sou · GYB328 · 2010-04-29 00:00:00 — Svenska lärosäten får nu exempelvis relativt goda resultat i den europeiska rankning av hållbarhet i ingenjörsutbildning som görs av det s.k. EESD Observatory.50 Delegationen ser positivt på detta och menar att hållbarhetsperspektivet behöver vara en del i ett kontinuerligt utvecklingsarbete. Det är viktigt att frågorna inte bara drivs av eldsjälar, utan att de integreras i den vanliga undervisningen på ett uttalat sätt, både i färdighetsträning och kunskapsinhämtning. Undervisningens betydelse är en gemensam nämnare för alla de områden som Teknikdelegationen lyfter fram ovan. är en av flera aktörer som har påtalat utbildningsväsendets viktiga roll i att ge studenterna tillräckliga färdigheter för att kunna verka på den nya globala arbetsmarknaden, och därmed bidra till tillväxt och konkurrenskraft.51 Liknande tankegångar ligger till grund för Bolognaprocessen. 47Högskoleförordningen bilaga 2 Examensordningen. 48Högskoleverket Rapport 2006:8 R, s. 10. Se även PM . 49Nya ingenjörer om utbildning och arbete – en enkätundersökning riktad till civil- och högskoleingenjörer i Ingenjörer med examen eller 2006, s. 5. 50The EESD Observatory, Status of education for sustainable development in European higher education, s. 8-11. 51Braunerhjelm, P., , C., Svaleryd, H., s. 101-102. Den svenska Bolognaanpassningen, och framför allt införandet av nya examensbeskrivningar , kan till stora delar ses som en pedagogisk högskolereform. Grundtankarna är långt ifrån nya, men kan sägas ha fått en ny politisk status. Reformen innebär att fokus flyttas alltmer från utbildningarnas innehåll till utbildningarnas resultat, dvs. den kunskap och förståelse, färdighet och förmåga, värderingsförmåga och förhållningssätt som studenterna ska ha tillägnat sig för att uppnå examenskraven. Tanken är att pedagogiken då ska förändras mot en studentcentrerad modell: från vad läraren lär ut till vad studenten tillägnar sig. Begreppsapparaten ändras från inlärning till lärande. Det innebär också en omkastning av utbildningsplaneringen, som ska börja bakifrån med lärandemålen och hur dessa ska säkerställas och examineras. Beslut om utbildningsinnehåll och läromedel kommer i ett senare skede och är avhängiga av lärandemålen. Den vedertagna engelska termen för detta förhållningssätt är constructive alignment.52 De lärandemål som gäller för de utbildningar som ingår i delegationens uppdrag finns listade i bilaga 4. På ingenjörsutbildning gäller exempelvis att pedagogiken ska understödja lärandemål som att kunna visa förmåga att med helhetssyn självständigt och kreativt identifiera, formulera och hantera frågeställningar och analysera och utvärdera olika tekniska lösningar (högskoleingenjör), visa förmåga att utveckla och utforma produkter, processer och system med hänsyn till människors förutsättningar och behov och samhällets mål för ekonomiskt, socialt och ekologiskt hållbar utveckling, visa insikt i teknikens möjligheter och begränsningar, dess roll i samhället och människors ansvar för hur den används, inbegripet sociala och ekonomiska aspekter samt miljö- och arbetsmiljöaspekter (civilingenjör). För de utbildningar som leder till generell examen i matematik, naturvetenskap, teknik eller IKT gäller att undervisningen ska förmedla generella förmågor, t.ex. att visa förmåga att söka, samla, värdera och kritiskt tolka relevant information i en problemställning samt att kritiskt diskutera företeelser, frågeställningar och situationer (generell kandidatexamen). 