sou · GYB3102 · 2010-12-23 00:00:00 — Det föreligger även skillnader med avseende på tidigare registrerad sjuklighet, men dessa skillnader indikerar inte entydigt att arbetslösa och massuppsagda redan tidigare hade fler hälsoproblem, utan att det finns viktiga skillnader i hälsoproblemens karaktär. 6Massuppsägningar och arbetslöshet hade stora inkomsteffekter Innan vi beskriver hälsokonsekvenserna av massuppsägning och arbetslöshet kan det vara intressant att undersöka dess ekonomiska konsekvenser. Både arbetslöshet och massuppsägning kan innebära betydande ekonomiska förluster för de drabbade, vilket, i sin tur, kan öka risken för sjuklighet. Ett stort antal studier har visat ett positivt samband mellan inkomst och sjuklighet (se t.ex. van Doorslaer m.fl. 1997; Marmot 1999; 1999; Machenbach m.fl. 2002), vilket skulle kunna tala för en sådan ökad risk. Som vi beskrev i avsnitt 2.1, finns det dock många tänkbara mekanismer som kan ge upphov till sambanden mellan arbetslöshet, massuppsägning och sjuklighet. Effekterna på årlig arbetsinkomst åskådliggörs i figur 1 och 2 för en period av före urvalsåret och efter urvalsåret. I figurerna representerar således år noll det år under vilket individerna i studiegrupperna blev massuppsagda respektive arbetslösa. De beskrivna effekterna ska tolkas som skillnaden igenomsnittlig årsarbetsinkomst mellan studiegrupp och respektive kontrollgrupp. Från figur 1 och 2 är det tydligt att arbetsinkomsten faller kraftigt i samband med framförallt arbetslöshet, men även i samband med en massuppsägning. Kvinnor som blir massuppsagda förlorar i genomsnitt i arbetsinkomst året efter massuppsägningen, medan motsvarande siffra för män är . Efter att blivit arbetslös är fallet i arbetsinkomst ännu större. efter registrering som arbetslös hos Arbetsförmedlingen är skillnaden i genomsnitt cirka 40 000 för kvinnor och för män jämfört med dem som inte blev arbetslösa. Massuppsägningar och arbetslöshet hade stora inkomsteffekter Figurerna visar också på betydande långsiktiga effekter, framförallt bland de arbetslösa. Den genomsnittliga förlusten av arbetsinkomst är efter massuppsägning fortfarande cirka 17 000 för män och för kvinnor. efter registrering som arbetslös hos Arbetsförmedlingen är motsvarande siffror hela 49 000, respektive . Figur 1 Skattad effekt av massupsägning på årsarbetsinkomst, för män (vänster) och kvinnor (höger), i , med 95- procentiga konfidensintervall, från före massupsägningen till efter. Figur 2 Skattad effekt av arbetslöshet på årsarbetsinkomst, för män (vänster) och kvinnor (höger), i , med 95- procentiga konfidensintervall, från före arbetslösheten till efter. 7Hur påverkade massuppsägningar och arbetslöshet mortalitet och slutenvårdsutnyttjande? Vi övergår nu till huvuddelen av rapporten där vi kommer att redovisa effekterna av massuppsägning och arbetslöshet på registrerad sjuklighet i form av dödlighet och slutenvårdsutnyttjande. Vi inleder med att presentera effekterna på total dödlighet och totalt slutenvårdsutnyttjande. I tabell 5 redovisar vi effekterna av massuppsägning och arbetslöshet på total dödlighet, uppdelat på män och kvinnor och de två tidsperioderna (1–4 och 5–). Tabellen visar att massuppsägning leder till en ökad risk för förtida död på både kort och lång sikt för män. efter massuppsägningen är överdödligheten , men minskar därefter till . Riskdifferensen på respektive innebär att per 