sou · GXB396 · 2010-01-01 00:00:00 — Förutom frågor om skadans art och omfattning m.m. tar man upp eventuell sjukskrivningstid samt ställer frågor om den skadade haft liknande besvär tidigare, var sjukskriven av annan orsak vid skadetillfället m.m. Ett brev som bekräftar mottagandet av skadeanmälan och en informationsbroschyr sänds till den skadelidande med begäran om sjukintyg, inkomstuppgift och eventuellt yrkande om ersättning för kostnader. Förskottsersättning betalas ut om sjuktiden verkar bli av någon varaktighet. , ostridiga krav betalas genast. Om den skadelidande blir helt återställd, avslutas ärendet med utbetalning av ersättning för sveda och värk och eventuell inkomstförlust efter avdrag för förskottsbetalningar. Om den skadelidande inte blir återställd, vidtar en invaliditets- reglering. Efter det att bolaget har konstaterat att bolaget är rätt mottagare av skadeanmälan betalas ersättning för skadorna, vanligtvis först för sakskador och därefter – när tillräckligt underlag har inkommit till försäkringsbolaget – för personskador. När skadorna är okompli- cerade, dvs. när det finns ett klart samband mellan skadebesvär och trafikolyckan samt skadan endast har medfört en kortare sjuk- skrivning understigande 15–, regleras ersättningen till den skadade ofta enbart på grundval av skadeanmälan och telefon- samtal. I de flesta ärendena är sjukskrivningstiden kortare än , har ett av de större försäkringsbolagen uppgivit. Ett annat större bolag har uppgivit att det i 30–av alla nyanmälda person- skador i trafik förekommer sjukskrivningsperioder som är kortare än . Bolaget har uppskattat att flertalet av dessa sjukfall är korta, understigande . Samma mätning visade att sjuk- skrivning pågått än i 5–av antalet nyanmälda skador. Bolaget anser att det är sannolikt att andelen skadade personer med sjukskrivning kommer att minska som en följd av ökade krav enligt reformen Rehabili- teringskedjan, som har trätt i kraft . Om sjukskrivningen är begränsad till sjuklöneperioden – när arbetsgivaren betalar sjuklön – är skadeanmälan tillräcklig för att förlust av inkomst ska kunna ersättas, eventuellt kompletterad med uppgifter inhämtade per telefon med den skadade. Varar sjukskrivningen än kan det räcka med en kopia på lönespecifikationen från arbetsgivaren som utvisar vilket löneavdrag denne har gjort för sjukfrånvaro. Ett större försäkringsbolag har uppgivit att vid sjukskrivning efter skadedagen lämnas ersättning för inkomst- förlust utan vidare utredning och med utgångspunkt i den av den skadade angivna årsinkomsten. Beräkningen görs enligt schablon utifrån årsinkomst och med hänsyn till karensdag. Detta gäller även för skadade som anger att de tidigare haft liknande besvär förutsatt att de inte var sjukskrivna vid olyckstillfället. Detta bolags svars- tider i den initiala hanteringen är oftast en–och bolaget avslutar av alla anmälda personskadeärenden efter det första telefonsamtalet med den skadade. Utbetalning sker i förekommande fall för sveda och värk, kostnader och inkomst- och pensionsförlust utan närmare utredning. Är det tveksamt om de uppgivna besvären är orsakade av den anmälda trafikolyckan, kan försäkringsbolaget redan vid skadeanmälan behöva kompletterande uppgifter rörande tidigare sjukdomshistoria och grad av arbetsförmåga. Detsamma gäller om den skadade var sjuk- kriven på grund av andra besvär för trafikolyckan. För att fastställa om det föreligger ett orsakssamband inhämtar försäkringsbolaget då, med stöd av fullmakt från den skadade, sjuk- journaler från vårdinrättningar samt sjukhistorik, sjukskrivnings- intyg och eventuell utredningsakt från . Från arbetsgivare kan bolaget få dokumentation som visar frånvaro. För att bedöma arbetsoförmåga inhämtar försäkringsbolaget därutöver även arbetsbeskrivning från arbetsgivaren. I en del av skadorna med sjukskrivning, uppskattningsvis , förekommer det konkurrerande besvär som kräver vidare utredning, enligt ett av de större försäkringsbolagen. Om kon- kurrerande