sou · GXB390d2 · 2010-01-01 00:00:00 — (20)För att lämna de behöriga hamnstatskontrollmyndighe terna information om fartyg i hamnar eller vid ankarplat ser bör hamnmyndigheterna eller organen, eller de myn digheter eller organ som utsetts för det ändamålet, vidarebefordra anmälningar om fartygens ankomst, i största möjliga utsträckning vid mottagandet av sådan information. Europeiska unionens officiella tidning L 131/59 (21)Vissa fartyg utgör på grund av sitt dåliga skick, flaggsta tens prestation och förhistoria en uppenbar fara för sä kerheten till sjöss och den miljön. Det är därför berättigat för gemenskapen att förmå sådana fartyg att inte anlöpa hamnar och ankarplatser i medlemsstaterna. Tillträdesförbudet bör vara proportionerligt och skulle kunna leda till ett permanent tillträdesförbud om den driftsansvarige för fartyget fortsätter att underlåta att vidta korrigerande åtgärder trots flera tillträdesförbud och kvarhållanden i hamnar och vid ankarplatser inom gemenskapen. Ett eventuellt tredje tillträdesförbud kan endast hävas om ett antal villkor som uppställts för att se till att det berörda fartyget på ett säkert sätt kan fram föras i gemenskapens farvatten har uppfyllts, särskilt vad avser fartygets flaggstat och förvaltande företag. I annat fall bör fartyget permanent vägras tillträde till hamnar och ankarplatser i medlemsstaterna. Under alla omstän digheter bör varje senare kvarhållande av fartyget leda till ett permanent förbud mot tillträde till hamnar och an karplatser i medlemsstaterna. För öppenhetens skull bör förteckningen över de fartyg som vägrats tillträde till hamnar och ankarplatser inom gemenskapen offentliggö ras. (22)I syfte att minska den börda upprepade inspektioner ut gör för vissa administrationer och företag bör besikt ningar enligt rådets direktiv /35/EG av om ett system med obligatoriska besiktningar för en säker drift av ro-ro-passagerarfartyg och höghastig hetspassagerarfartyg i reguljär trafik (1), som genomförs på ett ro-ro-passagerarfartyg eller ett höghastighetspassa gerarfartyg av en värdstat som inte är fartygets flaggstat, och som omfattar åtminstone alla delar i en utökad in spektion, beaktas vid beräkningen av fartygets riskprofil, intervallerna mellan inspektionerna och varje medlems stats uppfyllande av inspektionsplikten. Dessutom bör kommissionen undersöka om det är lämpligt att direktiv /35/EG ändras för att höja den säkerhet som krävs för drift av ro-ro-passagerarfartyg och höghas tighetspassagerarfartyg till och från hamnar i medlems staterna. (23)Åsidosättande av bestämmelser i tillämpliga konventioner bör rättas till. I de fall bristerna på ett påtagligt sätt utgör en fara för säkerhet, hälsa eller miljö bör de fartyg som är i behov av korrigerande åtgärder hållas kvar tills bristerna har rättats till. (24)För att förhindra oskäliga beslut som kan komma att orsaka felaktigt kvarhållande och försening bör det finnas rätt att överklaga ett beslut om kvarhållande av fartyg vilket har fattats av behöriga myndigheter. Medlemssta terna bör samarbeta i syfte att säkra att behandlingen av överklaganden sker inom en skälig tid i enlighet med deras nationella lagstiftning. (1) EGT L 138, , s. 1. (25)Myndigheter och inspektörer som är involverade i hamn statskontroll bör inte ha några intressekonflikter med hamnen där inspektionen utförs, de inspekterade fartygen eller andra berörda intressen. Inspektörerna bör ha lämp liga kvalifikationer och få den utbildning som behövs för att bibehålla och öka sin kompetens att utföra inspektio ner. Medlemsstaterna bör samarbeta vid utformningen och främjandet av ett harmoniserat utbildnings- och kompetensbedömningssystem för inspektörer inom ge menskapen. (26)Lotsar och hamnmyndigheter eller organ bör ges möjlig het att lämna värdefulla upplysningar om uppenbara missförhållanden som upptäcks på fartyg. (27)Klagomål från personer med ett legitimt intresse av bo ende- och arbetsförhållanden