sou · GXB318 · 2010-01-01 00:00:00 — Lagen infördes som en följd av att tillträtt konvention om brottmålsdoms internationella rättsverkningar.86 Bestämmelsen i 6 § 2 i lagen motsvarar artikel 6 c) i konventionen där det framgår att en konventionsstat kan vägra att verkställa en brottmålsdom om det finns grundad anledning att anta att domen föranletts eller den däri bestämda påföljden skärpts av hänsyn till ras, religion, nationalitet eller politisk åsikt. Det framgår av 8 § 4 lagen (1976:19) om internationellt samarbete rörande lagföring för brott att en framställning om överförande av lagföring för brott får avslås om det finns grundad anledning antaga att framställningen har föranletts av hänsyn till ras, religion, nationalitet eller politisk åsikt. Denna lag infördes för att införliva konvention om överförande av lagföring i brottmål.87 Den svenska regleringen motsvarar innehållet i konventionen. Där sägs att en konventionsstat får avslå en framställning om överförande av lagföring för brott om det finns grundad anledning att anta att framställningen om lagföring was motivated by considerations of race, religion, nationality or political opinion.88 Det finns således ett antal författningar som, åtminstone enligt förarbetena, har en direkt koppling till folkrättsliga åtaganden. Författningar med svagare koppling till internationell överenskommelse Brottet förolämpning får, enligt 5 kap. 5 första stycket BrB, inte åtalas av annan än målsägande. Om brottet riktar sig mot någon som är eller om i annat fall målsäganden anger brottet till åtal, får åklagaren väcka åtal om detta av särskilda skäl anses påkallat ur allmän synpunkt och åtalet avser förolämpning mot någon med anspelning på hans eller hennes ras, hudfärg nationella eller etniska ursprung eller trosbekännelse (tredje punkten). Vid införlivandet av Rasdiskrimineringskonventionen i svensk rätt konstaterades att smädelser mot enskilda personer på grund av deras ras eller ursprung kan falla under ärekränkningsbestämmelserna 86European Convention on the International Validity of Criminal Judgements (ETS No. Se även prop. 1972:98 s 1 och 112 f. 1975/76:3 s 17 ff. 88Artikel 11 e) i European Convention on (ETS No. Sexuell läggning och ras i 2 kap. 15 § regeringsformen (t.ex. förolämpning 5 kap. 3 § BrB).89 Denna föreskrift innehåller inte ordet ras. När möjligheten till allmänt åtal senare utvidgades (5 kap. 5 § BrB) ifråga om förolämpningsbrottet framgår inte av förarbetena att ändringen skulle ha föranletts av Rasdiskrimineringskonventionen eller något annan internationellt åtagande.90 skall, enligt 29 kap. 2 § 7 BrB (det s.k. straffskärpningsstadgandet), såsom försvårande omständigheter vid bedömningen av straffvärdet, vid sidan av vad som gäller för varje särskild brottstyp, särskilt beaktas om ett motiv för brottet varit att kränka en person, en folkgrupper eller en annan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse, sexuell läggning eller annan liknande omständighet. I propositionen hänvisades till först och främst till brottet hets mot folkgrupp (16 kap. 8 § BrB) och sedan vidare till 7 kap. 4 § TF och 5 kap. 1 § YGL där samma gärning är kriminaliserad om den utförs i tryck eller annan media. Även brottet förolämpning (5 kap. 3 § BrB) och 1 kap. 3 § skadeståndslagen nämndes. Vidare hänvisades till en rad stadganden som är relevanta vid rasistiska brott utan att direkt ange ras. Ingen av hänvisningarna förklarade dock valet av ordet ras i uppräkningen. Sedan tog regeringen upp Rasdiskrimineringskonventionen och där framkom att den nya regeln ansågs uppfylla konventionens krav, som mitt intryck är att man inte hävdade att regeln var nödvändig. Tvärtom framhölls att den svenska lagstiftningen redan då uppfyllde kraven i konventionen. Det bakomliggande skälet till att införa straffskärpningsstadgandet var att försvåra för rasistiska organisationer då kritiserats av för att inte uppfylla konventionen genom att vägra förbjuda