besvär förekommer begär bolaget, med stöd av den full- makt det fått av den skadade, in medicinsk utredning i form av tidigare journalanteckningar m.m. Tiden det tar för bolaget att få in begärda journalhandlingar varierar, men oftast sker detta från det att bolaget fått anmälan om personskada. Sättet att beräkna inkomstförlust vid en skada beskrivs i avsnitt 2.2. Till en början fastställs ett inkomstunderlag det vill säga den inkomst den skadade skulle ha haft som oskadad under sin sjuk- skrivningstid. Från detta belopp avräknas de inkomster – samord- ningsförmåner – som den skadade fått . Mellan- skillnaden utgör den förlust som ska ersättas som skadestånd. Denna metod kallas för differensmetoden. Inkomstförlusten ska beräknas individuellt, varför inkomstförhållanden måste beräknas i varje enskilt skadefall även om vissa yrken och branscher tillämpar samma lönesättning. Vidare måste försäkringsbolaget inhämta upp- gift om andra förmåner som hör till lönen, såsom semesterlön, trakta- mente och reseersättning, lönetillägg för obekväm arbetstid, regel- bunden övertid, ackord och naturaförmåner samt vinstandelar, fondavsättning, resultatbonus m.m. För att därefter kunna beräkna den inkomstförlust som har upp- stått till följd av trafikskadan begär försäkringsbolaget in uppgifter om den inkomst som den skadelidande faktiskt har haft efter skadetillfället. Från arbetsgivare begärs anställnings- och löneintyg eller lönespecifikationer. Från begärs ersättnings- besked om utbetald sjukpenning, aktivitets- och sjukersättning samt livränta. Från och andra avtalsförsäkringar begärs besked om utbetald ersättning. Från begärs kontrolluppgifter, självdeklarationer och taxeringsmeddelanden. I en del fall kan en beräkning av inkomstförlust inte utgå från historiska värden utan försäkringsbolaget måste blicka framåt. Det gäller främst personer som var arbetslösa vid tiden för trafik- olyckan eller som då var så unga att de inte hade trätt ut i förvärvs- livet. Försäkringsbolaget försöker då tillsammans med den skadade och dennes anhöriga göra en prognos över hur det framtida yrkes- livet hade sett ut. För att sedan beräkna inkomstförlusten inhämtas uppgift om nuvarande lönenivåer och möjligheter till anställning i det tänkta yrket från Arbetsförmedlingen, fackförbund, universitet, högskolor, yrkesskolor, m.m. Man beaktar även att med stigande arbetserfarenhet normalt följer en högre inkomstnivå. I en del fall inträder inte arbetsoförmåga efter trafik- olyckan utan . kan det dock förutses att det finns en risk för framtida arbetsoförmåga. I dessa fall inhämtas uppgifter om arbetsinkomster tre–före skadetillfället, som vid senare inträffad skadebetingad arbetsoförmåga kan tjäna som underlag vid beräkning av inkomstförlust. Man kan även med hjälp av de insamlade uppgifterna bedöma om en persons inkomst har minskat väsentligt, vilket då skulle kunna utgöra en grund för omprövning enligt 5 kap. 5 § skadeståndslagen. Vissa försäkringsbolag reglerar s.k. WAD-skador (Whiplash Associated Disorder) något annorlunda såtillvida att försäkrings- bolagen försöker fastställa orsakssamband i ett tidigare skede än i fråga om övriga skador. Detta beror på att besvären vid WAD-skador är ospecifika och kan uppträda även vid andra skadeorsaker än trafik- olyckor. För denna typ av skador tas regelmässigt in sjukjournaler när sjukskrivning varat endast i . Den svenska socialförsäkringen ger ekonomisk trygghet vid sjuk- dom, funktionshinder, ålderdom och vård av barn. Försäkringen är individbaserad och ger ersättning för den inkomst som en person förlorar när han eller hon av olika anledningar, till exempel sjukdom, inte kan försörja sig genom eget arbete. Inom socialförsäkringen finns både generella och inkomstprövade bidrag samt inkomst- relaterade ersättningar som bygger på den så kallade inkomst- bortfallsprincipen. En person som skadar sig i trafiken och får sin arbetsförmåga nedsatt, får sin huvudsakliga inkomstförlust ersatt av den all- männa sjukförsäkringen