sou · GYB360 · 2010-08-30 00:00:00 — Lagen slår dessutom uttryckligen fast att rimliga rabatter (reasonable preferential fee, charge or rate) för bl.a. personer med barn och personer i en bestämd åldersgrupp inte strider mot diskrimineringsförbudet. Hänsynstagande till ålder är också tillåten när det gäller adoptiv- och fosterföräldrar om detta är rimligt med avseende på barnets behov. Positiv särbehandling med syfte att uppnå reell likabehandling strider inte heller mot lagens diskrimineringsförbud. Diskrimineringslagstiftningen i består av flera olika lagar, däribland en egen lag om likabehandling oavsett ålder. Lagen gäller dock endast arbetslivet i vid mening. Enligt uppgift från berört departement avvaktar det nya EG-direktivet om likabehandling innan ytterligare steg tas i fråga om åldersdiskriminering på områden utanför arbetslivet. Den slovenska likabehandlingslagen , genom vilken bl.a. arbetslivsdirektivet och direktivet mot etnisk diskriminering införlivades i slovensk rätt, innehåller ett antal i lagen uppräknade diskrimineringsgrunder, däribland ålder. Uppräkningen är inte uttömmande utan gäller även andra personliga förhållanden. Enligt lagen är diskriminering förbjuden på åtta särskilt angivna områden. Hit hör till att börja med arbetslivet i vid mening och utbildning. Förbudet gäller emellertid också i fråga om socialt skydd inklusive social trygghet och hälso- och sjukvård, sociala förmåner Förhållandet i några andra länder och varor, tjänster som är tillgängliga för allmänheten samt bostäder. För bl.a. diskrimineringsgrunden ålder gäller ett generellt undantag från förbudet med innebörden att särbehandling på grund av ålder är tillåten om sådan behandling berättigas av ett legitimt syfte och de medel som används för att uppnå syftet är lämpliga och nödvändiga. har antagit en gemensam lag mot diskriminering – Equality Act 2010 – som ska ersätta nio nu gällande diskrimineringslagar. Ikraftträdandet av lagen kommer att ske successivt. Huvuddelen av bestämmelserna träder i kraft . Målet är att hela lagstiftningen ska ha trätt 2012. Inga nya diskrimineringsgrunder protected characteristics tillkommer genom den nya lagen. gäller ett åldersdiskrimineringsförbud endast inom arbetslivet i vid mening. Genom den nya lagen kommer skyddet mot diskriminering på grund av ålder att utsträckas till andra områden såsom varor och tjänster både inom den privata och offentliga sektorn. Förbudet mot åldersdiskriminering är tillämpligt endast i fråga om personer som fyllt . Lagen innehåller vidare ett generellt undantag för befogad särbehandling på grund av ålder; särbehandling av en person utgör inte diskriminering om den som vidtar åtgärden kan visa att särbehandlingen var proportionerlig för att uppnå ett legitimt syfte. Särbehandling är också tillåten om sådan behandling föreskrivs i författning. Regeringen har getts ett stort utrymme att genom sekundärlagstiftning närmare utforma åldersdiskrimineringsförbudets tillämpningsområde. Förbudet mot diskriminering på grund av ålder i fråga om varor och tjänster planeras att träda i kraft först . I ett policydokument, Equality : Making it work Ending age discrimination in services and public functions, upprättat av Government Equalities Office anges att ett utkast till närmare bestämmelser rörande åldersdiskriminering i fråga om tjänster och offentlig service ska utarbetas bl.a. rörande den närmare utformningen av undantag från åldersdiskrimineringsförbudet. Ett samråd avses därefter äga rum . Förhållandet i några andra länder policydokument sägs att utgångspunkten för det fortsatta arbetet är följande. På hälso- och sjukvårdsområdet liksom på socialtjänstområdet ska lagstiftningens effekt vara densamma som på andra områden. Detta betyder att skadlig diskriminering ska elimineras. Det ska emellertid vara tillåtet för den som tillhandahåller tjänster på detta område att behandla personer i olika åldrar olika om en sådan behandling är förmånlig eller berättigad eller