sou · GYB371 · 2010-10-27 00:00:00 — Även regeringens handlingsplan mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål behand- lar saken. och metoder i socialt arbete arbetar kontinuerligt med frågor kring kunskapsför- medling och dessa frågor tas med däri. I handlingsplanen mot prostitution och människohandel har getts det särskilda uppdraget att ta fram ett metod- material riktat till personal inom bl.a. hälso- och sjukvården, social- konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering tjänsten, skyddade boenden och på ungdomsmottagningar. Syftet med uppdraget är att höja kompetensen avseende problematiken kring personer som befinner sig i prostitution. Uppdraget ska redovisas . Stiftelsen har genom särskilda regeringsupp- drag åren 2004–2008 stått för en kunskapsförmedling kring sexuell exploatering av barn och ungdomar bl.a. till olika yrkesgrupper. Stif- telsen har i det arbetet tagit fram en förkortad version av betänkandet SOU 2004:71, Sexuell exploatering av barn i . Regeringen har –2009 gett ekonomiskt stöd till uppbyggnaden av vid . Univer- sitetet kommer att fortsätta verksamheten vid . Den har till syfte att stimulera till ökad kunskap bland olika yrkes- grupper om barnets rättigheter och tillämpning. fick ett uppdrag av regeringen att öka kunskapen om sexuell exploatering av barn och unga på Inter- net.3 Uppdraget ska vara genomfört . ska enligt uppdraget genomföra en studie kring sexuell exploatering av barn och ungdomar. Vidare ska Ungdoms- styrelsen bl.a. ta fram ett metodmaterial som kan användas av lärare och andra aktörer som arbetar med personer i åldern 13–samt ta fram utbildningar som riktar sig till personal som arbetar med barn och ungdomar och som har en samordnande och utvecklande roll för fritidsverksamhet, skola och andra relevanta kommunala verk- samheter. Här kan också nämnas de särskilda jämställdhetsinsatser i skolan som ansvarar för och där personal i skolan ska ges fort- bildning i frågor om bl.a. sexuell exploatering och sexuella över- grepp. Se mer om detta under artikel 6. Vidare anordnas det inom rättsväsendet utbildningar i frågor om övergrepp mot barn där målsättningen är bl.a. ökade kunskaper hos personal vars arbete berör barn. har åren 2007–2009 haft ett särskilt regeringsuppdrag att utforma och att i samråd med berörda myndigheter genomföra ett utbildningspro- gram för ett förbättrat bemötande av sexualbrottsoffer. Förutom personer med rätt till myndighetsutövning omfattar arti- kel 5 även personer som har regelbundna kontakter med barn inom områden som hör ihop med idrott, kultur och fritidsaktiviteter. Att reglera dessa områden med lagar och andra föreskrifter är främmande 3 Regeringens beslut (IJ 2008/1824/UF). konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering för svensk normgivningstradition. I stället är rörelser inom dessa områden av tradition fria och självständiga i förhållande till svenska staten. Här ska dock nämnas att det förekommer i andra länder, t.ex. i , att staten i lag ställer upp detaljerade villkor av olika slag för t.ex. idrottsrörelsen. I utförs dock andra åtgärder med inriktning på självreglering av dessa områden, varav vissa har an- knytning till de krav som ställs upp i artikel 5. Ett exempel är att staten villkorar rätten till statsbidrag. Det är ett viktigt syfte med statens idrottspolitik att främja en aktiv livsstil, god hälsa och sunda vanor hos alla medborgare. Ett annat övergripande syfte är att alla människor ska ha lika förutsätt- ningar att delta i idrottsaktiviteter samt att verksamheten ska främja integration, jämställdhet och god etik. En utgångspunkt är att all verk- samhet inom barn- och ungdomsidrotten som får statliga bidrag bör vara förenlig med FN:s konvention om barnets rättigheter. Riks- dagen beslöt att utöka statens mål och syften med bidraget till idrotten på så sätt, att statsbidraget för barn och ungdomar ska lämnas till verksamhet som bedrivs ur ett barnrättsperspektiv. Det har i det sammanhanget uttalats att