10 000 massuppsagda män, så gick 15 respektive nio män en förtida död till mötes till följd av att de blev massuppsagda. För kvinnor som blir massuppsagda finner vi också en överdödlighet, om än mindre än för män och inte heller statistiskt säkerställd. Den kortsiktiga överdödligheten är , medan överdödligheten på är . Eftersom dödligheten i arbetsför ålder generellt sett är lägre för kvinnor än för män, är effekterna för kvinnor i absoluta termer ännu mindre. Per 10 000 massuppsagda kvinnor, så kommer potentiellt tre respektive fyra Hur påverkade massuppsägningar och arbetslöshet mortalitet kvinnor att gå en förtida död till mötes till följd av att de blev massuppsagda. Tabell 5 Skattad effekt av massuppsägning respektive arbetslöshet på dödlighet. Effekten uttrycks som både riskdifferens (RD) och relativ risk (RR) uppdelat på män och kvinnor och två fyraårsperioder. 0–4 år 5–8 år 0–4 år 5–8 år 0,18*** 1,08*** -0,05 0,88*** -0,00 ***, **, och * indikerar statistisk signifikans på 1-, 5-, respektive 10-procentsnivån. Tabell 5 visar också en överdödlighet för män som drabbas av arbetslöshet. Effekten är dock mindre jämfört med den vi fann för massuppsägning, både på kort och på lång sikt. På kort sikt ökar risken för förtida död och på . Den kortsiktiga effekten är inte heller statistiskt säkerställd. För kvinnor, är effekten den motsatta. Arbetslöshet tycks, åtminstone på kort sikt, minska risken för förtida död. är dödligheten bland arbetslösa kvinnor lägre. I absoluta termer motsvarar detta dock bara 5 dödsfall per 10 000 massuppsagda kvinnor. Våra resultat för massuppsägning är i linje med ett flertal tidigare studier (se t.ex., , 2010; , 2009; Kefee m.fl., 2002). Samtliga dessa studier fokuserade dock enbart på massuppsägning i samband med arbetsplatsnedläggningar. Bara en av studierna (, 2009b) har särredovisat resultaten för män och kvinnor och fann en överdödlighet för män efter massuppsägningen som var något högre än den vi finner här, men däremot fann de inte någon statistisk säkerställd effekt för kvinnor. Våra resultaten för arbetslöshet står däremot i stark kontrast till ett flertal tidigare studier som har funnit betydligt starkare samband mellan arbetslöshet och mortalitet (se t.ex., m.fl., 2010; m.fl., 2007; , 2006). De flesta studier har dock varit begränsade till sambandet mellan arbetslös- Hur påverkade massuppsägningar och arbetslöshet mortalitet het av längre varaktighet och mortalitet och få har särredovisat resultat för män och kvinnor. Även om de flesta tidigare studier har fokuserat på mäns massuppsägning och arbetslöshet, eller inte har särredovisat eventuella skillnader mellan män och kvinnor, så tyder de få resultat som finns att tillgå på att massuppsägning och arbetslöshet har större negativa effekter på risken för förtida död för män än för kvinnor (se t.ex. , 2009b; m.fl., 2007). Det finns ett antal tänkbara förklaringar till att hälsokonsekvenserna skulle vara värre för män. En traditionell förklaring hänger ihop med skillnader i könsroller där mannen har en större försörjningsbörda och också värderar arbete högre, medan kvinnan har ett större ansvar för familj och hem (m.fl., 2004). Oavsett rollfördelning, så innebär dock mäns arbetslöshet, som vi visade i början av kapitel 6, ett i genomsnitt större inkomstbortfall, dels på grund av de allmänna löneskillnader som finns mellan män och kvinnor och dels på grund av att