sou · GXB315d2 · 2010-01-01 00:00:00 — Museer som redan har ett eget formulär för lokal- och anläggningsrapport kan använda arbetsgruppens dokument som underlag för ytterligare diskussioner. Att den nedan föreslagna versionen skulle kunna leda till ett europeiskt enhetsformulär är orealistiskt, men den kan ses som ett första steg i rätt riktning. En slutgiltig standardisering förefaller ändamålsenlig bara om den baseras på en elektronisk modell, eftersom ett standardformulär för en lokal- och anläggningsrapport av det här slaget omöjligen kan innehålla alla detaljfrågor som kan komma upp i samband med en utställning. Det behövs därför en ännu mer detaljerad version, uppdelad i avsnitt och med plats för ingående detaljer på alla tänkbara områden. Den bör finnas till- gänglig på webben och kunna hämtas på olika språk så att den kan komma till nytta i hela . Ett sådant formulär kan, om det konstrueras i moduler med olika detaljnivå, göra det möjligt att sammanställa tillämpliga delar i varje tänkbart fall. Ett heltäckande elektroniskt formulär för alla behov skulle behöva presenteras och underhållas på Internet av en internationell institution, t.ex. (nätverket för europeiska musei- organisationer). Att ta fram en mer utförlig elektronisk lokal- och anläggningsrapport kräver mycket resurser, som EU kanske skulle kunna bidra med. På grund av den begränsade projekttiden har arbetsgruppen för rörlighet inte haft möjlighet att genomföra ett sådant projekt. FORMULÄR FÖR LOKAL- OCH Anläggningsrapporten bör ses som en grundversion som ger en generell bild av museet men också mer specifika upplysningar som rör utställningar. Tanken är att detta standard-formulär ska kunna användas för olika slags museer, för både större och mindre institutioner och för olika ändamål. Alla fält måste fyllas i fullständigt och alla frågor måste besvaras. LOKAL- OCH ANLÄGGNINGSRAPPORT FÖR Institutionens namn och adress UPPGIFTER OM UTSTÄLLNINGEN: Hemsida/hemsidor: UPPGIFTER OM ARRANGÖR: Huvudarrangör (institution): KONTAKPERSON: ANTIKVARIE/INTENDENT/REGISTRATOR Befattning och utbildning: Bilaga 10 SOU 2009:15 in/stryk under svaret och besvara påföljande fråga/frågor om svaret är JA. Planerar ni att göra några förändringar av utställningsområdet under presentationen? Om svaret är ja, vad för slags förändringar? Planerar ni att göra några förändringar av byggnaden innan utställningen börjar? Om svaret är ja, vad för slags förändringar? Används byggnaden även för andra ändamål? Om svaret är ja, för vilka? BYGGNADSTYP, PLATS OCH ALLMÄNNA KÄNNETECKEN Byggnadens plats och typ: Byggnadsmaterial/ytter- och Byggnadsmaterial/innertak och Ange detaljuppgifter, t.ex. framkomlighet för fordon, storlek på varuhissar, dörrhöjd och - bredd, lastbrygga under tak: Används utställningslokalen även för andra ändamål? Om svaret är ja, för vilka? Är det någonsin tillåtet att äta, dricka eller röka på utställningsområdet? RESURSER FÖR HANTERING OCH PAKETERING in/stryk under svaret och besvara påföljande fråga/frågor om svaret är JA. Vem hanterar låneföremålen? Ange befattning och utbildning Ställs låneföremålen på en tillfällig förvaringsplats? Om svaret är ja, var? Var paketeras låneföremålen/packas låneföremålen upp? Var förvaras paketerings- och transportmaterialet? Vem har hand om tillståndsrapporterna för låneföremålen? Görs det några regelbundna konserveringskontroller? Temperatur och relativ luftfuktighet i gallerier/förråd/packningsutrymmen Vad har ni för temperaturreglering /vintern? Vad har ni för temperaturreglering /sommaren? Hur regleras luftfuktigheten /vintern? Hur regleras luftfuktigheten /sommaren? Vad för slags luft-/ventilationssystem finns installerade? Kontrollsystem för temperatur och luftfuktighet. Kalibreringstyp, -nivå och -intervall: Rumstemperatur under vår/sommar (i ˚C)? Rumstemperatur /vinter (i ˚C)? Relativ luftfuktighet under vår/sommar (i ˚C)? Relativ luftfuktighet /vinter (i ˚C)? Vilken är vanligtvis den högsta temperaturvariationen