sou · GYB349 · 2010-08-03 00:00:00 — Enligt den rapport som publicerade har av unga mellan lagt ut sexiga bilder av sig själva på Internet. har nära hälften av tjejerna upplevt att någon har försökt övertala dem att 2 Se De osynliga synliga männen som säljer sex. Två kvantitativa studier över män som säljer sex och säkrare sex samt män och transpersoner som säljer sex på Internet, , 2010. Denna studie har gjorts inom ramen för regeringens handlingsplan mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål i vilken () fick i uppdrag att granska omfattningen av och situationen för personer som köper och säljer sexuella tjänster inom grupperna homo- och bisexuella samt transpersoner och personer som är utsatta för människohandel för sexuella ändamål inom dessa grupper i . skicka sexuella bilder, prata om sex eller agera framför webb- kameran. För killar är motsvarande andel . Internet är en viktig arena i ungas sociala liv och ses av dem som något positivt. Tekniken har gjort att kontaktytorna ökat vilket har medfört fler oönskade kontakter. Många unga har accepterat att det fungerar så och sägs ha strategier för att hantera obehagliga situationer. slutsats att de flesta ungdomar som utnytt- jats sexuellt mot betalning fått kontakt med köpare via Internet stöds av resultaten från andra enkätundersökningar som genomförts angående ungdomars erfarenheter av att tillhandhålla sexuella tjänster. I uppgav av de tillfrågade, vilket sägs motsvara 20 000 tjejer och killar, att de hade tagit emot ersättning för sex. Unga verkar generellt ha en liberal attityd till sex mot ersättning. Drygt fyra av tio ansåg att det är acceptabelt att ha sex mot ersättning om båda är med på det. En av tio kunde tänka sig att själv ta emot ersättning för sex och killar var mer positivt inställda än tjejer. Det var dock vanligare att man kunde acceptera att andra gjorde sexuella handlingar mot ersättning än att man själv kunde tänka sig att göra det. I rapporten sägs att andelen som uppger sig ha tagit betalt för sex inte har ökat trots att antalet unga Internetanvändare har ökat kraftigt. Av framgår att de ungdomar som uppger att de tillhandahållit sexuella tjänster ofta har en problematisk livssituation. De har dålig psykisk hälsa, bristande vuxenkontakter och svårt att sätta gränser. Nätet är en viktig arena för kontakter, men tekniken är inte i sig orsaken till att dessa unga tillhandahåller sex mot betalning via nätet. Att unga som utnyttjas i prostitution har problem med psykisk ohälsa, ett sexualiserat beteende och gränsöverskridande handlingar – som alkoholkonsumtion, missbruk och kriminalitet – bekräftas av andra studier som också visar att det finns ett starkt samband mellan att ha blivit utsatt för sexuella övergrepp och att tillhanda- hålla sex mot ersättning. En undersökning bland hbt-ungdomar inom ramen för visade att de som upp- gav sig ha tillhandhållit sexuella tjänster i högre utsträckning angav att de hade ångest och var deprimerade jämfört med andra hbt- ungdomar. Att de ungdomar som uppger att de erbjudit sex mot någon form av ersättning är en grupp ungdomar med många sär- drag och svårigheter bekräftas även av informanter. Det rör sig bl.a. om flickor som växer upp i missbrukarmiljöer och som tidigt blir både drogade och sexuellt utnyttjade men även om flickor i utåt sett väl fungerande familjer som förutom prostitu- tionen företagit andra självdestruktiva handlingar som självsvält, hetsätning, självskadande beteenden och självmordsförsök. Av de kartläggningar som gjorts av annonser på Internet framkommer att det nästan aldrig förekommer annonser där personen som erbjuder sexuella tjänster mot betalning uppges vara under . I rapporter framkommer emellertid att de personer som kommer i kontakt med som har erfarenhet av prostitution i många fall utnyttjades första gången redan i 14–15-årsåldern. Detta bekräftas av svaren i enkät- undersökningar som riktat sig till ungdomar. Även Prostitutions- enheten i uppger