sou · GYB362 · 2010-09-30 00:00:00 — Utskottet publicerade ett första utkast publikt på för återkoppling. Målsättningen är att ha en första version klar till . De deltagande myndigheterna kommer att via pilotprojekt utvärdera vägledningen. Delegationen har inlett arbetet med att ta fram en vägledning för webbutveckling. Fokus i arbetet ligger på att ta fram riktlinjer så att webbaserade gränssnitt kan användas av så många som möjligt på ett så enkelt sätt som möjligt. Den svenska översättningen av Förutsättningar för utveckling av e-förvaltningen standarden WCAG 2.021 är en viktig utgångspunkt liksom Vervas vägledning för 24-timmarswebben.22 Regeringens intentioner vad gäller tillgänglighet uttrycks i ett regeringsbeslut där alla sektorsmyndigheter fick i uppdrag att ta fram delmål för genomförandet av handikappolitiken.23 Inrikt- ningsmålet för området IT-politik är att tillgängligheten och användbarheten till offentliga webbplatser ska öka. Detta ska ske bl.a. genom ett ökat samarbete mellan olika aktörer och intressen- ter. Vid utveckling av offentliga e-tjänster ska användning av relevanta standarder och användbarhet beaktas i ett tidigt skede. Ett startmöte med representanter från myndigheter, kommuner och näringsliv ägde rum . Syftet med startmötet var att på en övergripande nivå identifiera vad som har hänt i Internet-världen då Vervas vägledning publicerades. Baserat på denna kartläggning kommer grundläggande principer för webbutveckling att tas fram. Principerna ska förankras i delegationens arbetsgrupp och utgör sen arbetsutskottets utgångspunkt i vägledningsarbetet. 2.7.3Myndigheters införande av IPv6 och DNSSEC Delegationens bedömning: Alla myndigheter bör påbörja sitt arbete med att genomföra en konsekvensanalys avseende införandet av IPv6. Myndigheterna bör också ha infört IPv6 i sin kommunikation över Internet senast vid utgången av 2011. DNSSEC bör införas vid alla myndigheter och detta bör vara klart . Regeringen bör också inarbeta dessa mål i sin kommande handlingsplan för e-förvaltning. Skälen till delegationens bedömning: De centralt hanterade IPv4- adresserna kommer att ta slut –2012 enligt de flesta prognoser. Därefter återstår endast de adresser som finns hos operatörerna, vilka sannolikt inte kommer att kunna dela ut några IPv4-adresser efter 2013. Redan nu står några aktörer i inför det faktum att de inte kan få sig tilldelade några större adressmängder. Det innebär begränsningar i tjänsteutbudet från ett 21Web Content Accessibility Guideline 2.0, . 22Verva 2006:5 Vägledning för 24-timmarswebben. 23S2010/4319/ST Uppdrag att ta fram förslag på delmål samt en struktur för uppföljning inför en handikappolitisk strategi. Förutsättningar för utveckling av e-förvaltningen antal aktörer, t.ex. teleoperatörer, om det inte sker en övergång till IPv6. Om förvaltningen inte är väl förberedd och adresserna hotar att ta slut, kan myndigheter bli tvingade till ett byte som ett stort antal företag och organisationer som inser att det befinner sig i samma situation. Det blir en stor efterfrågan på resurser som kan IPv6 och tillgången på stöd och hjälp kan bli verksamhetskritiskt. Om förvaltningen inte inför IPv6 blir den yttersta konsekvensen att förvaltningen e-tjänster inte kommer att vara fullt nåbara och samverkan med privat sektor kommer att försvåras när det gäller införande av gemensamma e-tjänster. Det är värt att understryka att det finns ett viktig värde i att försvara traditionella roll som föregångsland vad gäller Internet. ranking är i fara om inte en övergång till IPv6 genomförs. Många webbplatser och e-tjänster på det internationella planet kommer endast att nås via IPv6 inom . Detta påverkar den svenska förvaltningens möjlighet att nå webbplatser utanför landet som åtkomsten för användare som försö- ker nå svensk förvaltning minskar. Myndigheter måste också försäkra sig om att myndighetens webbplats inte är exponerad för säkerhetsbrister som skapar möjlighet för olika typer av missbruk och