sou · GYB330 · 2010-05-04 00:00:00 — En sådan person kan utses inom företaget, varför kostnaderna för detta förslag torde vara begränsade. Även små företag kommer att bära dessa kostnader. Det är dock inte orimligt att anta att dessa uppgifter blir mindre tidskrävande på ett litet företag då omfattningen av deras verksamhet torde vara mer begränsad. För att underlätta tillträde till elnäten ska elnätsföretagen avge motiverade beslut i de fall de vägrar tillträde för tredje part till nätet eller vägrar överföra el för annans räkning på sitt nät. Syftet med bestämmelsen är underlätta hanteringen av sådana fall dels genom att underlätta för den part som vägrats tillträde att bedöma om det finns möjlighet att klaga på beslutet, dels underlättas hanteringen av eventuella överklaganden. Då ett icke-diskriminerande tillträde till nätet är en av grundbultarna i en väl fungerande marknad för el, synes kostnaderna för att även formellt sett redogöra för motiven för ett vägrat tillträde vara befogade. Utredningens förslag att ska utvär- dera införandet av smarta mätare för el och naturgas föranleder inga kostnader för företagen. Sådana kostnader kan komma att uppstå i ett senare skede beroende av vad Energimark- nadsinspektionens analys utmynnar i. I detta sammanhang är det viktigt att hålla isär el- och naturgasmarknaderna, då förhållandena skiljer sig åt på ett flertal punkter mellan dessa marknader. Exem- pelvis finns det ett begränsat och sjunkande antal gaskunder, medan det finns ett stort antal elkunder. Det är även förhållandevis få företag som är verksamma på naturgasmarknaden jämfört med elmarknaden. Införandet av smarta mätare är dock av intresse även från samhällets perspektiv då införandet av sådana mätare tillsammans med en förhållandevis snabb återkoppling av konsumtionsdata förväntas leda till en mer effektiv, och prismedveten användning av energi även hos konsumenter. Det kan även finnas ett kostnads- incitament från politiskt håll för att styra energiförbrukningen på Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag ett sådant sätt att risken för effekttoppar minskar och därmed behovet av gemensamt finansierade effektreserver minskar. Vissa delar av de redovisade förslagen skulle med fördel kunna hanteras genom standardiserade lösningar. Det finns därmed potentiella kostnadsbesparingar i genomförande i de fall bransch- organisationerna kan bistå i sådana delar. Detta skulle kunna bidra till att minska vissa av de administrativa kostnader som utredning- ens förslag kommer att ge upphov till för de berörda företagen. Utredningen har även lagt förslag som rör reglerna kring åtskill- nad på naturgasmarknaden. Ett av utredningens förslag innebär att naturgaslagen kompletteras med en bestämmelse som anger att ett företag som bedriver överföring av naturgas inte får bedriva produktion och/eller handel med naturgas eller annan typ av gas som är tekniskt möjlig och säker att föra in i naturgassystemet. Den del av bestämmelsen som är ny rör produktion och omfattar även biogas- produktion. Syftet är här att upprätthålla strikta krav på åtskillnad mellan nätföretag och konkurrensutsatt verksamhet då biogas kan utgöra sådan gas som kan överföras via naturgasnätet. Bestämmel- sen medför bl.a. att kostnader förenade med biogas tydliggörs och inte kan döljas inom ramen för tarifferna. Utredningen bedömer att bestämmelsen teoretiskt sett skulle kunna komma att beröra ett fåtal företag. Liknande bestämmelser finns redan på elmarknaden. Kraven på åtskillnad föreslås även omfatta krav på åtskillnad mellan elnätsverksamhet och produktion och/eller handel med gas, respektive åtskillnad mellan gasnätsverksamhet och produktion och/eller handel med el. Detta regelverk kommer att röra ett begränsat antal företag i , då den svenska gasmarknaden är av begränsad omfattning både geografiskt och vad gäller markna- dens omfattning. Dock träffas ett mindre antal energiföretag som bedriver verksamhet längs de naturgasledningar som finns främst