att majoriteten av de drygt 400 personer som gått i någon form av samtal där berättar att de började tillhandahålla sexuella tjänster i 13–14-årsåldern. Det finns inga närmare uppgifter om antalet unga som utnyttjas för sexuella tjänster via Internet eller i annan form av inomhus- prostitution. Det är därför inte möjligt att avgöra om antalet unga som på detta sätt utnyttjas sexuellt faktiskt har blivit fler . När det förekommer uppgifter om prostitutionens omfattning grundas dessa i regel på uppskattningar gjorda med utgångspunkt från antalet aktiva personer i gatuprostitutionen. Detta beräknings- sätt användes av prostitutionsutredning som uppskattade att antalet kvinnor i inomhusprostitutionen i var dubbelt så stort som antalet kvinnor i gatuprostitutionen. Eftersom utredningen utgick ifrån att det fanns ett visst mörkertal ökade man härutöver det beräknade totala antalet med 25–. I sin redovisning av omfattning av och omsättning i könshandeln utgick prostitutionsutredning från de beräk- ningar som fanns i den tidigare prostitutionsutredningens betän- kande där det totala antalet prostituerade kvinnor i landet hade uppskattats till ungefär 1 1980. prostitutions- utredning ansåg, med det beräkningssätt som ovan beskrivits, att antalet kvinnor i prostitutionen i var mellan 2 500 och 3 000. Till stöd för påståendet att antalet personer i inomhus- prostitutionen var dubbelt så stort som de i gatuprostitutionen hänvisades till den undersökning som hade genomförts inom det s.k. där Prostitutionsgruppen i kartlade inomhusprostitutionen i . Den uppskattning som prostitutionsutredning gjorde med utgångspunkt i , med en tredjedel av prostitu- tionen på gatan och två tredjedelar inomhus eller i mer dolda former, har därefter utgjort norm i många sammanhang när prostitutionens omfattning bedömts och diskuterats. Beräknings- modellen har emellertid ifrågasatts, särskilt då gatuprostitutionen i minskade kraftigt. I en undersökning av BRÅ gjordes exempelvis bedömningen att fyra femtedelar av prostitutionen skulle förekomma i mer dolda former. Det finns inga tillgängliga fakta som visar att de uppskattningar som prostitutionsutredning gjorde var felaktiga. Det finns dock inte heller några senare undersökningar som bekräftar att förhållandet mellan gatuprostitution och andra former av prostitu- tion skulle vara 1:2. Några undersökningar som ger empiriskt stöd för det ibland framförda antagandet att det skulle ha skett någon allmän förskjutning mellan de olika prostitutionsformerna saknas också. Det finns uppgifter om att personer som förekommer i gatu- prostitutionen även kommer i kontakt med sexköpare genom annonsering via Internet. Detta innebär att uppskattningar av prostitutionens omfattning definierad som antalet prostituerade, utifrån de två mest synliga arenorna för prostitutionen i , Internet och gatuprostitutionsstråken i de tre största städerna, kan bli missvisande. I de tre rapporter publicerat efter förbudets införande finns det som redan framhållits inga uppgifter om prostitutionens omfattning i totalt sett. gör dock en rad bedömningar när det gäller frågan vilka förändringar som skett i prostitutionen . Vid en jämförelse anges således att antalet kända kvinnor i prostitutionen, totalt sett, har minskat. rapport uppges att det inte finns något som talar för att prostitutionen totalt sett har ökat eller minskat i omfattning , men att det har skett en viss ökning av gatuprostitution i . Den enda mera påtagliga förändringen som nämns i 2007 års rapport är att gatuprostitutionen har minskat i omfattning i och . uppger i sin artikel i forskningsrapporten i att en sammanställning av den befintliga kunskap som finns om läget i visar att det förekom cirka 300 kvinnor i gatuprostitution och ungefär 300 kvinnor och 50 män i prostitution på Internet. Det framhålls dock att detta inte betyder att antalet personer i prostitution i skulle kunna uppskattas till 650. Som ovan beskrivits kan personer i prostitution vara