och i förekommande fall av arbetsskade- försäkringen. Grundläggande förutsättningar är dock att han eller hon uppfyller villkoren för att både vara försäkrad och ha rätt till ersättningen i fråga. Är personen anställd har han eller hon dess- utom rätt till ersättning som arbetsgivaren betalar för i form av sjuklön och kollektivavtalade försäkringar. Syftet med detta kapitel är att översiktligt beskriva social- försäkringen och de olika former av ersättning som en person kan få från försäkringen. Fokus ligger på de ersättningsformer som finns vid arbetsoförmåga på grund av sjukdom, funktionshinder eller skada. Inledningsvis presenteras några allmänna utgångs- punkter för socialförsäkringen. Därefter utvecklas villkoren för att få de olika ersättningsformerna inom sjukförsäkringen, det vill säga sjukpenning, sjukpenning i förebyggande syfte, kostnader för arbets- resor i stället för sjukpenning, rehabiliteringsersättning samt sjuk- ersättning och aktivitetsersättning. Efter ett kortare avsnitt om arbets- skadeförsäkring och det statliga personskadeskyddet, avslutas kapitlet med en beskrivning av de ersättningar som arbetsgivaren betalar för vid en anställds arbetsoförmåga på grund av sjukdom eller skada, det vill säga sjuklön och kollektivavtalade avtalsförsäkringar. Dessa ersättningar ingår visserligen inte i socialförsäkringen, men presen- teras likväl i detta sammanhang för att ge överblick över de ersätt- ningar som en trafikskadad person kan få enligt dagens regler. Socialförsäkringslagen (1999:799) innehåller bestämmelser om vem som kan vara försäkrad för vissa förmåner i . En person kan därutöver också vara försäkrad för socialförsäkringsförmåner enligt EG:s förordningar, olika socialförsäkringskonventioner eller andra internationella överenskommelser.1 Enligt 1 kap. 1 § socialförsäkringslagen grundas rätten till en för- mån antingen på bosättning i eller på arbete i . Det svenska socialförsäkringsskyddet delas således in i en bosättnings- baserad försäkring och en arbetsbaserad försäkring. Båda för- säkringarna gäller lika för alla som är bosatta respektive arbetar i . Svenskt medborgarskap är alltså inte ett försäkringsvillkor. I lagen ingår de flesta trygghetssystemen som administreras av och Premiepensionsmyndigheten2. Det grundläggande villkoret för att omfattas av den bosättnings- baserade försäkringen är att personen är bosatt i . Till de bosättningsbaserade förmånerna hör sådana förmåner som utgör bidrag, exempelvis barnbidrag, samt andra förmåner som betalas med garantibelopp, såsom garantiersättning inom sjuk- eller aktivitets- ersättningen och föräldrapenning på lägstanivån. Gemensamt för dessa förmåner är att de utgör ett grundskydd. Det grundläggande villkoret för att vara försäkrad för den arbets- baserade försäkringen är att personen arbetar i . Med arbete avses både anställning, uppdrag och arbete i egen verksamhet.3 Några personkategorier blir inte försäkrade trots att de arbetar i . Det gäller exempelvis den som sänds hit av utländsk arbets- givare. Vissa personkategorier kan å andra sidan vara fortsatt 1Jfr bl.a. Rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av om tillämpning av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen. 2Från och med kommer den nyinrättade att handha den allmänna ålderspensionen. 32 kap. 7 § första stycket socialförsäkringslagen och prop. 1998/99:119 s. 102 ff. försäkrade enligt socialförsäkringslagen trots att de arbetar i ett annat land eftersom arbetet ses som arbete i . Det gäller bland annat vissa utsända och biståndsarbetare.4 I den arbetsbaserade försäkringen ingår sådana förmåner som kan sägas utgöra rena inkomstbortfallsförsäkringar. Det är alltså fråga om förmåner som kan betalas på grund av och i relation till förlorad arbetsinkomst. Möjligheten att vara försäkrad för arbets- baserade socialförsäkringsförmåner påverkas normalt inte av faktorer som bosättning, medborgarskap, arbetets varaktighet eller i vilken land en arbetsgivare är medborgare