndigheten fick särskilda sökmöjligheter i ett aktieägarregister. KFM behöver, även om det är relativt sällsynt att aktier i fåmansbolag blir föremål för utmätning, betalningssäkring eller kvarstad, tillgång till uppgifter om aktieinnehav m.m. också i bolag som inte är avstämningsbolag. Vidare förekommer det att verkställigheten gäller domar eller beslut om kvarstad avseende bättre rätt till aktier samt eventuella säkerhetsåtgärder enligt 15 kap. 3 § RB, jfr NJA 1987 s. 829, RH 1994:134 och prop. 1999/2000:26 s. 123 f. Dessutom är KFM i de fall utmätning, betalningssäkring eller kvarstad har verkställts avkastningsberättigad och ska uppbära aktieutdelning m.m. enligt vad som föreslås i 4 kap. 38 § andra stycket aktiebolagslagen. Utredningsarbetet hos KFM skulle alltså förenklas om aktieböckerna blir tillgängliga i elektronisk form hos . Förutom vid tillgångsefterforskningen kan KFM vid den utredning som föregår ett beslut om uppskov med inbetalningen av statliga fordringar ha anledning att kontrollera vem som äger aktierna i det bolag som utredningen avser. Under en gäldenärsutredningen enligt 6 § indrivningslagen ska KFM göra en prognos av bolagets framtidsutsikter. Vidare gäller att uppskov inte får beviljas i de fall ekonomisk brottslighet kan misstänkas. Verkställighetsarbetet påverkas också av hur den sakrättsliga regleringen utformas i samband med att det pappersbaserade systemet och därmed traditionsprincipen avskaffas. Om det sakrättsliga momentet knyts till registreringen i aktieboken eller om denuntiationsprincipen ska tillämpas är viktigt när KFM vid utmätning, betalningssäkring och kvarstad ska ta ställning till om sakrättsligt skydd har uppstått i samband med överlåtelse och pantsättning av aktier, jfr de regler som föreslås i 5 kap. 10 a–d §§ aktiebolagslagen. motsätter sig inte att aktiebreven avskaffas, att vissa ytterligare uppgifter ska tas in i aktieboken, eller att bolagen ska bli skyldiga att meddela de berörda om ändringar i aktieboken. menar dock att skälen för ett aktieägarregister, som kan ersätta både aktiebreven och aktieböckerna, är så starka att ett sådant bör inrättas . är positivt till att aktiebreven avskaffas. Det finns flera aspekter av detta med att avskaffa aktiebreven. ser inte att utredningen närmare har tagit upp frågan om de anteckningar på aktiebreven som ska göras enligt 6 kap. 5 § aktiebolagslagen ska göras i aktieboken eller, om så inte ska ske, vad det kan få för konsekvenser. vill med eftertryck understryka att det hos verket förekommer ett stort antal frågor om aktiebrev och aktiebok som tyder på att kunskaperna hos företagen i dessa delar är bristfälliga. Det finns därför en befogad anledning att tro att förmågan att sköta aktieboken, och i ännu högre grad de ytterligare krav som utredningen föreslår, är otillräcklig. vill betona de stora svårigheter som, på grund av det som sagts, kan förutses i frågan om att få genomslag för informationen om aktiebrev och aktiebok, inte minst de nya högre kraven i form av utökade uppgifter i aktieboken och underrättelser vid ändringar i denna. Dessa svårigheter lär bli desto större om många bolag väljer att inte ha någon revisor. Övergångsordningen kan därför även av detta skäl behöva beredas ytterligare. grundläggande inställning är att de enda två riktigt genomgripande, rättssäkerhetshöjande, och arbetsbesparande, åtgärderna vore om man gjorde alla aktiebolag till avstämningsbolag (med för småföretag rimliga avgifter!) eller lät de bolag som inte ville vara avstämningsbolag välja att tillhöra ett nyinrättat separat aktieägarregister för de mindre företagen i regi. föreslår att denna fråga åter aktualiseras och ser den nu föreslagna reformen endast som ett steg på vägen, eller något som kan bordläggas till dess att en mera total lösning kan erbjudas företagen. En- ligt mening är det i och för sig inte nödvändigt att alla bolag kommer med i ett nytt system vid en och samma tidpunkt även om det förstås vore att föredra. vill inte nu föreslå att bolagen ska vara skyldiga att skicka in en kopia av aktieboken. Det är tveksamt om värdet av en sådan tillfällig ögonblicksbild uppväger det merarbete som det ändå skulle innebära. För övrigt borde tillhandahålla ett exempel på avräkningsnota som även kunde hänvisa till. finner dock att det finner mot bakgrund av förslagen om att avskaffa det pappersbaserade systemet för aktiebolagsrättsliga värdepapper att det finns behov av att utreda ett nationellt aktieägarregister som kan föras av . Dagens pappersbaserade system med bland annat aktiebrev föreslås avskaffat. Det innebär att kravet på aktieboken ökar jämfört med . tillstyrker att aktiebreven avskaffas. Det är ett föråldrat system som tillhör en svunnen tid och som inte sällan är förenat med ett flertal problem. Vi vill dock peka på att ökade krav på hur aktieboken förs också kan vara förenat med en del problem – risken finns exempelvis att företagen slarvar med eller glömmer bort att föra in de uppgifter som enligt de nya reglerna ska finnas där, vilket kan drabba bl.a. panträttsinnehavare. De ökade kraven på aktieboken och de problem detta kan föra med sig gör att skälen för att införa ett modernare system ökar. Därför ser gärna att förut- sättningarna för ett ny lösning som kan ersätta aktieböckerna, såsom ett centralt aktieägarregister, utreds ytterligare. Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser I utredningen föreslås att aktiebreven avskaffas och att aktieboken får en större funktion för att registrera bolagens ägare. Om aktiebreven avskaffas blir det mycket viktigt att aktieboken förs på ett korrekt sätt och ständigt hålls aktuell. Ett sätt att säkerställa kvaliteten på aktieböckerna är att införa ett centralt aktieägarregister. Utredaren menar dock att det inte finns skäl att införa ett centralt aktieägarregister med hänvisning till att det skulle öka företagens administrativa börda. Tillväxtanalys menar dock att genom väl avpassade rutiner för uppgiftsinhämtning så minimeras aktiebolagen administrativa kostnader, som ett centralt aktieägarregister kan införas för att säkerställa korrekta aktieägaruppgifter i aktieböckerna. Utredningens förslag att avskaffa aktiebreven och lägga motsvarande funktion på aktieboken förefaller välgrundad. Förbundet delar dock den oro som bl.a. framförs i Per särskilda yttrande. Frågan om ett centralt aktieägarregister eller en skyldighet att skicka en kopia på aktieboken till bolagsverket bör därför övervägas ytterligare. Utredaren föreslår att aktiebrev m.fl. dokument skall avskaffas och ersättas av anteckningar i aktieboken. Under en obestämd övergångstid skall dock redan utfärdade aktiebrev fortsätta att vara bärare av aktierätten. Om förslaget genomförs kommer det att bli nödvändigt att blanda in bolagen i varje form av dispositioner avseende aktier, varför förslaget i denna del torde leda till ökade administrativa bördor för bolagen. I denna del avstyrker därför samfundet förslaget.