i västra och som bedriver verksamhet på elmarkna- den. Förslaget kan komma att innebära vissa administrativa kostna- der för eventuellt berörda företag. Utöver förslagen om åtskillnad ovan lägger utredningen bl.a. följande två förslag som enbart berör naturgasmarknaden. Här föreslår utredningen att det ska införas bestämmelser om slutna dis- tributionssystem i naturgaslagen. Ett slutet distributionssystem ska vara undantaget från kravet på koncession och kravet på tredje- partstillträde. Tarifferna ska endast prövas om någon av användarna begär det. Förslaget är utformat för att bidra till att befästa dagens väl fungerande praxis som de bidrar till en ökad tydlighet Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag och långsiktighet för marknadens aktörer. Förslaget bedöms där- med inte medföra några mer konkreta konsekvenser för de berörda företagen. Vad beträffar lagring av naturgas föreslår utredningen att en bestämmelse införs i naturgaslagen som anger att tillsynsmyndig- heterna ska samråda med systemanvändarna i samband med utarbe- tandet av tarifferna för lager och för lagring i transmissionsledning eller metoderna för deras fastställande. Detta kommer att innebära en administrativ kostnad för de berörda företag som utgörs av fysiska och juridiska personer som levererar till eller får leveranser från systemet. Denna administrativa kostnad får anses uppvägas genom möjligheten att lämna synpunkter på villkoren för användandet av en resurs av betydelse för de berörda företagen. Utredningen utgår även från att ett sådant samråd är frivilligt för det enskilda företaget och att det därmed är upp till företaget att avgöra om det vill acceptera kostnaderna för att delta. Transmissionsföretag, m.fl. berörda företag, kommer dock också att tvingas hantera sina respektive ansökningar om certifiering samt löpande säkerställa att underrättas om förändringar i sådana förhållanden som ligger till grund för certifieringen. Detta kommer att åsamka företagen administrativa kostnader för hanteringen av ansökan. Det finns dock inga alterna- tiv till att genomföra bestämmelserna om certifiering som är att se som viktiga från ett europeiskt perspektiv då de avses bidra till att åtskillnadsreglerna vad gäller transmissionsföretag upprätthålls. Kostnaden torde även bli begränsad då det räcker med en ansökan. Vilka kostnader företagen kan komma att få för den löpande upp- följningen och vid förändringar av förhållanden som kan påverka certifieringen är beroende av de föreskrifter som Energimarknads- inspektionen föreslås kunna utfärda. Då myndigheten utfärdar föreskrifter görs en särskild konsekvensanalys av dessa. För de företag som inte uppfyller villkoren för certifiering blir konsekvenserna mer omfattande och kostnaderna större. Utred- ningen har inte möjlighet att bedöma omfattningen av konsekven- serna eller kostnadernas storlek då dessa kommer att bero av hur ett sådant företag väljer att hantera situationen. Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag Bland de företag som berörs av utredningens förslag ingår både stora och små företag. El- och gasmarknadsdirektiven ger här vissa möjligheter att undanta företag från vissa krav om de har färre än 100 000 anslutna kunder. tillämpar detta undantag implicit på gasmarknaden och explicit på elmarknaden. Detta innebär att det enbart är ca fem av de större företagen på elmarknaden som inte omfattas av undantaget, och som därmed måste tillämpa regel- verket fullt ut. Utredningen har föreslagit en översyn av gränsen för vilka företag som ska omfattas av undantaget på elmarknaden. Syftet med över- synen är inte att de allra minsta företagen ska omfattas av det mest rigorösa regelverket utan snarare att undantaget bättre ska avspegla de faktiska förhållandena på den svenska marknaden där undanta- get omfattar alla utom ca fem företag. Översynen syftar till att fastställa en lämplig gräns för undantaget givet svenska förhål- landen. Utredningen förutsätter att man därvid kommer