attacker eller där använ- daren kan missledas. Ökat skydd mot detta uppnås genom infö- rande av DNSSEC. Endast ett fåtal myndigheter har infört denna säkerhetsåtgärd i sina system. Bakgrund till införande av IPv6 och DNSSEC har antagit en handlingsplan för införandet av IPv6 (Internet Protocol version 6) i [KOM(2008) 313]. I handlingsplanen framgår det att bristen på innehåll och tjänster som kan nås via IPv6 är ett allvarligt hinder för spridningen av det nya protokollet. I planen står det bland annat att ska ha som mål att införa IPv6 så att av användarna ska kunna ansluta sig till Internet via IPv6. Detta mål kommer dock inte att nås – snarare kan det bli uppfyllt till slutet av 2011. I har endast ett fåtal myndigheter infört IPv6. I Post- och () , strategi för åren 2009–2011 (PTS-ER-2009:25) Förutsättningar för utveckling av e-förvaltningen bedömer man att de tillgängliga adresserna via IPv4 kommer att ta slut – på vissa håll kanske . Delegationen har i sitt andra betänkande (SOU 2010:20) beskrivit detta förhållande och påpekat att myndigheter bör genomföra konsekvensanalyser för införande av IPv6 . Delegationen avser ta fram en enklare vägledning för en sådan konsekvensanalys. Vidare bör det i offentlig förvaltnings upphandlingar av produkter och tjänster säkerställas att dessa redan nu stödjer IPv6. DNS () används för att koppla upp datorer till Internet. Det finns vissa säkerhetsbrister i tekniken som öppnar för olika typer av missbruk och attacker vanligtvis i syfte att vilseleda användare eller lura av användaren känslig information som lösenord och annan inloggningsinformation. Mot privat- personer är avsikten att t.ex. tillskansa sig kreditkortsnummer. Därför har det utvecklats ett säkerhetstillägg till DNS som fått beteckningen DNSSEC (Extensions). Med DNSSEC ökar domännamnssystemet motståndskraft mot miss- bruk och attacker och säkerheten ökar vad avser att svaren verkli- gen kommer från rätt källa och inte har ändrats under överfö- ringen. Ju fler domäner som säkras, desto säkrare och pålitligare blir Internet i sin helhet. Endast ett fåtal myndigheter har infört denna säkerhetsåtgärd i sina system. Delegationens enkät avseende IPv6 och DNSSEC Delegationen har i en enkät riktad till myndigheterna bl.a. ställt frågor om huruvida myndigheten har hanterat eller tänker hantera IPv6 och DNSSEC. Nedanstående tabell redovisar svaren från 196 myndigheter. Enkätsvar avseende IPv6 och DNSSEC SOU 2010:62 Förutsättningar för utveckling av e-förvaltningen Slutsatsen av enkäten är att endast en liten del av tillfrågade myndigheter har infört eller ska införa IPv6 . Samma förhållande gäller också för DNSSEC. Konsekvensen av den låga införandegraden kan bli att myndig- heter som väntar med sina förberedelser, till slut måste forcera ett införande av IPv6 med risk för onödigt höga kostnader och i värsta fall störningar i myndighetens IT-miljö. Att avvakta med införan- det av DNSSEC innebär att myndigheten har en högre exponering för internetrelaterade hot än en myndighet som redan har infört DNSSEC. Det finns ingen anledning att tro att hotbilden inom internetvärlden kommer att minska över tiden, snarare tvärt om. En stark rekommendation är att myndigheter gör en översyn av planerna vad gäller IPv6 och DNSSEC. I den mån en myndighet inte berört eller hanterat frågan bör den aktualiseras. Delegationens uppföljning av myndigheters införande av IPv6 och DNSSEC De undersökningar som löpande genomförs visar på att medveten- heten om IPv6 ökar inom myndigheters men att den fortfarande befinner sig på en relativt låg nivå. De myndigheter som har påbörjat en planering är få. Delegationen har på sin webbplats infört en flik där myndig- heter som infört IPv6 och DNSSEC kommer att listas och myndigheter borde ha som mål att finnas på denna lista. Enkel vägledning för konsekvensanalys och införande av IPv6- stöd och DNSSEC Delegationen är i slutfasen att tillsammans med SKL, (KSL) och IT-forum ta Förutsättningar för utveckling av e-förvaltningen fram vägledningar för myndigheters arbete med införande av IPv6 och införande av DNSSEC. Vägledningarna innehåller förutom en allmän beskrivning dels stöd för en konsekvensanalys, dels lämnas stöd för införandeplanering. 