Vilken är vanligtvis den högsta procentuella variationen Övervakas och registreras temperatur- och luftfuktighetsnivåerna regelbundet ? Finns det montrar med inbyggd luftkonditionering och inbyggt kontrollsystem för luftfuktighet? Om svaret är ja, precisera: Typ av belysning: Typ av belysning i montrarna: Direkt och/eller indirekt? På vilket sätt går det att justera belysningsnivån (högsta och lägsta nivå)? Typer av skyddsåtgärder mot ljus Har ni någon ljusmätare? Har ni någon UV-mätare? Hur många timmar utsätts låneföremålen Hur städas lokalerna/delar Beskriv brandskyddssystemen, inbegripet rökdetektorer, värmedetektorer, sprinklersystem m.m.: Vilken slags övervakning sker? Beskriv hur utställningsbyggnaden och föremålen skyddas under öppettid: Beskriv vilka skyddssystem som finns mot rån, intrång, vandalism etc. Tekniska/elektroniska system: Beskriv hur utställningsbyggnaden och föremålen skyddas efter stängningstid: Säkerhetspersonalens antal efter stängningstid: Tekniska/elektroniska system: Finns det några säkerhetssystem för särskilda föremål (avspärrningar, säkerhetsglas, montrar med automatiska alarm osv. Institutionens försäkring – ta med uppgifter om försäkringspaket Hur många PR-anställa har museet? Beskriv museets PR-verksamhet (i allmänhet/för utställningen): Beskriv museets pedagogiska/didaktiska program (i allmänhet/för utställningen): Beskriv museets vetenskapliga program (i allmänhet/för utställningen): utställningar med liknande föremål – från vilka museer och samlingar? Årtal Utlånande Typ av samlingar institution/institutioner Övriga uppgifter och kommentarer Markera de som ingår Allmän ritning över byggnaden som visar utställningsområdet ingångar – huvudingång och serviceingång utställningsområde(n) Undertecknarna är enligt gällande föreskrifter behöriga representanter för den berörda institutionen. Det är också de som har fyllt i denna rapport. Arkivarie/intendent/registrator/konservator – restaurator Precis som lokal- och anläggningsrapporten bör tillståndsrapporten kunna användas överallt. Av praktiska skäl bör formuläret vara kort (en sida) och passa en rad tekniker när det gäller föremålen. Det bör också ge utrymme för särskilda ytterligare upplysningar i bilaga etc. Formuläret måste alltid fyllas i fullständigt. Tillståndsrapporten är antingen en del av själva låneavtalet eller en bilaga till avtalet. Föremålets skick och möjligheten att låna ut det måste kontrolleras av sakkunnig expertis innan tillstånd ges. Villkoren för lånet måste anges i avtalet, t.ex. vad gäller krav på ljuskvalitet och ljusstyrka, och kontrollerat klimat, anvisningar för installation och presentation samt säkerhets- föreskrifter. En kort sammanfattning av de nödvändiga utställnings- villkoren i tillståndsrapporten fungerar som en påminnelse. Ett foto eller en skiss kan bifogas eller fästas på baksidan av formuläret. Tre- dimensionella föremål bör dokumenteras med ett foto från varje sida. Detaljerna bör numreras, visas eller förtydligas på fotot eller skissen. Rapporten är en allmän kortversion för alla materialgrupper. Den kan kompletteras med bilagor för andra relevanta uppgifter som är specifika för de aktuella föremålen. SOU 2009:15 Bilaga 10 Institutionens namn och adress Signatur/inv.nr: Nr på låneförteckning eller följesedel: inramad med glas/akrylglas Anvisningar för installation/presentation, säkerhetsföreskrifter Ljus: Temperatur: Relativ luftfuktighet: Övrigt (se låneavtalet för detaljer): Föremålet får endast hanteras av kurir Inga ändringar får göras utan skriftligt medgivande från långivaren. Utförlig tillståndsrapport på baksidan Rapportförfattare/datum: Långivarens namn/underskrift/datum Låntagarens namn/underskrift/datum Långivarens namn/underskrift/datum Låntagarens namn/underskrift/datum Bekräftelse på återlämnande: Institutionens namn/underskrift/datum 2 konserverat/restaurerat 11 delar som lossnat 12 delar som försvunnit, saknas 14 lösa eller flagnande färglager PM om forskning för kulturområdets