sou · GXB368d2 · 2010-01-01 00:00:00 — Situationer som kan medföra vårdnadsöverflyttning I 6 kap. 7 § FB stadgas att om en förälder vid utövandet av vårdnaden om ett barn gör sig skyldig till missbruk eller försummelse eller i övrigt brister i omsorgen om ett barn på ett sådant sätt att det medför bestående fara för barnets hälsa och utveckling kan domstolen besluta om ändring i vårdnaden. Av förarbetena framgår att överflyttning av vårdnaden främst torde vara tillämplig på de barn som varit föremål för tvångsingripanden med stöd av LVU.88 Det är först när en återförening och omfattande insatser inte kan komma till stånd som det kan bli fråga om att ändra vårdnaden med stöd av denna bestämmelse. Av förarbetena framgår också att när en lång tids vård enligt LVU kan förutses kan socialnämnden överväga om det inte i stället bör utses en annan vårdnadshavare för barnet89. bör således inte eftersträva att vård enligt LVU inleds i de fall byte av vårdnadshavare bedöms vara en bättre åtgärd för barnet90. Detta förutsätter dock att det finns en lämplig person att flytta över vårdnaden till. Av förarbetena framgår också att det ibland kan vara bättre om barnet får rota sig i ett familjehem och att nämnden väcker talan om överflyttning av vårdnaden först när det har visat sig att familjehemsplaceringen utfallit positivt för barnet.91 I 6 kap. 8 § FB stadgas att vårdnaden kan överflyttas till familje- hemsföräldrar hos vilka barnet stadigvarande vårdats och fostrats. Förutsättningarna för detta är att det ska vara uppenbart bäst för barnet att de rådande förhållandena får bestå. Bestämmelsen har som främsta syfte att förhindra att barn som rotat sig i ett familjehem blir uppryckta ur en miljö där de funnit sig till rätta och känner en större samhörighet och känslomässig förankring än till 88Prop.1981/82:168. 90SOU 1979/80:44; Prop. 1989/90:28. 2005/06:99, s. 44. Barn och unga i samhällsvård Av förarbetena framgår att de faktorer som bedömts nödvändiga att utreda är barnets anknytning till familje- hemmet samt hur kontakten mellan barnet och de biologiska föräldrarna har fungerat. Om föräldrarna inte visat något intresse för barnet i placeringen eller om kontakten skett under uppslitande former kan en flyttning av vårdnaden bli aktuell. En överflyttning bör inte ske om det inte är klarlagt att familjehemsföräldrarna verkligen önskar att få vårdnaden anförtrodd åt sig. Stort avseende måste alltid fästas vid barnets egen inställning. Av förarbetena framgår också att det aldrig kan bli fråga om att flytta över vårdnaden från föräldrar som håller god kontakt med barnet och att föräldrar i dessa fall inte ska tveka inför tanken på en familjehemsplacering av rädsla för att bli fråntagna vårdnaden och därmed utsättas för en risk att barnet adopteras mot deras vilja.93 I 6 kap. 8 § a FB stadgas att om barnets föräldrar, eller en av dem, är varaktigt förhindrade att utöva vårdnaden är detta en själv- ständig grund för ändring i vårdnaden. Bestämmelsen som infördes i 2005 har bland annat tillkommit för att lösa vårdnadsfrågan för barn som av flyktingskäl eller andra skäl kommit ensamma till och fått uppehållstillstånd. Med att en förälder är varaktigt förhindrad att utöva vårdnaden menas att han eller hon inte kommer att kunna fatta beslut i frågor som rör barnet. Hindret kan bestå i att föräldern på grund av att han eller hon är skild från barnet inte kan tillgodose barnets behov. Hindret kan också vara av medicinsk art och bestå i att föräldern på grund av t.ex. allvarlig psykisk sjukdom är förhindrad att sörja för sitt barn. Den omständigheten att ett barn är placerat i familjehem på grund av någon omständighet som har att göra med föräldern är inte tillräckligt för att föräldern ska anses förhindrad att utöva vårdnaden. För att så ska vara fallet krävs att hindret är allvarligt och att någon förbättring inte kan påräknas inom överskådlig tid.94 1981/82:168 s. 40. 