sou · GYB386 · 2010-11-30 00:00:00 — Även om rätten till ledighet enligt utredningens förslag endast omfattar en sexmånadersperiod för de flesta arbetstagare (jfr dock ALFA) och inte för så som är behövlig, vilket är fallet med ledighet för utbildning, finns det ändå anledning att ge den civile arbetsgivaren den trygghet det innebär att en nyanställd arbetstagare inte genast begär ledigt från sin anställning. Rätten till ledighet för att prova en anställning i Försvarsmakten ska inte leda till oskäliga konsekvenser för den civile arbetsgivaren. Utredningen anser därför att krav bör ställas på att arbetstagaren ska ha varit anställd under viss, inte alltför för att rätt till ledighet ska föreligga. För den civile arbetsgivaren finns ett uttalat intresse att inte behöva genomföra en rekrytering av en person, vilket ofta är både kostsamt och tidskrävande, för att denne direkt ska ansöka om ledighet för att prova en anställning i Försvarsmakten. Risken att en arbetstagare som provar en anställning som kontinuerligt tjänst- görande inte återvänder till den civila arbetsgivaren är uppenbar i detta fall, då eventuellt fortsatt arbete på heltid i Försvarsmakten kan sägas vara syftet med ledigheten. För en arbetstagare som är anställd som tjänstgörande och utnyttjar sin rätt till ledighet enligt den föreslagna bestämmelsen föreligger dock inte denna risk på samma sätt. Kvalifikationstiden bör ändå vara densamma för dessa båda kategorier, dels för att lagstiftningen ska bli så enkel att tillämpa som möjligt, dels för att möjligheten alltid finns att en per- son som tagit anställning som tjänstgörande istället övergår till en anställning som kontinuerligt tjänstgörande. Även om kvali- fikationstiden är relativt kort ger det dock arbetsgivaren någon möjlighet att få nytta av den person som rekryterats. Ny lagstiftning på Försvarsmaktens område rar dessutom att en person kan få ledigt under en eventuell pågå- ende provanställning hos den civila arbetsgivaren. Genom krav på kvalifikationstid uppnås också att kortvariga anställningar, vikariat m.m. i praktiken faller utanför rätten till ledighet enligt den före- slagna speciallagen. Den som vill vara tjänstledig för att prova en anställning i För- svarsmakten ska för att ha rätt till sådan ledighet ha varit anställd hos sin civila arbetsgivare under antingen eller sammanlagt . Detta lig- ger i linje med befintlig och föreslagen ledighetslagstiftning för utbildning. Den angivna anställningstiden ska vara uppnådd för ledighetens början. Anmälan om ledighet kan således göras innan kvalifikationstiden har uppnåtts. Om anmälan om ledighet fick göras först när kvalifikationstiden hade uppnåtts skulle ännu längre kvalifikationstid gälla i realiteten. Lagreglerna bör utformas så att något hinder mot att anmälan om ledighet kan göras inte ställs upp. En anmälan skapar ökade planeringsmöj- ligheter (se prop. 1974:148, s. 65). Anmälan om ledighet ska dock alltid göras senast före ledighetens början. En arbetstagare som vill vara ledig från sin civila anställning för att prova en anställning i Försvarsmakten eller för uttag av semester intjänad i Försvarsmakten ska anmäla detta till sin civila arbets- givare senast före ledighetens början. Det kan själv- klart tänkas situationer där arbetstagaren inte kan anmäla ledig- heten till sin civila arbetsgivare före ledighetens bör- jan, t.ex. då ett erbjudande om anställning från Försvarsmakten kommer med kort varsel om startdatum. Anmälan ska i sådana fall ske . I samband med anmälan måste arbetstaga- ren självklart uppge när ledigheten är tänkt att påbörjas. Den civila arbetsgivarens rätt att skjuta upp anmäld ledighet En civil arbetsgivare ska få skjuta upp anmäld ledighet för att prova en anställning i Försvarsmakten med högst efter arbets- tagarens anmälan. Utredningens förslag i denna del bygger på att Ny lagstiftning på Försvarsmaktens område den civila arbetsgivaren har ett berättigat intresse av att dennes verksamhet kan fortgå utan störningar. I