behov Förslag: (Ku 2007:06) anser att forskningen för kulturområdets behov behöver utvecklas och stärkas. Museikoor- dinatorn (Ku 2007:02) ser forskningen som en central fråga för museiområdet som helhet, och delar analys. Våra förslag kan sammanfattas i följande punkter. Det bör inrättas en särskild bereda frågor som rör kulturområdets forskningsbehov, främst med avseende på de statliga och statsunderstödda verksamheternas behov. Nämnden bör disponera ett anslag för att finansiera forskning för kulturområdets behov. Vi uppskattar att anslaget bör uppgå till . Medel bör utgå för i första hand två typer av ändamål: –forskning utifrån behov och problem som identifieras inom kulturområdet, –forskningsinfrastruktur – grundläggande katalogiserings- och analysarbete för bl.a. utbildningens och forskningens behov av museer, arkiv, bibliotek och andra samlingar samt informationssystem. Beröringspunkterna med konstnärlig forskning och utveck- lingsarbete är många. Beredningen av, och anslagsfördelningen till, denna inom har diskuterats. Vi förordar därför att den konstnärliga forskningen knyts till den föreslagna kulturforsk- ningsnämnden som ett tredje huvudändamål. Anslaget bör fördelas på ett sådant sätt att det underlättar personal- och kompetensöverföring mellan högskolan och kultur- området på alla nivåer i de berörda yrkesgruppernas karriärvägar. Forskningsprojekt som inkluderar finansiering av doktorander och postdoktorsprojekt är viktiga medel för att uppnå detta. Nämnden bör vara sammansatt av representanter för kultur- områdets myndigheter och för forskarsamhället samt (under för- utsättning att den konstnärliga forskningen ingår i dess ansvars- område) för den konstnärliga högre utbildningen. Inkomna ansök- ningar bör behandlas av sakkunniga tillsatta på basis av vetenskap- lig kompetens. Ansökningar om medel till konstnärlig forskning bör dessutom behandlas av bedömare med konstnärlig kompetens. Anslaget till nämndens disposition bör delfinansieras genom de medel som anvisas till viss forskning inom utgiftsområde 17 under anslaget 28:36 Forsknings- och utvecklingsinsatser inom kulturområdet (36,). Därutöver kan ingå anslaget 27:4 Forskning och dokumentation inom medieområdet (), samt medel som anvisats till för konstnärlig forskning och utvecklingsarbete (c:a ) under utgiftsområdet 16. De sistnämnda medlen bör även fortsätt- ningsvis i första hand vara förbehållna konstnärlig forskning och utvecklingsarbete. Att omfördela kulturmyndigheternas nuvarande forsknings- medel utan att resurserna till det samlade området väsentligt ökas bedömer vi inte vara lämpligt. Det skulle innebära att flera ändamål fick konkurrera om redan knappa medel. Nämndens verksamhet och dess beslutsfunktioner bör regleras i särskild ordning av regeringen. Den bör knytas till en värd- myndighet som kan svara för dess administration. Kultur- utredningen behandlar i enlighet med sina direktiv frågan om kulturområdets förvaltningsorganisation. Lämplig värdmyndighet för den nu föreslagna forskningsnämnden bör pekas ut inom ramen för detta arbete. Vi föreslår därför att områdets forskning, i avvaktan på utredningsförslagen och bered- ningen av dessa, knyts till en befintlig myndighet. (Ku 2007:06) ska enligt sina direktiv göra en samlad översyn av kulturpolitiken, dess inriktning och arbets- former. Utredningen ska redovisa sina överväganden senast till ut- gången av . Uppdragets omfattning och den tid som avsatts för arbetet gör att utredningen enbart kan behandla frågor som kan anses vara av mera grundläggande eller strukturell betydelse för kultur- politiken. Till dessa räknar vi frågan om forskning för kulturområdets behov som vi bedömer vara av strategisk betydelse. Promemorian är beredd i samråd med Museikoordinatorn (Ku 2007:02) som ser forsk- ningen som en central fråga för museiområdet, och som delar Kultur- utredningens analys. Då beredningen inom är inriktad på att en forskningspolitisk proposition ska föreläggas har vi ansett