sou · GYB395 · 2010-12-16 00:00:00 — Utöver detta bör också det som (2003) skriver om samverkan som skvallrets byråkratisering att uppmärksammas. Även om samverkan och dess intentioner är goda och välmenande kan det åsidosätta den enskildes skydd, integritet och anonymitet Många samverkanspartners – internt och externt I direktiven ger regeringen återigen uttryck för betydelsen av samverkan mellan å ena sidan förskoleverk- samheten, skolan och skolbarnsomsorgen och å andra sidan , polisen och barn- och ungdomspsykiatrin för att barn och unga som far illa eller riskerar att fara illa ska få det stöd och den hjälp de behöver. (s. 9). De angivna aktörerna är centrala och viktiga men denna studie visar att det är en komplex samverkanssituation som även involverar en lång rad andra aktörer. Det är således fler externa aktörer än de nämnda och inte minst är det en fråga om samverkan internt inom skolan samt med eleven och föräldrar. Det fokus som riktas mot att bygga upp strukturer för extern samverkan är berättigad men det riskerar att dra uppmärksamheten från det mycket stora behov av intern samverkan inom skolan som också måste till för att tackla problemet framgångsrikt. Vidare betonas i direktiven att familjen är grunden för barnets uppväxt och att föräldrarna har det avgörande ansvaret. Detta för- hållningssätt återspeglas tydligt i pedagogernas syn att föräldrar alltid skall vara en part i samverkan om barnet. Mycket uppmärk- samhet har ägnats åt att analysera hinder och framgångsfaktorer och finna former för samverkan mellan framför allt externa parter sett ur skolans perspektiv. Mindre uppmärksamhet har ägnats åt hur föräldrar skall kunna bli en aktiv samverkanspart. I direktiven hänvisas också till som ratifi- cerats av . I konventionen slås det tydligt fast att i alla beslut som rör ett barn skall barnet vara delaktig. Artikel 12:1 säger att barnet måste ges möjlighet att göra sig hörd och få möjlighet att påverka sin egen situation. UD skriver i sin redogörelse för barn- konventionen att just denna artikel kanske är det mest radikala i konventionen. som övervakar konventionen har ställt frågor om hur artikeln efterlevs i skolans organisation och verksamhet (, 2003). Vid sidan av föräldrarna skall alltså barnet själv vara en samverkanspart. Detta är dock förknippat med en lång rad problem. Ett sådant framgår av denna studie där många pedagoger upplever att barnets egna förhållningssätt till det problem samverkan rör är ett hinder för samverkan. Barnets roll i samverkansprocessen behöver belysas ytterligare. I synnerhet mot att det var relativt vanligt att barnets eget förhållningssätt och upp- trädande var ett hinder inte bara för samverkan utan för hela inlär- ningsprocessen. När det gäller att involvera såväl eleven som föräldrar i samver- kan (av pedagogerna ansåg att det förelåg ett stort behov av att samverkan med föräldrarna) finns det skäl att lyfta fram det som tar upp i sitt bidrag till rapporten, nämligen risken att eleven och föräldrarna upplever en maktlöshet och att deras integritet lätt kan kränkas. Detta har diskuterats utförligt av (2003) i boken och hjälp. stor erfarenhet av arbete inom norska motsvarigheten till BUP. Det ojämna maktförhållandet mellan professionella och elev/föräldrar är till nackdel för klienten. I synnerhet när de professionella samverkar och byter information med varandra. Denna obalans tar sig uttryck både på system- och personnivå. problematiserar förhållandena när barn blir klient och pekar på risken för olika typer av kränkningar. Mot bakgrund av att en förhållandevis stor andel av pedagogerna upplevde att såväl barnets som föräldrarnas förhållningssätt var ett hinder för samverkan behöver frågan diskuteras på ett tydligare sätt än vad som är fallet . Bristande kunskap och tidsbrist är stora hinder – skolledningens centrala roll Liksom i flertalet andra studier framkommer att bristande kunskap och tid är ett hinder för pedagogerna att ytterligare engagera sig i