att beakta de små företagens förutsättningar och kostnader för att uppfylla villkoren. De små företagens intressen måste dock även här vägas mot samhällets intresse att värna både marknadens funktion och kunderna på elmarknaden. Utredningen har även valt att undanta företag med färre än 100 000 kunder från förslaget att elnätsföretag ska ange avsändaren vid kommunikation och varumärkesprofilering. Därmed omfattas endast ca fem företag av dessa bestämmelser, och det rör sig därmed om stora företag. Flertalet av utredningens förslag träffar dock såväl stora som små företag på el- och naturgasmarknaderna. Flertalet av förslagen som diskuteras ovan syftar till att stärka eller tydliggöra konsu- menternas ställning på marknaden. Detta innebär att det från samhällets sida finns ett intresse av att säkerställa att konsumen- terna i möjligaste mån åtnjuter samma nivå av skydd oberoende av storleken på det beröra el- och gashandelsföretaget respektive el- eller gasnätsföretaget. Vid genomförandet av bestämmelserna i det tredje inre marknadspaketet har utredningen sökt begränsa antalet tillkommande regler genom att i möjligaste mån utgå från sådana lösningar som redan fungerar och att anpassa dessa lösningar till bestämmelserna i direktivet. Utredningen har löpande övervägt förslagens effekter på små företag och är medveten om att vissa av förslagen ovan är mer kostnadsdrivande. Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag gjort bedömningen att det aktuella regelverket bör anpassas på föreslaget sätt för att bestämmelserna i det tredje paketet ska anses vara genomförda. De små företagen träffas i princip av samma kostnader och konsekvenser som träffar större företag, se genomgången ovan. Utredningen är medveten om att dessa kostnader kan upplevas som mer betungande av mindre företag, men har gjort bedömningen att förslagen är motiverade från ett helhetsperspektiv. I ellagen respektive naturgaslagen kan en konsument bara vara en fysisk person till vilken el eller naturgas överförs eller levereras huvudsakligen för ändamål som faller utanför näringsverksamhet. Direktiven talar ibland om konsumenter i den bemärkelse som ordet har i det svenska regelverket, ibland om kunder varvid avses samtliga kunder, dvs. både juridiska och fysiska personer. Vissa av utredningens förslag berör bara konsumenter medan andra berör hela kundkollektivet. En tydlig trend i det tredje inre marknadspaketet för el och naturgas är ett utökat skydd för kunderna, och då särskilt konsu- menterna. Bestämmelser som ger uttryck för detta skydd återfinns främst i artikel 3 samt bilaga I i elmarknadsdirektivet respektive gasmarknadsdirektivet. Direktivens bestämmelser omfattar ett flertal åtgärder som för svenskt vidkommande hante- ras genom de allmänna avtalsvillkor som tagits fram gemensamt av branschorganisationerna och . De villkor som även omfattas av direktivens bestämmelser förs nu in i ellagen respek- tive naturgaslagen. Härigenom kommer de nya bestämmelserna i dessa lagar att träffa samtliga berörda el- och gashandelsföretag samt el- och gasnätsföretag. Detta kommer att bidra till att förbättra skyddet för konsumenterna bl.a. genom att förtydliga konsumenternas rättigheter. Genom de nya bestämmelser som införs i el- och naturgaslagen är en enskild konsument inte beroende av att hans eller hennes el- eller gasföretag själv väljer att använda sig av de allmänna avtalsvillkoren. Detta bidrar till att för- stärka regelverket för konsumentkollektivet som helhet i dessa delar. Vad gäller konsumenternas avtal med nätföretagen har konsumenterna inte någon möjlighet att välja nätföretag utan måste acceptera det elnätsföretag som har koncession för nätet på Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag den plats där uttagspunkten är belägen, eller det gasnätsföretag som driver distributionsnätet till vilket konsumenten är ansluten. Därmed är det från samhällets synpunkt än mer intressant att konsumentskyddet omfattar samtliga berörda konsumenter