kvinnor i större utsträckning arbetar deltid. En annan förklaring kan vara skillnader i hur män och kvinnor hanterar negativa livs- eller vardagshändelser, dvs. skillnader i så kallat coping-beteende. Litteraturen på området har visat att män, oftare än kvinnor, uppvisar destruktiva coping-beteenden såsom ökad alkoholkonsumtion, i samband med negativa livshändelser (Tamres m.fl., 2002). En ytterligare förklaring, som är specifik för den tidsperiod vi studerar, är att även arbetande kvinnor fick en ökad sjuklighet , men att detta inte gällde män i samma utsträckning (, 2008). Detta har förklarats med, bland annat, en ökad arbetsrelaterad negativ stress bland kvinnor till följd av höjda psykiska arbetskrav och anställdas minskade beslutsutrymme, som var påtaglig i kvinnodominerade sektorer som vård, utbildning, och handel (Le Grand m.fl., 2001). I tabell 6 presenterar vi effekterna av massuppsägning och arbetslöshet på risken för att behöva sjukhusvård vid minst ett stillfälle. Om vi återigen börjar med effekterna av massuppsägning, så finner vi för män resultat som är motsatta de vi fann för dödlighet. De massuppsagda har en lägre risk att drabbas av hälsoproblem av sådan art att det krävdes vård på sjukhus. De skattade effekterna är desamma på kort och och motsvarar 1–2 procents lägre Hur påverkade massuppsägningar och arbetslöshet mortalitet För kvinnor finns ingen statistiskt säkerställd skillnad i slutenvårdsutnyttjande mellan de massuppsagda och kontrollgruppen. För arbetslöshet är effekterna på slutenvårdsutnyttjande de omvända. Bland både män och kvinnor, och både på kort och , så innebär arbetslöshet en 2–högre risk för att ha åtminstone ett slutenvårdstillfälle. Tabell 6 Skattad effekt av massuppsägning respektive arbetslöshet på slutenvårdsutnyttjande. Effekten uttrycks som både riskdifferens (RD) och relativ risk (RR) uppdelat på män och kvinnor och två fyraårsperioder. 0–4 år 5–8 år 0–4 år 5–8 år -0,28 0,98** -0,32 0,99** -0,11 1,02*** 1,02*** 1,02*** 1,03*** ***, **, och * indikerar statistisk signifikans på 1-, 5-, respektive 10-procentsnivån. Om vi jämför de relativa riskerna för slutenvård med de för dödlighet så kan de förstnämnda förefalla små. Detta är dock till viss del en konsekvens av att risktalen (för både studie- och kontrollgrupper) är mycket större för slutenvårdsutnyttjande än för dödlighet. Om man jämför riskdifferenserna, som ger ett mått på antalet personer som påverkas, så är effekterna betydligt större för slutenvårdsutnyttjande än för dödlighet. 8För vilka diagnoser är effekten störst? Vi övergår härnäst till att studera effekterna av massuppsägning och arbetslöshet på orsaksspecifik dödlighet och orsaksspecifikt slutenvårdsutnyttjande. Vi har valt att studera fem stora diagnoskategorier: cancer (särskilt rökningsrelaterad cancer), hjärt- och kärlsjukdomar (särskilt ischemiska hjärtsjukdomar och sjukdomar i hjärnans kärl), psykiska störningar, samt yttre skador (särskilt självtillfogade skador och trafikskador). I tabell 7 presenterar vi effekterna av massuppsägning på orsaksspecifik dödlighet. Vi kan här se att den totala överdödlighet vi fann tidigare bland de massuppsagda i stor utsträckning förklaras av en överdödlighet i framförallt ischemisk hjärtsjukdom, alkoholrelaterad sjukdom eller tillstånd, eller psykiska störning, som underliggande dödsorsak. På kort sikt ser vi bland kvinnor en mer än fördubblad risk för