verksamma på flera arenor, exempelvis både på Internet och på gatan, vilket skulle innebära att samma person räknades . Å andra sidan kan den gjorda beräkningen enligt vara en undervärdering, då den är beroende av hur det sociala arbetet är organiserat och vilka undersökningar som kommer till stånd. Uppskattningarna skulle således i stället för att ge en tillförlitlig bild av den faktiska situationen snarare kunna säga något om vilka resurser man har inom polis och socialtjänst och vilka prioriteringar man gjort. Hon anför sammanfattningsvis att omfattningen av kvinnor i gatu- prostitution i tre storstäder förefaller vara relativt väl kartlagd, att kunskapen gällande kvinnor som erbjuder sex över nätet är något mer begränsad, men under utveckling, medan kunskapen om män som tillhandahåller sexuella tjänster och om personer som erbjuder sex på andra arenor än gatan och Internet liksom kunskapen om förekomsten av prostitution utanför stor- stadsområdena är ytterst begränsad. uppger också att man tror att merparten av prostitutions- verksamheten förekommer på mindre synliga arenor. Som beskrivits i avsnitt 4.3.2 ovan försvann gatuprostitutionen nästan helt /1999 vilket måste anses ha haft ett direkt samband med att förbudet mot köp av sexuella tjänster infördes. återkom gatuprostitutionen, men då enbart i , och . Gatuprostitutionen har därefter legat på en nivå som innebär att det totala antalet personer i gatuprostitution har halverats jämfört med vad som gällde innan förbudet infördes. Denna minskning får anses vara en direkt följd av kriminaliseringen av sexköp. Slutsatsen får stöd av iakttagelsen att, på samma sätt som skedde i , gatuprostitutionen nästan helt försvann i Bergen i samband med att ett förbud mot köp av sexuell tjänst infördes i år 2009.3 Det finns också uppgifter, både från poliser och från personer med egen erfarenhet av prostitution, att förbudet haft en avskräckande effekt på köpare samt att förbudet även fått kvinnor i gatuprostitutionen att upp- höra med prostitution. Det har emellertid sagts att den konstaterade minskningen av gatuprostitutionen skulle motsvaras av en ökning av andra former av prostitution. Som ovan beskrivits finns inte några närmare upp- gifter om omfattningen av den prostitution som förekommer på hotell och i restauranger eller i anslutning till s.k. sexklubbar. Ingenting tyder dock på att omfattningen av dessa prostitutions- former skulle ha ökat . Som beskrivits i avsnitt 4.3.3 har Internet tillkommit som en viktig och växande prostitutions- arena sedan förbudet infördes. Omfattningen av denna form av prostitution är osäker. Som närmare beskrivs i kapitel 5, där vi jämför situationen i med den i och , finns dock inget som tyder på att det skulle ha skett en större ökning av prostitutionen på Internet i än i dessa jämförbara länder. Detta talar mot att förbudet skulle ha medfört att gatu- prostitutionen bytt arena till Internet. Mot den här bakgrunden bör man kunna dra slutsatsen att den halvering av gatuprostitutionen som skett utgör en reell minskning av prostitutionen i och att denna minskning också i huvudsak är en effekt av kriminali- seringen av sexköp. Av det som redovisats framgår att det som skett sedan förbudet mot köp av sexuell tjänst infördes är att gatuprostitu- tionen halverats, att Internet tillkommit som en viktig kontaktyta för prostitution men att det inte finns några säkra uppgifter om vilken omfattning den egentligen har samt att ingenting talar för att andra former av inomhusprostitution har ökat. Det finns inga uppgifter från personer som arbetar på fältet som tyder på att man där uppfattar att det skulle ha skett någon ökning av prostitutions- verksamheten. Eftersom prostitutionsverksamhet typiskt sett är beroende av att visa upp sig på något sätt för att komma i kontakt med kunderna är det osannolikt att det skulle finnas någon omfattande prostitution som är helt okänd. Sammantaget innebär detta att vi anser oss kunna dra slutsatsen att prostitutionen totalt sett i vart fall inte har ökat i . 