till det allmännas bästa (for good public policy reasons). Det ska vidare säkerställas att fokus ska vara inställt på den enskilde när tjänster tillhandahålls denne och att ålder ska kunna beaktas när detta är lämpligt för att kunna erbjuda en personligt utformad service. (Vad som ska övervägas är fördelar och nackdelar med en ordning som innebär att man enbart har det generella undantaget för befogad särbehandling på grund av ålder eller att man kompletterar detta undantag med särskilt utformade undantag.) Vad gäller finansiella tjänster sägs följande. Ett särskilt undantag ska möjliggöra särbehandling på grund av ålder i fråga om finansiella tjänster, men endast om en sådan är proportionerlig i förhållande till risker och kostnader. Priser ska således kunna variera med ålder om detta på ett riktigt sätt återspeglar risker och kostnader och inte bygger på godtycke. För att öka transparensen i systemet ska det krävas av de finansiella företagen att de i fråga om vissa produkter publicerar de samverkande data som de grundar sina ställningstagande på. Tillgången till försäkringar ska öka genom krav på att den som tillhandahåller vissa försäkringsprodukter ska kunna anvisa en annan försäkringsgivare för det fall företaget inte själv tillhandahåller tjänsten på grund av kundens ålder. Vad gäller andra tjänster (general services) sägs i dokumentet följande. Det ska införas ett särskilt undantag för att göra det möjligt för den som tillhandahåller en tjänst inom den privata eller offentliga sektorn att använda ett ålderskriterium vid bestämmandet av förmåner eller fördelar. (Vad som avses är t.ex. rabatter på restauranger, hos frisörer eller på transporttjänster.) Som förutsättning härför uppställs att syftet med förmånerna ska vara att de ska gagna den särskilda åldersgrupp som förmånen ska gälla. Det ska vidare införas ett särskilt undantag från åldersdiskrimineringsförbudet för att möjliggöra semesterresor som riktar sig till särskilda åldersgrupper även i fortsättningen. Förhållandet i några andra länder ska härvid gälla att åldersspannet klart framgår av marknadsföringen av semesterresan. Något särskilt undantag i fråga om semesterlogi avses inte införas. (Ett sådant hade förslagits i ett tidigare utkast som skickats ut för samråd.) Däremot ska den som tillhandahåller semesterlogi m.m. inom ramen för det generella undantaget kunna rikta in sig på särskilda åldersgrupper även i fortsättning. De åldersgränser som sätts upp beträffande vem som kan bebo egendomen måste då objektivt kunna rättfärdigas. Vad gäller uthyrning av fordon anges i dokumentet att ytterligare beredning ska ske av frågan om ålderskriterier när det gäller möjligheten till varierad prissättning som ligger i linje med kostnader för försäkringspremier. Utöver förbudet mot diskriminering införs genom lagen ett nytt åliggande, equality duty, för offentliga organ. Detta innebär – såvitt gäller ålder – att dessa organ vid tillhandahållandet av sin service måste beakta de behov och intressen som kan föreligga hos olika åldersgrupper. Den tyska likabehandlingslagen Allgemeines Gleichbehandlungsgesetz, förkortad AGG, trädde i kraft och genom den införlivades bl.a. arbetslivsdirektivet och direktivet mot etnisk diskriminering i tysk rätt. Syftet med lagen är att förebygga och eliminera diskriminering på grund av ras eller etnisk tillhörighet, kön, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning. Lagen – som gäller arbetslivet i vid mening, utbildning, socialt skydd, inklusive social trygghet och hälso- och sjukvård, sociala förmåner och tillgång till varor och tjänster och bostäder – omfattar både arbetsrättens, civilrättens och den offentliga rättens område. Regleringen på civilrättens område innebär ett förbud mot diskriminering på grund av ålder bl.a. i fråga om bulk business eller sådan affärsverksamhet som bygger på massavtal, dvs. avtal som i allmänhet görs utan eller endast med underordnad hänsyn till person och som har jämförbara villkor