både psykiska störningar och alkoholrelaterade sjukdomar eller tillstånd, medan överdödligheten i ischemisk hjärtsjukdom är . För män är överdödligheten i ischemisk hjärtsjukdom och i alkoholrelaterade sjukdomar , medan överdödligheten med psykisk störning är , men inte statistiskt säkerställd. Bland män och finns det också en förhöjd cancerdödlighet och då framförallt vad gäller rökningsrelaterad cancer. På är överdödligheten lägre för både män och kvinnor för samtliga dessa dödsorsaker, men däremot så framträder istället en överdödlighet i sjukdomar i hjärnans kärl. Motsvarande resultat för arbetslöshet presenteras i Tabell 8. Det är tydligt att arbetslöshet resulterar i en liknande förhöjd risk för För vilka diagnoser är effekten störst? förtida död med psykisk störning eller alkoholrelaterad sjukdom eller tillstånd som underliggande dödsorsak. För män finns det dessutom en överdödlighet till följd av yttre skador, särskilt självmord och trafikskador. Även den högre risken för dödsfall i samband med trafikolyckor kan sannolikt ses som ett uttryck för psykisk sjuklighet då alkohol ofta är en bidragande faktor och en del av olyckorna också kan misstänkas vara självmord. Något förvånande finner vi också att arbetslöshet minskar cancerdödligheten, såväl för kvinnor som för män. På lång sikt kvarstår dock endast en förhöjd risk för självmord bland arbetslösa män och en förhöjd risk för alkoholrelaterad dödlighet bland arbetslösa kvinnor. Tabell 7 Skattad effekt av massuppsägning på orsaksspecifik dödlighet. Effekten uttrycks som både riskdifferens (RD) och relativ risk (RR) uppdelat på män och kvinnor, och två fyraårsperioder 1,17*** -0,01 1,22*** 1,16** -0,02 0,86* 1,18*** 1,10** 1,43*** 1,24*** 1,42** -0,00 1,34** 1,56*** 2,83** -0,00 -0,00 1,43** -0,00 2,46*** 1,89*** ***, **, och * indikerar statistisk signifikans på 1-, 5-, respektive 10-procentsnivån. För vilka diagnoser är effekten störst? Tabell 8 Skattad effekt av arbetslöshet på orsaksspecifik dödlighet. Effekten uttrycks som både riskdifferens (RD) och relativ risk (RR) uppdelat på män och kvinnor, och två fyraårsperioder. -0,07 0,72*** -0,00 -0,05 0,75*** -0,02 -0,04 0,74*** -0,01 -0,00 -0,00 -0,01 -0,00 -0,01 1,24* 1,89*** -0,00 1,92* 1,62* 1,34*** 1,26*** 1,29*** 1,35*** 1,28* 1,42*** 1,30* -0,00 1,68*** -0,00 1,80** 1,81*** ***, **, och * indikerar statistisk signifikans på 1-, 5-, respektive 10-procentsnivån. I tabell 9 och 10 övergår vi till att presentera effekterna av massuppsägning och arbetslöshet på slutenvårdsutnyttjande, med samma uppdelning i diagnoskategorier som i avsnittet ovan. Om vi börjar med effekterna av massuppsägning, som presenteras i tabell 9, så kan vi först konstatera att den lägre risk för att ha åtminstone ett slutenvårdstillfälle, oberoende av orsak, som vi fann i avsnitt 7.2, till viss del kan förklaras av en lägre risk för slutenvård med en hjärt- eller kärlsjukdom som huvuddiagnos. Resultaten visar vidare att bland de massuppsagda kvinnorna, så har något färre vårdats på sjukhus för rökningsrelaterad cancer vilket också överensstämmer med den lägre dödlighet i rökningsrelaterad cancer som vi fann tidigare. Vidare så är risken för att ha minst ett slutenvårdstillfälle för en hjärt- eller kärlsjukdom något För vilka diagnoser är effekten störst? lägre (dock inte statistiskt säkerställt) bland de massuppsagda kvinnorna, trots att vi fann en överdödlighet i dessa