förslaget till ny lag om rätt till ledighet för utbildning föreslås arbetsgivaren få en möjlighet att skjuta upp begärd ledighet efter det att arbetsgivaren tagit emot arbetstagarens anmälan. Regeringen anger i lagrådsremissen En enklare ledighets- lagstiftning att torde vara tillräckligt för att arbetsgiva- ren ska ha rimlig tid att planera hur frånvaron ska hanteras (s. 67). Arbetsgivaren har enligt förslaget till ny lag om rätt till ledighet för utbildning en ovillkorlig rätt att skjuta upp arbetstagarens ledighet . Det krävs inga särskilda skäl för detta, även om skäl ska anges till arbetstagaren. Utredningen anser att en anställning i Försvarsmakten intar en särställning. Bemanningen av försvar är ett samhällsansvar som delas av alla, såväl enskilda som myndigheter, företag och organisationer. Som alltid måste en balans uppnås mellan det ansvar som ska bäras av Försvarsmakten och det ansvar som ska bäras av enskilda individer och samhället i övrigt, inklusive de civila arbets- givarna. Att ta anställning i Försvarsmakten är ett sätt för den enskilde individen att ta sitt ansvar. Utredningen anser mot denna bakgrund att den tid som arbets- givaren ska få skjuta upp arbetstagarens ledighet för att prova en anställning i Försvarsmakten bör begränsas . I detta sammanhang kan noteras att rätten till ledighet för att prova en anställning är begränsad , medan rätten till ledighet för utbildning inte är begränsad på detta sätt vare sig i den nuvarande studieledighetslagen eller i förslaget till ny lag om rätt till ledighet för utbildning. Om den civila arbetsgivaren beslutar att skjuta upp ledigheten, ska den civila arbetsgivaren genast underrätta arbetstagaren och Försvarsmakten om detta. Ny lagstiftning på Försvarsmaktens område 7.13.3Rätt till ledighet för tjänstgöring i Försvarsmakten Utredningens förslag: En arbetstagare som är anställd som tid- vis tjänstgörande i Försvarsmakten ska ha rätt till hel ledighet från sin civila anställning för att tjänstgöra i Försvarsmakten. En arbetstagare ska även ha rätt till hel ledighet för uttag av semes- ter hos Försvarsmakten. En arbetstagare som vill utnyttja sin rätt till ledighet för att tjänstgöra i Försvarsmakten ska anmäla detta till sin civila arbetsgivare senast före varje ledighetsperiods bör- jan, eller om det inte kan ske, . Om en anmäld ledighetsperiod, som understiger , behöver förlängas ska arbetstagaren anmäla detta till sin civila arbets- givare . Ledighet för att tjänstgöra i Försvarsmakten ska få tas ut sammanhängande. Ledighet som tagits ut för att prova en anställning i Försvarsmakten ska inte räknas med i . Ledighet utöver den maximala sammanhängande ledighets- tiden ska få tas ut om Försvarsmakten anser att det föreligger synnerliga skäl. Försvarsmakten ska underrätta den civila arbetsgivaren om detta. Om behovet av förlängd ledighet utöver den maximala sammanhängande ledighetstiden föranleds av uttag av semester hos Försvarsmakten ska inte krävas synnerliga skäl. För att en arbetstagare ska ha rätt till en sammanhängande ledighet för att tjänstgöra i För- svarsmakten ska krävas att arbetstagaren inte tjänstgjort i För- svarsmakten före ledighetsuttaget. För att det nya personalförsörjningssystemet ska uppfattas som attraktivt av både arbetstagare och civila arbetsgivare är det viktigt att tjänstgöringsperioderna, inklusive övnings- och utbildningstid, är förutsägbara och planerade. En arbetstagare som är anställd som tjänstgörande har enligt förslaget rätt till hel ledighet från sin civila anställning för att tjänstgöra i Försvarsmakten. Det är uppen- bart att omfattningen av denna rätt till ledighet dels måste åskåd- liggöras för den enskilde arbetstagaren och dennes civila arbets- Ny lagstiftning på Försvarsmaktens område givare, dels måste begränsas på något sätt för att inte blir alltför betungande för den civila arbetsgivaren. Utredningen har ovan föreslagit en skyldighet för Försvars- makten att, såvida det inte föreligger särskilda skäl, senast tjänstgöring