samt är bindande. Utredningen vill dock peka på att flertalet företag dock använt sig av de allmänna avtalsvillkoren. Genom att utredningen valt att begränsa regelförändringarna, dvs. att om möjligt endast överföra befintlig branschpraxis till ellagen respektive naturgaslagen, uppfylls två syften. Dels minime- ras kostnaderna för företagen, dels minskas kostnadsökningen som i förlängningen kan förväntas bäras av el- och naturgaskunderna. Syftet med regleringen är också att öka effektiviteten bland företa- gen och därigenom bidra till att hålla nere prisökningarna. En bedömning av konsekvenserna för företagen har gjorts ovan. Förslagen omfattar bl.a. ökade informationsinsatser riktade mot konsumenterna, hänvisning på kundens faktura om var tvistlösning finns att tillgå, bestämmelser som möjliggöra snabbare byten av el- och gasleverantörer, förtydligade möjligheter att frånträda avtal vid villkorsändringar samt att principerna för att beräkna kostnaden för att frånträda tidsbegränsade avtal ska anges i avtalet. Utredningen lägger även förslag som i förlängningen syftar till att förbättra kundernas möjligheter att påverka sin energiförbruk- ning genom att konsumenterna ska få tillgång till uppgifter om sin elförbrukning en gång per kalendermånad. Härigenom förbättras konsumenternas möjligheter att påverka sin energiförbrukning genom en förhållandevis snabb återkoppling. Utredningen gör därmed bedömningen att förslagen kommer att innebära en förbättrad ställning för el- och naturgaskunder på den svenska marknaden. Det är svårt att bedöma vilka kostnads- höjningar förslagen kommer att innebära för kunderna. Utred- ningen har dock löpande beaktat kostnadsaspekterna i sitt arbete bl.a. genom att diskutera kring vilka förändringsbehov förslagen ger upphov till samt vilka resurser som kommer att krävas för att genomföra dem. I de delar förslagen ger upphov till kostnads- ökningar hos företagen kan dessa kostnader dock i slutändan komma att bäras av kunderna genom ökade el- och naturgaspriser, samt nättariffer. Vad gäller nätföretagen torde dock deras möjlig- heter att genom höjning av nättariffen kompensera för sådana kostnader begränsas av regelverket för nättarifferna, inklusive den tillsyn som ska utövas över intäktsramarna. Vad gäller el- och naturgaspriser sätts dessa på en konkurrensutsatt marknad. Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag 15.5Konsekvenser för miljö och samhälle m.m. Utredningens förslag avses förtydliga de berörda myndigheternas och företagens roller och uppgifter, som kundernas ställning stärks och förtydligas. Härigenom skapas förutsättningar att för- bättra förtroendet för marknadens funktion, dels genom att de villkor företagen har att verka under förstärks, dels genom att kundernas ställning tydliggörs. Genom ett ökat förtroende för el- och naturgasmarknaderna ökar kundernas incitament att göra aktiva val på marknaden vilket i förlängningen stärker marknadens funktion. Utredningen har i sin analys även pekat på områden på natur- gasmarknaden som bör utredas närmare i syfte att säkerställa att den lösning som senare väljs avspeglar de aspekter som är av intresse från samhället sida och då inte minst behovet av att säkerställa att den svenska naturgasmarknaden på ett effektivt sätt kan interagera med marknaderna i berörda medlemsstater. Utredningen har under sina överväganden om marknadsmodellen på den svenska naturgas- marknaden främst diskuterat kring den svenska marknadsmodellen samt en s.k. shippermodell som representerar de lösningar som är mer vanliga i andra medlemsstater. I samband med dessa diskussio- ner gjorde utredningen bedömningen att konsekvenserna av en eventuell anpassning av nuvarande marknadsmodell på den svenska naturgasmarknaden kan kräva stora resurser och vara kostnads- krävande i vart fall initialt. Utredningen gjorde bedömningen att en utredning av behovet samt konsekvenserna av en eventuell anpass- ning av marknadsmodellen bör genomföras i en separat utredning för