i ett stort antal fall. Förbudet mot åldersdiskriminering täcker även privata försäkringsgivare. Hyresförhållanden faller i vissa fall utanför bestämmelsen. Särbehandling på grund av bl.a. ålder är tillåten om den har ett sakligt syfte. I en icke uttömmande uppräkning anges olika exempel Förhållandet i några andra länder på sådana syften bl.a. särbehandling för att undvika fara, förebygga skada eller liknande syften. Hit hör bl.a. syftet att fullgöra säkerhetskrav i fråga om bulk transactions (t.ex. åldersgränser för åkturer på nöjesfält). Ett annat syfte som kan medföra att särbehandling är tillåten är åtgärder för att skydda privatlivet eller den personliga säkerheten. Särbehandling kan också vara tillåten när fråga är om att bevilja särskilda förmåner och där det inte finns något intresse för att genomdriva likabehandling (t.ex. rabatter för elever och pensionärer). I fråga om försäkringar är särbehandling tillåten endast när den grundar sig på erkända principer för riskkalkylering och på en riskvärdering utifrån relevanta samt försäkringstekniskt och statistiskt korrekta data. 5Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder Vi ska föreslå hur ett skydd ska införas Vid diskrimineringslagens tillkomst avstod regeringen från att föreslå ett förbud avseende diskrimineringsgrunden ålder på samhällsområden som inte omfattades av arbetslivsdirektivet. Detta motiverades med att överväganden inte gav tillräckligt underlag för att gå vidare med frågan om ett åldersdiskrimineringsförbud på dessa områden och att inte heller krävde detta. Regeringen framhöll dock att man avsåg att återkomma till frågan i annat sammanhang. Vårt uppdrag är utformat så att vi ska föreslå hur ett skydd mot diskriminering på grund av ålder ska införas på de samhällsområden – utom värnplikt och civilplikt – som saknar ett sådant skydd i diskrimineringslagen. Syftet med utredningen är enligt våra direktiv att säkerställa samma nivå av skydd mot diskriminering oavsett diskrimineringsgrund. Som vi har tolkat vårt uppdrag ska vi alltså inte överväga om ett förbud mot åldersdiskriminering ska införas på de aktuella samhällsområdena, utan hur ett sådant förbud ska utformas. Detta innebär i sin tur att vår huvudsakliga uppgift är att överväga om och i vilka avseenden det behövs undantag från de förbud som vi föreslår. Förenlighet med nya EU-rättsliga krav Som vi tidigare redovisat har Europeiska kommissionen lämnat ett förslag till ett nytt direktiv mot diskriminering på grund av religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell lägg- Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder ning (KOM (2008) 426). Direktivet ska enligt förslaget tillämpas i fråga om socialt skydd, inklusive social trygghet och hälso- och sjukvård, sociala förmåner, utbildning samt tillgång till och tillhandahållande av varor och tjänster, som är tillgängliga för allmänheten, inklusive bostäder. Förslaget förhandlas fortfarande i och enligt en lägesrapport återstår flera frågor att diskutera.1 Enligt våra direktiv ska vi följa beredningen av detta förslag. Om förslaget blir verklighet så innebär det att kommer att kräva ett förbud mot åldersdiskriminering även på samhällsområden som vårt uppdrag omfattar. Vår utgångspunkt är därför att de förslag vi lämnar bör vara förenliga med direktivförslaget. En analys av frågan om och i vilka avseenden som ett undantag behövs kräver en kartläggning av förekommande åldersgränser; en sådan ingår också uttryckligen i vårt uppdrag. Vår ambition har härvid varit att göra en så noggrann undersökning som möjligt av både åldersgränser som återfinns i författningar och andra föreskrifter och åldersgränser som tillämpas i praktiken. Området där åldersgränser förekommer är emellertid mycket stort. Det har därför inte varit möjligt att åstadkomma en heltäckande kartläggning. När det gäller varor, tjänster och bostäder har vi försökt att få med så många företeelser som möjligt men då nästan en oändlig variation