informera arbetstagaren om tjänst- göringens omfattning och förläggning, se avsnitt 7.11. Arbetstaga- ren föreslås i sin tur åläggas en skyldighet att hålla sin civila arbets- givare informerad om planerad tjänstgöring i Försvarsmakten, se avsnitt 7.11. Frågan om hur mycket ledighet en arbetstagare ska ha rätt till för att tjänstgöra i Försvarsmakten är en komplicerad fråga. En aspekt är vilken rätt den civila arbetsgivaren ska ha att säga nej till begärd ledighet. En annan aspekt är den enskilde arbetstagarens rätt att säga nej till planerad tjänstgöring och vad detta kan inne- bära för hans eller hennes fortsatta anställning i Försvarsmakten. En tredje aspekt är Försvarsmaktens behov av att kunna planera sin verksamhet utifrån hur många gruppbefäl, soldater, sjömän och reservofficerare som rent faktiskt kommer att vara tillgängliga för tjänstgöring vid varje givet tillfälle. Frågan är i grunden hur man uppnår en säker bemanning av Försvarsmakten med beaktande av dessa tre intressenters behov. Utredningen föreslår att en arbetstagare som är anställd som tjänstgörande ska ha rätt till den ledighet som är nödvändig för att kunna tjänstgöra i Försvarsmakten. Tjänstgöring kan enligt den föreslagna lagen vara utbildning, övning, beredskap och insat- ser och därtill kopplad verksamhet. Det är Försvarsmakten som planerar tjänstgöringen för varje enskild arbetstagare. Inga särskilda regler föreslås i den nya lagen för när ledigheten får äga rum. För att det nya personalförsörjningssystemet ska accepteras av de civila arbetsgivarna kommer det att vara viktigt att de enskilda arbetstagarnas tjänstgöring i Försvarsmakten inte blir för omfat- tande. Det kommer således att ligga ett stort ansvar på Försvars- makten vid planeringen av de enskilda arbetstagarnas tjänstgöring, både av omfattningen och förläggningen rent tidsmässigt. Innan systemet med tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän är på plats och genomfört är det svårt att bedöma var den kritiska punkten ligger när det gäller tjänstgöringens omfattning. Ny lagstiftning på Försvarsmaktens område den punkt där omfattningen av tjänstgöringen kan accepteras av de civila arbetsgivarna. Detta kommer att visa sig efter hand som Försvarsmakten anställer tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän och reservofficerare och faktiskt nyttjar dessa för tjänstgöring. Utredningen har mot denna bakgrund valt att föreslå en begränsning av rätten till ledighet som innebär att ledighet för tjänstgöring som tjänstgörande gruppbefäl, soldat, och reservofficer får tas ut samman- hängande. I ska inte hel ledighet som tagits ut för att prova en anställning i Försvarsmakten räknas med. Bakgrunden till detta undantag är Försvarsmaktens planering av anställningen för de tjänstgörande. Dessa kommer i de allra flesta fall att inleda sin anställning med en befattningsutbildning på heltid. Utredningen har inhämtat att Försvarsmaktens intentioner är att de allra flesta, både kontinuerligt tjänstgörande och tjänstgörande, gruppbefäl, soldater och sjömän, relativt snart efter genomgången befattningsutbildning ska tjänstgöra i en internatio- nell militär insats. Genomsnittlig tid för en internationell militär insats inklusive förberedelser och efterföljande ledighet är cirka . Det kan således initialt bli fråga om en ledighet från den civila anställningen sammanhängande. Den enskilde arbetstagaren kommer då ha utnyttjat sin rätt till ledighet dels för att prova en anställning i Försvarsmakten för att i de flesta fall genomgå en befatt- ningsutbildning, dels för tjänstgöring som tjänstgörande i en internationell militär insats , inklusive för- beredelse och efterföljande ledighet. Denna långa ledighet strider inte mot den maximala sammanhängande ledig- hetstiden eftersom det är fråga om uttag av två olika ledigheter. Ledighet för att tjänstgöra i Försvarsmakten utöver den maxi- mala sammanhängande ledighetstiden ska få tas ut om Försvarsmakten anser att det föreligger synnerliga skäl. Anled- ningen