2.7.4Behov av ökad kryptografisk säkerhet för e-legitimationer och elektroniska underskrifter Delegationens bedömning: En utredning om ökad kryptogra- fisk säkerhet för e-legitimationer och elektroniska underskrifter bör initieras omgående. Arbetet bör ledas av MSB i samverkan med relevanta myndigheter och med Utredningen om bildande av en e-legitimationsnämnd24 samt med näringslivets aktörer. Skälen till delegationens bedömning: har använt samma tekniska lösning när det gäller kryptografisk säkerhet för e-legitimationer och elektroniska underskrifter. Med kryptografisk säkerhet avses nyckellängder och hashfunktioner, och det har kommit ett antal rekommendationer25 om när denna säkerhet bör skärpas. Den nuvarande lösningen bedöms inte erbjuda ett tillräckligt högt skydd, vilket bl.a. beror på att det finns allt kraftfullare programvara för att avkoda allt längre nyckellängder. Det finns också identifierade svagheter i den hashfunktion som används. Flera europeiska länder ställer krav eller planerar att ställa krav på längre nyckellängder och andra hashfunktioner för kvalificerade elektroniska signaturer. Ett liknande ställningstagande bör tas i . Det är dock oklart hur det ska gå till. Post- och tele- styrelsen kan ställa krav på utfärdare av kvalificerade certifikat men det vore olyckligt om ett sådant krav inte går i takt med de krav som ställs på e-legitimationer och på de generella bärarna som finns i , det nationella och det som utfärdas av . ECRYPT II – in Cryptology 2 yearly report on Algorithms and Keysizes (2009-2010) och ETSI TS 102 176-1 v.2.0.0 (2007-11) Electronic Signatures and Infrastructures (); Algorithms and Parameters for Signatures; Part 1: Hash Functions and asymmetric algorithms. Förutsättningar för utveckling av e-förvaltningen Delegationens bedömning är att frågan om ökad kryptografisk säkerhet för e-legitimationer och elektroniska underskrifter bör initieras omgående. Arbetet bör ledas av MSB i samverkan med relevanta myndigheter och med Utredningen om bildande av en e-legitimationsnämnd. Frågan berör inte enbart förvaltningen utan också näringslivet varvid även relevanta aktörer från näringslivet bör omfattas av samverkan. innebär verksamhetsutveckling i offentlig förvaltning som drar nytta av IT kombinerad med organisatoriska förändringar och nya kompetenser. Utvecklingen av e-förvaltningen bidrar också till miljövinster. Allt fler e-tjänster blir tillgängliga vilket t.ex. innebär att medborgarna kan hämta information samt i vissa fall fylla i och skicka in sina blanketter elektroniskt. Denna elektro- niska hantering sparar papper, men minskar också koldioxidutsläp- pen bl.a. genom färre posttransporter. Möjligheten att deklarera på nätet är ett gott exempel, då denna e-tjänst utnyttjades av av befolkning vid deklaration. EU:s ministerkonferensen om e-förvaltning i resulterade i en ministerdeklaration där det bl.a. framgår att e-förvaltning ska användas för att främja en hållbar ekonomi med låga koldioxidutsläpp. Regeringen beslutade om IT för en grönare förvalt- ning – agenda för IT för miljön 2010–2015.26 Huvudbudskapet är att IT ska användas för att minska statlig miljöbelastning. Delega- tionen kommer i sitt fortsatta arbete lyfta fram miljöaspekten i den e-tjänstutveckling som sker. Hänsyn ska också tas till minskad miljöbelastning i de kostnads-/nyttokalkyler som föregår fram- tagandet av en e-tjänst. 