2004/2005:136. Barn och unga i samhällsvård Bestämmelse om särskilt övervägande i samma familjehem har dels , inom ramen för ett regerings- uppdrag, dels , på uppdrag av , undersökt hur använt sig av möjligheten att ansöka om vårdnadsöverflyttning enligt 6 kap. 8 § FB. Undersökningarna visade att de tillfrågade kommunerna använde sig av möjligheten till vårdnadsöverflyttning i få fall. För av de barn som varit placerade hade inte vårdnaden begärts överflyttad. De skäl som angavs för att inte väcka talan var bland annat rädsla för att kontakten mellan barn och förälder skulle upphöra helt och att man inte ville döma ut föräldern som vårdnadshavare. Bristande kunskap om hur man skulle arbeta med överflyttningar av vårdnaden var ett annat skäl.95 Regeringen konstaterade att de skäl som redovisats inte var tillräckligt starka ur ett barnperspektiv. Mot den bakgrunden fördes in en ny bestämmelse i SoL och LVU om att social- nämnden är skyldig att särskilt överväga om det finns skäl att ansöka om överflyttning av vårdnaden när ett barn varit placerat i samma familjehem (6 kap. 8 § SoL och 13 § LVU). ansågs vara en rimlig tid, enligt förarbetena, mot bakgrund av att de flesta barn som blir kvar länge i vården placeras i åldern . bedömdes som i relation till barnets ålder och mognad. I vissa fall kan det behövas innan barnet kommit att rota sig i familjehemmet. Det finns heller inget som hindrar att nämnden ansöker om vårdnadsöverflyttning än tre år.96 Av förarbetena framgår inte hur ofta ett övervägande bör göras. har utarbetat allmänna råd med tillhörande handbok som vägledning vid vårdnadsöverflyttningar. Av de allmänna råden framgår att om ett första övervägande enligt treårsregeln inte lett fram till att en utredning om vårdnadsöverflyttning påbörjats, bör ett sådant övervägande göras på nytt var sjätte månad oberoende av om barnet är placerat med stöd av SoL eller LVU. att det finns anledning att begära vårdnadsöverflytttning till familjehemsföräldrarna får i uppdrag att göra en 2002/03:53. 2002/03:53. Barn och unga i samhällsvård utredning som sedan kan ligga till grund för nämndens talan enligt 6 kap. 8 § FB i domstolen.97 Ekonomiskt och annat stöd till familjehemsföräldrarna efter en vårdnadsöverflyttning När familjehemsföräldrarna blir barnets nya vårdnadshavare och deras uppdrag som familjehemsföräldrar upphör bortfaller tillsyn enligt 13 kap. 2 § SoL och socialnämndens ansvar att följa och överväga respektive ompröva vården (5 kap. 1 b § SoF; 6 kap. 8 § SoL; 13 § LVU). De nya vårdnadshavarna har dock rätt till stöd, enligt bestäm- melsen i 5 kap. 1 § SoL där det stadgas att socialnämnden i sin allmänna omsorg om barn och unga ska tillgodose det särskilda behov av stöd och hjälp som kan finnas sedan ett mål eller ett ärende om vårdnad, boende, umgänge eller adoption har avgjorts. De nya vårdnadshavarna har rätt till underhållsbidrag, underhållsstöd, barnbidrag och eventuell barnpension. Placerings- kommunen kan också enligt 6 kap. 11 § SoL fortsätta att ge hemmet ekonomisk ersättning i den mån barnets egna medel inte räcker till. Ersättningen bör vara skälig i förhållande till barnets egna medel och i förhållande till uppdraget. De särskilt förordnade vårdnadshavarna har inte någon försörjningsskyldighet för barnet till skillnad från barnets biolo- giska föräldrar. De särskilt förordnade vårdnadshavarna kan begära entledigande från sitt uppdrag, genom ansökan till tingsrätten (6 kap. 10 b § FB). Medan placeringskommunen kan fortsätta ge de nya vårdnadshavarna ekonomiskt stöd (2 kap. 2 § SoL) så är det enligt huvudregeln vistelsekommunen som har ansvar för att ge det övriga stöd som kan behövas. övervägde frågan men bedömde att ett fortsatt ansvar för placeringskommunen att ge stöd skulle kunna hindra de nya vårdnadshavarnas möjligheter att vara vårdnadshavare i likhet med andra, med de rättigheter och skyldigheter som följer. Vidare ansåg utredningen att om placeringskommunen hade kvar ett fortsatt ansvar för barnet skulle det finnas en risk att närhetsprincipen inte kunde upprätthållas. i ett längre tidsperspektiv kunde det enligt utredningen bli svårt för placeringskommunen att följa barnets situation. 