idrottsrörelsen bör utarbeta rikt- linjer för hur denna satsning ska utformas utifrån de mål och syften som regeringen och beslutar. De ansvariga inom idrotten på olika nivåer ska därvid ha kunskap om inne- håll och förståelse för dess tillämpning så att de kan omsätta barn- rättsperspektivet i sina egna verksamheter.4 Vidare kommer den kunskapsinsamling som olika myndigheter utför genom statens försorg också de ideella organisationerna till del och bidrar till att uppmuntra medvetenheten samt höja kun- skapsnivån beträffande sexuell exploatering och sexuella övergrepp. T.ex. anges i det nämnda uppdraget till gällande sexuell exploatering att det metodmaterial som ska utarbetas även ska kunna användas av andra än skolans personal. Ungdomsstyrel- sens uppdrag innebär också att särskilt anordna en utbildningsinsats som riktar sig till företrädare för landets tjejjourer och liknande orga- nisationer som vänder sig till killar. Enligt vår bedömning uppfyller de krav som ställs upp i artikel 5.1–2. I artikel 5.3 ställs upp krav på att parterna ska vidta nödvändiga lagstiftningsåtgärder eller andra åtgärder för att säkerställa att per- soner som dömts för sexuell exploatering av eller sexuellt övergrepp 4 Se prop. 2008/09:126 s. 23 ff., bet. 2008/09:KrU8, rskr. 2008/09:243. konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering mot barn inte får tillträde till yrken vars utövanden innebär regel- bundna kontakter med barn. Enligt lagen (2000:873) om register- kontroll av personal inom förskoleverksamhet, skola och skolbarn- omsorg ska den som erbjuds anställning inom förskola, skola och skolbarnomsorg, där verksamheten bedrivs av det allmänna eller av en enskild fysisk eller juridisk person, lämna ett utdrag ur polisens belastningsregister till den som erbjuder anställningen. Genom en lagändring som trädde i kraft har personkretsen som omfattas av lagen utvidgats. Lagen omfattar numera även den som erbjuds eller tilldelas arbete inom berörd verksamhet under om- ständigheter som liknar dem som förekommer i ett anställningsför- hållande inom verksamheten. Exempel på personer i denna utvidgade krets är de som arbetar med upphandlade tjänster som städning, fastighetsskötsel och skolskjuts. Vidare omfattar lagen numera även lärarstudenter och vuxenstuderande som deltar i praktik samt per- soner som deltar i ett arbetsmarknadspolitiskt program inom be- rörda verksamheter. I samband med beredningen av den nämnda lagändringen över- vägdes om ytterligare kategorier av vuxna som befinner sig i de berörda verksamheterna ska omfattas av registerkontroll. Bland annat framfördes synpunkten att personliga assistenter, färdtjänstchaufförer och busschaufförer i linjetrafik samt föräldrar i föräldrakooperativa förskolor borde omfattas. Regeringen fann dock att den avgränsning som lades fram i propositionen var väl avvägd.5 Beträffande frågan om lämplighetsprövning av personliga assistenter fann regeringen den i och för sig vara angelägen, men anförde i propositionen att frågan får lösas i ett annat sammanhang (se nedan). Andra skäl för att avstå från en ytterligare utvidgning var enligt regeringen att en sådan re- gisterkontroll var svårgenomförbar beträffande färdtjänstchaufförer och busschaufförer i linjetrafik. Vidare anfördes att hänsynen till den vuxnes integritet väger så tungt att registerkontroll inte bör ske när det handlar om vuxnas deltagande i verksamheter där deras egna barn vistas. Enligt lagen (2007:171) om registerkontroll av personal vid så- dana hem för vård eller boende som tar emot barn gäller att den som erbjuds en anställning, uppdrag, praktiktjänstgöring eller liknande vid ett sådant hem, under omständigheter liknande dem som före- kommer vid en anställning inom verksamheten, ska lämna utdrag 2007/08:28 s. 13 f. konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering ur belastningsregistret och misstankeregistret till den som erbjuder anställningen. Frågan om registerkontroll av personliga assistenter har beretts särskilt. beslutade