förekommer har vi fått nöja oss med att redovisa exempel. Därtill kommer att området fortlöpande förändras och att det därför under den senare delen av vår utredningstid kan ha skett förändringar som vi inte kunnat beakta i vår redogörelse. Inga formella förslag om ändring av författningsreglerade åldersgränser Som kommer att framgå visar vår kartläggning att det finns ett antal åldersgränser som har reglerats i författning på de samhällsområden som vi undersökt. Vi har tolkat vårt uppdrag på det sättet att det inte ligger inom ramen för vårt arbete att föreslå några egentliga ändringar i fråga om dessa bestämmelser. 1 9535/10 + 9535/10 COR 1. Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder gränser är direkta uttryck för regeringens och noggranna överväganden och prioriteringar av inte minst ekonomisk art. Varje förändring av en sådan åldersgräns har ofta direkt betydelse för statsfinanserna. Utredningen har varken mandat, erforderlig kompetens eller sådan tid till förfogande att det skulle vara möjligt att överväga förslag av nyssnämnt slag. I den mån vi anser att åldersgränserna kan ifrågasättas ur ett diskrimineringsperspektiv redovisar vi detta och beaktar det vid våra överväganden om behov av undantag. Ett generellt utformat undantag Syftet med ett diskrimineringsförbud är att förhindra särbehandling som är oberättigad och som därför kan anses kränkande. I många fall kan det emellertid finnas fullt godtagbara skäl till att personer behandlas olika beroende på ålder. I själva verket torde det sakliga behovet av undantag vara större beträffande ålder än för de andra diskrimineringsgrunderna. Som vår kartläggning senare kommer att visa används åldersgränser t.ex. i författningar för att tillgodose syften som är både vällovliga och skyddsvärda. De undantag vi föreslår bör därför säkerställa att önskvärda bestämmelser eller förfaranden inte kommer i konflikt med de förbud som vi föreslår. Det är inte möjligt att förutse alla fall när hänsynstagande till ålder kan vara berättigat. Undantag som i detalj anger när åldersrelaterade hänsyn får tas, riskerar att utelämna situationer där ålder har en saklig betydelse och där förbudet således inte bör gälla. Undantagen bör i stället i största möjliga utsträckning vara så formulerade att de inte låser tillämpningsområdet till specifika förhållanden. Så- dana undantag har också den fördelen att de kan anpassas till skilda förhållanden och skilda behov . Här ska också noteras att för diskrimineringsgrunden ålder tillkommer den särskilda omständigheten att det inte enbart är fråga om huruvida det finns sakliga skäl för att ta hänsyn till ålder i sig. Även frågan om var åldersgränsen i så fall bör ligga är av betydelse. En generellt utformad undantagsregel avseende diskrimineringsgrunden ålder finns både i arbetslivsdirektivet och i Europeiska kommissionens ovannämnda förslag till nytt EU-direktiv. Det är också en lösning som valdes när de befintliga åldersdiskrimineringsförbuden i diskrimineringslagen utformades. Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder redovisats har förbuden avseende diskrimineringsgrunden ålder på alla samhällsområden där ett sådant gäller, utom i fråga om medlemskap i vissa organisationer, försetts med ett generellt avfattat undantag. I likhet med vad som anförs i förarbetena till diskrimineringslagen anser vi det även vara en fördel dels om undantagsreglernas lydelse kan knyta an till hur undantagsbestämmelser i hittillsvarande diskrimineringslagstiftning formulerats, dels om nationella bestämmelser kan avfattas med samma eller liknande formuleringar som används i EU-direktiven. En utgångspunkt för våra överväganden är mot bakgrund av det sagda att ett undantag bör vara generellt utformat och ha en lydelse som, om möjligt, överensstämmer med både och diskrimineringslagens motsvarande bestämmelser. 