att säkerställa att det finns utrymme för att göra en mer uttömmande analys av effekterna av valet av marknadsmodell, inte minst för samhället som helhet. Utredningen föreslår även att hanteringen av systemansvaret på naturgasmarknaden utreds i närmare detalj tillsammans med frågan om den svenska marknads- modellen. De konsekvenser som utredningen kan ta ställning till i dessa delar är det behov av resurser som krävs för att de före- slagna utredningarna ska kunna genomföras. Vilka kostnader och konsekvenser dessa i slutändan kommer att medföra är inte möjligt att ta ställning till i detta skede. Utredningen föreslår att en definition av utsatta kunder ska tas in i el- respektive naturgaslagen. Förslaget bedöms inte föranleda några kostnader då det befintliga regelverket kring anvisad leve- Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag rantör samt eventuell avstängning av el eller naturgas inte avses förändras. Utredningens förslag bedöms inte ge upphov till några effekter på miljön. Förslagen bedöms inte heller ge effekter på jämställd- heten mellan kvinnor och män, på brottsligheten och det brotts- förebyggande arbetet eller möjligheterna att uppnå de integrations- politiska målen. Inte heller bedöms förslagen få några konsekven- ser för den kommunala självstyrelsen. De kommuner som i viss mån kan komma att beröras av utredningens förslag torde vara sådana kommuner som äger och driver verksamheter på el- och naturgasmarknaderna. 15.6Finansiering av utredningens förslag Som nämnts ovan kommer Svenska kraftnäts kostnader för inter- nationellt samarbete att på samma sätt som tidigare täckas av stam- nätstariffen. I den mån detta leder till högre stamnätstariffer kommer dessa att betalas av de företag som nyttjar de svenska näten för el och naturgas samt i vart fall till en del av deras kunder. De uppgifter som därutöver åläggs rörande verkets myndighetsutövning är av begränsad omfattning och torde rymmas inom verkets befintliga ramar. Utredningen bedömer att de föreslagna uppdragen att utreda systemansvaret och marknadsmodellen för naturgas till stor del kan inrymmas i den utredningsverksamhet som bedrivs inom departe- mentet eller . Detsamma gäller för en utvärdering av den nu gällande gränsen för undantag för företag med färre än 100 000 anslutna kunder. Utredningens förslag innebär dock att Energimarknadsinspek- tionen kommer att få utökade uppgifter. Inspektionens verksamhet finansieras till övervägande del genom anslag. Energimarknads- inspektionens behov av utökade resurser föreslås därmed fortsatt finansieras genom inspektionens anslag. Inspektionens anslag föreslås också omfatta ersättningen till den kontaktpunkt som föreslås utses för konsumenterna på el- och naturgasmarknaderna. Annan verksamhet rörande både el och naturgas vid Konsumenternas elrådgivningsbyrå förutsätts dock finansieras av branschen på samma sätt som tidigare gjorts för el. De förslag som innebär ekonomiska konsekvenser för el- och gasnätsföretag samt el- och naturgashandelsföretag kommer att Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag bäras av dessa företag. I förlängningen kan detta innebära att i vart fall delar av de ökade kostnaderna förs över till kunderna. Vad gäller nätföretagen kommer dock deras tariffer att begränsas av de framtida intäktsramarna och vad gäller el- och gashandelsföretagen bedriver dessa sina verksamheter på konkurrensutsatta marknader där kunder kan välja vilken leverantör de ska anlita. 16.1Förslag till lag om ändring i ellagen (1997:857) 8 § Med utsatta kunder avses de elkonsumenter som är berättigade till bistånd enligt 4 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453). Den svenska skyddslagstiftningen i de fall en person inte kan sörja för sin egen person återfinns huvudsakligen i socialtjänstlagen (2001:453). Den definition som ska finnas i ellagen bör därför överensstämma med de överväganden som görs inom ramen för socialtjänstlagstiftningen. 