rasistiska organisationer. Det nya stadgandet ansågs tillföra en skärpning i den riktningen som själva förbudet mot rasistiska organisationer fortfarande uteblev. Det som är intressant är att regeringen som sagt framhöll att uppfyllde sina konventionsåtaganden redan innan ändringen i 29 kapitlet.91 Följaktligen kan inte stadgandet sägas ha sin direkta grund i Rasdiskrimineringskonventionen I förordning (1990:893) om underrättelse om dom i vissa brottmål m.m. 25 b § om mål om brott med rasistiska motiv m.m. sägs att domstolen skall, om dom meddelas i mål som rör brott som avses i 1970: 87 s 9 och 56. 1981/82:58 s 17 ff., SOU 1981:38, s 80. 1993/94:101 s 16 ff. 16 kap. 8 och 9 §§ eller i mål där rätten tagit ställning till om ett motiv för brottet har varit att kränka en person, en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller annan liknande omständighet, sedan domen vunnit laga kraft, sända en kopia av domen till , Ombudsmannen mot etnisk diskriminering och Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning (HomO). Kopplingen till en internationell förpliktelse blir här mycket indirekt eftersom kopplingen är till 16 kap. 8 § BrB, som i sin tur bygger på Rasdiskrimineringskonventionen. Det verkar vara gällande rätt som styrt uttryckssättet snarare än internationella förpliktelser. Personuppgiftslagen (1998:204) syftar till att implementera EU:s s.k. dataskyddsdirektiv.92 I 13 § personuppgiftslagen föreskrivs att det är förbjudet att behandla s.k. känsliga personuppgifter. Det är fråga om personuppgifter som avslöjar ras eller etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse eller medlemskap i fackförening samt sådana personuppgifter som rör hälsa eller sexualliv. Enligt artikel 8.1 i direktivet skall medlemsstaterna förbjuda behandling av personuppgifter som avslöjar ras eller etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse, medlemskap i fackförening, hälsa eller sexualliv. Bestämmelsen i personuppgiftslagen överensstämmer således med artikel 8.1 i direktivet.93 Det kan också nämnas att personuppgiftslagen gavs ett vidare tillämpningsområde än det som täcks av direktivet, vilket har lett till efterföljande lagstiftning som fyller ut eller gör undantag från personuppgiftslagen, utan att falla inom direktivets tillämpningsområde.94 Det område som täcks av kreditupplysningslagen (1973:1173) faller också under direktivets tillämpningsområde. Enligt 6 § första stycket får uppgifter om en persons ras, etniska ursprung, politiska uppfattning, religiösa eller filosofiska övertygelse, medlemskap i fackförening, hälsa eller sexualliv inte behandlas i kreditupplys- 92Europaparlamentets och Rådets direktiv /46/EG av om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter. 1997/98:44 s 68. Sexuell läggning och ras i 2 kap. 15 § regeringsformen ningsverksamhet.95 Även denna regel har sin motsvarighet i artikel 8.1 i dataskyddsdirektivet. Även i 11 § lag om behandling av uppgifter i brottsbekämpande verksamhet (2005:787) finns ett stadgande som innehåller ordet ras i samband med frågan om behandling av känsliga personuppgifter. I propositionen konstateras att regleringen bygger på dataskyddsdirektivet, men också att brottsbekämpande verksamhet delvis ligger utanför direktivets tillämpningsområde.96 I förarbetena till båda de två lagar mot etnisk diskriminering i arbetslivet97 som föregått den nuvarande lagen (1999:130) om åtgärder mot diskriminering i arbetslivet på grund av etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning ansågs det vara av vikt att diskrimineringsgrunderna var desamma som i bestämmelser om hets mot folkgrupp och olaga diskriminering och som i dåvarande DO-lagen alltså ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung och trosbekännelse.98 Skälet för det sades vara att det var av stort värde att anknyta till gällande rätt därför att vägledning beträffande innebörden av diskrimineringsgrunderna därvid kan erhållas av förarbeten