52 Rapport 2009:25 R, s. 10-11, Londonkommunikén 2007, s. 2. De utbildningar som leder till yrkesexamen har särskilda krav på sig att utbildningen ska förmedla den kompetens som kommande yrkesverksamhet kräver. För ingenjörsutbildning kan detta bl.a. tolkas som att studenterna ska tränas i samarbete och i att utföra uppgifter inom vissa givna ramar - främst tid och pengar. Det bör också innebära att ett teknikvetenskapligt förhållningssätt appliceras på såväl teori som metod, och att utbildningen ges i nära samarbete med arbetslivet. En tidigare kritik mot ingenjörsutbildningarna har just handlat om constructive alignment. I granskning av civilingenjörsutbildningarna påtalas exempelvis att lärosätena i regel saknar strategisk syn på hur undervisning och examination ska gå till. Bedömargruppen efterlyser en helhetssyn på utbildningarna och vad de ska leda till.53 Ett problem med brist på medveten pedagogisk ledning är att det även minskar förändringsbenägenheten. Det enklaste är att falla tillbaka på den undervisningsform och det utbildningsinnehåll som man alltid har haft, i stället för att i grunden resonera kring vilket syfte dessa har och vilka normer som kommuniceras. har medvetenheten om denna problematik ökat väsentligt och utvecklingsarbete är i gång på många utbildningsorter. En arbetsmodell för att göra detta är CDIO (Conceive, Design, Implement, Operate – tänka ut, konstruera, driftsätta och använda) syllabus vilken används av fyra svenska lärosäten och ett antal samarbetspartner världen över. Modellen går ut på att utbildningen anpassas efter det sätt som verksamma ingenjörer arbetar med produkter och system, dvs. att på ett systematiskt sätt integrera ingenjörsmässiga förmågor och färdigheter i utbildningarna. Studenterna arbetar ofta i projektform och har mycket interaktion med industrin. Syftet är att på så vis integrera teorin med praktiken och att skapa aktiva lärandeprocesser.54 Teknikdelegationen ser positivt på det pedagogiska arbete som pågår inom många ingenjörsutbildningar. Det viktiga är att studenterna når lärandemålen både när det gäller kunskaper och förmågor, och att undervisningen levereras på ett reflekterande sätt som säkerställer att studenterna får en röd tråd, sammanhang och yrkesrelevans genom hela utbildningen. 53Högskoleverket Rapport 2006:8 R, s. 33-34. används är mindre viktigt, utan flera olika metoder kan fungera väl för att nå målen. Att säkerställa att goda exempel och erfarenhet får spridning är väsentligt. För de utbildningar som leder till generell examen, exempelvis inom matematik eller något av de naturvetenskapliga områdena, är lärandemålen annorlunda. Detaljerade mål för yrkesmässighet saknas. Däremot ska all utbildning, inklusive de generella programmen, ge studenterna de färdigheter som krävs för att långsiktigt kunna verka på en föränderlig arbetsmarknad. Det är sedan en uppgift för varje utbildningsanordnare att tolka vad detta betyder inom det specifika utbildningsområdet och att låta det speglas i undervisningen. Som konstateras i avsnitt 6.4.5 menar avnämarna att många naturvetenskapliga utbildningar behöver breddas för att studenternas anställningsbarhet ska kunna öka. Ett sätt att åstadkomma en sådan breddning, utan att ge avkall på det vetenskapliga djupet, är att arbeta mer med tillämpningar. Det innebär att studenten utifrån sin grundliga fackkunskap får en förmåga att använda kunskapen på innovativa sätt och att kritiskt granska och diskutera den i form av konsekvenser för människa och samhälle. Att studenterna vässas i denna förmåga är inte bara till gagn för deras anställningsbarhet, det innebär också att deras roll i att möta kommande samhällsutmaningar klarnar, vilket gynnar samhället i stort. Dessutom är tillämpningar och exempel viktiga för att öka engagemanget och intresset hos studenterna. Att arbeta med bredd och tillämpningar kan göras med olika pedagogiska metoder. En modell är att använda en tvärvetenskaplig ansats, något som ofta visat sig inspirera till kunskapssökande och på ett kreativt sätt bryta ner kunskapsbarriärer över ämnesgränserna.55 Tillämpningar kan också diskuteras på andra sätt, inklusive inom djupt specialiserade fält. Enligt delegationens mening handlar det inte om att någon metod ska vara allenarådande, utan snarare att studenterna kontinuerligt tränas i att definiera problemområden som sedan kan studeras utifrån fler aspekter. I grunden handlar det om att utveckla en grundläggande förståelse för samband. 