samverkan. Tidigare studier (se t.ex. Danermark et al, 2009) visar att kunskap i detta sammanhang är en kombination av kunskap om det man samverkar om samt kunskap om samverkansparten. I prak- tiken kan dessa olika kunskaper vara svår att särskilja. I samverkan med exempelvis BUP upplever pedagogerna en styrka i att inte bara ha viss kunskap om t.ex. psykisk ohälsa men också om hur BUP arbetar. Detta är strukturella förhållanden och skolledningens roll är synnerligen viktig i detta sammanhang. Det framgår också myc- ket tydligt att pedagogerna upplever stort behov av samverkan med skolledningen oberoende av vilken typ av problem man arbetar med. Skolledningens avgörande betydelse framhålls också av (2009) och (se ovan). Mot denna bakgrund är det intres- sant att fråga sig hur samverkanskompetens – såväl teoretiskt som praktiskt – förmedlas inom den statliga rektorsutbildningen. En granskning av dess studie- och kursplaner visar att samverkan över- huvudtaget inte behandlas i rektorsutbildningen på ett systematiskt sätt. Samverkan är ett eget kunskapsområde där teorier, metoder och empiriska förhållanden ingår. Att helt utesluta detta i rektors- utbildningen är mycket anmärkningsvärt utifrån den betydelse som samverkan ges av regeringen och berörda departement. Samverkan som ett eget kunskapsområde är generellt sett mycket styvmoder- ligt behandlat även inom andra professionsutbildningar, t.ex. inom lärar- och socionomutbildningarna. I detta sammanhang kan det vara av intresse att fästa uppmärksam- heten på frågan hur kunskap om samverkan sprids inom skolans sfär. satsade regeringen på ett 100-tal pro- jekt i syfte att utveckla samverkan mellan skola, socialtjänst, BUP och polis (se ovan s. 11 ff.) om barn som far illa eller riskerar att fara illa. Det var det största satsningen som gjorts i avseende ut- veckling av samverkan kring denna målgrupp. Uppdraget att imple- mentera satsningen gick till dåvarande Myndigheten för skolutveck- ling. När projekttiden löpt ut förelåg en omfattande analys av hinder och främjande samverkansfaktorer inom detta område (Danermark et al. Denna kunskap har inte på något systematiskt sätt spridits till relevanta aktörer i landet. Detta är märkligt mot bak- grund av den vikt som läggs på frågan och som denna utredning är ett uttryck för. Studierna i föreliggande rapport visar tydligt att samverkansförhåll- andena varierar mellan de olika problemområdena. Exempelvis så är behovet av samverkan såväl internt som externt olika beroende på vilket problemområde som fokuseras. De positiva och negativa erfaren- heterna variera beroende på samverkanspart, liksom behovet av att utveckla samverkan. Vad dessa studier inte säger något om är kom- plexiteten av samverkan kring elever med en sammansatt problema- tik (t.ex. vid psykisk ohälsa, missbruk, otillåten frånvaro och krimi- nalitet). Här är roll om möjligt än viktigare men svårare. är den som regelbundet möter eleven och blir lätt navet i arbetet med eleven. Om inte dessa fall möts med väl fungerande tvärprofessionella team är risken stor att lärarens pedagogiska upp- gift trängs undan till förmån för andra uppgifter. Bristande kunskap och tid angavs vara de största hindren för samverkan. När det gäller den fråga som skolan så att säga äger minst, kriminalitet, var behovet av samverkan störst och omvänt när det gäller otillåten frånvaro där skolan i större utsträckning äger såväl kompetens som redskap att arbeta med frågan. Psykisk ohälsa är annars det område som sammantaget är det mest utmanande ur ett pedagogiskt perspektiv. Det får samma problemtyngdsindex som kriminalitet men eftersom det är så mycket vanligare framstår det som ett stort problem. Det kan vara värt att notera att nästan hälf- ten av pedagogerna uppger att andras synsätt är ett hinder för samverkan. anger domänkonflikt och Danermark et al. (2009) analyserar detta i termer av sociala representationer, att olika professioner har olika synsätt på problemet och varandra samt även olika