26 Bilaga till regeringsbeslut . N2009/3482/ITP (delvis). Delegationen ska löpande samla in information om planerade och pågående e-förvaltningsprojekt som är av strategisk natur, dvs. projekt som påverkar förvaltningens samlade utvecklingsinriktning. Delegationen ska verka för att regeringens förvaltningspolitiska mål vägs in i planeringen och genomförandet av de viktigaste e-förvaltningsprojekten och verka för att dubbelarbete undviks. Delegationen ska redovisa en sammanställning av myndig- heternas planerade och pågående e-förvaltningsprojekt samt bedöma om de projekten understödjer de förvaltningspolitiska mål som regeringen har satt upp. Delegationen ska redovisa goda före- bilder inom e-förvaltningen. Delegationen ska också beakta de strategiska e-förvaltningsprojekt som pågår inom kommun- och landstingssektorn och söka synergieffekter. I detta avsnitt vill delegationen särskilt lyfta fram att regeringen beaktar förslag att starta projektet uppgifts- lämnande (se avsnitt 3.1.3). Delegationen vill vidare lyfta fram att den har valt att prioritera fem strategiska e-förvaltningsprojekt (avsnitt 3.1). En behovsdriven e-förvaltning utgår från det omgivande samhällets behov och har som mål att reducera företagens administrativa börda och förenkla medborgarnas vardag, liksom att minska förvaltningens kostnader. ses inte enbart som en intern angelägenhet för, och mellan, myndigheter utan något som har stor potentiell påverkan på hela samhället. Privatpersoner och företag ses inte längre som enbart mottagare av myndigheternas service och tjänster utan ges även möjlighet att aktivt bidra till utvecklingen av e-tjänster och effektiv samhällsservice. Målen för e-förvaltning kan sammanfattas med att det ska bli så enkelt som möjligt för så många som möjligt – en flexibel e-förvaltning utifrån användarnas behov, kostnaderna för privatpersoner, företagare och förvaltningen ska minska, samhällets utveckling och innovationskraft ska främjas och öppenhet och transparens i offentlig sektor ska öka. För att nå de av regeringen formulerade målen blir förvaltningens förmåga att bedriva gemensamt utvecklingsarbete kritiskt. I sin koordinerande roll har delegationen därför kvalificerat ett antal projekt som pågår, eller är föreslagna, och som har betydelse för det samlade arbetet med e-förvaltning. Dessa projekt benämns strategiska e-förvaltningsprojekt. Regeringen har beslutat om en strategi för tillgänglig och säker information inom vård och omsorg, Nationell eHälsa (S2010.020), som delegationen tar hänsyn till. Två nationella strategiska e-förvaltningsprojekt och ett internationellt som berör Nationell eHälsa har inkluderats i detta betänkande (avsnitt 3.2 och bilaga 15, epSOS). 3.1Av delegationen prioriterade strategiska e-förvaltningsprojekt Ansvaret för en del av e-förvaltningsfrågorna som behöver lösas ligger inte tydligt fördelat på en viss myndighet. Det är viktigt att dessa gemensamma frågor blir omhändertagna. beslutade delegationen därför att prioritera fem av de strategiska e-förvaltningsprojekten och särskilt följa dessa. 1.Mina sidor för privatpersoner (förstudie) 2.E-arkiv och e-diarium (förstudie) 3.Minskat uppgiftslämnande (genomförande) 4.E-tjänst över näringsidkare (förstudie) 5.Tjänstekatalog (pilotstudie) Projekten är prioriterade för att de förenklar, skapar nytta för många, sparar in kostnader, ger bättre kvalitet och snabbt kan ge Projekten har kunnat starta tack vare att myndigheterna och Kommuner och Landsting (SKL) som ingår i delegationen kom överens om att gemensamt bidra till projektens genomförande. Bakgrunden till prioriteringen av dessa projekt är att de kräver flera myndigheters och SKL:s samlade kraft för ett genomförande med god kvalitet. De är dessutom, liksom de andra strategiska e-förvaltningsprojekten, viktiga hörnpelare i framtidens e-förvaltning. Nedan följer beskrivningar av de prioriterade strategiska e-för- valtningsprojekten. För längre redogörelser, se bilaga 10. För övriga strategiska e-förvaltningsprojekt, som tillsammans med ovanstående fem, utgör grunden för framtidens e-förvaltning se avsnitt 3.2 och 3.3, samt bilaga 10. 