och doktrin i anslutning till denna lagstiftning.99 Det kan noteras att man inte hänvisade till några konventionsåtaganden för att hävda behovet av att använda ordet ras. finns EU:s direktiv mot etnisk diskriminering (2000/43/EG)100, som anger ras som otillåten diskrimineringsgrund (artikel 2). Detta direktiv har legat till grund för ändringar som genomförts i lag (1999:130) om åtgärder mot diskriminering i arbetslivet och lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter och att man införde diskrimineringslagen (2003:307). Värt att notera är att lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter i högskolan inte definierar etnisk tillhörighet med hjälp av termen ras. I förarbetena till lagen sägs dels att ett skäl för det är att diskrimineringsutredning konstaterat att ordet ras ofta förekommer tillsammans med hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung och trosbekännelse och att ordet ras inte tillför något till 1996/97:65 s 68. 2004/05:164 s 47 f. 97Lag (1986:442) mot etnisk diskriminering och lag (1994:134) om etnisk diskriminering. 1993/94:101 s 44, prop 1985/86:98 s 65. 1993/94:101 s 44. 100Rådets direktiv /43/EG av om genomförandet av principen om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniska ursprung. dessa, att man i utmönstrat begreppet ras i mitten av 1990- talet och att man i EG-direktiven förkastar idéer om olika människoraser och rasöverlägsenhet. Det framhålls även att man vill avvakta den mer heltäckande genomgång som har efterfrågat.101 Någon saklig förändring av skyddsområdet var inte avsedd. I propositionen om ett utvidgat skydd mot diskriminering föreslogs en ny diskrimineringslag, ändringar i de arbetsrättsliga lagarna med förbud mot diskriminering samt i lagen om likabehandling av studenter i högskolan.102 I propositionen framgår att detta skedde för att genomföra bl.a. EU:s direktiv om etnisk diskriminering. Ett syfte var att anpassa diskrimineringsbegreppet i lagarna till EG-rätten i både systematiskt och språkligt hänseende.103 Regeringen valde att inte ta bort ordet ras ur lagstiftningen beträffande lagen om åtgärder mot etnisk diskriminering i arbetslivet (1999:130) och även att låta införa den i den nya diskrimineringslagen. Däremot fanns, enligt regeringen, inte några skäl att föra in termen i lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter i högskolan. I propositionen framgår tydligt att definitionen i likabehandlingslagen är avsedd att vara densamma som i lagen om åtgärder mot etnisk diskriminering i arbetslivet. Regeringen sade sig inte ta ställning till om ras skall utmönstras ur alla lagarna. Den ville avvakta resultat.104 En anmärkning i sammanhanget är att det kan tyckas följdriktigt att inte förorda ändringar i befintlig lagstiftning i avvaktan på en utredning. Desto underligare framstår då valet att å ena sidan inte införa ordet i viss befintlig lagstiftning (lagen likabehandling av studenter i högskolan) och å andra sidan införa ordet i ny lagstiftning (diskrimineringslagen). Inom parentes kan nämnas att lag (1991:131) om Ombudsmannen mot etnisk diskriminering numera saknar en hänvisning till ras. I sin ursprungliga lydelse angavs i 1 § ras som en del av definitionen av etnisk diskriminering. anges istället att lagen har till ändamål att motverka diskriminering som har samband med etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning. Ändringen har skett till följd av att lagen (1999:130) om åtgärder 2001/02:27 s 29 f. 2002/03:65. Sexuell läggning och ras i 2 kap. 15 § regeringsformen mot diskriminering i arbetslivet på grund av etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning.105 Inte heller i 1 kap. 2 § RF används ordet ras, vilket var ett medvetet val. I förarbetena sägs att – oavsett vilka överväganden som kan komma att göras beträffande lämpligheten av en utmönstring av ordet ras i andra lagstiftningsärenden – det inte fanns skäl att ha med ordet ras i uppräkningen då dels