sou · GYB335 · 2010-05-25 00:00:00 — De senare utgör tillsammans en fjärdedel (25,) av det totala antalet publikationer i det studerade forskningsfältet, att jämföra med de vetenskapliga artiklarna som utgör en knapp tiondel (9,). En kort kommentar om refererings- och citeringspraktiker inom forskningsfältet kan också vara på sin plats här. Materialets omfattning omöjliggör en noggrannare analys av dessa praktiker, men vissa tendenser framkommer ändå relativt snart vid genomläsning av publikationerna. En majoritet av alla publikationer inom fältet refererar till och citerar alla publikationstyper, utom just nämnda uppsatser. Refereringspraktiken är vidare, inom ramen för varje enskild publikation, tydligt knuten till ett särskilt ämnesområde och ibland en viss disciplin, i den bemärkelsen att endast cirka en tiondel av alla publikationer har flera referenser till andra dylika. Det är också slående hur snäv refererings- och citeringspraktiken är när det gäller allmänna kunskapsmässiga hänvisningar om kön/jämställdhet och skola, särskilt under 1990- talet. I princip centreras dessa praktiker till referenser till fyra särskilda författare (, , , ), om än en tydlig diversifiering står att finna i forskningsfältets publikationer i och med introduktionen av nya metoder, begrepp och teoretiska infallsvinklar. Den senare tendensen förstärks också av att utomnordiska referenser används mer frekvent som empiriska och teoretiska utgångspunkter från och med denna tidpunkt, även om en anglosaxisk teoritradition i sig tydligt strukturerar forskningsfältet . Sammantaget är det påtagligt hur monodisciplinär och i viss mån hierarkiserad kunskapsproduktionen är när det gäller refererings- och citeringspraktiker, om än denna uppenbart har diversifierats i och med senare års utveckling inom forskningsfältet mer generellt. Ett helt annat sätt att beskriva forskningsfältet är att närmare följa vilka forskningssubjekt som omtalas och beforskas. En kategorisering av vilka subjekt forskningen berör visar fram en intressant fördelning som visas i figur 2. Kategorierna är skapade utifrån vilket subjekt en publikation studerar. I de fall flera olika subjekt studeras görs en bedömning av vilket huvudsakligt subjekt publikationen intresserar sig för. I kategorin Lärare ingår utöver pedagoger i grund- och gymnasieskolan även fritidspedagoger, specialpedagoger och lärare på lärarutbildningen. Figur 2 Subjekt i publikationer (n=1505) Den övervägande delen av forskningsfältet rör kategorin flickor/pojkar. Därefter är det i tur och ordning lärare, elever (utan specifik könskonnotering), rektor/skolledare, lärarstuderande, samt övriga subjekt. I kategorin övriga ryms exempelvis annan ledningspersonal, delar av den administrativa personalen, konsulter, med flera. En knapp femtedel av alla publikationer saknar ett särskilt forskningssubjekt, och dessa studier behandlar då i stället policy- och organisationsfrågor, läromedel, teoretiska frågor, etc. Intressant att konstatera är vilka subjekt som helt eller nästan helt saknas i det beskrivna forskningsfältet; lokalvårdare, matbespis- ningspersonal, vaktmästare, vikarierande lärare och annan vikarierande personal, majoriteten av olika kategorier administrativ personal, elever och lärare från sameskolan, samt elever från specialskolor. 3.4Subjekt – en detaljerad bild När materialet bryts ner på mer detaljerade subjektskategorier blir det särskilt intressant att följa utvecklingen för huvudkategorin flickor/pojkar. I figur 3 beskrivs denna utveckling uppdelat på fyra olika delbegrepp. Delbegreppen har, i likhet med föregående figur, skapats genom att huvudsakligt forskningssubjekt kategoriserats för de texter som avses. Figur 3 Flickor och pojkar som subjekt i publikationer (n=678) Forskning om flickor, vilket initialt dominerar forskningsfältet, kommer successivt att ersättas av kategorin flickor och pojkar. Vad som sedan sker är att kategorin pojkar gradvis ökar