3.1.1Mina sidor för privatpersoner I delegationens andra betänkande (SOU 2010:20, s. 28–31) togs Mina sidor för privatpersoner upp som en av de allra viktigaste idéerna att arbeta vidare med. Det huvudsakliga målet är att det ska bli enkelt för privatpersoner att ha kontakt med myndigheter, kommuner och landsting. Mina sidor är tänkt att samla e-tjänster som kräver inloggning. Projektet ska ta fram en förankrad målbild och övergripande förslag till lösning för Mina Sidor för privatpersoner. Lösnings- förslaget ska baseras på en behovsanalys, som i sin tur ska bygga på intervjuer med privatpersoner m.fl. Integritets- och säkerhets- aspekterna ska särskilt beaktas och det måste också klargöras vem som är personuppgiftsansvarig för de personuppgifter som behandlas inom ramen för Mina Sidor. ansvarar för förstudien, som ska levereras . Arbetet genomförs i samråd med användar- representanter, samt med , , , , och . E-arkiv och e-diarium ska utreda förutsätt- ningar för förvaltningsgemensam hantering av e-arkiv och Det främsta målet är att bidra till ökad effektivisering. Det ska bli enklare för myndigheten att hitta och ta del av ärenden och annan information som har lagrats i arkiv. Myndigheterna behöver inte heller längre bygga upp egna verksamhetsstöd för diarium och arkiv. Projektet väntas även förenkla den komplicerade process som ett överlämnande av handlingar från en myndighet till en annan utgör , t.ex. vid arkivöverlämnande. I ett kommande steg kan lösningen skapa e-tjänster till arkivet och diariet som vänder sig direkt till privatpersoner och företagare. På det sättet kan intressanta tjänster för transparens och vidarenyttjande skapas. Detta kan exempelvis ske genom att e-arkiv och e-diarium kopplas samman med Mina sidor för privatpersoner för att möjliggöra, inte bara åtkomst till aktuella ärenden utan även åtkomst till ärenden som är överförda till arkiv. Även om en myndighet enligt arkivlagen ska arkivera handlingar är det av integritetsskäl inte lämpligt om lösningen gör det möjligt för obegränsade sökningar bland alla inskannade/elektroniska handlingar som finns hos myndigheterna. Detta ska beaktas i förstudiearbetet. ansvarar för projektet i samverkan med , , , Pensionsmyndig- heten, och . Förstudien ska levereras . Delegationen har sitt andra betänkande (SOU 2010:20) gjort bedömningen att det är av central betydelse att myndigheterna genomför den av föreslagna samordningen för att kunna minska uppgiftslämnarbördan för företag. Om ett företag har lämnat en uppgift ska man slippa lämna samma uppgift till andra myndigheter. Effektiviteten inom och mellan myndigheter ska också öka genom ökad informationskvalitet och ökad process- baserad samverkan. Det föreslagna innehållet i projekt uppgiftslämnande är att införa en samordningsstruktur för statliga uppgiftskrav. Ett samordningsorgan och en informationsstruktur etableras som myndigheter ska använda. Projektets resultat ska utformas så att det i ett nästa skede kan nyttjas även med avseende på kommuner och privatpersoner som uppgiftslämnare. ansvarar och samverkar med andra myndigheter. Projektet inväntar regeringsbeslut om genomförande. En förstudie om en samlad e-tjänst med grundläggande informa- tion om alla svenska näringsidkare har startats. Genom denna bastjänst för informationsförsörjning är det tänkt att bli enkelt för privatpersoner, företag, myndigheter och kommuner att hitta grunddata om näringsidkare. Det ska också bli enkelt för utvecklare att bygga tjänster för privatpersoner och företagare som baseras på e-tjänsten över näringsidkare. Även myndigheternas effektivitet ska öka. , som ansvarar för uppdraget, och är de största registerhållarna av näringsidkare. Ett mindre antal näringsidkare driver näring i företagsformer som inte registerhålls av eller . De finns hos , länsstyrelserna, , Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen, Kammarkollegiet och Lantmäteriet. Förstudien ska levereras . Projektet ska beskriva utformning och införande av en tjänste- katalog, där tjänster från myndigheter och andra anslutna offentliga aktörer i ska publiceras. Syftet är att underlätta för utvecklare i deras arbete med att ta fram bra tjänster för