eller har sitt säte.5 De arbetsbaserade förmånerna framgår av uppräkning i 3 kap. 4– 5 §§ socialförsäkringslagen: Lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) –föräldrapenning på grundnivå eller över grundnivå och till- fällig föräldrapenning –inkomstrelaterad sjukersättning och inkomstrelaterad aktivi- tetsersättning –rehabilitering och rehabiliteringsersättning enligt 22 kap. i fråga om förmåner som beslutas av Lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring (LAF) Lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård Lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension (LIP) Lagen (2000:1461) om efterlevandepension och efterlevande- stöd till barn i fråga om inkomstgrundad efterlevandepension och änkepension med undantag för sådan pension som avses i 2 § 13. I propositionen 2008/09:200 Socialförsäkringsbalk förelås en ny sammanhållen och heltäckande socialförsäkringslag, som ersätter ungefär 30 gällande socialförsäkringsförfattningar. Tillämpnings- området omfattar i princip samtliga de socialförsäkringsförmåner som administreras av , Premie- pensionsmyndigheten och . 42 kap. 2 och 4 §§ socialförsäkringslagen. 1998/99:119 s. 114 f. till och det nya regelverket föreslås träda i kraft . För anställda gäller försäkringen från och med av anställningstiden. Har den anställde en särskilt avtalad anställ- ningsdag, börjar försäkringen att gälla . Är personen sjuk vid den avtalade anställningstidpunkten, omfattas han eller hon ändå av försäkringen från och med den tidpunkten. För andra, det vill säga egenföretagare och uppdragstagare, gäller för- säkringen i regel från och med den dag arbetet faktiskt påbörjats.6 Så länge arbetet pågår gäller också försäkringen. Den gäller också under tillfälliga avbrott som semester, ferier eller andra mot- svarande uppehåll. När personen slutar sitt arbete, upphör i regel också för- säkringen för arbetsbaserade förmåner. För att undvika att en person ställs utan försäkringsskydd, då han eller hon exempelvis i samband med byte av anställning inte är förvärvs- verksam, finns det en viss så kallad efterskyddstid. Den generella efterskyddstiden är för alla arbetsbaserade förmåner utom för aktivitets- eller sjukersättning där efterskyddstiden är ett år.7 Motivet till den längre efterskyddstiden är ersättningens karaktär av långvarig försörjningskälla.8 Försäkringen kan upphöra tidigare än efterskyddstiden, om exempelvis den enskilde påbörjat arbete i ett annat land och omfattas av motsvarande försäkring i det landet. Efterskyddstiden för försäkringen kan i vissa situationer för- längas även om en person inte arbetar. Det är då fråga om aktivi- teter eller situationer som ansetts skyddsvärda eller där den en- skilde utan egen förskyllan inte arbetar. Sådana situationer är till exempel när sjukpenning eller annan arbetsbaserad förmån betalas ut, under vissa så kallade SGI-skyddade situationer, när en person studerar eller är arbetslös och står till arbetsmarknadens förfogande samt vid förvärvsavbrott på grund graviditet, föräldraledighet eller plikttjänstgöring.9 6Jfr 3 kap. 6 § första stycket socialförsäkringslagen och prop. 1998/99:119 s. 114. 73 kap. 6 § andra stycket socialförsäkringslagen. 2000/01::96 s. 77. 93 kap. 7 och 10 §§ socialförsäkringslagen. Socialförsäkringen administreras av och Premie- pensionsmyndigheten. blev en egen myndighet och ersatte då en central myndighet, Riks- försäkringsverket, och 21 självständiga försäkringskassor. Alla beslut inom fattas numera av tjänste- män. fanns det socialförsäkringsnämnder bestående av en grupp förtroendevalda personer, som kollektivt fattade beslut i vissa ärenden efter förslag från en tjänsteman. Dessa nämnder upphörde . Om den försäkrade begär omprövning av ett beslut i ärende om försäkring enligt AFL ska ompröva beslutet enligt 20 kap. 10 § AFL. Omprövningen innebär en ny fullständig prövning av sakfrågan. Den försäkrade kan vidare överklaga Försäkrings- kassans beslut hos allmän förvaltningsdomstol