från och med 1990-talets mitt och vid tidslinjens slut utgör denna en i det närmaste lika stor andel som kategorin flickor och pojkar. Kategorin flickor uppvisar å sin sida en tydlig genomsnittlig minskning fram till dagens situation med blott enstaka publikationer . Forskningsfältet har således flyttat fokus från flickor till att uteslutande och i närapå lika grad röra kategorierna flickor och pojkar respektive pojkar. Värt att notera, även om det på sätt och vis kan uppfattas som självklart, är att ytterst få exempel står att finna inom forskningsfältet där likheter mellan könen diskuteras. I stället är det uteslutande skillnader mellan flickor och pojkar som fokuseras, vilket även framkommer i de texter som enbart fokuserar den ena sidan av begreppsparet. Med andra ord produceras könsskillnad kontinuerligt som utgångspunkt av väsentliga delar av forskningsfältet, i princip uteslutande i termer av två dikotoma könskategorier även om könsskillnadens betydelser problematiseras i olika utsträckning och med olika begrepp. En annan intressant kategori att diskutera närmare är lärare. Totalt sett, och utan att ange kön, går det att spåra en tydlig förskjutning i materialet vad gäller lärarens funktion för såväl det pedagogiska arbetet som för jämställdhet. Denna förskjutning går över tre mer eller mindre tydliga positioner i termer av läraren som instrument för kunskapsförmedling (cirka 1969–1985), som präglad av sin könstillhörighet med därtill hörande erfarenheter och undervisningsförmåga (cirka 1980–1995), samt som delaktig i lärande själv och som en aktiv del i förändringsprocesser (cirka 1990–2009). Det är i huvudsak läraren som kvinna som har diskuterats och problematiserats i forskningsfältet, men tilltar ett fokus på relationer mellan kön och läraryrket mer generellt. Forskning om män och lärarprofessionen har en mer otydlig tidslinje, bland annat till följd av att frågan direkt eller indirekt har varit en politisk ambition under hela den studerade tidsperioden (och även långt ), men klart är att forskningsfältets intresse för lärare och maskulinitet, eller män som viktiga förebilder i läraryrket i sig, skjuter fart . De förskjutningar som beskrivs ovan har naturligtvis komplexa och svårtydda skäl, men några av dem är otvivelaktigt den gradvisa förskjutning av begreppet jämställdhet i sig som sker , från ett kvinnocentrerat och ur kvinnorörelsen formulerat perspektiv byråkratisering och individcentrerade idéer. Likaså kan ett forskningsmässigt fokus på pojkar som subjekt internationellt sett skönjas i figuren, vilket även går i takt med politiska förskjutningar kring diskursen om pojkar i skolan överlag. Faktum är att en betydande del av publikationerna om pojkar i skolan från senare år är en kritik av just ett överdrivet fokus på pojkar i skolan, medan motsvarande kritik av en frånvaro av fokus på kategorin flickor i skolan saknas . Ytterligare en aspekt som kan nämnas är att kategorin flickor och pojkar på intet sätt är en neutral eller icke-hierarkisk subjektskategori i forskningsfältet. Snarare är tendensen tydlig att pojkar omtalas i termer av ett och i generell bemärkelse i flertalet texter (flickor är huvudfokus, medan pojkar nämns som viktiga eller bortglömda, det anges att kunskaperna om jämställdhet även berör dem, etc.), varefter både flickor respektive pojkar blir mer relevanta som särskilda och ofta jämförbara forskningsobjekt i sig. Annorlunda uttryckt blir det normerande att alltid tala om båda kategorierna oavsett om forskningsansatsen egentligen fokuserar dem eller ej. Parallellt sker ändå ett växande forskningsintresse för pojkar som kategori i sig och då ofta med utgångspunkt i en för givet tagen kunskap om pojkars sämre resultat i skolan, med fokus på såväl särskilda ämnesområden som lärstilar, antipluggkultur, och andra specifikt pedagogiska frågeställningar. Det är dessutom tydligt att det i huvudsak är icke-normativa pojkar som beforskas av