ombord bör utredas. Den som lämnar ett klagomål bör informeras om hur klago målet följs upp. (28)Samarbete mellan medlemsstaternas behöriga myndighe ter och andra myndigheter eller organisationer är nöd vändigt för att säkerställa en effektiv uppföljning av brist fälliga fartyg som har tillåtits avresa och för utbyte av information om fartyg i hamn. (29)Eftersom inspektionsdatabasen är en viktig del av hamn statskontrollen bör medlemsstaterna se till att den upp dateras i enlighet med gemenskapens behov. (30)Offentliggörande av information om fartyg, driftsansva riga eller företag som inte iakttar internationella normer för säkerhet, hälsa och skydd av den miljön, med beaktande av storleken på företagens flotta, kan ha en effektiv, avskräckande verkan, avhålla rederierna från att använda sådana fartyg samt motivera ägarna att vidta korrigerande åtgärder. När det gäller den information som ska göras tillgänglig bör kommissionen upprätta ett nära samarbete med och ta hänsyn till all information som offentliggörs för att undvika onödigt dubbelarbete. Medlemsstaterna bör endast behöva lämna relevant information en gång. (31)Alla kostnader i samband med inspektioner som ligger till grund för beslut om kvarhållande av fartyg eller upp hävande av tillträdesförbud bör betalas av ägaren eller den driftsansvarige. L 131/60 Europeiska unionens officiella tidning (32)De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut /468/EG av om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens ge nomförandebefogenheter (1). (33)Kommissionen bör särskilt ges befogenhet att ändra detta direktiv för att tillämpa senare ändringar av konventio ner, internationella koder och resolutioner med anknyt ning till direktivet och att fastställa bestämmelser för genomförande av bestämmelserna i artiklarna 8 och 10. Eftersom dessa åtgärder har en allmän räckvidd och avser att ändra icke väsentliga delar av detta direktiv, bland annat genom att komplettera det med nya icke väsentliga delar, måste de antas i enlighet med det före skrivande förfarandet med kontroll i artikel 5a i beslut /468/EG. (34)Eftersom målen för detta direktiv, nämligen att minska antalet undermåliga fartyg i vatten under medlemsstater nas jurisdiktion genom en förbättring av gemenskapens inspektionssystem för havsgående fartyg och genom att utveckla metoder för förebyggande åtgärder inom områ det för havsföroreningar, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför, på grund av dess omfattning och verkningar, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlig het med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. (35)Skyldigheten att införliva detta direktiv med nationell lagstiftning bör endast gälla de bestämmelser som utgör en materiell ändring i förhållande till direktiv /21/EG. Skyldigheten att införliva de oförändrade bestämmelserna följer av det direktivet. (36)Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldig heter när det gäller tidsfristerna för införlivande med nationell lagstiftning av de direktiv som anges i del B i bilaga XV. (37)Det system för hamnstatskontroll som införs i enlighet med detta direktiv bör genomföras i samtliga medlemsstater. Kommissionen bör i detta sam manhang säkerställa att lämpliga förberedande åtgärder vidtas, inklusive testning av inspektionsdatabasen, och tillhandahållande av utbildning för inspektörer. (1) EGT L 184, , s. 23. (38)I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (2) uppmuntras medlemsstaterna att för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabeller som såvitt det är möjligt visar överensstäm melse mellan detta direktiv och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller. (39)För att inte lägga en alltför stor administrativ börda på kustlösa medlemsstater kan en de minimis-regel ge så dana medlemsstater möjlighet att avvika från bestämmel serna i detta direktiv, vilket innebär att dessa medlems stater inte är skyldiga att införliva direktivet så länge de uppfyller vissa kriterier. (40)För att beakta att de franska utomeuropeiska departe menten tillhör ett annat geografiskt område och i stor utsträckning är parter i andra samförståndsavtal om re gional hamnstatskontroll än samt har mycket begränsat trafikflöde med det europeiska fastlandet, bör den berörda medlemsstaten tillåtas undanta dessa hamnar från det system för hamnstatskontroll som tillämpas inom gemenskapen. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Syftet med detta direktiv är att åstadkomma en drastisk minsk ning av antalet undermåliga fartyg i vatten under medlemssta ternas jurisdiktion genom a)ökad efterlevnad av internationell och tillämplig gemen skapslagstiftning angående säkerhet till sjöss, sjöfartsskydd, skydd av den miljön och boende- och arbetsförhål landen ombord på fartyg från samtliga flaggstater, b)upprättande av gemensamma kriterier för hamnstatens far tygskontroll och harmoniserade förfaranden för inspektion och kvarhållande av fartyg, med utgångspunkt i den sakkun skap och de erfarenheter som finns enligt , c)införande i gemenskapen av ett system för hamnstatskontroll grundat på inspektioner som utförs inom gemenskapen och i syfte att inspektera alla fartyg med en frekvens som följer av deras riskprofil och där fartyg med högre riskprofil inspekteras mer ingående och oftare. (2) EUT C 321, 31.12.2003, s. 1. Europeiska unionens officiella tidning L 131/61 I detta direktiv gäller följande definitioner: 1.konventionerna: följande konventioner med tillhörande pro tokoll och ändringar och därmed förknippade koder med obligatorisk status, i uppdaterad version: a)internationella lastlinjekonvention (LL 66). b)internationella konvention om säkerheten för människoliv till sjöss (Solas 74). c)internationella konvention till förhindrande av förorening från fartyg och protokoll till denna (Marpol 73/78). d)internationella konvention angående normer för sjöfolks utbildning, certifiering och vakthållning (STCW 78/95). e)konvention om internationella regler till för hindrande av kollisioner till sjöss (Colreg 72). f)internationella konvention om skeppsmätning (ITC 69). g)konvention om miniminormer i handelsfartyg (No 147). h)internationella konvention om ansvarighet för skada orsakad av förorening genom olja (CLC 92). 2.Paris : det samförståndsavtal om hamnstatskontroll som undertecknades i , i upp daterad version. 3.ramar och förfaranden för IMO:s frivilliga revisionsprogram för dess medlemsstater: IMO-församlingens resolution A.974(24). 4.Paris : det geografiska område där stater som har undertecknat utför inspektioner inom ra men för . 5.fartyg: varje havsgående fartyg som omfattas av en eller flera av konventionerna och som har annan flagg än hamnstatens. 6.samverkan mellan fartyg och hamn: samverkan som inträffar när ett fartyg påverkas direkt eller indirekt av verksamhet som innebär förflyttning av varor eller människor eller tillhandahållandet av hamntjänster till och från fartyget. 7.fartyg vid ankarplats: ett fartyg i en hamn eller ett annat område under en hamns jurisdiktion, men inte vid kaj, som utför samverkan mellan fartyg och hamn. 8.inspektör: en offentligt anställd tjänsteman eller annan per son som är godkänd av en medlemsstats behöriga myndig het för att utföra hamnstatsinspektioner och som är an svarig inför den behöriga myndigheten. 9.behörig myndighet: en sjöfartsmyndighet med ansvar för hamnstatskontroll i enlighet med detta direktiv. 10.nattetid: varje period enligt definition i nationell lagstiftning som i varje fall måste omfatta tiden mellan midnatt och . 11.inledande inspektion: en inspektörs besök ombord på ett fartyg för att kontrollera att de krav som följer av tillämp liga konventioner och förordningar är uppfyllda, åtminsto ne inbegripet de kontroller som anges i artikel 13.1. 