sjukdomar. Från tabell 9 kan vi också utläsa att risken för slutenvård med en psykiatrisk diagnos är förhöjd bland både massuppsagda män och kvinnor. För män är dessutom risken för slutenvård med en alkoholrelaterad diagnos förhöjd, medan motsvarande risk för kvinnor är lägre, och inte heller statistiskt säkerställd. Om vi övergår till resultaten för sambanden mellan arbetslöshet och orsaksspecifikt slutenvårdsutnyttjande, så visar tabell 10 att den ökade risken för slutenvård med en psykiatrisk diagnos, troligtvis kan förklara den förhöjda risken för totalt slutenvårdsutnyttjande för arbetslösa som vi fann i avsnitt 7.2. Den relativa risken varierar från , beroende på kön och tidsperiod. Från riskdifferensen kan vi utläsa att , så har närmare 180 män och 90 kvinnor per 10 000 arbetslösa, män respektive kvinnor, varit inlagda på sjukhus med psykiatriska besvär som en följd av att de blev arbetslösa. Resultaten visar också att risken för alkoholrelaterad slutenvård och slutenvård till följd av yttre orsaker (både självtillfogade skador och trafikskador) är förhöjd , för både arbetslösa män och arbetslösa kvinnor. Att vi här finner en ökad risk för slutenvård av självtillfogade skador för kvinnor, men inte en förhöjd suicidrisk i föregående avsnitt, är i överensstämmelse med att självmordsförsök är 15–20 gånger så vanligt som fullbordade självmord bland kvinnor (se , 2006). Slutligen finner vi att arbetslöshet minskar risken för slutenvård av både cancer och hjärt- och kärlsjukdomar. För vilka diagnoser är effekten störst? Tabell 9 Skattad effekt av massuppsägning på orsaksspecifikt slutenvårdsutnyttjande. Effekten uttrycks som både riskdifferens (RD) och relativ risk (RR) uppdelat på män och kvinnor, och två fyraårsperioder -0,00 -0,07 -0,02 1,10* 1,07* -0,03 0,85** -0,12 0,96** -0,11 -0,04 -0,03 -0,05 -0,03 -0,01 -0,04 0,92** -0,00 1,08*** 1,05** 1,09*** 1,06*** -0,06 -0,12 0,98* -0,01 -0,02 1,15*** 1,08*** 1,12* ***, **, och * indikerar statistisk signifikans på 1-, 5-, respektive 10-procentsnivån. Tabell 10 Skattad effekt av arbetslöshet på orsaksspecifikt slutenvårdsutnyttjande. Effekten uttrycks som både riskdifferens (RD) och relativ risk (RR) uppdelat på män och kvinnor, och två fyraårsperioder -0,13 0,86*** -0,13 0,92*** -0,17 0,92*** -0,12 0,97** -0,04 0,82*** -0,00 -0,01 -0,00 -0,19 0,92*** -0,15 0,97** -0,10 0,93*** -0,06 -0,09 0,90*** -0,04 -0,03 0,89** -0,03 Sjukdomar i hjärnans kärl -0,03 0,93* -0,01 -0,01 1,49*** 1,41*** 1,31*** 1,26*** 1,06*** 1,07*** 1,11*** 1,09*** 1,31*** 1,34*** 1,33*** 1,24*** 1,08** 1,10*** 1,15*** 1,12*** 1,58*** 1,49*** 1,61*** 1,43*** ***, **, och * indikerar statistisk signifikans på 1-, 5-, respektive 10-procentsnivån. 9Vilka grupper påverkas mest av massuppsägning och arbetslöshet? Så här långt har vi dokumenterat hälsokonsekvenserna av arbetslöshet och massuppsägning, för både kvinnor och män, med avseende på två mått på registrerad sjuklighet: dödlighet och slutenvårdsutnyttjande. I följande avsnitt undersöker vi om alla individer påverkas lika mycket eller om det finns någon grupp som påverkas speciellt mycket av arbetslöshet respektive massuppsägning. För detta syfte fokuserar vi på huruvida (o)hälsoeffekterna varierar med individens ålder, utbildningsnivå eller anställningssektor. Som tidigare delar vi upp analysen på kvinnor och män. För att undersöka om vissa åldersgrupper påverkas mer av massuppsägningar