55 Se t.ex. KTH Jämställd IT-utveckling för ökad tillväxt, s. 6, Teknikdelegationen Rapport 2009:3, s. 12. Utvecklingen i den svenska högskolan går mot alltmer IT-stödd undervisning, oberoende av om studenterna befinner sig på campus eller på distans. Att det är en växande sektor märks i statistiken: /08 läste mer än var fjärde student, dryga 100 000, på distans och majoriteten av dessa deltog i en IT-stödd utbildningsmiljö. Likaledes ökar användandet av IKT på campus vilket påverkar såväl kunskapsinnehåll som arbetsprocesser. Det är vanligt att använda samlingsbegreppet e-lärande oavsett om det handlar om distans- eller campusutbildning. En ökad IKT-användning ställer krav på infrastrukturen men även på lärare vad gäller kompetens och tillgänglighet, och på studenter vad gäller ansvarstagande och självdisciplin. Fördelarna med att använda IKT i undervisningen överväger dock stort. E- lärande kan stimulera till ny pedagogik och ett mer flexibelt lärande. I och med att tidsmässiga och rumsliga aspekter minskar i betydelse, och studenten kan välja fokus och ordningsföljd i sina studier, kan utbildningarna bli både mer studentcentrerade och mer resultatinriktade. För de utbildningar som ingår i Teknikdelegationens uppdrag är IKT-stödd undervisning en självskriven kvalitetsaspekt. Exempelvis vill delegationen peka på hur IKT, t.ex. genom simulerings- och visualiseringsteknik, kan bidra till att modernisera undervisningen på de mer teoretiskt inriktade områdena och på så sätt både öka studenternas intresse och höja kunskapsnivåerna. I ett skede när det gäller för att satsa offensivt på kunskap och konkurrenskraft är högskoleutbildningen inom matematik, naturvetenskap, teknik och IKT av avgörande betydelse. Det betyder både att tillräckligt många studenter måste fullgöra utbildning inom områdena och att utbildningarna måste vara av högsta kvalitet. har högskolan klarat av de flesta av sina uppgifter. väntar emellertid utmaningar av en ny kaliber. Teknikdelegationens analys identifierar några områden som kräver utvecklingsinsatser för att svensk högre utbildning inom matematik, naturvetenskap, teknik och IKT ska kunna ligga i frontlinjen. 6.6.1För många utbildningar, för lite vägledning Att valet av utbildning grundas på värderingar och identifikation snarare än så kallat rationella faktorer konstaterar delegationen, med stöd i forskningen, i kapitel 4. Att alltför få ungdomar väljer en utbildning inom matematik, naturvetenskap, teknik och IKT beror inte på att de inte fått tillräcklig information. Däremot menar delegationen att bristfällig information och vägledning kan utgöra ytterligare, onödiga hinder ovanpå de redan negativa attityder som råder. Även om det inte löser grundproblemet är det därför värt att beakta frågorna. Det största bekymret, menar delegationen, är inte brist på information utan orimlig komplexitet. Sammantaget utgör ett snårigt behörighetssystem, stort utbud av högskoleutbildningar med snarlika namn och flera stora utbildningsreformer såsom Bolognaanpassning och införande av yrkeshögskola, svårigheter för blivande studenter att navigera och välja utbildningar inom områdena. Matematik, naturvetenskap, teknik och IKT har här en nackdel jämfört med samhällsvetenskap och humaniora i och med att de är sämre representerade i skolan genom lärare och studie- och yrkesvägledare. Teknikdelegationen anser att det både finns för många utbildningsprogram att välja på och för lite stöd i denna komplexa valsituation. Detta avspeglar sig exempelvis i delegationens förslag i avsnitt 8.3.3 och ställningstaganden i avsnitten 9.4, 9.5 och 9.9. 