97 SOSFS 2006:20, 2006e. Barn och unga i samhällsvård sammanhanget nämndes också den svårighet som kan uppstå om de nya vårdnadshavarna flyttade långt från placeringskommunen.98 följde inom ramen för ett regeringsuppdrag upp effekterna av lagändringen om att socialnämnden särskilt ska överväga om det finns skäl att ansöka om överflyttning av vårdnaden när ett barn varit placerat i samma familjehem i tre år.99 Uppföljningen bestod av en sammanställning av antalet vårdnads- överflyttningar –2005 samt resultatet från en fördjupningsstudie i tre kommuner där ställnings- tagande till ansökan om vårdnadsöverflyttning analyserades. Även resultat från länsstyrelsernas tillsyn –2005 redovisades. konstaterade att det alltjämt gjordes få överflyttningar i förhållande till antalet placerade barn. var närmare 3 800 barn placerade i familjehem . gjordes 125 vårdnadsöverflyttningar till familjehemmet100. I sammanhanget kan nämnas att gjordes 186 överflyttningar av vårdnaden till familjehemmet.101 För de vårdnadsöverflyttningar som gjordes –2005 hade barnet i genomsnitt vistats i familjehemmet och barnets genomsnittsålder var för vårdnadsöverflyttningen. Fördjupningsstudien av 179 familjehems- placerade barn visade att inte ansökt eller planerat ansöka om överflyttning av vårdnaden i av sina aktuella placeringar. Den komplexa problematik som karaktäriserar en placering i familjehem kom, enligt , tydligt fram i dessa överväganden. För ett stort antal placeringar bedömde att det saknades kriterier för en ansökan om vårdnadsöverflyttning. Det fanns exempelvis en osäkerhet när det gäller barnets anknytning till familjehemsföräldrarna eller stabiliteten i familjehemmet. Det bedömdes finnas behov av fortsatt uppföljning och stöd till familjehemmet. Studien visade att i berörda kommuner i högre utsträckning ansökt eller planerat ansöka om vårdnadsöverflyttning om barnet place- Barn och unga i samhällsvård rades i tidig ålder (0–) eller om det fanns brister i umgänget med föräldrarna. Studien visade att många familjehemsföräldrar var tveksamma till vårdnadsöverflyttningar. Det främsta skälet var att de förlorade stödet från i placeringskommunen, som de upplevde det som oklart vilket stöd de kunde få av vistelse- kommunen. Familjehemmet efterfrågade stöd på grund av barnets problematik eller i kontakten med de biologiska föräldrarna. Familjehemmet ville inte heller äventyra relationen till föräldern som de antog skulle försämras om vårdnaden flyttades över till familjehemsföräldrarna. Eftersom de nya vårdnadshavarna efter vårdnadsöverflyttningen får ansvaret för att umgänget ska fungera med barnets föräldrar fanns det också en oro för att de måste hantera eventuella umgängestvister på egen hand. De ansåg det också problematiskt att behöva begära underhållsbidrag från föräldrarna. Till det positiva som lyftes fram var att de nya vårdnadshavarna får ett tydligt vårdnadsansvar och slipper begära tillstånd av i olika frågor som rör det placerade barnet. En annan fördel var att barnet förvissades om var det hörde hemma. De fördelar som familjehemsföräldrarna lyfte fram var dock färre än nackdelarna. Erfarenheterna från kommuner med många vårdnads- överflyttningar visade, enligt , att en vårdnadsöver- flyttning kan vara ett sätt att skapa bättre möjligheter för kontinu- itet och trygghet för barnet. ansåg dock att det behövdes mer kunskaper om hur barn påverkas av en vårdnads- överflyttning. Undersökningen som genomfördes av studerade endast tio placeringar där vårdnaden hade flyttats över till familjehemmet.102 I länsstyrelsernas nationella granskning av familjehemsvården inom ramen för det s.k. Barnuppdraget (2006–2007) redovisade majoriteten av länsstyrelserna att inställning till att begära vårdnadsöverflyttning varierade och att många familjehem alltjämt var tveksamma. Familjehemmen befarade att stödet från