och arbetslöshet än andra har vi delat in studie- och kontrollgrupperna i tre åldersgrupper (20–, 35–, och 50–) och utfört separata skattningar för dessa grupper.1 Vi redovisar resultaten från dessa skattningar i tabell 11. Resultaten visar tydligt att överdödligheten bland både massuppsagda och arbetslösa män är koncentrerad till män i de två äldre åldersgrupperna. Detta gäller i synnerhet för individer i åldern 35– . Resultatet är i linje med ett flertal tidigare studier som har funnit att arbetslöshet bland medelålders män resulterar i en högre överdödlighet än i andra åldersgrupper (Mathers & Schofield, 1998). Man kan tänka sig ett antal förklaringar till detta mönster. En förklaring kan vara att män i den mellersta åldersgruppen (dvs. 1 Rent formellt gör vi om hela matchningsproceduren för varje åldersgrupp. Liknande matchningsprocedur används också för övriga subgruppsanalyser. Vilka grupper påverkas mest av massuppsägning och arbetslöshet? de i åldern 35–) också är de med störst försörjningsbörda, då de i större utsträckning har familj och hemmavarande barn. Konsekvenserna av arbetslöshet och massuppsägning kan då bli extra kännbara. Yngre män, däremot, kan antas ha mindre fasta utgifter (inga barn, billigare boende), som skillnaden mellan arbetsinkomst och arbetslöshetsersättning i de flesta fall torde vara mindre. På samma sätt kan äldre män också antas ha en mindre försörjningsbörda, då barnen i många fall hunnit flytta hemifrån. Om de dessutom närmar sig pensionsålder är det också möjligt att de upplever ett mindre tryck att finna ett nytt jobb. Tabell 11 Skattad effekt av massuppsägning respektive arbetslöshet på total dödlighet och totalt slutenvårdsutnyttjande. Effekten uttrycks som både riskdifferens (RD) och relativ risk (RR) uppdelat på åldersgrupp, män och kvinnor, och två fyraårsperioder. 0–4 år 5–8 år 0–4 år 5–8 år 1,13* 1,16** 1,15* 1,11*** -0,06 -0,02 -0,01 1,19*** 1,28*** -0,04 -0,04 -0,02 1,05** -0,09 0,93** -0,07 -0,31 -0,31 1,02* -0,32 0,98* -0,32 0,98* -0,04 -0,13 -0,13 -0,29 -0,22 1,03*** 1,03*** 1,04*** 1,04*** 1,04*** 1,03*** -0,05 1,02*** -0,80 0,97*** -0,06 -0,92 0,96*** -0,74 0,98** ***, **, och * indikerar statistisk signifikans på 1-, 5-, respektive 10-procentsnivån. En annan förklaring kan hänföras till vad som händer med individerna i kontrollgruppen. Kom ihåg att vi mäter effekten av att bli arbetslös, respektive att vara med om en massuppsägning, under Vilka grupper påverkas mest av massuppsägning och arbetslöshet? ett visst år jämfört med att inte drabbas under detta år. Detta innebär att vissa individer i kontrollgruppen kan drabbas av massuppsägning respektive arbetslöshet . Det finns anledning att misstänka att detta är vanligast bland de yngsta och de äldsta männen. Anledningen är att de yngsta kan missgynnas av turordningsregler, medan de äldsta kan erbjudas pensionsavtal eller drabbas av att turordningsreglerna i vissa fall kan kringgås. Allt detta innebär att man, något tillspetsat, kan säga att vi, för framförallt den yngre åldersgruppen, jämför de som blev arbetslösa och massuppsagda med de som blev det . Därmed borde också skillnaderna mellan studie- och kontrollgrupp i dessa fall vara mindre. Mot denna bakgrund är det inte heller förvånande att vi hittar de starkaste negativa effekterna av massuppsägning och arbetslöshet bland män i åldern 35–. För kvinnor är mönstret detsamma för dem som blev