forskningsfältet, sett som helhet, och då ofta i bemärkelsen underordnade grupper, pojkar från arbetarklass, med annan etnicitet än svensk, och så vidare.2 För givet tagen är en viktig aspekt i sammanhanget, eftersom det inte är helt självklart hur pojkars prestationer i skolan ska förstås. Användningen av exempelvis begreppet underprestation när det gäller förståelsen av pojkar i det samtida forskningsfältet bör i själva verket vara en angelägen forskningsfråga i sig, snarare än att utgöra ett på förhand givet antagande för förklaringsmodeller om könsskillnader i skolan. Det är dock ofta fallet i den forskning som ryms inom det här beskrivna forskningsfältet, som internationell forskning om föreställningar om pojkars underprestation är mycket väl utvecklad och har expanderat sedan början av 1990- talet.3 Det går också att skönja en begynnande, forskningsbaserad diskussion i och kring nämnda fenomen, där särskilt frågor om vinnare, förlorare, resultat, konkurrens och liknade aspekter står i centrum för kritiska analyser. 2Jfr , 2002b, s. 42 ff. 3Jfr här med diskussionen i , 2009, s. 249–252. För en mer internationellt situerad diskussion, se t.ex. Epstein, 1998; Gorard, Rees & , 1999; , 2005; Younger, Warrington & McLellan, 2005. En av huvudaspekterna i metaanalysen rör den teoretiska utvecklingen av forskningsfältet, med betoning då på framför allt de begrepp som används för att diskutera jämställdhet i vid bemärkelse. I figur 4 presenteras den totala fördelningen i publikationerna när det gäller användningen av teoretiska begrepp i detta avseende. Figur 4 Teoretiska begrepp i forskningsfältet (n=1505) Kön och andra begrepp Kategoriseringen av begrepp för denna presentation har skett genom en läsning av framför allt teoriavsnitten i publikationerna. I många publikationer har flera begrepp använts, och för analysens räkning har då en bedömning av huvudsakligt begrepp gjorts. Den teoretiska förankringen av använda begrepp är ofta svag – det gäller faktiskt en majoritet av publikationerna – och i dessa fall har publikationen kategoriserats utifrån en bedömning av vilket begrepp som har störst relevans för förståelsen av det skrivna. Denna underteoretisering gäller särskilt texter där begreppet jämställdhet brukas utan att härledas, förklaras eller på annat sätt förankras. Ett viktigt kriterium i kategoriseringen är således användning, med vilket menas att begreppet har betydelse för analyser, men även att dess historia, teoretiska ram eller annan kontext är uttalad och/eller motiverad. Kategorin kön och andra begrepp är en sammanslagen kategori av angreppssätt som utifrån ett köns- eller genusteoretiskt perspektiv även inkluderar andra skillnadskategorier. manslagningar sker i huvudsak i två former i forskningsfältet, dels kön/genus, klass och/eller etnicitet, dels kön/genus och sexualitet. Begreppet jämställdhet är, trots utebliven kategorisering i många fall i linje med ovanstående resonemang om teoretisk förankring, det klart dominerande begreppet följt av genus, könsroll och könsskillnad. Genusbegreppet används i termer av ett könsbegrepp, men i denna sammanställning har de särskilts. Könsrolls- och könsskillnadsbegreppen är centrala och överges i takt med att teoriutvecklingen generellt kommer att centreras kring genusbegreppet, men långt in på 1990- talet förekommer fortfarande en hel del publikationer som främst diskuterar könsroller. Det senare märks tydligast i mer perifera publikationer inom forskningsfältet, det vill säga i forskningsrapporter i anslutning till offentliga utredningar, forskningsbaserad dokumentation av lokala jämställdhetsprojekt, med mera. Likaså har begreppet feminism och därtill hörande delbegrepp sin främsta förekomst , som det naturligtvis är viktigt att framhålla att begrepp som intersektionalitet (och under nästa rubrik queer, heteronormativitet och i viss mån maskulinitet) är en del av en tredje vågens feminism representerad i humanistiska och