bestämmelsen inte är rättsligt bindande utan av program- och målsättningskaraktär, dels då ordet ras riskerar att underblåsa fördomar. Regeringen lade också till att med orden hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung torde täckas in vad som normalt brukar ligga i ordet ras.106 Författningar som smittats av EG:s dataskyddsdirektiv Gemensamt för nedanstående reglering är att den utgör särbestämmelser till personuppgiftslagen som den faller utanför tillämpningsområdet för dataskyddsdirektivet. Här kan alltså konstateras att det inte föreligger något EG-rättsligt krav för att behålla ordet ras i lagtexten. Det är sannolikt snarare en önskan om enhetlighet i regleringen som motiverar ordvalet. 5 § polisdatalagen (1998:622) innehåller, liksom kreditupplysningslagen (m.fl.), ett förbud mot behandling av s.k. känsliga personuppgifter. Uppgifter om en person får inte behandlas enbart på grund av vad som är känt om personens ras eller etniska ursprung, politiska åsikter, religiösa eller filosofiska övertygelse, medlemskap i fackförening, hälsa eller sexualliv. Detta är ett undantag från förbudet mot behandling av vissa känsliga personuppgifter i personuppgiftslagen.107 Polisens verksamhet faller dock utanför dataskyddsdirektivets tillämpningsområde.108 Följaktligen finns inget krav på att använda ordet ras för att uppfylla krav från EG-rätten. Förutom personuppgiftslagen och dataskyddsdirektivet hänvisas i propositionen till rekommendation nr R (87) 15 om användning av personuppgifter inom polissektorn109 (punkt 2.4) att känsliga personuppgifter inte får föras in i polisregister om 2001/02:72 s 20 f. 1997/98:97 s 169. 108Artikel 3 dataskyddsdirektivet och prop. 1997/98:97 s 102. R (87) 15 of to Member States regulating the use of personal data in the sector (adopted on ). det inte är absolutely necessary. I samband med riksdagsbehandlingen uttalade justitieutskottet att det inte ansåg sig ha underlag för att förorda att termen ras utmönstrades ur paragrafen mot bakgrund av att ordet används i artikel 2.4 i Europarådsrekommendationen.110 Här kan noteras att utskottet inte synes ha lagt någon vikt vid att det rör sig om ett undantag och alltså inte ett krav som uttrycks i rekommendationen. Det torde alltså inte finnas något hinder för staterna att snäva in området för möjliga undantag. Dessutom är det fråga om en rekommendation, som till skillnad mot konventioner, inte är bindande för staterna.111 I 12 § lag om behandling av personuppgifter i Försvarsmaktens försvarsunderrättelseverksamhet och militära säkerhetstjänst (2007:258) föreskrivs att personuppgifter inte får behandlas enbart på grund av vad som är känt om (bl.a.) personens ras. Om uppgifter om en person behandlas på annan grund får de kompletteras med sådana uppgifter som avses i första stycket när det är absolut nödvändigt för syftet med behandlingen. I propositionen till lagen konstateras att ifrågavarande reglering om personuppgifter i Försvarsmaktens försvarsunderrättelseverksamhet och militära säkerhetstjänst samt Försvarets radioanstalts försvarsunderrättelse- och utvecklingsverksamhet faller utanför direktivets tillämpningsområde. Vikten av att inte införa regler i strid med grundläggande och bindande principer och direktivet poängteras dock, som det konstateras att det vore EG-rättsligt möjligt.112 Här kan alltså noteras att lagstiftningen utgår ifrån ett EG-direktiv, men att detta inte egentligen krävs för att uppfylla EG-rätten. Något absolut krav på att använda ordet ras bör därmed inte föreligga. Enligt 9 § förordning (2003:188) om behandling av personuppgifter inom får uppgifter om en person i den verksamhet som anges i 1 § första stycket 1 (brottsbekämpning) och 2 (kontroll och tillsyn) inte behandlas enbart på grund av vad som är känt om personens ras eller etniska ursprung, politiska åsikter, religiösa eller filosofiska övertygelse, medlemskap i fackförening, hälsa eller sexualliv. Om uppgifter om en person behandlas på annan grund får uppgifterna dock kompletteras med sådana uppgifter, om det är oundgängligen nödvändigt för syftet med behandlingen. Av 21 § samma förordning framgår att upp- 1101997/98:JuU20 s 23 f. 111Se artikel 2 (1) i om traktaträtten, punkt 1 a i artikel 38 i Internationella domstolens stadga och SOU 1974:100 s 59. 