12.mer ingående inspektion: en inspektion genom vilken farty get, dess utrustning och besättning under de omständig heter som närmare anges i artikel 13.3 helt eller, om detta är lämpligare, delvis görs till föremål för en undersökning av mer djupgående karaktär som avser fartygets konstruk tion, utrustning, bemanning, boende- och arbetsförhållan den samt efterlevnaden av de driftsanvisningar som gäller ombord. 13.utökad inspektion: en inspektion som minst omfattar de punkter som anges i bilaga VII; en utökad inspektion kan inbegripa en mer ingående inspektion om det finns otvetydiga skäl för detta i enlighet med artikel 13.3. 14.klagomål: information eller rapport från en person eller organisation som har ett legitimt intresse av fartygets sä kerhet, inbegripet säkerhets- eller hälsorisker som kan drabba besättningen, boende- och arbetsförhållanden om bord och förhindrande av förorening. 15.kvarhållande: ett formellt förbud för ett fartyg att gå till sjöss på grund av påvisade brister som var och en för sig eller tillsammans medför att fartyget inte är sjövärdigt. L 131/62 Europeiska unionens officiella tidning 16.tillträdesförbud: ett beslut utfärdat till ett fartygs befälhavare, det företag som ansvarar för fartyget och flaggstaten, ge nom vilket de underrättas om att fartyget kommer att vägras tillträde till alla gemenskapens hamnar och ankar platser. 17.driftsförbud: ett uttryckligt förbud för ett fartyg ett fortsätta driften på grund av påvisade brister som var och en för sig eller tillsammans skulle göra den fortsatta driften riskfylld. 18.företag: fartygets ägare eller någon annan organisation eller person, såsom den driftsansvarige eller den som hyr far tyget utan besättning, som har övertagit fartygsägarens ansvar för fartygets drift och som därvid gått med på att överta de skyldigheter och det ansvar som föreskrivs i internationella säkerhetsorganisationskoden (ISM-koden). 19.erkänd organisation: ett klassificeringssällskap eller annat pri vat organ som på en flaggstats administrations vägnar utför föreskrivna uppgifter. 20.föreskrivet certifikat: certifikat utfärdat av en flaggstat eller på dess vägnar i enlighet med konventioner. 21.klasscertifikat: ett dokument som styrker överensstämmelse med Solas 74, kapitel II-1, del A-1, regel 3-1. 22.inspektionsdatabasen: informationssystemet som bidrar till genomförandet av systemet för hamnstatskontroll inom gemenskapen och som avser uppgifterna om inspektioner som utförts i gemenskapen och . Detta direktiv ska gälla varje fartyg som anlöper en med lemsstats hamn eller ankarplats, liksom dess besättning, för att upprätta samverkan mellan fartyg och hamn. får besluta att de hamnar och ankarplatser som om fattas av denna punkt inte ska inbegripa hamnar och ankarplat ser belägna i de utomeuropeiska departement som avses i arti kel 299.2 i fördraget. Om en medlemsstat inspekterar ett fartyg som finns i vatten inom dess jurisdiktion, men inte i en hamn, ska det betraktas som en inspektion i enlighet med detta direktiv. Inget i denna artikel ska påverka rätten för en stat att ingripa med stöd av gällande konventioner. Medlemsstaterna får avvika från bestämmelserna i detta direktiv om de inte har kusthamnar och kan intyga att av det totala antalet enskilda fartyg som under de tre föregående åren anlöpt deras flodhamnar är det som är fartyg som omfattas av detta direktiv. Medlemsstater utan kusthamnar ska senast dagen för införlivan det av direktivet meddela kommissionen det totala antalet fartyg som anlöper deras hamnar under ovan nämnda treårsperiod och ska informera kommissionen om senare ändringar i ovan nämnda siffror. 2.För fartyg med bruttodräktighet under 500 ska medlems staterna tillämpa de bestämmelser som gäller enligt en tillämplig konvention och, om ingen konvention är tillämplig, vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att fartyget inte på ett påtagligt sätt utgör en fara för säkerhet, hälsa eller miljö. Vid tillämpning av denna punkt ska medlemsstaterna söka väg ledning i bilaga 1 till . 