massuppsagda, även om de skattade effekterna inte är statistisk säkerställda för någon åldersgrupp. För arbetslösa kvinnor däremot – för vilka vi tidigare fann en lägre risk för förtida död – är den statistisk säkerställda preventiva effekten av arbetslöshet begränsad till dem i åldern 50–, även om åtminstone riskkvoterna är av samma storleksordning även för de två andra åldersgrupperna. När det gäller slutenvårdsutnyttjande finner vi att arbetslöshet resulterar i ett ökat utnyttjande hos de två yngsta grupperna medan effekten är den omvända för den äldsta gruppen. Ett högre slutenvårdsutnyttjande till följd av arbetslöshet för den yngsta åldersgruppen skulle kunna tala för att arbetslöshet trots allt har negativa hälsokonsekvenser även för de yngre, även om dessa hälsoproblem inte resulterar i en högre dödlighet. Vi övergår härnäst till att undersöka om utbildningsnivå påverkar hur starkt kvinnor och män påverkas av massuppsägning och arbetslöshet. För detta syfte har vi gjort en indelning av utbildning i tre kategorier: förgymnasial utbildning, gymnasial utbildning, och eftergymnasial utbildning. Resultaten presenteras i tabell 12. Ett negativt samband mellan utbildning och sjuklighet är väletablerat (, 1995). Det finns också en litteratur som visar att utbildning kan påverka individers möjligheter att hantera sjuklighet Vilka grupper påverkas mest av massuppsägning och arbetslöshet? (, 2002). Här ställer vi oss frågan om kan högre utbildning har en skyddande effekt mot negativa hälsokonsekvenser av massuppsägning och arbetslöshet. Resultaten visar att överdödligheten bland både massuppsagda män och kvinnor är koncentrerad till dem med lägst utbildning. För massuppsagda män och kvinnor med en högskoleutbildning, däremot, finns ingen förhöjd risk för förtida död. En förklaring till denna skillnad skulle kunna vara att de med högre utbildningsnivå har större möjligheter att snabbt finna en ny anställning, varför en massuppsägning har begränsade hälsokonsekvenser för denna grupp. En alternativ förklaring är skillnader i coping-beteende mellan låg- och högutbildade. Personer med högre utbildningsnivå reagerar, till exempel, i lägre utsträckning med ett flyktbeteende (t.ex., alkoholbruk och missbruk) och i högre utsträckning med en problemlösande coping-strategi (m.fl., 2006). Tabell 12 Skattad effekt av massuppsägning respektive arbetslöshet på total dödlighet och totalt slutenvårdsutnyttjande. Effekten uttrycks som både riskdifferens (RD) och relativ risk (RR) uppdelat på utbildningsnivå, män och kvinnor, och två fyraårsperioder 1,23*** -0,04 1,14** -0,04 1,14*** 1,08* -0,02 -0,10 0,87*** -0,10 0,92** 1,11** -0,05 0,84** -0,02 -0,05 -0,01 -0,34 -0,71 0,98** -0,69 0,97** -0,24 -0,37 0,98** -0,10 -0,10 -0,03 -0,38 0,98* -0,36 -0,15 1,02*** 1,03*** 1,04*** 1,06*** 1,03*** 1,03** 1,04*** ***, **, och * indikerar statistisk signifikans på 1-, 5-, respektive 10-procentsnivån. Vilka grupper påverkas mest av massuppsägning och arbetslöshet? För arbetslöshet finner vi inte samma mönster. Vi finner inga statistiskt säkerställda skillnader mellan utbildningsgrupperna med avseende på risken för förtida död. Både effekterna av massuppsägning, men framförallt av arbetslöshet, talar dock för att de med högre utbildning i högre utsträckning var i behov av slutenvård. Vid en första anblick skulle detta kunna motsäga den preventiva effekt utbildning hade på dödlighet.