om en ny lag om register- kontroll av personal som utför vissa stöd- och serviceinsatser åt barn med funktionsnedsättning, SFS 2010:479. Lagen, som träder i kraft innebär att den som bedriver verksamhet enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade och utför insatser åt barn inte ska få anställa någon i verksamheten om inte utdrag ur belastningsregister har kontrollerats. Kontrollen ska också avse den som, utan att det innebär anställning, erbjuds uppdrag, praktiktjänstgöring eller liknande inom sådan verksamhet. Skyldigheten att kontrollera utdrag ur belastningsregister ska inte gälla sådan personal som inte kommer att delta direkt i arbetet med stöd- och serviceinsatser eller vid anställning av en förälder som utför insatser åt sitt barn.6 I SOU 2008:117 föreslog att en obligatorisk registerkontroll införs vid anställningsförfarandet för personal inom hälso- och sjukvården samt personer som erbjuds att utföra motsvarande arbete som uppdragstagare, liksom personal som hyrs in från bemanningsföretag. Regeringen har beslutat att inte följa utredningens förslag om registerkontroll vid anställning men har aviserat att ska få tillgång till vissa uppgifter ur belastningsregistret vid prövning av enskildas ansökan om legitima- tion m.m.7 En företrädare för har anfört att det för att uppfylla kraven i konventionen inte är tillräckligt att en register- kontroll sker utan att lagen måste innehålla ett direkt förbud mot att anställa en person som har dömts för något av de aktuella brotten. Synpunkten är berättigad eftersom registerkontrollen inte är någon garanti mot anställning. Dock är det vår bedömning att i princip uppfyller kraven i konventionen. Vi gör den bedömningen mot bakgrund av att artikel 5.3 hänvisar till den nationella rätten och därmed ger staterna möjlighet att uppfylla kraven i enlighet med nationella traditioner.8 Utformningen av de svenska reglerna på området har sin grund i den svenska arbetsrättens tradition. Regleringen av registerkontroll utgör en inskränkning av principen 2009/10:176, bet. 2009/10:SoU21, rskr. 2009/10:300. 2009/10:210. 8Se även förklaranderapporten, on the Protection of Children against Sexual Exploitation and Sexual Abuse (CETS No. 201) Explanatory Report art. 57. konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering av arbetsgivarens fria anställningsrätt. Att lagstifta om yrkesförbud vore enligt vår mening inte en lämplig väg att gå mot bakgrund av dels den arbetsrättsliga traditionen, dels med beaktande av möjlig- heterna till en förövarens rehabilitering och återanpassning i sam- hället. Inget har framkommit som ger anledning att misstänka att arbetsgivare inte fattar ett ansvarsfullt beslut, i enlighet med konventionens krav, om det har framkommit att en person som er- bjudits anställning har dömts för sexualbrott mot barn. Vi anser således att artikeln 5.3 inte föranleder några lagändringar. Vad gäller avgränsningen av vilka yrkeskategorier som ska omfattas av en reglering gällande registerkontroll överlämnar konventionen åt staterna att göra den bedömningen i enlighet med den nationella rätten. Den bedömningen måste präglas av en avvägning mellan å ena sidan intresset att minska riskerna för övergrepp och å andra sidan skyddet för den personliga integriteten. Även om vi anser att den nuvarande avgränsningen av yrkeskategorier är tillräcklig för att uppfylla konventionens krav kan det enligt vår mening ändå finnas skäl att överväga en ytterligare utvidgning av de kategorier av yrkes- utövare som omfattas av en registerkontroll, t.ex. till färdtjänst- chaufförer. Inom ramen för vårt utredningsuppdrag har vi inte haft möjlighet att utreda den frågan närmare. I sammanhanget ska nämnas att det i den allmänna debatten, bl.a. från , har framförts att det bör ske en registerkontroll av personer som i den ideella sektorn, t.ex. i idrottsföreningar, arbetar med barn. Vi anser dock inte att det finns skäl att lagstifta om en sådan registerkontroll. Ett skäl emot en sådan reglering är