samhällsvetenskapliga forskares terminologi . I kategorin Övriga är särskilt kvinnoperspektiv, könsmaktstruktur (och andra könsmaktprefix) och i viss mån patriarkat framträdande begrepp, som här således särskilts från begreppet feminism. I de texter som saknar begrepp är det vanligtvis så att ett jämställdhets- eller enkelt könsskillnadsbegrepp framträder om än utan att utgöra ett begrepp i egentlig mening. Märkbart är ungefär var åttonde publikation saknar teoretiska begrepp i linje med ovan givna förutsättningar för kategorisering, det vill säga en uppenbar underteoretisering i forskningsfältet kan konstateras.4 är det så att teoretiseringen av begrepp ökar och sker en teoretisk diskussion i princip samtliga publikationer. dominerar anglosaxiska teoretiska traditioner nästan helt och hållet, i form av framför allt nordamerikansk och brittisk forskning såväl inom som utanför det strikt pedagogiska kunskapsområdet. sker en viss öppning av de teoretiska positionerna i takt med att postkoloniala 4 En handfull publikationer har dessutom kategoriserats som saknas, eftersom det inte går att utläsa vilket begrepp som används (se vidare under avsnitt 2.5 och diskussionen om bortfall). Ofta har dock en kombination av titel och ämnesord bildat underlag för kategorisering. perspektiv, empiriska studier från skolsystem utanför västvärlden, och andra pedagogiska traditioner uppmärksammas i större utsträckning.5 3.6Några teoretiska begrepp över tid En delvis annorlunda bild framträder när forskningsfältets teoretiska utveckling presenteras i stället. I figur 5 ges exempel på hur några för forskningsfältet centrala begrepp har använts . Några begrepp i publikationer 1995-2009 (n=609) Kön och andra kategorier Här är det perioden som fokuseras, eftersom det är först då en betydande teorigenerering inom forskningsfältet tar fart utöver den ofta generaliserade användningen av begreppet jämställdhet som nämndes i det föregående. Kritik av heteronormativitet som begreppslig utgångspunkt och en mer teoretisk inramning av begreppet queer överlappar ofta varandra, men i framställningen har dessa aspekter separerats utifrån samma kriterium som tidigare, det vill säga huvudsaklig förekomst och användning i texterna. Begreppet maskulinitet har kategoriserats som ett begrepp, 5 Jfr , 2009; , 2009. trots att det finns tämligen skilda syften med begreppet i forskningsfältet. Det gäller bland annat skillnader mellan maskulinitetsforskning som utgår från genusteori och/eller feministisk teori kontra delar av den maskulinitetsforskning som snarare är sprungen ur ett mer traditionellt mansforskningsparadigm utan motsvarande kritiska perspektiv, mansrörelsebaserad forskning, etc. Inte alldeles oväntat är det vanligast förekommande begreppet jämställdhet, tätt följt av genus, även i denna sammanställning. Men vad som kanske framträder tydligast är båda begreppens successiva minskning, eller kanske ska det i stället beskrivas som dessas successiva utfasning ur forskningsfältet. Det är nämligen tydligt att en teoretisk vändpunkt sker i och med att flera konkurrerande begrepp får fäste inom forskningsfältet. Sammantaget är det så att begreppen jämställdhet och genus endast utgör drygt hälften av det totala antalet huvudsakliga teoretiska begrepp inom forskningsfältet – att jämföra med en i det närmaste fullständig dominans endast . Utan tvivel står framför allt jämställdhetsbegreppet inför helt nya och stora utmaningar med direkta konsekvenser för frågor om skola och jämställdhet i stort, utmaningar vilka diskuteras i mer detalj i påföljande avsnitt.6 En annan intressant aspekt av forskningsfältet rör vilka fysiska rum som beforskas. I figur 6 återges fördelningen i forskningsfältet som helhet i olika relevanta kategorier. Kategoriseringen bygger här på det fysiska rum som i huvudsak beforskas eller i vilket rum en särskild beforskad aktivitet eller företeelse äger rum, samt i förekommande fall i vilket rum olika aktions- eller interventionsprojekt i huvudsak försiggår. 