enligt 20 kap. 11 § AFL. Beslutet överklagas i första hand till den länsrätt inom vars domkrets personen hade sin hemortskommun när beslutet fattades. Ett beslut får dock inte överklagas innan beslutet har omprövats. Länsrättens beslut kan överklagas till kammarrätt och Regerings- rätten. En förutsättning för att överklagandet ska prövas är dock att prövningstillstånd meddelas. beslut kan också överklagas av det allmänna ombudet enligt 20 kap. 12 § AFL. Det allmänna ombudet får föra talan även till förmån för enskild part. Motsvarande gäller för vid överklagande av domstols beslut. är i vissa fall skyldig att ändra ett oriktigt beslut om försäkring enligt AFL, även om den försäkrade inte har begärt omprövning. Detta gäller om beslutet har blivit oriktigt på grund av någon omständighet som anges i 20 kap. 10 a § AFL, exempelvis skrivfel eller ofullständigt underlag. Ett beslut får dock inte ändras till den försäkrades nackdel, om det gäller förmån som har förfallit till betalning och inte heller i annat fall om det finns synnerliga skäl mot det. Även det allmänna ombudet får begära ändring enligt denna bestämmelse. Sjukförsäkringens syfte är att ersätta individen för ett inkomst- bortfall, om han eller hon har nedsatt arbetsförmåga med minst en fjärdedel på grund av sjukdom. Den vanligaste ersättningen från sjukförsäkringen är sjukpenning, som betalas ut när arbetsförmågan är nedsatt . I det följande utvecklas närmare villkoren för att få sjukpenning. Sjukpenninggrundande inkomst och skyddade tider Som tidigare framkommit omfattas alla som arbetar i av den allmänna sjukförsäkringen, oavsett om han eller hon är anställd, uppdragstagare eller egenföretagare. För att få rätt till ersättning vid sjukdom krävs dessutom att kan fastställa en sjukpenninggrundande inkomst (SGI). SGI är ett beräkningsunderlag som använder för att beräkna i första hand sjukpenningens storlek, men också andra arbetsbaserade förmåner såsom rehabiliteringspenning, föräldra- penning, havandeskapspenning, närståendepenning och smittbärar- penning. SGI har även betydelse när livränta ska bestämmas enligt arbetsskadeförsäkringen. Enligt 3 kap. 2 § AFL är SGI den årliga inkomst som en för- säkrad kan antas att få tills vidare för eget arbete, antingen som inkomst av anställning eller som inkomst av annat förvärvsarbete. För att SGI ska kunna fastställas måste inkomsterna uppgå till av prisbasbeloppet. Vid beräkningen bortses från inkomster som överstiger 7,5 prisbasbelopp. SGI kan fastställas bara om den försäkrade har inkomst av eget arbete som dessutom är av viss varaktighet. Har han eller hon ingen inkomst saknas i regel förutsättningar att fastställa SGI och personen omfattas inte av sjukförsäkringen, eventuellt efter efterskyddstiden . Skyddsbestämmelser för SGI utgör undantag från denna ordning. SGI-skydd innebär nämligen att en person i vissa skyddsvärda situationer får behålla sin SGI trots att han eller hon inte längre har någon inkomst av arbete. En sådan situation är när försäkringsskyddet i socialförsäkringen, alternativt något annat trygg- hetssystem, utnyttjas eller då något allmänintresse utgör motiv för att låta den försäkrade behålla försäkringsskyddet. orsakerna till att skyddsreglerna träder in är – förutom sjukdom och rehabilitering – studier, arbetslöshet och graviditet/vård av barn. En person som uppfyller villkoren för SGI-skydd kan i praktiken omfattas av sjukförsäkringen trots att han eller hon inte har haft inkomster av eget arbete under flera år.10 När den sjukpenninggrundande inkomsten beräknats ska denna, vid beräkning av dagersättning, multiplicerats med talet 0,97.11 För att den försäkrade ska vara berättigad till sjukpenning krävs – utöver att villkoren för SGI är uppfyllda – att hans eller hennes arbetsförmåga är nedsatt med minst en fjärdedel på grund av sjukdom. Vid bedömning av om sjukdom föreligger ska bortses från arbets- marknadsmässiga, ekonomiska, sociala och liknande förhållanden.12 Beroende på arbetsförmågans