legitimitet att uttala sig om problemen. Det empiriska underlaget för att hävda att det är vanligt med domänkonflikter är dock svagt. rör det sig om olika uppfattningar men dessa kan oftast lösas utan öppen konflikt. Pedagogernas möte med andra experter om psykisk ohälsa, t.ex. från BUP, synes dock ibland ha karaktär av potentiell domänkonflikt. Vi kunde notera att av pedagogerna ansåg att samverkan med BUP fungerade mycket bra. Som varnar för tenderar sådana konflikter att gå ut över samverkan med eleven och föräldrar. När det gäller skolans och möjlighet att upprätthålla sitt pedagogiska uppdrag visar i sitt bidrag att studier av samverkan och skolresultat lyser med sin frånvaro. De studier av samverkan där pedagoger ingår visar att läraren oftare agerar som genomförare av psykisk/social behandling vid psykisk ohälsa än som pedagog med lärande som huvuduppgift. Även berör detta och pekar på att externa aktörer prioriterar andra typer av mål än de pedagogiska, t.ex. social trygghet. Olika resultat i de två studi- erna i denna rapport samt andra studier av forskargruppen (se t.ex. Danermark et al. 2009) visar på komplexiteten i samverkan mellan aktörer med olika uppdrag med olika makt där skall hävda sitt specifika intresse och uppdrag. Det finns anledning att återknyta till hindren i form av bristande kunskap och tid. Samverkansforsk- ningen visar att kunskap om andra samverkansparter lägger grunden för respekt och tillit, två för samverkan avgörande förutsättningar. Att ge pedagogerna såväl kunskap som tid för samverkan kan ses som två nödvändiga, men inte tillräckliga, förutsättningar för en funger- ande samverkansprocess. Avslutningsvis vill vi peka på en konflikt som samverkan kring utsatta barn aktualiserar. I vissa sammanhang framställs denna konflikt som ett dilemma, dvs. något som inte har en lösning. Detta samman- fattas av Jerlinder (2010) på följande sätt: Å ena sidan finns ett behov av att identifiera och kategorisera elever (som avvikande och speciella), för att kunna erbjuda en adekvat undervis- ning anpassad efter var och ens behov. Resurser måste då omfördelas till elevgrupper som behöver extra stöd. Men att å andra sidan kate- gorisera och identifiera individer utifrån grupptillhörigheter till följd av t.ex. medicinska diagnoser är förenat med en rad utmaningar. (s. 14). Exempel på sådana utmaningar är det utpekande, särskiljande och stämplande om kan vara förknippat med kategoriseringen. Denna konflikt har bl.a. inneburit att det finns ett ibland pro- grammatiskt motstånd till att identifiera och kategorisera elever. Detta förhållningssätt har kritiserats av som i sin granskning av hur implementerar Barnkonventio- nen efterlyst en bättre dokumentation av förhållandena för utsatta barn (of the Child, 2009, punkterna 19 och 20). Kommittén upprepar sin kritik som de framförde även vid den förra granskningen av bristen på statistik om antal barn med funktionsnedsättning, barn som utsatts för våld och sexuellt utnytt- jande. Kommittén menar att, för att kunna följa utvecklingen och allokera resurser på ett optimalt sätt behövs det kunskap om vilka dessa barn är och var de finns i systemet. Det finns också väl utveck- lade föreställningar om hur man kan – om inte lösa dilemmat – så väl hantera detta dilemma (Jerlinder et al., 2009). Baserat på den amerikanska filosofen kombination av såväl ett socialt erkännande som fokus på resursfördelning kan dilemmat hanteras. Ett problem är dock att det finns mycket lite empirisk forskning om hur detta dilemma hanteras och vilka konsekvenser det har för den enskilde individen. (2009) Bullying and social objectives: A study of prerequisites for success in Swedish schools. Akademisk avhandl- ing. (1975), Co-ocracy: a proposal for classifying coordi- nating organizations. The Bureaucrat, vol 4, pp 79–105. (2006) Patterns of engagement for children with and without developmental delay. in Intellectual Disabilities, 3,65–75 & , M. (submitted) Pathways of engagement of