det lämpligt att redovisa utredningens överväganden om forskning i en särskild PM. Våra överväganden bygger på gjorda uppgiftsinsamling från svenskt kulturliv och på de samtal som utred- ningen fört med intressenter inom forskningsområdet. Häri ingår företrädare för universitet och högskolor samt för den konstnärliga forskningen. har också haft överläggningar om PM:ens innehåll med företrädare för bland annat och folkminnen, (), , , () och . Våra överväganden bygger också på Museikoordinatorns arbete och dialog med företrädare för museerna. På regeringens uppdrag har kulturområdets myndigheter och institutioner vidare utarbetat särskilda kunskapsstrategier såsom ett underlag för den forsknings- politiska beredningen. Dessa har också utgjort ett viktigt underlag för våra överväganden, bl.a. för bedömningen av behoven av forsk- ning inom kulturområdet. Kulturens betydelse för samhället blir allt tydligare, inte minst i fråga om individens levnadsförhållanden och samhällets ekonomi. Kontakterna över nations- och kultur- gränser ökar. Museer och andra kulturinstitutioner påtar sig nya och mer aktiva roller i den allmänna debatten. Många förväntar sig att kulturen ska utgöra en motor i den nya tidens kreativa samhälle. länder som och betraktar man kulturen som ett strategiskt viktigt område för samhällsutvecklingen. Därför satsar man där också på forskning bl.a. inom vad som internationellt beskrivs som . Även i tas många initiativ för att i samhälls- och näringslivs- utvecklingen utnyttja kultur som en resurs för kreativitet. Enligt en rapport från Europeiska kommissionen svarade kulturområdet för av BNP.1 Ändå finns det påfallande små resur- ser för tillämpad forskning för kulturområdet. Det statliga anslaget till kultur- och mediepolitiken uppgår till runt 6,2 miljarder. Det direkta anslaget till forskning för områdets behov uppgår dock bara till c:a 40 miljoner (medieforskningen inräknad). Detta är i sin tur bara av statens totala forskningsbudget. Huvuddelen av dessa resurser går till kulturarvsområdet. RAÄ delar ut till projekt.2 Detta motsvarar av ämbetets budget. Skulle motsvarande andel av budgeten för hela kulturområdet avsättas till forskningsprojekt skulle detta innebära . Som vi ska se är inte heller kulturarvsområdets behov helhetligt täckta. Forskningsanslag i budgeten 2008 Forsknings- och utvecklingsinsatser inom Forskning och dokumentation inom socialvetenskap (FAS) för miljö, areella näringar och samhällsbyggande (FORMAS) Verket för innovationssystem () Totalt för politikområdet Forskningspolitik På många viktiga delar av kulturområdet saknas forskning. bedrivs forskning med anknytning till kulturområdet inom en mängd olika ämnen och sammanhang. För de flesta kulturinstitutioner är den humanistiska forskningen närmast till hands. 1The economy of culture in Europe, Europeiska kommissionen, 2006. 2Beslut om fördelning av FoU-medel ur anslag, beslut , RAÄ. 3Inom utgiftsområde 17, ej inkluderat i budgeten för politikområdet forskningspolitik. 4Inom utgiftsområde 17, ej inkluderat i budgeten för politikområdet forskningspolitik. relevans för kulturområdet anknyter emellertid till forskning vid i stort sett samtliga fakulteter. Kulturmiljöområdet och museerna anknyter till miljöforskningen och – via objektbevarandet – till naturvetenskapliga ämnen som kemi och mikrobiologi. I anslutning till konstområdet pågår utvecklingen av forskning om konstnärliga processer. Forskningen om kulturens betydelse för barns utveck- ling anknyter till kognitionsvetenskaplig och pedagogisk forskning medan forskningen om kultur och hälsa anknyter till medicinsk forsk- ning. Modern design och kulturuttryck som utgår från digitala media utvecklas i samspel med teknik- och systemvetenskap. Medierna studeras även i den nya och växande disciplinen medie- och kommuni- kationsvetenskap. Kulturområdet och kulturturismen tilldrar sig dess- utom en ökad uppmärksamhet inom den ekonomiska forskningen. Intresset för, och behovet av, forskning