till denna möjlighet är att det kan uppstå situationer då en arbetstagare som tjänstgör i en internationell militär insats inte kan avsluta sin tjänstgöring . Säkerhetsläget i ett insatsom- råde kan exempelvis omöjliggöra hemtransport av arbetstagarna . Försvarsmakten ska underrätta den civila arbetsgivaren Ny lagstiftning på Försvarsmaktens område om en situation uppstår där synnerliga skäl för ytterligare ledighet är för handen. Som en ytterligare begränsning av rätten till ledighet för tjänstgörande arbetstagare föreslår utredningen att det som villkor för en tjänstgörande arbetstagares rätt till en sammanhäng- ande ledighet ska gälla att arbetstagaren före uttag av sådan ledighet inte har tjänstgjort i Försvarsmakten före ledighetsuttaget. En kvalifikationstid införs således för rätt till en sammanhängande ledighet . Tjänstgöring än ska inte kräva någon sådan kvalifikationstid som nämns ovan. Med den föreslagna bestämmelsen begränsas Försvarsmaktens möjlighet att nyttja arbetstagaren med för täta intervaller. Utred- ningen bedömer att en sådan begränsning kan vara av nytta för systemets acceptans och också för den enskilde arbetstagarens fysiska och psykiska välfärd. En alltför tät insatsfrekvens är inte önskvärt (se kapitel 3 för internationella jämförelser avseende detta). Arbetstagaren har även rätt till hel ledighet för uttag av semester intjänad hos Försvarsmakten. En arbetstagares ledighet ska för- längas om det behövs med anledning av semesteruttag. För en sådan förlängning för uttag av semester ska inte krävas synnerliga skäl, även om förlängningen medför att ledigheten totalt sett överskrider den maximala sammanhängande ledighetstiden . Utredningen noterar att en ledighet också kan behöva förlängas i vissa andra situationer, t.ex. om en internationell militär insats förlängs och den enskilde arbetstagaren önskar kvarstå i insatsen. Så länge det inte rör sig om ledighet utöver den maximala samman- hängande ledigheten krävs enligt den föreslagna speciallagen inga särskilda skäl för att ledigheten ska kunna för- längas i ett sådant fall. En sådan förlängning är således möjlig, men endast inom den maximala sammanhängande ledighetstiden . Det är dock viktigt, för relationen till de civila arbetsgivarna och för systemets attraktivitet, att Försvarsmakten respekterar de ledigheter som begärts och inte utan goda skäl och endast i undantagsfall förlänger enskilda arbetstagares tjänstgöring, även då det inte är fråga om en förlängning utöver den maximala sammanhängande ledighetstiden . Enligt utred- ningens mening är det väsentligt för systemets acceptans att För- Ny lagstiftning på Försvarsmaktens område svarsmakten så långt det är möjligt respekterar de ledighetstider som ansökts och erhållits från den civila arbetsgivaren. En arbetstagare som vill utnyttja sin rätt till ledighet för tjänstgöring eller för uttag av semester intjänad hos Försvarsmak- ten ska anmäla detta till sin civila arbetsgivare senast före varje ledighetsperiods början, eller om det inte kan ske, så snart det är möjligt. Arbetstagarens möjlighet att göra en sådan anmälan liksom möjligheten att uppfylla sin informationsskyldig- het gentemot arbetsgivaren är helt avhängig Försvarsmaktens uppfyllande av myndighetens informationsskyldighet om planerad tjänstgöring, se avsnitt 7.11. Om anmälan inte kan ske senast före en ledighets- periods början ska anmälan istället ske . Denna formulering är tänkt att täcka de situationer där Försvarsmakten med kort varsel planerar in tjänstgörande personal för tjänst- eller att den enskilde arbetstagaren med kort varsel bestäm- mer sig för att söka en befattning i en internationell militär insats till vilken Försvarsmakten rekryterar. Målsättningen för Försvars- makten måste enligt utredningens mening vara att uppfylla sin informationsskyldighet gentemot arbetstagarna inom de angivna tre månaderna före tjänstgöring. Ett system där arbetstagarna för ofta planeras in för tjänstgöring med kort varsel blir ett sårbart