children with and without developmental delay. Andershed, H. & Andershed, A-K. (2005). Normbrytande beteende i barndomen. Vad säger forskningen? (2007) Elevvård i – resurser, organisering och praktik. , E., Grandlund, M., Lillkvist, A., , M. & , A. (2004) Deskriptiv statistik . (2009) Foraeldresamarbejde- fra foraeldreinformation till foraeldresamarbejde. I Teteler & Langager (red) Special- paedagogik i skolen. & , E. (2003) I problembarnens tid. För- nuftets moraliska ordning. (2004). Från barndom till vuxenliv. En översikt av longitudinell forskning. of the Child (2009). Consideration of reports submitted by states parties under article 44 of the convention: Concluding observations: . CRC/C/SWE/CO/4 Cordingley P., ., . & Firth A. (2005) The impact of collaborative CPD on classroom teaching and learning. Review: What do teacher impact data tell us about collaborative CPD? In: Research Evidence in Education Library. : , Unit, , . Hämtat från: , Cordingley P., ., Isham, C., , D. & Firth A. (2007) What do specialists do in CPD programmes for which there is evidence of positive outcomes for pupils and teachers? Research Evidence in Education Library. : EPPI-Centre, Unit, , . Reference number 1504R. Danermark, B. (2000) Samverkan. Himmel eller helvete. Danermark, B., Germundsson, P. & , U. (2009) Sam- verkan kring barn som far illa eller riskerar att fara illa. En formativ utvärdering av samverkan mellan skola, socialtjänst, polis samt barn- och ungdomspsykiatri. : , Hälsoakademin. , U., Germundsson, P. & Danermark, B. (2010) Sam- verkan kring och organisation av resurser till målgruppen barn i behov av särskilt stöd. En kartläggning inom kommun. : , Hälsoakademin. & Tetler, S. (red) (2009) Effekter af special- undervsiningen. Paedagogiske vilkår i komplicerede laerings- situationer og elevernes faglige, sociale og personlige resultater. : pedagogiska Universitetsforlag. & , M. (2007) Från Dubbla spår till elevhälsa – en utvärdering av ett förändringsarbete. : Sektionen för hälsa och samhälle. & , M. (2010) Levnadsvillkor och jäm- förelser med . En studie om barn, unga och vuxna med utvecklingsstörning och autism samt vuxna med förvärvad hjärnskada i . & , A-L. (1999) Klasslärare och konsu- lenter arbetar tillsammans – en studie av samarbetsformer, beslutsprocess och tillfredsställelse med service. I M. , A-L. , L. , E. , M. , & A. Kylén (red) Barn med flera funktionsnedsättningar i särskolan. & Steénsson, A-L. (1999) Vad kännetecknar effek- tiva team. I J. , & L. (red). En friare skola. & , M. (1999). Funktionalitet i mål och metoder. I M. , A-L.Steénsson, L. , E. , M. , & A. Kylén (red) Barn med flera funktionsnedsättningar i särskolan. Grosin, L. (1998) Rektorer i framgångsrika skolor – om skolkulturer. , J-E., Allodi M., , ., , C., WEriksson, L., , M., , P., , T. & , R. (2010) School, Learning and Mental Health. (red) (2004) Delaktighetens språk. : Student- litteratur. (2009) Visible learning. Hemidahl , E. (2008) Mot en inkluderande skola? Skol- ledares syn på specialpedagogiska insatser. En jämförande studie och 2006. (2007) Planering som social process – om delaktighet och barnets bästa. (2002) Diagnos i skolan. Studies in Education. (2004) Delaktighet som social process – om lekande och kamratkultur i förskola. Jaget och maskerna – en studie i vardagslivets dramatik. : akademiska förlag. Grosin, L. (1998). Rektorer i framgångsrika skolor – om skolkulturer. (red) Delaktighetens språk. (2009) Spänningen mellan normalitet och avvikelse. Om skolans insatser för elever i behov av särskilt stöd. Jerlinder, K. (2010) Social rättvisa i inkluderande idrotts- undervisning för elever med rörelsehinder – En utopi? Studies from 33. Jerlinder, K., Danermark, B. & , P. (2009) Normative approaches to in Physical Education for Pupils with Physical Disabilities – Dilemmas of Recognition and Redistri- bution. 