3 Bergen kommune 2009. När det gäller ungdomar som utnyttjas i prostitution utgör Internet en ny arena som vuxit närmast lavinartat som förbudet mot köp av sexuell tjänst funnits. Ungdoms- styrelsens slutsats att de flesta ungdomar som utnyttjats sexuellt mot betalning fått kontakt med köpare via Internet stöds av resultaten från andra enkätundersökningar som genomförts angående ungdomars erfarenheter av prostitution. Av Ungdoms- styrelsens rapport framgår vidare att unga som tillhandahåller sexuella tjänster har problem med psykisk ohälsa, ett sexualiserat beteende och gränsöverskridande handlingar som alkohol- konsumtion, missbruk och kriminalitet och att det finns ett starkt samband mellan att ha blivit utsatt för sexuella övergrepp och att utnyttjas i prostitution. Exponeringen av unga på Internet har utvecklats oavsett för- budet mot köp av sexuell tjänst. De risker för sexuellt utnyttjande och övergrepp som denna exponering innebär ökar emellertid behovet av att skydda ungdomar från att hamna i prostitution. Oavsett om de problem som konstaterats hos ungdomar med erfarenhet av prostitution helt eller delvis orsakats av att de utnyttjats sexuellt eller om de kommit att utnyttjas på grund av att de redan var i en utsatt situation är det ytterst angeläget att på alla sätt minska efterfrågan så att ungdomar inte lockas in i prostitution. 4.4Människohandel för sexuella ändamål Förebyggandet och bekämpandet av människohandel för sexuella ändamål är en högt prioriterad fråga för . har medlemsländerna i varit överens om att förebygga och bekämpa prostitution och människohandel för sexuella ändamål med beaktande av att dessa kränkningar är en form av sexuellt slaveri och oförenliga med människans integritet och värde. 2003/04:11 Ett utvidgat straffansvar för människohandel anges att uppskattar att mellan 700 000 och två miljoner människor, framför allt kvinnor och barn, är offer för människohandel . Enligt uppskattningar från () kommer cirka 500 000 kvinnor till någon av EU:s medlemsstater såsom offer för människohandel. I sin lägesrapport uppskattade antalet kvinnor som blivit offer för människohandel för sexuella ändamål i till 400–600. rapport avstod Riks- kriminalpolisen från att presentera några siffror och pekade särskilt på att antalet domar i sig inte kan ligga till grund för att konstatera ökningar eller minskningar av människohandel eller koppleriverksamhet. Sådana uppgifter, menade man, visar mer på vilka prioriteringar polisen gör, vilka resurser man har och hur problembilden ser ut i olika delar av landet. Även i Riks- kriminalpolisens senaste rapport sägs att det är svårt att uppskatta hur många som kan ha varit offer för människohandel i . Det har således t.ex. inte varit möjligt för polisen att identifiera, eller ens lokalisera, alla flickor och kvinnor som nämns under telefonavlyssning eller iakttas under polisens spaning. I den samlade analysen av läget konstaterades rapport att människohandel för sexuella ändamål är en utbredd brottslighet i princip i hela landet men med fokus på de tre storstadsregionerna och att det enligt finns en tydlig koppling mellan människohandel och brott som typiskt bedöms förekomma inom organiserad brottslighet såsom narkotikabrott, vapenbrott och människosmuggling. Arbetet för att bekämpa människohandel för sexuella ändamål måste enligt rapporten omfatta alla led i den brottsliga verksamheten, allt från sexköparna till människo- handelsorganisatörerna inom och utom . Förbudet mot köp av sexuella tjänster kan då genom att minska efterfrågan bidra till att förhindra en etablering av grova brottsorganisationer i . Även om det är svårt att bedöma den exakta omfattningen av människohandel för sexuella ändamål i finns det uppgifter som tyder på att omfattningen har påverkats av förbudet mot köp av sexuell tjänst. Poliser på fältet liksom socialarbetare som arbetar med dessa frågor uppger att kriminella grupper