att den riskerar att skapa en känsla av falsk säkerhet. De flesta av de personer som döms för sexuella övergrepp har inte dömts tidigare. Dessutom ser vi svårigheter i att praktiskt genomföra en sådan kontroll mot bakgrund av den stora variation som finns i föreningars och andra ideella organisationers storlek och hur de fördelar sina ledaruppdrag. I mindre föreningar är det t.ex. inte ovanligt att ledaruppdragen fördelas ad hoc och bland föräldrar till deltagande barn. Ett annat skäl emot en sådan reglering som vi vill nämna är att en registerkontroll innebär en inte obetydlig administrativ börda för organisationerna. Förebyggande arbete på området sker enligt vår mening bäst genom att de ideella organisationerna systematiskt arbetar med att höja medvetenheten och kunskapsnivån i organisationerna i fråga om sexuell exploatering och sexuella övergrepp mot barn (jfr punkterna 1 och 2 ovan). konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering 13.3.3Förebyggande utbildning för barn Bedömning: Det krävs inte några lagändringar för att tillgodose de krav som ställs upp i konventionen när det gäller förebyggan- de utbildning för barn. Artikel 6 gäller förebyggande utbildning för barn. Där sägs att varje part ska vidta alla nödvändiga lagstiftningsåtgärder eller andra åt- gärder för att säkerställa att barn, och i gym- nasiet, får information anpassad till deras fortlöpande utveckling. Denna information, som tillhandahålls i samarbete med föräldrarna där så är lämpligt, ska ges i samband med mer allmän information om sexualitet och ska särskilt uppmärksamma riskfyllda situationer, i synnerhet dem som innefattar användningen av ny informations- och kommunikationsteknik. Av nationella styrdokument för skolan följer att verksamheten i skolan ska utformas i överensstämmelse med grundläggande och demokratiska värderingar och att var och en som arbetar i skolan ska främja aktningen för varje människas egenvärde.9 I kursplaner- na för de samhällsorienterande ämnena ingår bl.a. att diskutera och reflektera över begrepp som identitet, sexualitet, kärlek och jäm- ställdhet.10 Inom kunskapsområdet behandlas också samlevnad och relationer, människosyn och språkbruk så att möjligheten att disku- tera värdefrågor i detta sammanhang utnyttjas. Svensk lagstiftning om grundläggande fri- och rättigheter samt internationella överens- kommelser om mänskliga rättigheter, såsom FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna och , ska uppmärk- sammas och ligga till grund för eftertanke och reflektion om gemen- skap i nationellt och globalt perspektiv. Sex- och samlevnadsundervisningen är ett kunskapsövergripande ämne som ingår i kursplanerna för samhällsorienterande ämnen och biologi. Undervisningen ska ge goda kunskaper om sexuell och repro- duktiv hälsa samt ge möjlighet till diskussion om attityder, normer och värderingar när det gäller till exempel användningen av preven- tivmedel, sexuellt överförbara sjukdomar, könsroller, könsidentitet och sexuell integritet. Att information om riskerna för sexuell exploa- tering och sexuella övergrepp ska ske i undervisningen finns visser- ligen inte särkskilt utpekat i styrdokumenten. Trots det är det vår 9Skollagen (1985:1100), läroplaner och kursplaner. Se särskilt Läroplanen för det obligatoriska skolväsendet, förskoleklassen och fritidshemmet (Lpo 94), . 10Övergripande kursplan för samhällsorienterande ämnen (SKOLFS: 2000:135), . konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering bedömning att uppfyller konventionen i denna del eftersom information av detta slag ligger väl inom ramen för skolans värde- grund och då särskilt kunskapsområdena för de samhällsorienterande ämnena samt de mål som sex- och samlevnadsundervisningen har. Till dessa åtgärder kan läggas att det genom olika regeringsbeslut sker särskilda statliga satsningar med anknytning till information till barn om riskerna med sexuell exploatering och sexuella övergrepp. Exempel på satsningar som kan lyftas fram är de följande. Den