24 (3) 331–342. (2010) School, learning and mental health. (2001) Hjärnspöken – Damp och hotet mot folkhälsan. /: Symposion. & , C. (2000): Risk och prognos i socialt arbete med barn,forskningsmetoder och resultat. Lillvist, A. (in press) Observations of social competence in young children in need of special support based on traditional disability categories versus a functional approach. Lillvist, A. & , M. (accepted) Preschool children in need of support. Prevalence of disability categories versus functional difficulties. & , B. (2003). Barn och unga i riskzonen. Samverkan och förebyggande arbete. (submitted) Preschool a place for promoting children´s participation? (2009) Kategorisering av barn i förskoleåldern – Styrning & administrativa processer. Studies in Educational Sciences No 44. Mineur, T. & , M. (2008). I en klass för sig eller i klass med alla andra – grundskoleplacerade särskolelevers upplevelser av sin skolvardag. : Sektionen för hälsa och samhälle/Wigforssgruppen. Mineur, T., , S. & , M. (2009). Livssituationen för unga vuxna med lindrig utvecklingsstörning – en kunskapsöversikt 1998–2009. Handikapp och Habilitering, . (2004). Att vara i särklass – om delaktighet och utan- förskap i gymnasiesärskolan. /: Studies from . Myndigheten för skolutveckling, och Social- styrelsen (2007) Strategi för samverkan – kring barn som far illa eller riskerar att fara illa. Nilholm, C. (2007) Perspektiv på specialpedagogik. : Student- litteratur. (2002) Samspel på jämlika och ojämlika villkor. Om lindrigt utvecklingsstörda skolbarns samspel och relationer med kamrater. (Doktorsavhandling.) : Peda- gogiska institutionen. & , L. (2009). Särskild, särskiljd eller avskiljd? – om skolsitutatione för elever med rörelsehinder. (2008) Elevers olikhet och specialpedagogisk kunskap. (2001) Det problematiska och nödvändiga barn- perspektivet. I & (red) Perspektiv och förståelse. Att kunna se från olika håll. (2003) Skrivelse 2003/04:47 Utveckling av den nationella strategin för att förverkliga FN:s konvention om barnets rättigheter. (red.) (2009) Specialpedagogik i mångfaldens . Särskolelever med utländsk bakgrund. Specialpedagogiska rap- porter och notiser från , Nr 4. & , S. (2006) Outside the system – Life patterns of young adults with intellectual disabilities. – 1501–7419. 8:1, s. 22–37. Schalock, M.D., , B., , B.A. & , P.A. (1994) The house that TRACES built: A conceptual model of service delivery systems and implications for change. , 28, 203-223. SOU (2003:35). För den jag är – om utbildning och utvecklings- störning. : Utbildnings- och . (2009). Lyssna på mig – Barn och unga med funktionsnedsättningar vill vara delaktiga i möten med samhällets stödsystem. En systematisk kunskapsöversikt. : Hög- skolan i . , Y., , M., , B. & Enskär, K. (2010). Mapping of childrens health and development data on popu- lation level using the classification system ICF-CY. Scandi- navian , electronic pre-print. (2010). Unga i normalitetens gränsland : under- visning och behandling i särskilda undervisningsgrupper och hem för vård eller boende. : Depar- tment of Social- and Welfare studies, , , Y., , M. & Enskär, K. (accepted) Views on health information and perceptions of standardized electronic records in Child- and . Szönyi, K. (2005) Särskolan som möjlighet och begränsning- elev- perspektiv på delaktighet och utanförskap. Söder, M. & , L. (2008) Intersektionalitet och functions- hinder i , L & Söder, M (red) (2008) Bara functions- hindrad? Funktionshinder och intersektionalitet. (2005) Skolgångens betydelse för fosterhemsplacerade barn. Fosterbarns, fosterföräldrars och lärares erfarenheter. , M., , J., Lansheim, B., Ranagården, L. & , K. (2004). Den stora utmaningen. Om att se olikhet som resurs i skolan. Wendelborg, C. (2010) Å vokse opp med funksjonshrmming i skole og blant jevnaldrende. En studie om opplaeringstilbud og deltakelse blant barn med nedsatt funksjonsevne. PhD-avhandling arbeid och helsevitenskap. & , L. (2003) Interprofessional collabo- ration with young people in residential care: some professional perspectives. , 17, 4, 389–400. Ødegård, A. (2007) Time