med anknytning till kulturområdet är alltså både omfattande och mångfasetterat. Den forskning som bedrivs är dock splittrad så till vida att den återfinns inom många och små miljöer utan överskådliga inbördes samman- hang. Det är påfallande hur ofta forskningsfrågor med strategisk relevans för kulturområdet och för kulturforskningen skulle behöva organiseras tvärvetenskapligt för att lättare kunna överskrida gräns- erna mellan akademiska fakulteter och discipliner. Sådan forskning är emellertid svår att finansiera inom nuvarande system. En annan sida av svårigheten att överskrida gränser är att universitetsforskningen i relativt liten utsträckning utnyttjar de resurser som finns inom kultur- området, t.ex. i form av museer, arkiv, bibliotek och andra samlingar. Vi ser ett starkt behov av en större mängd strategiskt inriktad tillämpad forskning för kulturområdets behov och av utvecklings- insatser som knyts till denna. Sådana insatser bör kunna ge ett ökat utbyte, inte minst i form av ett mer dynamiskt kulturliv. Den grund- forskning som bedrivs utifrån de prioriteringar som forskar- samhället gör är av stort värde för kulturområdet. Den kan dock enligt vår bedömning inte ersätta den forskning som utgår från de bedömningar som företrädare för kulturverksamheterna och kulturforskningen kan göra gemensamt. Bakgrunden till nuvarande förhållanden Sammanfattning: stöds sambanden mellan kultur, utbildning och forskning inte tillräckligt av den politik som förs. Det saknas organisatoriskt och ekonomiskt stöd för ett levande samspel över politikområdenas gränser. När ett särskilt kulturpolitiskt forsk- ningsanslag inrättades var detta ett viktigt initiativ till stöd för samspelet. Ansatsen har dock inte följts upp. Kulturområdet och universiteten har i stor utsträckning en gemensam historisk bakgrund, något som i återspeglas av att de sorterade under samma departement. var det alltså självklart att kulturområdets samband med forskningen till- godosågs genom löpande kontakter med den humanistiska forsk- ningen. Från tiden efter prioriterades forsk- ningen ned vid museerna och de gamla lärda ämbetsverken. De konstnärliga utbildningarna har senare skiljts från kultur- institutionerna och akademiserats. De institutioner där man bedriver forskning med relevans för kulturområdet är många och har en varierad bakgrund. Många humanistiska ämnen som helt eller delvis relaterar till kultur- området har funnits i universitetsvärlden och vid ett eller annat tillfälle (liksom de flesta andra discipliner) knoppats av från filosofiämnet. Andra ämnen, som t.ex. etnologi och arkeologi har i stället sitt ursprung inom kulturområdet. De har sedan kommit att skiljas från detta organisatoriskt först när gränsen mellan univer- sitet och kulturinstitutioner skärptes under första halvan och mitten av nittonhundratalet. Detta gäller t.ex. ämnet historia i relation till , etnografi och socialantropologi i förhållande till Etno- grafiska museet, samt etnologi i förhållande till . Medan museerna ofta rymde betydande forskningsmiljöer är det främst på som omfattande forskning bedrivs (även om mindre forsknings- miljöer också finns vid ett par andra museer). De äldre konstnärliga utbildningarna har i flera fall sin bakgrund i yrkesskolor som upprättats vid olika tillfällen och som sedan inordnats i universitet och högskolor. kan t.ex. spåras till- baka till den Söndagsritskola för Handtverkare som grundades och som senare kom att utvecklas till , numera Högskola blev den först . har å andra sidan sin bakgrund i utbildningsverksamhet. Många andra konstnärliga utbildningar har inordnats i redan existerande universitet och högskolor. Inordningen av de konstnärliga utbild- ningarna i universitetssystemet är en process som fortfarande pågår, t.ex. i form av inrättandet av konstnärliga forskarutbildningar och doktorsgrader. Med några få undantag är den forskning som har betydelse för kulturområdet nu organiserad inom universitet och högskolor medan