2006/07:46 s 40 f. Sexuell läggning och ras i 2 kap. 15 § regeringsformen gifter som avslöjar ras, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse, medlemskap i fackförening eller som rör sexualliv inte får användas som sökbegrepp vid sökning efter uppgifter som avses i 17 §. Här är en föreskrift med samma formulering som den angående känsliga personuppgifter (i 13 § personuppgiftslagen och artikel 8.1 i dataskyddsdirektivet), utan att ha någon direkt koppling till dataskyddsdirektivet.113 Följaktligen kan konstateras att formuleringen mer har sin grund i enhetlighet ifråga om bestämmelser om känsliga personuppgifter än att vara ett direkt krav från EU. Även i 5 § lag om behandling av personuppgifter inom kriminalvården (2001:617) finns en bestämmelse som räknar upp ras ifråga om behandling av känsliga uppgifter. I propositionen sägs att den nya lagen skall bygga på personuppgiftslagen och innehålla de särbestämmelser som är nödvändiga för kriminalvården.114 Det konstateras att statens ansvar på straffrättens området faller utanför direktivets tillämpningsområde, vilket innebär att lagens tillämpningsområde faller utanför dataskyddsdirektivets tillämpningsområde.115 Även här är det alltså fråga om att få den svenska lagstiftningen enhetlig snarare än att formuleringar i den vilar på direkta krav i ett EG-direktiv (i det här fallet dataskyddsdirektivet). Slutligen kan konstateras att även 4 § lag om behandling av personuppgifter vid medverkan i känsliga brottsutredningar (1999:90) använder ordet ras i samband med behandlingen av känsliga personuppgifter. Liksom i ovanstående fall rör det sig om ett område som faller utanför EG-direktivets tillämpningsområde och där man i propositionen inte säger så mycket om detta.116 I övrigt finns två förordningar där ordet ras finns med nämligen förordning om behandling av personuppgifter inom åklagarväsendet (2006:937) och förordning om behandling av personuppgifter i utrikesförvaltningens konsulära verksamhet (2006:275). Liksom tidigare kan enkelt konstateras att förordningarnas tillämpningsområde faller utanför tillämpningsområdet för dataskyddsdirektivet, vilket förstås innebär att man inte kan peka på någon skyldighet enligt EG-rätten för att behålla ordet i texten. 113Se artikel 3 och punkt 13 i ingressen i dataskyddsdirektivet. 2000/01:126 s 21. s 18 f. och artikel 3 och punkt 13 i ingressen i dataskyddsdirektivet. 1998/99:34 s 25. behandling av frågan om ras bör utmönstras Frågan om ordet ras bör utmönstras ur lagstiftningen har behandlats i ett par utredningar. Här presenteras även i övrigt några av de argument som återkommer i de flesta lagstiftningssammanhang där ordet ras diskuteras. I förarbetena till 2 kap. 15 § RF framhölls att syftet med att använda ordet ras i bestämmelsen bl.a. var att på tydligaste möjliga sätt framhålla att de skillnader mellan människor som brukar anges med hjälp av detta ord är betydelselösa.117 Det har också framförts att ordet ras behövs därför att annars hänger rasism och rasist i luften.118 En invändning mot detta argument är att ordet skulle utmönstras ur lagstiftningen och inte ur det svenska språket. Ett skäl för det är att olika människoraser inte existerar, medan det kan påpekas att rasism och rasister är reella företeelser. diskrimineringsutredning lade fram sina slutsatser i betänkandet Ett effektivt diskrimineringsförbud – Om olaga diskriminering och begreppen ras och sexuell läggning (SOU 2001:39). Utredningen ansåg att det både var möjligt och fanns starka skäl för att utmönstra ordet ras ur lagstiftningen. Den framförde att det inte [kan] bortses från att