6 I figur 5 har begrepp som likabehandling, normkritik, antirasistisk, och motsvarande inte inkluderats då de påfallande ofta saknar en tydlig förankring i forskningsbaserad litteratur. Men givet dessa begrepp skulle nämnda utmaningar te sig än mer tydliga i sammanhanget. Figur 6 Fysiska rum i publikationer (n=944) 1,0,0, En övervägande majoritet av alla forskningspublikationer berör klassrum på olika sätt. Det är främst observationer av elever och lärare i klassrum som avses, snarare än forskning om klassrummets fysiska disposition och organisering även om exempel på dylika studier finns. Vidare märks en klar övervikt av forskning i det ämnesfokuserade klassrummet visavi andra klassrum (med lek, pyssel, samling, sång, grupparbete, självständigt arbete och andra ej lärarledda aktiviteter). Ämnesmässigt sker också en förskjutning från 1970- och då fokus i huvudsak är svenska, andra språk och i viss mån idrott, slöjd och hemkunskap till senare tids forskning om ämnen som teknik, fysik, matematik och andra naturvetenskapliga ämnen.7 En anledning till skevheten i forskningsfältet när det gäller vilket rum som beforskas rör självklart den pedagogiska forskningens dominans inom fältet i sig. Men det väcker en rad frågor som är angelägna att närma sig i det här arbetet. Klassrummets övervägande dominans när det gäller fysiska rum i forskningsfältet har naturligtvis avgörande konsekvenser för var, vem och på vilket sätt såväl forskningsbaserade som andra metoder för jämställdhet 7 Teknikämnet utgör dock ett särfall eftersom ämnesområdet fick stort fokus i samband med politiska initiativ kring flickor och teknik, men för övriga naturvetenskapliga ämnen gäller generellt ett markant ökat forskningsintresse . kommer att utformas och iscensättas. Det blir också direkt avgörande för vem eller vilka som antas kunna representera och utföra jämställdhetsarbete i olika avseenden. Intressant att fundera kring är också hur elevers faktiska tidsdisposition i skolans fysiska rum motsvaras av forskningsfältets fokus. Det vill säga, den påtagligt begränsade forskningen om skolgård, skolväg, korridor, fritidshem, skolmatsal, utflykter, studiebesök, och andra fysiska rum visar om inte annat att en konkret hierarkisering av de fysiska rummen skapas och återskapas av forskningsfältet i sig. Denna beskrivning får om inte annat starkt stöd av ovan beskrivna fördelning av vilka subjekt som helt eller delvis saknas i forskningsfältet. Det här innebär naturligtvis också, generellt uttryckt, att en redan befintlig maktordning mellan lärare–elev förstärks och normaliseras av de antaganden forskningsfältet utgår från, i den meningen att de lärarledda rummen sätts främst i publikationerna. I det här avsnittet riktas blicken mot de forskningsbaserade metoder som presenteras, diskuteras och kritiseras i forskningsfältet jämställdhet och skola, i linje med studiens andra delsyfte. Det innebär dock att flera andra metoder och tillvägagångssätt utelämnas, vilket nämndes tidigare, och då främst de metoder som inte har publicerats i enlighet med kategorierna för studiens avgränsningar (se avsnitt 2.6). Här utesluts även forskningsbaserade kartläggningar och utvärderingar av genomförda jämställdhetsprojekt och dylikt. Vid en genomgång av hela materialet i forskningsfältet kan konstateras att endast en bråkdel av publikationerna rör forskningsbaserade, direkta metoder för jämställdhet i skolan. En något större andel berör indirekta dylika. Med de förra avses då främst olika varianter av interventions- och aktionsforskning, medan de senare utgörs av exempelvis forskning om läromedel och läromedelsanvändning, genusdidaktiska analyser och beskrivningar, mer eller mindre förändringsinriktade studier kring lärar- och elevidentiteter, med mera. I analysen ställs därför två tydliga forskningsbaserade metoder i fokus. Dels metoder som (1) syftar till att direkt ändra