skulle minska och att det skulle bli problem i relation till barnets föräldrar. Barn och unga i samhällsvård Vid frivilliga placeringar kan föräldrarna begära att placeringen ska upphöra även om barnet rotat sig i familjehemmet och vill bo kvar. Om placeringen sker med stöd av LVU kan vårdnadshavaren begära att vården ska upphöra. att kriterierna för tvångsvård inte längre föreligger ska nämnden besluta att vården ska upphöra. I båda fallen kan dock bestämmelsen om flyttningsförbud tillämpas om nämnden bedö- mer att det föreligger en påtaglig risk för att barnets hälsa och utveckling skadas om han eller hon skiljs från familjehemmet kan bestämmelsen om flyttningsförbud tillämpas (24 § LVU). Bestäm- melsen gäller oavsett om vården genomförs med stöd av SoL eller LVU. Flyttningsförbudet syftar till att förhindra en hemtagning av barnet eller alltför snabbt. Flyttnings- förbudet ger möjlighet att förbereda barnets hemflyttning så att den kan ske så skonsamt som möjligt. Även om flyttningsförbudet i princip är en temporär åtgärd finns ingen tidsgräns för hur länge det får pågå. I undantagsfall kan tänkas att flyttningsförbudet behöver kvarstå till dess den unge fyller . Ett beslut om flyttningsförbud ska övervägas av nämnden (26 § LVU). Enligt allmänna råd bör som regel en överflyttning av vårdnaden övervägas om det står klart att en hemflyttning är otänkbar.103 Syftet med bestämmelsen är att bevaka barnets bästa. Barnets ålder, utvecklingsgrad, egenskaper och känslobindningar ska beak- tas liksom den tid barnet varit placerad m.m. En viktig faktor vid bedömningen är barnets vilja. Har barnet fyllt bör dess vilja inte frångås utan vägande skäl. Men även yngre barns inställning bör beaktas.104 14.7.6Adoption av samhällsvårdade barn Adoption av tidigare familjehemsplacerade barn är relativt ovanligt i . adopterades 18 familjehemsplacerade barn av sina familjehemsföräldrar, varav 13 barn i åldern 0–. Samtliga 18 barn var frivilligt placerade enligt SoL, nio pojkar och nio flickor.105 103Norström, C. & Thunved, A 2008, s. 364 ff; SOFS 1997:15. 104Norström, C. & Thunved, A. Barn och unga i samhällsvård Regler för nationella adoptioner De grundläggande bestämmelserna om nationella adoptioner återfinns i (4 kap. FB). Ansökan om adoption görs till tingsrätten av den sökande som vill adoptera barnet. För att domstolen ska kunna besluta om adoption ska vissa villkor vara uppfyllda. Adoptionen måste vara till fördel för barnet och sökanden ska ha uppfostrat barnet eller vilja uppfostra det (4 kap. 6 § FB). Om barnet är krävs det som regel barnets samtycke. Även i de fall det inte krävs samtycke bör barnets syn- punkter beaktas med hänsyn till dess ålder och mognad. Om det inte är olämpligt ska nämnden söka klarlägga barnets inställning (4 kap. 5,6 och 10 §§ FB). Samtycke krävs också av den förälder som är barnets vårdnadshavare (4 kap. 5 § FB). Samtycke behövs dock inte av den förälder som lider av allvarlig psykisk störning eller befinner sig på okänd ort. Om familjehemsföräldrarna ansöker om att få adoptera ett barn som är familjehemsplacerat hos dem begär tingsrätten in ett yttrande från socialnämnden (4 kap. 10 § FB). När den som ska adopteras är krävs inget yttrande från socialnämnden. i vistelsekommunen ska tillgodose det särskilda behov av stöd och hjälp som kan finnas efter beslut om adoption (5 kap. 1 § SoL).106 Som framgått ovan är adoption utan vårdnadshavarnas samtycke inte möjlig att genomföra utom i vissa undantagsfall. LVU- utredningen angav dock som exempel att det därutöver finns möjlighet att genomföra en adoption utan föräldrarnas samtyckte om familjehemsföräldrarna blivit vårdnadshavare. Att genomföra adoptioner som är emot vårdnadshavarnas vilja genom att först frånta föräldern vårdnaden har dock inte använts annat än i undantagsfall. I det allmänna rättsmedvetandet uppfattas det inte som en möjlig väg även om lagen inte lägger hinder i vägen.107 adoptionsutredning har haft i uppdrag att göra en allmän översyn