5.2Varor, tjänster och bostäder samt allmän sammankomst och offentlig tillställning Vi har valt att behandla samhällsområdena varor, tjänster och bostäder samt allmän sammankomst och offentlig tillställning i ett sammanhang. Varor, tjänster och bostäder Enligt 2 kap. 12 § 1 diskrimineringslagen är diskriminering förbjuden för den som utanför privat- och familjelivet tillhandahåller varor, tjänster eller bostäder till allmänheten. Från förbudet gäller – utöver undantaget för ålder – även ett undantag avseende kön med innebörd att förbudet inte gäller tillhandahållande av försäkringstjänster och hindrar inte heller att kvinnor och män i fråga om andra tjänster och bostäder behandlas olika, om det har ett berättigat syfte och de medel som används är lämpliga och nödvändiga för att uppnå syftet. Den som i förhållande till allmänheten företräder den som tillhandahåller varorna, tjänsterna eller bostäderna likställs med denne. Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder Vad som avses med samhällsområdet Av författningskommentaren till bestämmelsen framgår vad som avses bl.a. med begreppen vara, tjänst, bostad och tillhandahållande av bostad (prop. 2007/08:95 s. 518 f.). Med vara avses ett objekt som är omsättningsbart. Med tjänst avses något som någon gör eller utför åt någon annan mot ersättning. Som exempel härpå anges hantverks- och andra arbetsprestationer mot betalning liksom lån och försäkringar. Hit hör också statliga lån såsom lån enligt förordningen (1990:1361) om lån till hemutrustning för flyktingar och vissa andra utlänningar. Den som betalar för att gå en kurs eller utbildning hos ett utbildningsföretag eller hos t.ex. en bilskola köper en tjänst. Sång- och musiklektioner eller annan privatundervisning i hemmet mot betalning är att anse som tjänster. Idrottsevenemang med skilda klasser eller villkor för medverkan för kvinnor och män är inte att betrakta som tjänster enligt diskrimineringslagen. Med bostad avses alla former av boende, såväl permanenta bostäder som tillfälliga bostäder och fritidsbostäder. Begreppet bostad omfattar både fast och lös egendom. Upplåtelseformen har inte någon betydelse. Förbudet gäller oavsett om det är fråga om köp, hyra eller någon annan upplåtelseform. Med tillhandahållande avses köp, byte, upplåtelse och gåva, således den civilrättsliga transaktionen. Ett tillhandahållande kan vara momentant, såsom vid försäljning av en vara, eller mer utdraget såsom t.ex. då någon genomgår en utbildning . I tillhandahållande till allmänheten innefattas både transaktioner som sker yrkesmässigt eller annars i näringsverksamhet och privatpersoners transaktioner i den mån de erbjuds till allmänheten i betydelsen en obestämd krets av personer. Transaktioner som sker till följd av att en privatperson riktar ett erbjudande till allmänheten genom t.ex. en tidningsannons eller ett anslag på offentlig anslagstavla omfattas i princip av bestämmelsens tillämpningsområde. Ut- formningen av en annons eller ett meddelande träffas däremot inte av diskrimineringsförbudet. Utanför förbudets räckvidd faller också situationer då någon erbjuder en vara etc. till en mindre krets såsom släkt eller familj, bekanta, arbetskamrater eller liknande. Diskrimineringsförbudet innebär att det i princip är otillåtet att tillämpa olika priser eller andra villkor på något sätt som har samband med någon av diskrimineringsgrunderna. Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder ogynnsamt bemötande eller mindre förmånliga villkor för inträde i t.ex. restauranger, nöjeslokaler eller butiker. Förbudet gäller tillhandahållande utanför privat- och familjelivet. I detta ligger att transaktioner som privatpersoner vid enstaka tillfällen gör av varor, tjänster och bostäder inte omfattas av förbudet, t.ex. enstaka fall av uthyrning eller försäljning av den egna bostaden, försäljning av föremål med särskilt affektionsvärde såsom arvegods, sällskapsdjur, egendom av personlig karaktär eller föremål som används i det egna hushållet. Den som erbjuder varor eller tjänster till allmänheten vid mer än enstaka tillfällen eller som kan sägas