statliga kommittén har drivit EU- projektet (Safety Awareness, Facts and Tools) och Det unga Internet som båda syftar till en säkrare användning av Internet bland unga. I arbetet med Det unga Internet har de genomfört konferenser och seminarier runt om i landet som riktade sig till yrkesgrupper som arbetar med barn och ungdomar för att ge stöd och inspiration till undervisning och diskussioner kring hur Internet och andra medier används och bör användas. har också spridit handlingsprogram Safer Internet Programme. Kampanjen riktade sig främst till lärare, förskollärare, skolpersonal, fritidsledare och andra som arbetar med barn och ungdomar. gav regeringen för skolutveckling i upp- drag att planera och genomföra insatser i syfte att främja jämställd- het i och motsvarande skolformer, gymnasieskolan och vuxenutbildningen.11 Den myndigheten har lagts ner och det är som i stället ansvarar för uppgiften. I uppdraget ingår att erbjuda personal i grund- och gymnasieskolan fortbildning om bl.a. sex- och samlevnadsundervisning. Utgångspunkten för de insat- serna ska vara varje flickas och pojkes rätt till kroppslig och sexuell integritet med respekt för varje människas egenvärde. Fortbildningen ska ge kunskap om hur sådana komplexa frågeställningar såsom sexuellt utnyttjande, sexuellt våld och sexuell exploatering (inne- fattande sådan exploatering som sker i (nya) digitala medier), köns- stympning samt hedersrelaterat våld och förtryck, kan diskuteras med elever ur ett jämställdhets- och rättighetsperspektiv. Uppdraget ska slutrapporteras . har som tidigare nämnts fått i uppdrag att utifrån resultatet av den forskningsstudie gällande ungas erfarenhet av sexuell exponering och exploatering på Internet som blev klar ta fram ett metodmaterial som bl.a. ska användas av 11 Regeringens beslut (U2006/9049/S). konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering lärare i högstadie- och gymnasieskolor. Uppdraget ska vara genom- fört senast . Vidare har fått i uppdrag av regeringen att –2011 genomföra särskilda insatser som främjar, stärker och sprider kunskap om skolans värdegrund.12 13.3.4Förebyggande program eller åtgärder Bedömning och förslag: Det krävs inte några lagändringar för att tillgodose de krav som ställs upp i konventionen när det gäller förebyggande program eller åtgärder. Vi konstaterar att ett be- hov att förbättra statens insatser på området finns. Vidare före- slår vi att en nationell hjälptelefonlinje för förövare bör utredas. Artikel 7 är en målsättningsbestämmelse. I den talas om parternas generella åliggande att säkerställa att personer som befarar att de kan komma att begå något av de brott som fastställs i konventionen får tillgång till brottsförebyggande program eller åtgärder. Bestäm- melsen omfattar såväl personer som inte har begått något sådant brott som personer som gjort det men inte blivit föremål för straffrätts- ligt förfarande. I artiklarna 15–17 behandlas förebyggande eller be- handlande program eller åtgärder som specifikt riktar sig till personer som är föremål för straffrättsliga förfaranden eller som har dömts. och hälso- och sjukvården har ett ansvar på om- rådet, se avsnitt 13.3.12 angående en allmän beskrivning av tillgäng- lig behandling för personer som riskerar att begå eller har begått sexualbrott mot barn. En särskild insats på området som vi här vill lyfta fram är att i vissa kommuner sedan ett tiotal år bedriver s.k. KAST-grupper (grupper för köpare av sexuella tjänster i , och ) för att motivera och assistera potentiella och aktiva sexköpare att ändra sitt beteende genom sam- tal, rådgivning och terapi. Vidare tillhandahålls brottsförebyggande program eller åtgärder för personer som riskerar att begå (eller har begått) sexualbrott mot barn inom ramen för verksamheten vid och Sexualmedicin, Universi- tetssjukhuset. Verksamheten vid och Sexual- medicin är specialiserad för manlig medicin och har det övergripande syftet att förebygga sexuell och reproduktiv ohälsa och sexuellt våld 12 