som säljer kvinnor för sexuella ändamål uppfattar som en dålig marknad och väljer att inte etablera sig här på grund av förbudet mot köp av sexuell tjänst. Den etablering som skett har också i de enskilda fallen betydligt mindre omfattning än i andra länder. Medan det ute i är vanligt att 20–60 kvinnor ingår i en viss kriminell affärsverksamhet påträffas som regel aldrig mer än 2–4 kvinnor samt ett antal sexköpare när polisen gör ett tillslag mot en bordell i . När man studerat den telefonavlyssning som skett i koppleri- och människohandelsärenden, har man också, enligt , kunnat konstatera att efterfrågan i inte är så stor som kopplarna och människohandlarna önskar. Enligt är det uppenbart att förbudet mot köp av sexuell tjänst fungerar som en barriär för människohandlare och kopplare att etablera sig i . 4.5Allmänhetens attityder till förbudet Förbudet mot köp av tillfälliga sexuella förbindelser avsåg att markera samhällets inställning att prostitution är en icke önskvärd samhällsföreteelse som det är viktigt att bekämpa eftersom den medför allvarliga skador både för de enskilda individer som är inblandade och för samhället. När sexköpslagen trädde 1999 hade antologin i – om sexuallivet i publicerats. Den innehöll bl.a. uppgifter om svenska kvinnors och mäns attityder till prostitution. Trots att svars- frekvensen, vilket motsvarade 2 810 individer, ansågs vara anmärkningsvärt låg har resultaten bedömts vara tillförlitliga. Undersökningsresultaten har också fått stort genomslag och har ansetts kunna utgöra vederhäftiga jämförelsetal. Enkäten innehöll frågor om svenska folkets sexualvanor och bland enkätfrågorna fanns det frågor om kriminaliseringen av köp och försäljning av sex. Efter förbudets tillkomst har det genomförts ytterligare tre undersökningar där frågorna anknutit direkt till förbudet mot köp av sexuell tjänst. genomförde , på uppdrag av dagspressen, undersökningar baserade på telefon- intervjuer med ett urval på ca 1 000 personer och genomfördes, inom ramen för forskningsprojektet i , en enkätstudie som bl.a. innehöll frågor om attityder till köp och försäljning av sexuella tjänster. De som besvarade enkäten var drygt 1 100 personer vilket motsvarade en svarsfrekvens på . En jämförelse mellan resultaten i de fyra undersökningarna måste göras med viss försiktighet eftersom metod och fråge- konstruktion delvis skiljer sig åt mellan undersökningarna. Som ovan angetts var också svarsfrekvensen låg. Med något olika formu- leringar har emellertid frågan om sexköp ska vara kriminaliserat funnits med i alla de fyra undersökningarna. Frågorna löd: En man betalar för sexuell samvaro med en kvinna. Bör mannens handling betraktas som kriminell? (1996), är det förbjudet att köpa sexuella tjänster. Tycker du att det är rätt eller fel att detta är förbjudet? (1999), I är det olagligt att köpa sex. I en del andra länder är det lagligt. Tycker du att det ska vara lagligt att köpa sex i eller ska det vara olagligt? (2002), Skall vi behålla sexköpslagen som förbjuder köp av sex? (2008). Av de svarande undersökning ansåg att sexköp inte borde betraktas som kriminellt. undersökning svarade emellertid av de tillfrågade att det är rätt att köp av sexuella tjänster är förbjudet. Stödet för kriminaliseringen har varit ungefär lika starkt i de två senare undersökningarna; undersökning och undersökning. Figur 4.1 Attityder till kriminalisering av sexköp 1996–2008 enligt fyra kvantitativa undersökningar bland svenska folket. Källa: , 1996, 1999, 2002 och Kousmanen, 2008. Skillnaderna i attityden till en kriminalisering av köp av sexuell tjänst mellan män och kvinnor framgår av följande diagram. Figur 4.2 Personer för en kriminalisering uppdelat efter kön 1996–2008 enligt fyra kvantitativa undersökningar bland svenska folket. Källa: , 1996, 1999, 2002 och Kuosmanen, 2008. För en mera detaljerad jämförelse av resultatet av de fyra genomförda attitydundersökningarna hänvisas till Kuosmanens artikel i forskningsrapporten