kulturverksamheterna bedrivs inom andra institutioner. Länge fanns det ett ömsesidigt intresse för vad som hände på andra sidan skilje- linjen. Kulturinstitutionerna ansåg sig kunna räkna med att univer- sitetsutbildningen skulle ägna sig åt sådant som är relevant för dem. Andra samband gäller forskningens informationsförsörjning, t.ex. genom kulturinstitutionernas arkiv och specialbibliotek. Sådana finns inom flera institutioner bl.a. inom , National- museum, RAÄ och Teatermuseum. och landsarkiven ansvarar dessutom för historieämnets viktigaste källor. Mycket av den humanistiska forskningens grundläggande katalog- iserings- och analysarbete har länge bedrivits i nära samband med museernas samlingar och med RAÄ:s arkeologiska och antikvariska verksamhet. har universitetsforskningen och museerna inriktat sig på skilda frågeställningar. Den kontinuerliga dialogen har försvagats. Som ett försök att väga upp denna trend valde regeringen (prop. 1986/87:80 och 1989/90:90) att införa ett nytt separat anslag för forsknings- och utvecklingsinsatser inom kultur- området (nu anslaget 28:36). De medel som då anvisades riktades dels till de delar av kulturområdet där forskningsbehoven bedömdes vara störst och dels till de där de bästa förutsättningarna fanns för att få till stånd en föredömlig hantering av forskningsfrågorna. Det innebar att , RAÄ:s och behov prioriterades. Vissa smärre medel anvisades dessutom till ansvarsmuseernas forskning. Huvudtanken var att de sektorsansvariga myndigheterna skulle beställa relevant forskning från forskare vid universitet och hög- skolor. I viss kontrast till denna lösning infördes också ett särskilt anslag för forskning och dokumentation om medieutvecklingen (nu anslaget 27:4). Detta går direkt till Nordiskt informations- center för medie- och kommunikationsforskning (Nordicom) vid . Som ett resultat av dessa prioriteringar går i dag huvuddelen av de riktade forskningsmedlen dock till kultur- områdets behov till kulturarvsområdet. De relativt små ekonomiska resurserna för forskning för kultur- områdets behov är dessutom splittrade på flera aktörer. Det har aldrig funnits någon sammanhållen och strukturerad förvaltnings- organisation inom kulturområdet som skulle kunna ta ett strategiskt helhetsansvar för forskningen, även om en sådan roll diskuterades för det dåvarande . , som inrättades 1974, har inte haft någon verksamhet som mera uttalat varit orienterad mot forskning. Sedan skiljdes från har anslagstilldelningen till forskningen inom kulturområdet varit svag, med undantag av . Den borgerliga regeringen genomförde de successiva ökningar som beslutats i den närmast föregående forskningspropositionen (prop. 1989/90:90) och tillförde även ytterligare medel i sin egen forskningsproposition (prop. 1992/93:170). Denna utbyggnad skedde parallellt med regeringens satsning på strategisk forskning inom ramen för de stiftelser som bildades med pengar från löntagarfonderna (prop. 1991/92:92). Då gjordes också den s.k. kulturvetenskapliga donationen till (), en resurs som utgör en av de få finansieringskällorna för strategisk forskning med inriktning på kulturområdet. har anslaget till forsknings- och utvecklingsinsatser inom kulturområdet successivt skurits ned för att täcka besparingar och omprioriteringar inom området. Anslagsstrukturen har således låsts fast i vad som tänktes vara en etapp i ett upp- byggnadsskede. uppgår det direkta anslaget till forskning för kulturområdets behov till . Kulturområdets myn- digheter har därefter löpande argumenterat för behovet av forsknings- insatser som ett sätt att utveckla sina ansvarsområden. Anslaget till forsknings- och utvecklingsinsatser inom kulturområdet i tusental kr. Forskning för och om kulturområdets verksamheter Sammanfattning: Utredningens slutsats är att medlen för forsk- ning för kulturområdets behov inte är tillräckliga. Kulturpolitisk forskning är ett internationellt växande fält som i bedrivs i ett litet antal relativt små forskningsmiljöer.