used on interprofessional collaboration in child mental health. , 21, 1, 45–54. Ødegård, A. (2006). Exploring perceptions of Interprofessional collaboration in child mental health care. , 6, . Samverkan kring barn som far illa Oförändrat, på samma nivå Om du svarade Utvecklats, Minskat eller Upphört på föregående fråga Varken bra eller dåligt Ej relevant (är ej involverad i samverkan) Beskriv kortfattat (med max 250 tecken) vad som fungerar mindre bra/dåligt med som I för liten omfattning I för stor omfattning Varken bra eller dåligt Ej relevant (är ej involverad i samverkan) I för liten omfattning I för stor omfattning Varken bra eller dåligt Ej relevant (är ej involverad i samverkan) I för liten omfattning I för stor omfattning Varken bra eller dåligt Ej relevant (är ej involverad i samverkan) I för liten omfattning I för stor omfattning Varken bra eller dåligt Ej relevant (är ej involverad i samverkan) I för liten omfattning I för stor omfattning Klicka på knappen "Svara" för att ange ditt svar Pedagogers upplevelse av samverkan kring utsatta barn annan typ av skola litet behov inget behov b. studie- och yrkesvalspersonal g. barn- och ungdomspsykiatrin h. annan enhet inom hälso- och sjukvården m. annan organisation Flera svar kan anges bristande stöd från kollegor bristande stöd från skolledning bristande stöd från elevhälsan bristande stöd från annan personal andras uppfattning om hur problemet skall hanteras ja, i stor utsträckning ja, till viss del ja, stort behov ja, visst behov litet behov inget behov b. studie- och yrkesvalspersonal g. barn- och ungdomspsykiatrin h. annan enhet inom hälso- och sjukvården m. annan organisation Flera svar kan anges bristande stöd från kollegor bristande stöd från skolledning bristande stöd från elevhälsan bristande stöd från annan personal andras uppfattning om hur problemet skall hanteras ja, i stor utsträckning ja, till viss del ja, stort behov ja, visst behov litet behov inget behov b. studie- och yrkesvalspersonal g. barn- och ungdomspsykiatrin h. annan enhet inom hälso- och sjukvården m. annan organisation Flera svar kan anges bristande stöd från kollegor bristande stöd från skolledning bristande stöd från elevhälsan bristande stöd från annan personal andras uppfattning om hur problemet skall hanteras ja, i stor utsträckning ja, till viss del ja, stort behov ja, visst behov litet behov inget behov b. studie- och yrkesvalspersonal g. barn- och ungdomspsykiatrin h. annan enhet inom hälso- och sjukvården m. annan organisation Flera svar kan anges bristande stöd från kollegor bristande stöd från skolledning bristande stöd från elevhälsan bristande stöd från annan personal andras uppfattning om hur problemet skall hanteras ja, i stor utsträckning ja, till viss del ja, stort behov ja, visst behov Ange de tre viktigaste. mobbning, hot, våld eller andra övergrepp av jämnåriga fysiskt eller psykiskt våld hedersrelaterat våld och förtryck fysisk eller psykisk försummelse bevittnat våld av eller mot närstående vuxna och barn barn och unga som lever med skyddade personuppgifter Här slutar enkäten. Klicka på knappen Svara längre ner till höger för att avge ditt svar. Bilaga 3 Problemtyngd: indexberäkning Andel pedagoger som uppger att följande förhållanden föreligger fördelat på de fyra huvudområdena. I denna bilaga beskrivs kommunstudiens genomförande närmare. Syftet med kommunstudien är att få ett underlag för att kartlägga och analysera hur förskola, skola och annan pedagogisk verksamhet med kommunala huvudmän arbetar med barn och unga som far illa eller riskerar att fara illa. Underlaget kommer även att bidra till bilden av hur kommunala huvudmän inom ovan nämnda verk- samheter samverkar med socialtjänst, polis och hälso- och sjuk- vård. Utifrån kartläggningen analyseras arbetssätt, hinder och fram- gångsfaktorer. Kartläggning och analys bildar en grund för förslag på åtgärder som kan förbättra arbetet samt på åtgärder som underlättar samverkan mellan de olika parterna.