system. Om en förlängning av tjänstgöringen i Försvarsmakten sker under pågående tjänstgöring, och ledighetsperioden därmed behö- ver förlängas ska arbetstagaren anmäla detta till sin civila arbets- givare . Detta avser dels situationen då ledig- hetsperioden inte överskrider den maximala sammanhängande ledighetstiden men överskrider den period som den ursprungliga anmälan om ledighet avsåg, dels situationen då en tjänstgörande arbetstagare behöver förlänga sin ledighet för uttag av semester hos Försvarsmakten. Ny lagstiftning på Försvarsmaktens område 7.13.4Förläggning av semester och utbetalning av semesterlön som tjänats in i Försvarsmakten Utredningens förslag: En civil arbetsgivare ska förlägga semester- ledighet för en tjänstgörande arbetstagare, som denne inte tagit ut under tjänstgöringen i Försvarsmakten, på samma sätt som om arbetstagaren inte varit ledig för tjänstgöring i För- svarsmakten. Semesterlön som arbetstagaren tjänat in i sin anställning i Försvarsmakten ska utges till arbetstagaren i samband med semesterledighet. Arbetstagaren ska begära detta hos Försvars- makten. Om arbetstagaren inte gör en sådan begäran, ska Försvarsmakten betala ut semesterlönen senast efter intjänandet. Arbetstagare i Försvarsmakten är under tjänstgöring i en interna- tionell militär insats undantagna från bestämmelsen i 12 § semesterlagen om en arbetstagares rätt att få en ledighetsperiod juni–augusti, om inte annat avta- lats eller särskilda skäl föranleder annat, se ovan i avsnitt 7.4.2. Vid övrig tjänstgöring gäller dock alla bestämmelser i semesterlagen som vanligt. Det finns således inget undantag från rätten till fyra veckors årlig sammanhängande semester, se artikel 7 Europaparla- mentets och rådets direktiv /88/EG om arbetstidens förlägg- ning i vissa fall (arbetstidsdirektivet). Det kan dock finnas bestäm- melser om semester i kollektivavtal som måste beaktas vid uttag av intjänad semester i Försvarsmakten. Frånvaron från den civila arbetsgivaren, för tjänstgöring i Försvarsmakten, är inte semester- lönegrundande. Försvarsmaktens internationella militära insatser följer inte ett fastlagt schema och tidpunkten för deras början och avslut ligger . Hemkomst från en internationell militär insats kan således vara t.ex. . Normalt sett tas den semester som arbetstagaren tjänat in i Försvars- makten ut i samband med hemkomsten. Det kan dock mycket väl tänkas att den enskilde arbetstagaren inte vill ta ut sin intjänade semester på grund av att ingen annan har semester, barnen går i skolan etc. Den enskilde arbetstagaren kan då vilja ta ut ledigheten t.ex. i samband med ordinarie semester från den civila arbetsgivaren. Ny lagstiftning på Försvarsmaktens område Sedvanliga regler om förläggning av semesterledigheten i semester- lagen kommer att gälla när arbetstagaren återinträder i tjänst hos den civila arbetsgivaren, oavsett om detta sker efter att en tjänst- göringsperiod avslutats eller efter att anställningen i Försvars- makten har avslutats. Om en arbetstagare exempelvis återinträder i tjänst tidigt , kommer hos Försvarsmakten intjänad men inte uttagen semesterledighet att förläggas som för övriga arbets- tagare hos den civila arbetsgivaren . Om en arbetstagare återinträder sent , finns ingen skyldighet för den civila arbetsgivaren att förlägga semester särskilt för denna arbetstagare. Inga särskilda regler om rätt att spara semester föreslås för tjänstgörande arbetstagare. Det finns därmed rätt att spara semes- terdagar under anställningen i Försvarsmakten. Någon rätt att föra med sig sparade semesterdagar till den civila arbetsgivaren finns dock inte, på samma sätt som det för andra arbetstagare saknas rätt att ta ut sparad semester hos en annan arbetsgivare (t.ex. vid byte av arbetsgivare). Arbetstagaren ska dock ha rätt att få dessa sparade semesterdagar utlagda av den civila arbetsgivaren. Semesterlön som en arbetstagare tjänat in i sin anställning i För- svarsmakten ska utges till arbetstagaren i samband med semester- ledigheten (jfr 26 § semesterlagen och arbetstidsdirektivet). Skyl- digheten att begära utbetalning av intjänad semesterlön hos För- svarsmakten läggs på arbetstagaren för att undvika belastning på den civila arbetsgivaren. Om arbetstagaren inte gör en sådan begä- ran, ska Försvarsmakten betala ut semesterlönen automatiskt senast efter intjänandet. Beräkningen av semesterlönens storlek kommer att ske med till- lämpning av de regler som Försvarsmakten normalt använder. Det kan hända att de skiljer sig från de regler som den civila arbetsgiva- ren tillämpar. Utbetalning av innestående semesterlön när en anställning avslutas regleras i 28 § semesterlagen och kräver ingen särskild reglering. Utredningens bedömning: Frågan om vilken arbetsgivare som har ansvaret för att bevilja ledigheter behöver inte regleras sär- skilt. Ny lagstiftning på Försvarsmaktens område En arbetstagare kommer enligt den föreslagna speciallagen, att ha rätt till ledighet från sin civila anställning för att tjänstgöra i För- svarsmakten. En arbetstagare har dock enligt lag rätt till en rad andra ledigheter från sin anställning, såsom föräldraledighet, ledighet för utbildning, ledighet för närståendevård, ledighet av trängande familjeskäl, ledighet för att på grund av sjukdom prova annat arbete, m.m. I enlighet med hur dessa rättigheter är utfor- made och att det är mest praktiskt kommer beviljandet av sådan ledighet att få hanteras av den arbetsgivare där arbetstagaren tjänst- gör för ansökan om ledighet. Om en arbetstagare väljer att ta ut föräldraledighet under tid som han eller hon tjänst- gör i Försvarsmakten är det Försvarsmakten som beviljar denna ledighet. En arbetstagare har i princip rätt att under en pågående internationell militär insats ta ut sin föräldraledighet. Utredningen bedömer att detta kan ställa till problem för Försvarsmakten och den enskilde, men anser inte att det bör göras några inskränkningar i den rätt till ledighet som den enskilde har enligt befintlig ledig- hetslagstiftning. Dessa lagar ger individen rätt till ledigheter för angelägenheter som är mycket viktiga för denne personligen. För- svarsmakten bör som alla andra arbetsgivare kunna hantera ett sådant flöde. Utredningen anser inte att detta behöver regleras särskilt. 7.13.6Slutförande av beviljad ledighet Utredningens förslag: En i lag reglerad ledighet som beviljats i anställningen hos den civila arbetsgivaren ska få slutföras i anställningen som tjänstgörande i Försvarsmakten. På motsvarande sätt ska en i lag reglerad ledighet som beviljats i anställningen som tjänstgörande i Försvarsmakten få slutföras i anställningen hos den civila arbetsgivaren. Arbetstagaren ska vara skyldig att informera den arbetsgivare som inte beviljat ledigheten om ledighetsuttaget. Den vanligaste situationen kommer att troligen att vara en påbörjad föräldraledighet eller studieledighet hos den civila arbetsgivaren som pågår när tjänstgöring i Försvarsmakten ska påbörjas. I prakti- ken kommer en sådan situation med stor sannolikhet att lösas genom att arbetstagaren inte tas ut för tjänstgöring i Försvarsmak- ten en sådan ledighet pågår. I den omvända situationen, Ny lagstiftning på Försvarsmaktens område att en arbetstagare beviljas föräldraledighet eller studieledighet i slutet av en tjänstgöringsperiod i Försvarsmakten bör den beviljade ledigheten rimligen fortsätta hos den civila arbetsgivaren. För att undvika att en arbetstagare som avser att vara exempelvis föräldra- ledig måste ansöka om föräldraledighet från både Försvarsmakten och sin civila arbetsgivare, om ledigheten är avsedd att sträcka sig över tjänstgöringstid hos båda arbetsgivarna, bör detta regleras i den föreslagna speciallagen. Detta är också viktigt med tanke på den rätt att skjuta upp begärd ledighet som en arbetsgivare har enligt t.ex. studieledighetslagen och den föreslagna lagen om rätt till ledighet för utbildning. Arbetstagaren ska vara skyldig att informera den arbetsgivare som inte beviljat ledigheten om ledighetsuttaget.