användningen av ordet ras i lagtexten ger det en viss legitimitet och att det riskerar att underblåsa fördomar.119 Vidare framhöll utredningen att en utmönstring av ordet understryker att statsmakterna anser att människor inte kan kategoriseras i raser, att människoraser endast finns i rasideologernas förställningsvärld och att ett avståndstagande möjligen skulle kunna förstärka den negativa innebörden och laddningen i ord som rasism och rasist..120 Här kan påpekas att båda dessa uttalanden återkommer i flera förarbeten till, den i detta sammanhang, aktuella lagstiftningen. Man pekar på risken att underblåsa fördomar och tar avstånd ifrån idéer om olika människoraser, men anför därefter olika argument osv. för att nå olika slutsatser.121 En av utredningens slutsatser var att ordet ras knappast kunde anses tillföra något till den uppräkning som finns i svensk lagstiftning för att definiera etnisk grupp eller etnisk tillhörighet. 1975/76:209 s 157. 118Se yttrande till i 1997/98:KU29 s 6 samt SOU 2001:39 s 218. 119SOU 2001:39 s 218. 121Se t.ex. 1997/98:KU29 s 7, prop. 2001/02:27 s 29, prop. 2001/02.29 s 20 f., SOU 2001:39 s Sexuell läggning och ras i 2 kap. 15 § regeringsformen Denna uppräkning bestod av hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung och trosbekännelse. Begreppet etnisk tillhörighet sades kunna omfatta samma personkrets som avses med hänvisningen till ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung eller trosbekännelse.122 har trosbekännelse lyfts ur definitionen av etnisk diskriminering.123 Vidare pekade utredningen på det faktum att , , utmönstrade begreppet ras och att det skedde med motiveringen i de finska förarbetena att ras ingår i begreppet ursprung.124 konstaterade utredningen att den inte haft möjlighet att utreda vilka skäl som ligger till grund för att välja olika sätt i olika författningar för att beskriva den krets personer som lagstiftningen i fråga avser att skydda. Utredningen underströk därför att man måste försäkra sig om att en utmönstring av ordet ras inte leder till ett försämrat skydd för någon befolkningsgrupp. Utredningen verkar mena att en sådan försämring inte skulle inträda i de sammanhang man använder begreppet etnisk tillhörighet eller etniskt ursprung, men att det är mer oklart i de lagar som inte innehåller någon av dessa formuleringar. Slutsatsen var att det närmare bör utredas i vilken mån nationell lagstiftning kan byta ut rasbegreppet, som grundar sig på en konvention, till ett annat begrepp som täcker samma personkrets som avses skyddas genom konventionen.125 Utredaren gav också förslag på att om ras skall fortsätta användas i lagtext, så bör ett tydligt avståndstagande markeras exempelvis genom att använda uttryck som föreställning om ras eller anspelning på ras.126 kom, i motsats till , fram till att termen inte bör utmönstras.127 anförde huvudsakligen följande argument för sin slutsats. Det första – och till synes starkaste – skälet för kommitténs slutsats är att termen ras används för att uppfylla internationella konventioner och för att genomföra EG-direktiv. Kommittén konstaterade att den fråga den har haft att ta ställning 122SOU 2001:39 s 219. Se även prop. 2001/02:29 s 20 f. 123Se 1 § lag om åtgärder mot etnisk diskriminering i arbetslivet på grund av etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning (1999:130), 4 § diskrimineringslagen (2003:307) och förslaget till ny lag om diskriminering (prop. 2007/08:95 s 119 f). 124SOU 2001:39 s 219 f. 125SOU 2001:39 s 220. 127SOU 2006:22 s 287. till är om det bl.a. med hänsyn till internationella konventioner och överenskommelser är möjligt och lämpligt att utmönstra termen ras ur de författningar där den förekommer. Den konstaterade att termen ras så gott som uteslutande förekommer i författningar för att uppfylla internationella konventioner och för att genomföra EG-direktiv.128 Vidare framhöll kommittén att de internationella åtagandena måste respekteras.