6.6.2Gymnasieskolan och högskolan är inte matchade För att upprätthålla såväl kvantitet som kvalitet i högskolan krävs att övergången från gymnasieskolan fungerar smidigt. råder ett matchningsproblem, vilket delvis är ofrånkomligt eftersom man har olika mål och uppdrag men som också handlar om bristande kommunikation och förståelse. Att antalet sökande per plats är lågt har också gjort att bristande förkunskaper hos studenterna blivit ett vanligare problem. Högskolan upplever t.ex. att matematikkunskaperna brister hos nybörjarstudenterna och att man får spendera mycket tid på att göra övergången smidigare. Vidare har teknikvetenskapen, som utgör en stor del av högskolan, en väldigt liten underbyggnad eftersom teknikämnet i skolan är så kvantitativt och kvalitativt begränsat. Teknikdelegationen har under sin verksamhetstid ägnat dessa frågor stor uppmärksamhet, inte minst genom breda linjen som syftar till att stärka rekryteringsbasen. Även och de nationella resurscentrumen arbetar med frågorna. I avsnitt 8.4.1 och 8.5.1 föreslår delegationen fortsatta satsningar på området. De utvärderingar som gjorts ger högskoleutbildningarna inom matematik, naturvetenskap, teknik och IKT generellt sett goda vitsord. I takt med att samhällets kompetenskrav ökar, växer dock förväntningarna på högskolan. Ribban behöver höjas. I denna strävan är det vissa kvalitetsaspekter som behöver uppmärksammas särskilt. Kraven på att studenterna ska vara anställningsbara efter avslutad utbildning driver på utvecklingen. Delegationen menar att anställningsbarhet bör ses som ett vitt begrepp där även förmåga till innovationstänkade ingår. Det innebär att alla utbildningar måste arbeta aktivt med frågorna. För de generella utbildningarna inom matematik och naturvetenskap kan i själva verket anställningsbarhetsaspekterna behöva betonas ännu mer än inom yrkesutbildningarna, eftersom det där är ett eftersatt område. Arbetet kan handla om att läromedel ses över, att teoridelar och tillämpning integreras bättre och att karriärvägar tydliggörs för studenterna. Andra kvalitetsfrågor som delegationen särskilt vill lyfta fram är internationalisering, hållbar utveckling och jämställdhet/mångfald. Dessa bör inte reduceras till sidofrågor utan ska ses som kvalitetsfrågor som har betydelse för hur väl utbildningarna kommer att kunna hävda sig . Frågan om mångfald lyfter delegationen särskilt fram i avsnitt 9.8. 6.6.4Stora utmaningar väntar för undervisningen Omvärldens allt större fokus på konkurrenskraftig utbildningskvalitet och studenternas resultat, kan få mycket långtgående konsekvenser för högskolan. Kraven växer nu på att tänka nytt och att utveckla undervisningsmetoderna. Förutom att dessa frågor drivs på av yttre aktörer är det viktigt att högskolorna internt reflekterar över vad undervisningens roll är i de strukturella problem som man länge upplevt: bristande intresse, avhopp, sned könsfördelning osv. Teknikdelegationen menar att pedagogisk utveckling kan vara avgörande för högskolans möjligheter att öka rekryteringen och hävda sig i konkurrensen. Ur ett nationellt perspektiv ser delegationen med oro på att som de pedagogiska utmaningarna blir fler, finns det inte längre något samlat centralt stöd till högskolepedagogisk utveckling. I avsnitt 8.5.2 föreslår delegationen en satsning på detta. 7Samverkansprojekt och andra initiativ Många olika aktörer och arenor har betydelse för att öka barns och ungdomars kunskap i och intresse för matematik, naturvetenskap, teknik och IKT. Det kan handla om att skolan och arbetslivet samverkar för att stärka relevansen i undervisningen i skolan. Det kan också handla om att barn och ungdomar på sin fritid möter inspirerande projekt och initiativ. 7.2Samverkan mellan skola och arbetsliv Teknikdelegationen har valt att lyfta fram samverkan mellan skola och arbetsliv som ett särskilt viktigt område. I samverkan med utbildningsväsendet kan arbetslivet bidra till att skapa verklighetsanknytning och aktualitet i undervisningen, och på så sätt förmedla den värderingsdimension och den samhällsrelevans som ungdomarna söker. Att lyfta fram tillämpning och nya sätt att arbeta med moderna vardagsnära exempel är viktigt för att stimulera barns och ungdomars intresse för områdena, och i förlängningen för att öka deras kunskapsnivåer. Likaså kan arbetslivet ge förebilder och visa på miljöer och beteenden som