av reglerna om adoption samt ta ställning till om det finns skäl till förändringar när det gäller kraven på samtycke till adoption från barnets vårdnadshavare. lämnar sitt betänkande den 1 juli 2009.108 Barn och unga i samhällsvård Internationell forskning om adoptioner av barn i samhällsvård har på uppdrag av utredningen sammanställt en litteraturöversikt om nationella adoptioner i länder där adoption används som barnavårdsinsats och där detta är en angelägen policy. Översikten bygger på ett antal vetenskapliga artiklar, främst från och . Det har bland annat gjorts jämförelser mellan adoptivbarn, barn i familjehem och barn som återvänder hem efter en placering.109 Även om man påtalar att resultaten är avhängiga av när i tiden studierna är gjorda och vilka länder det är tal om så är ett genomgående resultat att de adopterade har färre beteendemässiga och mentala problem än jämnåriga som växer upp i familjehem eller på institution eller återförenas med de biologiska föräldrarna. En förklaring som ges är att adoptivföräldrar som regel har högre utbildning och bättre socioekonomiska resurser än familjehemsföräldrar och biologiska föräldrar. Resultaten är bero- ende av hur gamla barnen är och när i tiden adoptionen sker. Det har heller inte kunnat urskiljas om barnen som man jämför med har adopterats med eller utan föräldrarnas samtycke. I flera studier framkommer att de barn som adopteras tidigt, , visar färre problem som tonåringar än de barn som adopteras . Det mesta tyder på att s.k. öppna adoptioner, där barnen bibehåller kontakt med sina biologiska föräldrar, hjälper barnen att hantera adoptionsrelaterade problem. genomgång visar också på att det finns en förhållandevis hög sammanbrottsfrekvens även vid adoptioner, särskilt för tonåringar och barn med beteende- problem. Ett annat problem är att vägen till adoption i flertalet länder går via en familjehems- eller institutionsplacering i avvaktan på att föräldrarna ska rehabiliteras. Om barnet inte kan flytta hem prövas i vad mån barnavårdssystemet gjort rimliga ansträngningar och därefter påbörjas processen med att frånta föräldrarna föräldra- rätten och frigöra barnet för adoption. konstaterar att barn som kommer från barnavårdssystemet har särskilda behov och att deras problem är likartade vare sig de är i familjehem eller adoptivhem. De internationella erfarenheterna är att det ofta behövs stöd- och hjälpinsatser även för de barn som adopteras.110 109Andersson, G., med referens till , M. m.fl. 2007. 110Andersson, G. 2009, i bilaga till betänkandet. Barn och unga i samhällsvård diskuterade problemet med ovissheten för många långtidsplacerade barn i familjehem. Man ansåg det otill- fredsställande för barnet, de biologiska föräldrarna och familje- hemmet att leva i ovisshet om var barnet ska bo på . Utredningen föreslog därför att barns ställning vid långvarig familjehemsplacering skulle utredas särskilt och att man då borde överväga att utöka möjligheterna till adoption eller annan permanent placering.111 hade i uppdrag att analysera behovet av lagändringar för att minska osäkerheten för de barn som vistas i familjehem . I utredningen fördes ett resonemang om adoption som en lösning för att skapa stabilitet och trygghet för dessa barn. Man hänvisade till forskning som visat på goda resultat för adoption av små barn men menade att frågan om tvångs- adoptioner strider mot en lång demokratisk och juridisk tradition i vårt land. lade inget förslag om adoption utan ansåg att frågan borde utredas särskilt. Man hänvisade också till en pågående översyn av adoptionsreglerna112 mot en icke vårdnads- havande förälders vilja. lämnade ett annat förslag som syftade till att ge placerade barn en familj för livet. Utredningen ansåg att det skulle finnas en möjlighet att besluta att ett barn som behöver vård ska kunna bo kvar i familjehemmet tillsvidare om det ansågs vara till barnets bästa. Om vården skedde med stöd av SoL förutsatte det att vårdnadshavarna och i förekommande fall barnet gav sitt samtycke till beslutet. Utredningen betonade att förslaget inte innebar någon inskränkning i rätten att överklaga socialnämndens beslut om fortsatt vård. Flertalet remissinstanser avvisade förslaget med motiveringen att det var alltför rättsosäkert. Förslaget behandlades inte i regeringens proposition. 