bedriva en mer stadigvarande verksamhet kan inte åberopa undantagsregeln. Allmän sammankomst och offentlig tillställning I samma paragraf i diskrimineringslagen förbjuds också diskriminering för den som anordnar en allmän sammankomst eller en offentlig tillställning (2 kap. 12 § första stycket 2). Endast ålder undantas från förbudet. Den som i förhållande till allmänheten företräder den som anordnar en allmän sammankomst eller en offentlig tillställning likställs med denne (2 kap. 12 § andra stycket 2). Vad som avses med samhällsområdet Med allmän sammankomst och offentlig tillställning avses detsamma som i 16 kap. 9 § och i ordningslagen (1993:1617). Med allmän sammankomst avses således -sammankomster som utgör demonstrationer eller som annars hålls för överläggning, opinionsyttring eller upplysning i allmän eller enskild angelägenhet, -föreläsningar och föredrag som hålls för undervisning eller för att meddela allmän eller medborgerlig bildning, -sammankomster som hålls för religionsutövning, -teaterföreställningar, biografföreställningar, konserter och andra sammankomster för att framföra konstnärligt verk, samt -andra sammankomster vid vilka mötesfriheten utövas. Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder För att en sammankomst ska anses som allmän krävs att den anordnas för allmänheten eller att allmänheten har tillträde till den eller att sammankomsten med hänsyn till de villkor som gäller för tillträde till den bör anses jämställd med en sådan sammankomst. Vad som sägs om allmänna sammankomster gäller även cirkusföreställningar. Med offentlig tillställning avses -tävlingar och uppvisningar i sport och idrott, -tivolinöjen och festtåg, -marknader och mässor, samt -andra tillställningar som inte är att anse som allmänna sammankomster eller cirkusföreställningar. För att en tillställning ska anses som offentlig krävs att den anordnas för allmänheten eller att allmänheten har tillträde till den. En tillställning till vilken tillträdet är begränsat genom krav på inbjudan, medlemskap i en viss förening eller annat villkor är dock att anse som en tillställning som allmänheten har tillträde till, om tillställningen uppenbarligen är en del av en rörelse vars verksamhet uteslutande eller väsentligen består i att anordna tillställningar av detta slag. Detsamma gäller om tillställningen med hänsyn till omfattningen av den krets som äger tillträde, de villkor som gäller för tillträdet eller andra liknande omständigheter är att jämställa med sådan tillställning. Inledningsvis ska sägas något om den legala myndighetsåldern. Myndighetsåldern har stor betydelse för den civilrättsliga handlingsförmågan och utgör i många fall en nedre åldersgräns på samhällsområdet varor, tjänster och bostäder. Myndighetsåldern regleras i . Den som är betecknas som underårig och är enligt 9 kap. 1 § (FB) omyndig. Den som är omyndig får i princip inte själv råda över sin egendom eller åtaga sig förbindelser av ekonomisk natur (9 kap. 1 § FB). Sådana åtgärder ankommer i stället på förmyndaren eller kräver i varje fall dennes Ett utvidgat skydd mot diskriminering på grund av ålder I vissa fall måste förmyndaren inhämta tillstånd från överförmyndaren eller från domstol. Under särskilda förutsättningar har den som är underårig (omyndig) viss rätt att sköta sina ekonomiska förhållanden. Varje underårig med eget hushåll får således själv ingå sådana rättshandlingar som är nödvändiga för den dagliga hushållningen eller för uppfostran av barn som tillhör hushållet. Rättshandlingar som den underårige ingår blir dock inte bindande för den underårige, om den med vilken rättshandlingen slöts insåg eller bort inse, att det som införskaffades genom rättshandlingen inte var nödvändigt (9 kap. 2 a § FB). Enligt 9 kap. 3 § FB får den underårige själv råda över vad han eller hon har förvärvat genom eget arbete efter fyllda . Detsamma gäller avkastningen av sådan egendom och vad som trätt i egendomens ställe. Försäljning och servering av alkohol