ungdomar kan inspireras av. De får därmed en bättre förberedelse för den yrkesverksamhet som väntar. Arbetslivet kan också bidra till en förnyad syn på kunskap i utbildningsorganisationen som helhet. Samverkansprojekt och andra initiativ från skolans horisont ingår samverkan med det omgivande samhället i de reglerade uppgifterna. Både och gymnasieskolans läroplaner slår fast att skolan ska samverka med arbetslivet och med den nästföljande utbildningsnivån. Fokus ligger dock framför allt på att samverkan ska förbereda eleverna för kommande studie- och yrkesval. Betydligt mindre betoning ligger på de lika viktiga aspekterna att samverkan ska bidra till undervisningens utveckling, sätta in läroämnena i samhälleliga sammanhang och bidra till att skapa den relevans som barn och ungdomar efterlyser i undervisningen.1 Samverkansuppgiften har inte heller varit föremål för några nationella utvärderingar från skolmyndigheternas sida. Jämfört med länder som , och har vi i haft relativt lite diskussion om och uppföljning av läroplanernas samverkansuppgifter.2 Teknikdelegationen har i sin kartläggning identifierat ett sextiotal projekt eller initiativ där arbetslivet på något sätt är involverat.3 Det saknas således inte engagemang och initiativförmåga på området. Projektens räckvidd varierar, och även inom ett och samma projekt kan olika delar av landet vara olika väl täckta. Det lokala förhållningssättet ses ofta som en styrka. En del av projekten riktar sig indirekt till eleverna genom att rikta sig till lärarna och syftar till att ge ämnesundervisningen en bredare kontext så att både lärares och elevers förståelse för tillämpningar kan öka. Det är svårt att få en totalbild av vilken förankring samverkan har i den lokala skolutvecklingen. I den enkätundersökning som delegationen genomfört till landets skolor respektive kommunledningar ges motsägelsefulla svar. Närmare två tredjedelar av kommunerna anser att de har gjort satsningar på samverkan för att utveckla lärares pedagogiska förmåga, medan endast hälften av grundskolorna anser att de gjort satsningar på detta område.4 I den intervjustudie med företrädare för samverkansprojekt som ingår i Teknikdelegationens rapportserie identifieras tre huvudkategorier när det gäller hinder för samverkan. Både på skolsidan och på arbetslivssidan är beroende av eldsjälar, brist på resurser och konkurrens med andra projekt vanliga utmaningar. 1Läroplan för de frivilliga skolformerna Lpf 94, 2.4, Läroplan för det obligatoriska skolväsendet, förskoleklassen och fritidshemmet 94, 2.6. 2Teknikdelegationen Rapport 2009:3, s. 9. 3Teknikdelegationen Rapport 2009:1. 4Teknikdelegationen Rapport 2010:2. Samverkansprojekt och andra initiativ eldsjälar beror ofta på att projekten inte är förankrade i någon reguljär verksamhet. Bristen på resurser kan röra såväl tid som pengar. I skolans värld kan det handla om att det saknas stöd och insikt i hur samverkan kan användas effektivt för att stärka relevansen i undervisningen och förbättra kunskapsresultaten. I stället ses samverkan som en tids- och penningkrävande uppgift. Lärarna kan uppleva det som svårt att integrera samverkan i undervisningen och får problem att få tiden att räcka till om den blir ett tillägg ovanpå allt annat. På arbetslivssidan är det ett problem att frågorna nedprioriteras särskilt i lågkonjunktur; återigen därför att samverkan betraktas som en kostnad och inte en vinst. Det kan då finnas medarbetare som gärna medverkar men som inte finner sätt att göra detta inom ramen för en avdelnings budget. I ett ekonomiskt pressat läge blir även konkurrensen mellan projekt hårdare.5 I de fall då samverkan innebär att näringslivet och skolan närmar sig varandra finns ytterligare fallgropar. Mycket handlar då om respektive arbetsplats kultur och uppdrag. Näringslivet kan brista i sin förståelse för skolans villkor, medan skolan kan ha en ovilja att öppna sig för externa aktörer eller t.o.m. en misstänksamhet mot vad man ser som kommersiell inblandning.6 