14.7.8Långsiktighet i andra länder Många länder arbetar enligt the permanency principle som inne- bär att efter måste ta ställning till barnets boende under hela uppväxten. Om en återförening inte är möjligt Barn och unga i samhällsvård eller trolig, permanentas placeringen, genom adoption, vårdnadsöverflyttning eller långtidskontrakt om varaktig familjehemsvård. Den engelska lagstiftningen bygger på permanency planning – dvs. planering för varaktighet för att undvika långa och ofta upprepade placeringar.113 gör man stora ansträngningar för att föräldrarna ska kunna fungera som föräldrar så att barnet ska kunna återvända hem. Föräldrarnas möjligheter att få hem barnet beror på deras förmåga till förändring. Hänsyn tas dock alltid till barnets bästa. Det görs inte samma ansträngningar att hjälpa föräldrarna om de har omfattande problem och om de har barn som är placerade eller adopterade. För barn som förväntas bli långsiktigt placerade i samhällsvård ska de sociala myndigheterna göra en plan (permanence plan) för barnets framtid. Det finns flera långsiktiga alternativ i . kan ha fortsatt övergripande ansvar för placeringen och göra regelbundna uppföljningar av vården (long term fostering). Dom- stolen kan också besluta om vårdnadsöverflyttning med samtycke av föräldrarna. Placeringen upphör och de nya vårdnadshavarna, ofta familjehemsföräldrarna, har rätt till stöd och ekonomisk ersättning av de sociala myndigheterna (special guardianship). Slutligen kan domstolen besluta om vårdnadsöverflyttning utan föräldrarnas samtycke. Även då upphör placeringen och de nya vårdnadshavarna, ofta familjehemsföräldrarna, har rätt till stöd och ekonomisk ersättning av de sociala myndigheterna (order). I alla tre alternativen behåller de biologiska föräldrarna ett visst ansvar. Adoption kan ske genom domstolsbeslut, med eller utan samtycke av föräldrarna. De nya vårdnadshavarna får det fulla ansvaret för barnet och placeringen upphör. Adoptivföräldrarna har rätt till stöd, utbildning och inkomstprövad ersättning av de sociala myndigheterna efter adoptionen. Det finns krav på en öppenhet vad gäller kontakt med ursprungsfamiljen. Ett beslut om adoption ska i princip verkställas , men i praktiken tar det ofta att hitta lämpliga adoptivföräldrar. 113 Avsnittet bygger på en intervju med , ansvarig för adoptioner av familjehemsplacerade barn, vid (). BAAF ansvarar på uppdrag av den brittiska regeringen för det . Barn och unga i samhällsvård genomsnittliga åldern för familjehemsplacerade barn är vid adop- tionen . Av de familjehemsplacerade barn som adopte- ras är spädbarn. Den genomsnittliga väntetiden mellan adoptionsbeslut och verkställighet är . Tiden mellan familjehemsplaceringens inledning och verkställighet av adoption är avsevärt längre, cirka . När barn varit placerade familjehem ska det göras upp en plan för barnets framtida boende. Underlaget ska underställas fylkesnämnden. När fylkesnämnden tar över omsorgen av ett barn på grund av brister i hemmiljön kan fylkesnämnden också besluta om att föräldraansvaret i sin helhet fråntas föräldrarna. När beslut fattats om att föräldrarna ska fråntas vårdnaden kan fylkesnämden ge samtycke till adoption, om följande förutsättningar finns: -att föräldrarna inte bedöms kunna ge barnet erforderlig omsorg eller att barnet har fått en sådan anknytning till foster- föräldrarna att en separation från dem kan leda till allvarliga problem för barnet. -att adoption är till barnets bästa. -att adoptivsökande har varit fosterföräldrar till barnet och har visat sig lämpliga att uppfostra barnet som sitt eget. -att villkoren för adoption enligt adoptionslagen i övrigt är uppfyllda.