nedsättning betalas ersättning från sjukförsäkringen som hel, tre fjärdedels, halv eller en fjärdedels sjukpenning. bedömer den försäkrades arbetsförmåga enligt den så kallade rehabiliteringskedjan, som infördes och ersatte tidigare sjustegsmodell.13 Rehabiliteringskedjan regleras i 3 kap. 7 § AFL och går ut på att den försäkrades arbetsförmåga bedöms enligt specificerade hållpunkter som innebär följande. av en sjukperiod ska Försäkrings- kassan bedöma om den försäkrade har förmåga att klara sitt vanliga arbete eller annat lämpligt arbete som arbetsgivare tillfälligt erbjuder. Sjukpenning betalas bara ut om den försäkrade inte kan återgå till sina vanliga eller tillfälliga arbetsuppgifter under denna första tid. Från och med dag 91 i en sjukperiod innebär prövningen av rätten till sjukpenning att även ska beakta om den försäkrade kan utföra något annat än sitt vanliga arbete hos arbetsgivaren. Kan den försäkrade detta, eventuellt efter en tids rehabilitering, föreligger inte rätt till ersättning. Från och med dag 181 i en sjukperiod kan den försäkrade få sjukpenning bara om han eller hon inte klarar något arbete på hela 10Bestämmelser om SGI-skydd finns i 3 kap. 5 § tredje stycket AFL, Förordningen (2000:1418) om tillämpning av vissa skyddsbestämmelser för sjukpenninggrundande inkomst och föreskrifter RFFS 1998:12. 113 kap. 2 c § AFL. 123 kap. 7 § första stycket AFL. 2007/08:136, bet. 2007/08:SfU12, rskr 2007/08:225. den reguljära arbetsmarknaden. Ingen hänsyn tas till ålder, bo- sättning, utbildning eller tidigare verksamhet. I begreppet reguljära arbetsmarknaden ingår även vissa subventionerade anställningar såsom nystartsjobb. Däremot inbegrips inte sådana subventionerade anställ- ningar som endast är tillgängliga för personer med funktionshinder, exempelvis anställning med lönebidrag eller inom Samhall.14 Pröv- ningen mot hela arbetsmarknaden kan skjutas upp om det finns särskilda skäl, det vill säga om den försäkrade med stor sannolikhet kan återgå i arbete hos sin arbetsgivare, i väntan på operation eller under rehabilitering efter operation.15 Efter dag 365 ska prövningen alltid göras i förhållande till hela den reguljära arbetsmarknaden. Rehabiliteringskedjan kan bara tillämpas i alla delar för en för- säkrad som har en arbetsgivare. Arbetslösas arbetsförmåga bedöms, liksom i tidigare stegmodell, i annat arbete medan egenföretagares arbetsförmåga i annat arbete bedöms i en sjukperiod. Om den försäkrade behöver en medicinsk eller arbetslivsinriktad rehabiliteringsåtgärd ska arbets- förmågans nedsättning bedömas först när denna har genomförts.16 När en försäkrad sjukanmäler sig befinner sig han eller hon normalt 1 i rehabiliteringskedjan, men om han eller hon har arbetat än mellan två sjukperioder läggs dessa samman. Det betyder att arbetsförmågan kan bedömas i för- hållande till andra arbetsuppgifter hos en arbetsgivare eller mot den reguljära arbetsmarknaden redan från början i en sjukperiod. Har personen en anställning, betalar arbetsgivaren sjuklön , bortsett från i sjukperioden, som är en karensdag. Därefter betalar ut sjukpenning, om den försäkrade uppfyller villkoren för att få en SGI fastställd och dessutom har en nedsatt arbetsförmåga med minst en fjärdedel på grund av sjukdom. Är personen arbetslös eller egenföretagare, betalar sjukpenning direkt efter karensdagen. Som framgått är det graden av arbetsförmågans nedsättning som avgör om den försäkrade ska få ersättning i form av hel, tre fjärde- dels, halv eller en fjärdedels sjukpenning. Hel sjukpenning utgör 80 2007/08:136 s. 67. 2007/08:136 s. 68 f. 163 kap. 7 § sjunde stycket AFL. procent av den försäkrades SGI multiplicerad med talet 0,97. För en arbetslös person begränsas dock hel sjukpenning till högst per dag.17 Före fanns det ingen tidsgräns hur länge sjukpenning på denna ersättningsnivå kunde betalas ut. I samband med att den ovan nämnda rehabiliteringskedjan infördes, ändrades dock även bestämmelserna om sjukskrivningens längd och ersättningsnivå.