När näringslivet och skolan har så skilda utgångspunkter kan det ta tid att finna ett gemensamt perspektiv. Ett väsentligt problem med många av de projekt som initieras är att de inte utvärderas. Därmed går det inte att dra slutsatser om effekter och det saknas underlag för utveckling. Det finns därför en risk för kortsiktighet. Även om samverkansfrågorna inte har varit högt prioriterade i , finns det nu några tillfällen till förbättring som är värda att gripa. Delegationen ser nu goda möjligheter till att samverkan mellan skola och arbetsliv kan växa i betydelse. Det engagemang och den erfarenhetsbank som finns hos de aktörer som arbetar med frågorna, är naturligtvis en god startpunkt. 5Teknikdelegationen Rapport 2009:3, s. 7–8. Delegationens rundabordssamtal på temat samverkan skola – arbetsliv bekräftade denna bild. 6ERT 2009, s. 14. Samverkansprojekt och andra initiativ Det finns också tecken på att samverkan får allt större politiskt gensvar. Framför allt gäller detta kopplingen till näringslivspolitiken och satsningar på entreprenörskap i skolan. Att detta är en svensk strategisk inriktning7 visar sig bl.a. i att fått i uppdrag att se över skolans kursplaner så att dessa genomsyras av ett entreprenörskapsperspektiv. Minst lika betydelsefull är den utveckling som kan ses inom det europeiska samarbetet. En ledande aktör från näringslivssidan är Round Table of Industrialists (ERT) som är ett forum för ledare från 50 större internationella företag med europeisk grund. ERT har uppmärksammat den europeiska problembilden kring sjunkande intresse för naturvetenskap och teknik och definierat vad näringslivet kan bidra med för att vända utvecklingen. Ett förslag från ERT syftar till att bilda ett europeiskt samordningsorgan (European Coordinating Body), bl.a. med uppgift att stödja nationella organ som arbetar med skola – näringslivssamverkan, genom förmedling av goda exempel, forskningsresultat och liknande. Den europeiska kommissionen har uttalat stöd för initiativet och kopplar det till de europeiska målen för framtida konkurrenskraft.8 har en ansökan skickats till kommissionen för att möjliggöra bildandet av ovan nämnda samordningsorgan. Totalt deltar, inklusive , 28 partner i ansökan. Inom finns många starka samverkanssatsningar att hämta inspiration från. Bland dessa kan nämnas JetNet i , Science Team K i och Näringslivet i skolan i . Gemensamt för dessa är att de verkar inom ramen för en större nationell strategi och att de har nått dokumenterat goda resultat. Nedan visar Teknikdelegationen sin samlade bild, baserad på erfarenheter från studier, rundabordssamtal och annat, av vad som konstituerar bra samverkansaktiviteter. 7Nationell strategi för regional konkurrenskraft, entreprenörskap och sysselsättning 2007–2013, s. 5. 8ERT 2009, s. 4, s. 16. Samverkansprojekt och andra initiativ Långsiktighet, sammanhang, koppling till verklighet 1.a Samverkan måste handla om ett långsiktigt arbete som sätts in i ett sammanhang med uppgifter före, under och efter. Aktiviteter utan förberedelser och efterbearbetning är meningslöst. Det krävs kontinuitet – inte happenings som enstaka studiebesök eller solitära tävlingar. Lärare involverade – inte utanför. 1.b Verkliga uppgifter. Principer som kopplas till vardag ger konkretion. Att göra på riktigt och bli behövd, bli delaktig, att få ansvar. 1.c Möta människor som lyssnar, bygga dialog. Få se (unga) förebilder i arbete. Praktikplatser och sommarvikariat. Båda parter måste få ut något av samarbetet. Ömsesidig respekt och bygga gemensam kultur. Arbetslivet måste förstå hur skolan fungerar och inte ge pekpinnar. Skolans struktur måste öppnas. Ämnesgränser överbryggas – verkligheten är inte uppdelad i ämnen. Skapa möjligheter att mötas. 1.e Utvärdera satsningar och projekt, dra slutsatser av vad som ger resultat. 2.a Kreativ samverkanskultur måste växa fram. Inspiration och vidareutveckling för alla lärare är en viktig ingrediens. Samverkan bör ske på alla skolnivåer F – 9 och gymnasiet.