Regeringsbeslut (U2009/2848/S). konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering genom att bedriva högkvalitativ diagnostik, behandling, forskning, utveckling och undervisning. Verksamheten tar emot patienter från hela landet efter remiss. Genom det särskilda regeringsuppdrag som beskrivs i avsnitt 13.3.12 kommer en redovisning att ske av av vilka tillgängliga insatser som finns för personer som begått eller riskerar att begå sexuella övergrepp mot barn, och den geo- grafiska omfattningen av dessa. Tyngdpunkten i kartläggningen ska enligt uppdraget läggas på vilka insatser som finns tillgängliga för personer som inte är föremål för åtgärder inom ramen för t.ex. kriminalvård eller sluten ungdomsvård. Som vi anger i avsnitt 13.3.12 ser vi brister i möjligheten för personer som riskerar att begå sexualbrott att få adekvat behand- ling. Vår bedömning är dock att dessa brister inte är sådana att det föreligger hinder för att tillträda konventionen. Vi kan kon- statera att ett arbete pågår inom med att åstad- komma en förbättring på området, vilket är tillfredsställande. Här ska även nämnas att det i debatten har förts fram förslag, bl.a. från företrädare från och , om en nationell hjälptelefonlinje (Helpline) dit personer som upplever att de är i riskzonen för att begå övergrepp kan ringa. Förslaget har inte genomförts och inte heller utretts närmare inom . En hjälptelefonlinje för förövare finns i . Nationellt centrum för kvinnofrid (NCK) driver Kvinnofridslinjen, en nationell stödtelefon för personer (och deras anhöriga) som utsatts för hot, våld eller sexuella övergrepp. NCK har övervägt behovet av en stöd- telefon som riktar sig till presumtiva sexualbrottsförövare men fun- nit att underlaget i torde vara för litet. har gjort en annan bedömning och funnit att ett tillräckligt underlag finns. Vi lämnar inget eget förslag i denna sak men finner det angeläget att frågan om inrättande av en hjälptelefon för personer i riskzonen att begå sexuella övergrepp utreds närmare. konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering 13.3.5Förebyggande åtgärder riktade mot allmänheten Bedömning: Det krävs inte några lagändringar för att tillgodose de krav som ställs upp i konventionen när det gäller förebyggande åtgärder riktade mot allmänheten. Artikel 8.1 är en målsättningsbestämmelse. I punkten ställs upp krav på att staterna ska främja eller genomföra kampanjer ägnade att öka allmänhetens medvetenhet. Genom kampanjerna ska allmänheten informeras om företeelsen sexuell exploatering av och sexuella över- grepp mot barn och om vilka förebyggande åtgärder som kan vidtas. Vår bedömning är att kravet är uppfyllt genom att olika myndig- heter genomför informationskampanjer på området. Som exempel kan nämnas att anordnar temadagar riktade till allmänheten och att informerar om sexuell exploatering i samband med turism och resande. Regeringen finan- sierar genom Sida ett program för att bekämpa sexuell exploatering av barn. En del av projektet är att öka allmänhetens kännedom och medvetande på området. Vidare har Stiftelsen bedrivit ett särskilt informationsprojekt samt tillhandahåller Medie- rådet och särskild information kring unga på Internet. I sammanhanget kan även lyftas fram det treåriga projekt som BUP-Elefanten13 har drivit åren 2006–2009 gällande stöd till ungdomar vilka utsatts för övergrepp och sexuell exploatering på Internet. Projektet benämns och har haft till syfte att bygga en kunskapsbas om sexuella övergrepp på barn med IT- anknytning. Även ideella organisationer informerar i frågorna. I artikel 8.2 anges att staterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att förebygga eller förbjuda spridning av material som gör reklam för de gärningar som är straffbelagda genom konventionen. I för- klaranderapporten14 framhålls att parterna i detta sammanhang måste beakta yttrandefrihetsreglerna i artikel 10 i Europakonventionen15. Artikel 10 i är en relativt allmänt hållen bestämmelse som får sitt närmare innehåll av praxis.