den konkreta undervisningspraktiken eller andra praktiknära företeelser (aktions- och interventionsforskning), dels metoder som (2) indirekt syftar till att skapa ämnesrelaterade och/eller innehållsmässiga förändringar i undervisningspraktiken (forskningsbaserade analyser av läromedel och jämställdhet). De här aspekterna har valts ut eftersom de representerar det huvudsakliga, forskningsbaserade angreppssättet för att arbeta metodiskt med jämställdhet i skolan och för att de tydligt representerar två olika uppsättningar antaganden kring frågor om jämställdhet och förändring i sig. Avsnittet avslutas därefter med en sammanfattande diskussion kring en översikt över fördelar och nackdelar med olika antaganden om jämställdhet och skola vid utformandet av metoder för att bryta I denna sammanställning (se tabell 2 nedan) tas ett större grepp om hela forskningsfältets antaganden kring skillnad och förändring, i syfte att mejsla ut de olika alternativ som står till buds för att uppnå jämställdhet i någon bemärkelse i skolan. Aktions- och interventionsforskning utgör en viktig del av de forskningsbaserade metoderna för jämställdhet i skolan, trots att det finns relativt få publikationer att tillgå (totalt 31), och det av flera skäl. Forskningsinriktningen som sådan bryter medvetet av mot traditionell pedagogisk forskning i metodologiska och teoretiska avseenden. Den utgör vidare ett försök att konkret demokratisera kunskaper om och i skolan och representerar ett perspektiv där de subjekt som ingår inte är objekt som ska studeras utan i stället förstås som deltagare, medforskare, eller på andra vis som själva kärnan i forskningsprocessen. Närhet premieras framför distans, liksom förändringsprocesser sätts i förgrunden till skillnad från en statisk mätning av fenomen . Slutligen innebär aktionsforskning att särskilt lärare erbjuds möjligheter att sammanföra teori och praktik, forskning och erfarenhet, det vill säga i bemärkelsen den aktionsforskande läraren. Övergripande sett kommer denna positionering ur ett flertal olika forskningstraditioner. Aktionsforskning har utan tvivel sina rötter amerikanska och brittiska socialpsykologi.1 Forskningsfältet expanderade kraftigt och kom då att etablera sig i fyra olika inriktningar.2 I korthet är det: 1.en mer traditionell skola som intresserar sig för gruppdynamik och organisationer i vid mening utan anspråk på makt, kritik eller förändring; 2.en inriktning i Trists fotspår som utvecklar begrepp som aktionslärande och organisationsekologi, vilken syftar till att kritiskt analysera relationer inom och mellan organisationer nationellt och internationellt; 1Lewin, 1946; Trist, 1981. 2Se även , 1998, s. 15–19, för en översikt som sammanfattar den strikt pedagogiska aktionsforskningens olika positioneringar på ett delvis annorlunda vis. 3.en tredje inriktning med kopplingar till Deweys pragmatism som implementerats i i termer av olika aktionsforskningsprojekt, ofta med jämställdhetsinslag, inom framför allt förskola och grundskola;3 samt 4.en mer radikal strömning med rötter hos och med fokus på makt, skillnad och emancipation. Ur denna sistnämnda strömning har en utpräglat feministisk form av aktionsforskning mynnat.4 Det är i huvudsak en kombination av den tredje och fjärde inriktningen som finns representerad i det studerade forskningsfältet, och övergripande utmärks praktiken av lokala, klassrumsbaserade interventioner.5 Ambitionen är att skapa kunskaper vilka omsätts direkt i pedagogisk praktik och syftar till en konkret förändring av ett problem eller en situation som formulerats genom forskningsprocessen. Vidare utmärks aktionsforskning i detta avseende av viljan att problematisera etiska ställningstaganden i såväl forskningspraktiken som relationen lärare-elev. Frågor som ställs är exempelvis vem som blir kunskapsbärare och på vilka villkor. Även relationer mellan utbildningsorganisationen och lärar-elevpositioner problematiseras vanligtvis.