3.Vid inspektion av ett fartyg från en flaggstat som inte är part i en konvention ska medlemsstaterna se till att ett sådant fartyg och dess besättning inte behandlas fördelaktigare än ett fartyg som är från en flaggstat som är part i konventionen i fråga. 4.Fiskefartyg, örlogsfartyg, räddningsfartyg, primitivt kon struerade träfartyg, fartyg i statens tjänst som inte används kommersiellt och fritidsbåtar som inte används i handelssjöfart ska inte omfattas av detta direktiv. 1.Medlemsstaterna ska vidta alla de åtgärder som är nöd vändiga för att lagligen kunna utföra de inspektioner som anges idetta direktiv ombord på utländska fartyg i enlighet med inter nationell rätt. 2.Medlemsstaterna ska ha lämpliga behöriga myndigheter som tilldelas erforderligt antal anställda, i synnerhet kvalificerade inspektörer, till exempel genom rekrytering, för genomförandet av fartygsinspektioner, och ska vidta lämpliga åtgärder för att se till att de utför sina åligganden i enlighet med detta direktiv, framför allt att de finns tillgängliga för att genomföra de in spektioner som krävs enligt detta direktiv. Europeiska unionens officiella tidning L 131/63 Inspektionssystem och årlig inspektionsplikt 1.Medlemsstaterna ska utföra inspektioner i enlighet med de urvalsregler som anges i artikel 12 och bestämmelserna i bilaga I. 2.För att fullgöra sin årliga inspektionsplikt ska varje med lemsstat a)inspektera alla fartyg av prioritet I enligt artikel 12 a som anlöper dess hamnar och ankarplatser, b)genomföra ett totalt antal inspektioner av fartyg av prioritet I och prioritet II enligt artikel 12 a och b som motsvarar minst dess andel av det totala antal inspektioner som ska genomföras i gemenskapen och i . Varje medlemsstats inspektionsandel ska grunda sig på det antal enskilda fartyg som anlöper den berörda medlemsstatens hamnar i förhållande till det totala antalet enskilda fartyg som anlöper hamnar i varje stat inom gemenskapen och i . För att beräkna hur stor andel av det totala antalet in spektioner som ska genomföras i gemenskapen och i och som anges i punkt 2 b, ska inte fartyg på ankarplats räknas, såvida inte den berörda medlemsstaten förskrivit något annat. Närmare villkor för fullgörande av inspektionsplikten En medlemsstat som underlåter att utföra de inspektioner som krävs enligt artikel 5.2 a, fullgör sin plikt i enlighet med den bestämmelsen, om sådana underlåtna inspektioner inte översti ger a)av det totala antalet fartyg av prioritet I med hög risk profil som anlöper dess hamnar och ankarplatser, b)av det totala antalet andra fartyg av prioritet I utan hög riskprofil som anlöper dess hamnar och ankarplatser. Utan hinder av procenttalen i a och b ska medlemsstaterna prioritera inspektion av de fartyg som enligt information från inspektionsdatabasen sällan anlöper hamnar i gemenskapen. Utan hinder av procenttalen i a och b, för fartyg av prioritet I som anlöper ankarplatser ska medlemsstaterna prioritera inspek tion av de fartyg med hög riskprofil som enligt information från inspektionsdatabasen sällan anlöper hamnar i gemenskapen. Villkor som medger en balanserad fördelning av inspektioner inom gemenskapen 1.En medlemsstat, i vilken det totala antalet besök av fartyg av prioritet I överstiger den inspektionsandel som avses i arti kel 5.2 b, ska anses fullgöra sin plikt om antalet inspektioner av fartyg av prioritet I som utförs av den medlemsstaten minst motsvarar en sådan inspektionsandel och om den medlemssta ten inte underlåter att inspektera av det totala antalet fartyg av prioritet I som anlöper dess hamnar och an karplatser. 2.En medlemsstat, i vilken det totala antalet besök av fartyg av prioritet I och prioritet II understiger den inspektionsandel som avses i artikel 5.2 b, ska anses fullgöra sin plikt om den medlemsstaten utför det antal inspektioner av fartyg av prioritet I som krävs enligt artikel 5.2 a och inspektioner av av det totala antalet fartyg av prioritet II som anlöper dess hamnar och ankarplatser. 