i . Här kan dock nämnas att stödet för en kriminalisering av sexköp i de tre undersökningarna som genomförts efter förbudets införande var större hos yngre än hos äldre. I de båda SIFO-undersökningarna 1999 och 2002 var stödet för en kriminalisering störst i gruppen 15–där av de svarande år av de svarande var för en kriminalisering. På liknande sätt var stödet undersökning störst i gruppen 18–där av de svarande ville behålla sexköpslagen. Även om resultaten ska tolkas försiktigt är skillnaden mellan den första undersökningen, som genomfördes innan förbudet hade trätt i kraft, och de senare så stor att det är rimligt att anta att en reell förändring av attityder har ägt rum. Det har således skett en förändring av inställningen till köp av sexuella tjänster som i tiden sammanfaller med kriminaliseringen av sexköp. Den attityd- förändring som skett måste tolkas som att förbudet i sig har haft en betydande normativ effekt vilken, med hänsyn till att stödet för kriminaliseringen är störst bland unga, kan förväntas komma att bestå. 4.6Hur förbudet har påverkat personerna i prostitutionen Som framhållits i inledningen till detta kapitel var syftet med kriminaliseringen av köp av sexuella tjänster att förbudet skulle bidra till att bekämpa prostitutionen. I Kvinnofridspropositionen anförde regeringen att det i ett jämställt samhälle är ovärdigt och oacceptabelt att män skaffar sig tillfälliga sexuella förbindelser med kvinnor mot ersättning. När det gällde prostitutionen uttalades vidare att denna medför allvarliga skador både för de enskilda och för samhället och att den utgör ett hinder för rätten till ett värdigt liv och samhällets strävan efter jämställdhet mellan kvinnor och män. Ett förbud mot köp av tillfälliga sexuella förbindelser skulle markera samhällets inställning i denna fråga. Myndighetsrapporter och officiella redogörelser har ibland kritiserats för att ge en ensidig och onyanserad bild av personerna i prostitutionen. Det handlar då om främst de personer som utnyttjas eftersom den forskning som bedrivs och den debatt som förs, trots den uttalade avsikten att flytta fokus från de utnyttjade till dem som utnyttjar, fortfarande i stor utsträckning handlar om prostituerade kvinnor. Kritiken går i den delen ut på att dessa generellt beskrivs som socialt utslagna och ofta missbrukare. När det gäller köparna har de, trots den uttalade politiska viljan att byta fokus, även varit föremål för betydligt mindre uppmärksamhet. När de beskrivs i den allmänna debatten sägs det ibland att det rör sig om helt vanliga män medan andra grupper, som ungdomar och hbt-personer, sällan nämns över huvud taget. I det material som utredningen haft tillgång till framträder emellertid en mera nyanserad bild som visar att det både hos myndigheter och inom aktuell forskning finns en förståelse för att prostitutionen är en mångfacetterad företeelse och där också de grupper som ibland betecknas som osynliga beskrivs. När det gäller frågan hur förbudet har påverkat personerna i prostitutionen så är det emellertid endast beträffande sexköparna och personerna som SOU 2010:49 Prostitution i 1999-2008 utnyttjas i prostitution som vi funnit något underlag för en bedömning. I tidigare avsnitt har redovisats att poliser och socialarbetare på fältet uppger att sexköpare blivit försiktigare och att förbudet gjort att efterfrågan, i vart fall i gatuprostitutionen, minskat som en följd av kriminaliseringen. Vissa av de prostituerade och tidigare prostituerade som besvarat våra frågor uppger också att kunderna sedan förbudet infördes är mera oroliga och rädda för upptäckt medan andra menar att kriminaliseringen inte påverkat köparna eftersom så få åker fast och påföljden är så mild. I den enkätundersökning som låg till grund för Kuosmanens studie , vilken redovisas i forskningsrapporten i , förekom frågor som avsåg att ge svar på frågan om förbudet mot köp av sexuell tjänst kan ha påverkat handlings- mönstret hos presumtiva sexköpare.