privat- personer, företag och offentlig sektor. Tjänstekatalogen och dess innehåll kommer att etableras stegvis i takt med att Vägledning för automatiserad samverkan tas fram. leder arbetet, som sker i samarbete med Lant- mäteriet, , , , m.fl. De första prototyperna ska levereras senast . Bland den stora mängd e-förvaltningsprojekt som pågår eller är föreslagna, ska delegationen koordinera de e-förvaltningsprojekt som anses ha en strategisk betydelse för det samlade arbetet med har delegationen identifierat följande strate- giska nationella e-förvaltningsprojekt som inte tidigare är om- nämnda i texten. Dessa är (ansvarig organisation inom parentes): E-beställ och e-diarium () Effektivisera konkurshanteringsprocessen (Kronofogdemyndig- heten) Elektronisk upphandling () Informationsväg – vården (Försäkrings- kassan) Kringla och K-samsök () LEFI Online () Mina meddelanden () Nationell eHälsas kommande e-tjänster för tillgänglighet och medbestämmande Nationell eHälsas program för en god äldreomsorg Nationell skogsdatabas () RIF etapp 1 () Säker identifiering av personer (central biometri) (Migrations- verket) Utveckla och effektivisera tillhandahållandet av folkbokförings- uppgifter i samhället () Åtkomst egen information förare () Öppna biståndet () Mer utförlig information om varje projekt finns i bilaga 10, som inleds med en översikt som bl.a. innehåller kontaktpersoner. Listan publiceras även på delegationens webbplats.27 Delegationen har i sitt första betänkande (SOU 2009:86)28 lämnat förslag till hur en koncentration av administrativa stödprocesser bör ske. Delegationen anser att de befintliga verksamhetsstöden som finns vid och ska utvecklas till s.k. gemensamma administrativa verksamhetsstöd för ekonomi- och personaladministration. Därmed tas existerande kompetens och infrastruktur till vara och risker och införandekostnader minimeras. Regeringens har ställt sig positiv till delegationens förslag. Ett eventuellt regeringsbeslut är att förvänta . Delegationens hittillsvarande arbete med frågan om gemensamma administrativa verksamhetsstöd Delegationen har genomfört möten med repre- sentanter för Kammarkollegiet, och för att skapa en bild över nyttor, effektiviseringspotential, gräns- snittsfrågor samt genomfört en enklare analys av möjliga kund- myndigheter Kontakt har också hållits med ESV om nyttokalkyle- ring och nyckeltal. ESV driver på eget initiativ ett pilotprojekt med ett 30-tal myndigheter för att utveckla gemensamma nyckeltal för vissa stödfunktioner och lokaler som kommer att avrapporteras . Delegationen föreslog i sitt första betänkande (SOU 2009:86) att en lösning för elektronisk legitimering och signering införs som bygger på en federationslösning för att underlätta och utvidga möjligheten att använda e-legitimation och e-tjänstelegitimation. Delegationen föreslog att det inrättas en samordningsfunktion för e-legitimationer, elektroniska underskrifter och anknytande tjänster samt att e-tjänstelegitimationer utformas så att de kan användas inom hela den offentliga sektorn och näringslivet. 28 Avsnitt 6, s. 75 samt bilaga 6. Tillgång till säkra metoder för elektronisk identifiering och underskrifter är en grundförutsättning för utveckling av e-tjänster i förvaltningen och utgör en av de gemensamma infrastruktur- tjänsterna. Regeringen har, baserat på delegationens förslag, sammanfatt- ningsvis tagit följande beslut vid regeringssammanträde den 17 juni 2010.29 En särskild utredare ska förbereda och genomföra bildandet av en nämndmyndighet för samordning av statens och kommunernas hantering av metoder och tjänster för elektronisk identifiering och signering (e-legitimationer). Nämnden ska ha som värd- myndighet. Utredaren ska bl.a. besluta om nämndens närmare organisation och arbetssätt samt lämna förslag till författningsreglering. Nämnden ska kunna inleda sin verksamhet . Uppdraget gäller med förbehåll för beslut i de delar det behövs. Uppdraget ska slutredovisas . E-delegationens koordinering och uppföljning