3.Kommissionen ska vid sin översyn enligt artikel 35 sär skilt undersöka denna artikels inverkan på inspektionsplikten, med beaktande av den sakkunskap och erfarenhet som vunnits i gemenskapen och enligt . Översynen ska beakta målsättningen att inspektera alla fartyg som anlöper gemenska pens hamnar och ankarplatser. När så är lämpligt ska kommis sionen föreslå ytterligare åtgärder i syfte att förbättra effektivi teten i det inspektionssystem som tillämpas i gemenskapen och, vid behov, en ny översyn av denna artikels inverkan . Uppskjutande av inspektioner och exceptionella omständigheter En medlemsstat får besluta att uppskjuta inspektionen av ett fartyg av prioritet I i följande fall: a)Om inspektionen kan utföras vid fartygets nästa besök i samma medlemsstat, förutsatt att fartyget inte anlöper någon annan hamn i gemenskapen eller i och uppskjutandet inte varar än . b)Om inspektionen kan utföras i en annan anlöpshamn inom gemenskapen eller i , förutsatt att den stat där en sådan anlöpshamn är belägen har samtyckt till inspektionen i förväg. L 131/64 Europeiska unionens officiella tidning Om en inspektion skjuts upp i enlighet med punkt a eller b och registreras i inspektionsdatabasen, ska en utebliven inspektion inte räknas som en utebliven inspektion för de medlemsstater som sköt upp den. När en inspektion av ett fartyg av prioritet I inte genomförs, ska det berörda fartyget dock inte undantas från inspektion nästa gång det anlöper en hamn i gemenskapen, i enlighet med detta direktiv. Om en inspektion av operativa skäl inte genomförs av ett fartyg av prioritet I ska det inte räknas som en utebliven in spektion, förutsatt att skälet till att inspektionen uteblev regi streras i inspektionsdatabasen och någon av följande exceptio nella omständigheter föreligger: a)När den behöriga myndigheten anser att utförandet av in spektionen kan utgöra en risk för inspektörernas, fartygets, besättningens eller hamnens säkerhet eller skada den miljön. b)När fartygsbesöket äger rum enbart . I detta fall ska medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att se till att fartyg som regelbundet anlöper kan bli inspekterade på lämpligt sätt. 3.Om inspektion av ett fartyg vid ankarplats inte utförs, ska detta inte räknas som en utebliven inspektion i följande fall: a)När fartyget inspekteras i en annan hamn eller vid en annan ankarplats i gemenskapen eller i i en lighet med bilaga I . b)När fartygsbesöket äger rum enbart eller besöket är för kort för att inspektionen ska kunna utföras på ett till fredsställande sätt, förutsatt att skälet till den uteblivna in spektionen registreras i inspektionsdatabasen. c)När den behöriga myndigheten anser att utförandet av in spektionen kan utgöra en risk för inspektörernas, fartygets, besättningens eller hamnens säkerhet eller skada den miljön, förutsatt att skälet till den uteblivna inspektionen registreras i inspektionsdatabasen. De åtgärder som avser att ändra icke väsentliga delar av detta direktiv genom att komplettera det med avseende på be stämmelserna för genomförande av denna artikel ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 31.3. 1.När ett fartyg som i enlighet med artikel 14 kan bli före mål för utökad inspektion är på väg till en hamn eller ankar plats i en medlemsstat ska den driftsansvarige, agenten eller befälhavaren anmäla dess ankomst i enlighet med bestämmel serna i bilaga III. 2.Vid mottagandet av den anmälan som avses i punkt 1 i denna artikel och i artikel 4 i och rådets direktiv /59/EG av om inrättande av ett övervaknings- och informationssystem för sjötrafik i gemenska pen (1) har tagits emot, ska hamnmyndigheten eller -organet, eller den myndighet eller det organ som utsetts för detta ända mål, vidarebefordra informationen till den behöriga myndighe ten. 3.All kommunikation som föreskrivs i denna artikel ska om möjligt ske i elektronisk form.