2 kap. Nätkoncession m.m. Förutsättningar för meddelande av nätkoncession 10 § Nätkoncession får beviljas endast den som från allmän synpunkt är lämplig att utöva nätverksamhet. Nätkoncession för område får beviljas endast den som dessutom är lämplig att bedriva nätverksam- het inom det begärda området. Nätkoncession för en utlandsförbindelse får beviljas och inne- has av endast den som innehar nätkoncession för stamnätet eller största delen därav eller en juridisk person där denne har ett bestämmande inflytande. Nätkoncession får dock beviljas även andra om ledningen är av mindre betydelse för det samlade över- föringsnätet till utlandet. Nätkoncession får inte beviljas den som söker nätkoncession för linje och avser stamnätet eller större delen därav om inte certifiering enligt 12 kap. 14 § har beslutats. Fjärde stycket i paragrafen är nytt. Bestämmelsen innebär att certi- fiering är en förutsättning för att beviljas koncession för stamnätet eller större delen därav. Överlåtelse och upphörande av nätkoncession 18 § En nätkoncession ska återkallas helt eller delvis, 1.om en ledning eller ett ledningsnät inte längre behövs för en säker elförsörjning, 2.om staten, med stöd av 1 kap. 5 § lagen (2004:875) om särskild förvaltning av vissa elektriska anläggningar, löser in den eller de ledningar som avses med nätkoncessionen, 3.om koncessionshavaren inte längre uppfyller villkoren enligt 10 § andra stycket första meningen för att inneha nätkoncessionen, eller 4.om den som innehar koncession för linje som avser stamnätet eller största delen därav inte blir certifierad eller får certifieringen återkallad enligt 12 kap. 14 §. Frågor om återkallelse av nätkoncession prövas av nätmyndig- heten. Avser nätkoncessionen en utlandsförbindelse, prövas dock frågan om återkallelse av regeringen. Paragrafens fjärde punkt är ny. Den medför att koncessionen ska återkallas för den som har koncession för stamnätet eller största delen därav i de fall nätkoncessionshavaren inte blir certifierad i enlighet med 12 kap. 14 §. 3 kap. Nätverksamhet m.m. 1 a § En juridisk person som bedriver nätverksamhet får inte bedriva produktion av eller handel med el. Utan hinder av första stycket får produktion av el bedrivas till- sammans med nätverksamhet av samma juridiska person, om produktionen 1.uteslutande är avsedd att täcka nätförluster, eller 2.sker tillfälligt i syfte att ersätta utebliven el vid elavbrott. En juridisk person som har nätkoncession för linje som avser stam- nätet eller största delen därav får inte bedriva produktion av eller handel med naturgas. Paragrafens tredje stycke är nytt. Bestämmelsen införs i ellagen i syfte att tydliggöra att ett företag som har koncession för stam- nätet eller största delen därav inte får bedriva produktion och/eller handel med naturgas. Skyldighet att ansluta anläggning 6 § Den som har nätkoncession för linje är, om det inte finns särskilda skäl, skyldig att på skäliga villkor ansluta en elektrisk anläggning till ledningen. Om anslutning vägras, ska koncessions- havaren skriftligen motivera sitt beslut. Av motiveringen ska framgå vilka ekonomiska eller tekniska skäl som beslutet grundar sig på. Tvister om koncessionshavarens skyldigheter enligt första stycket prövas av nätmyndigheten. Beslut i ett sådant ärende ska fattas från det att ansökan kommit in till nätmyndigheten. Om myndigheten behöver ytterligare tid för att avgöra ärendet får nätmyndigheten förlänga tiden eller, om sökanden medger det, med den ytterligare tid som kan behövas för att ärendet ska kunna avgöras. beslut enligt andra stycket gäller . En tvist om villkoren för anslutning prövas inte, om det visas att ansökan om prövning kommit in till nätmyndigheten senare än efter det att nätkoncessionshavaren sänt ett skriftligt ställnings- tagande till berörd part under dennes senaste kända adress. En nätkoncessionshavare är enligt huvudregeln skyldig att ansluta den som önskar bli ansluten till sin ledning. Det kan dock finnas vissa godtagbara skäl för att inte godkänna en anslutning.