sou · GYB326 · 2010-03-31 00:00:00 — Enligt har den som får arbetslöshetsersättning en skyldighet att ta varje lämpligt arbete som han eller hon inte har ett godtagbart skäl att avvisa (se avsnitt 4.3). I används alltså kriterierna lämpligt arbete och godtagbart skäl för att ange en skyldighet för en arbetssökande med arbetslöshetsersättning, medan dessa kriterier i förordningen om flyttningsbidrag i stället skulle användas för att ange när man kan få en förmån. Avsikten är att flyttningsbidrag bara ska lämnas avseende sådana arbeten som sökanden, om han eller hon hade haft arbetslöshetsersättning, inte skulle ha kunnat avvisa utan att riskera arbetslöshetsersättningen. Att sökanden vill ta arbetet (om han eller hon får flyttningsbidrag) ska man därvid bortse från. Jag föreslår att flyttningsbidrag bara får lämnas avseende sådant arbete som är att anse som ett lämpligt arbete enligt 11 § första stycket som det inte för sökanden finns ett godtagbart skäl enligt 45 a § första stycket 1 att avvisa (avsnitt 11.4). De nu nämnda förslagen – att förflyttningen ska vara arbetsmarknadspolitiskt motiverad och avse ett lämpligt arbete – är de materiellt betydelsefulla och medför att flyttningsbidraget i så liten utsträckning som unionsrätten tillåter avser internationella förflyttningar. Såvitt jag kan se borde det räcka med dessa förslag. Enligt utredningsdirektiven ska jag dock också föreslå att flyttningsbidrag bara ska kunna lämnas till den som är inskriven som arbetssökande hos den offentliga arbetsförmedlingen och blir anvisad ett (lämpligt) arbete. Jag lämnar därför sådana förslag (avsnitt 11.2 och 11.3). Det först nämnda kravet på inskrivning torde tillämpas och inte innebära någon materiell ändring. Kravet på anvisning är däremot en nyhet. gäller som ett villkor för respenning för bohagstransport att sökanden har varit anmäld som arbetssökande hos den offentliga arbetsförmedlingen . När det nu i förordningen, enligt utredningsdirektiven, ska införas ett generellt krav på att sökanden är inskriven hos den offentliga arbetsförmedlingen, bör detta uttryckssätt användas också i bestämmelsen om respenning 106 SOU 2010:26 Tillkommande villkor för flyttningsbidrag för bohagstransport (9 § 1). Den ändrade formuleringen är inte avsedd att medföra någon ändring i sak. 11.2 Inskriven hos Arbetsförmedlingen Som framgår av avsnitt 4.1 är frågan om inskrivning hos Arbetsförmedlingen inte reglerad i lag eller förordning. I det avsnittet har också berörts skillnaden mellan att vara anmäld respektive inskriven hos Arbetsförmedlingen. För att ha möjlighet till flyttningsbidrag krävs det enligt förslaget att man är inskriven som arbetssökande hos den offentliga arbetsförmedlingen i enlighet med de myndighetsföreskrifter som kan ha meddelats om detta, AMSFS 2005:4. Förslaget torde som sagt inte innebära någon ändring i sak. Förfarandet vid inskrivningen får inte vara sådant att det strider mot unionsrätten. Enligt nu gällande myndighetsföreskrifter har alla som har rätt att arbeta i också rätt att skrivas in vid och få service av den offentliga arbetsförmedlingen (1 § AMSFS 2005:4). För inskrivning krävs det dock enligt nämnda föreskrifter ett personligt besök (4 §). I avsnitt 6.5 har den bedömningen gjorts att ett sådant krav är förenligt med unionsrätten. 11.3 Anvisad av Arbetsförmedlingen Som framgår av avsnitt 4.2 är inte heller frågan om Arbetsförmedlingens anvisning till arbete reglerad i lag eller förordning. I fråga om anvisning saknas det också myndighetsföreskrifter. För att ha möjlighet till flyttningsbidrag krävs det enligt förslaget att man har blivit anvisad ett arbete av Arbetsförmedlingen. finns det riktlinjer för anvisning beslutade av förmedlingens generaldirektör (se avsnitt 4.2). Dessa riktlinjer avser anvisning till ledig plats (eller arbetsmarknadspolitiskt program). Enligt förslaget krävs det dock att anvisning sker till antingen ett ledigt arbete eller till ett arbete som sökanden redan har fått. Flyttningsbidrag får enligt förslaget bara lämnas för förflyttning avseende det anvisade arbetet. Anvisningen måste ske senast i samband med att flyttningsbidrag beslutas. Tillkommande villkor för flyttningsbidrag SOU 2010:26 Förfarandet vid anvisning får inte vara sådant att det strider mot unionsrätten. Jag kan inte se att de riktlinjer som finns om anvisning skulle kunna komma i konflikt med unionsrätten. Det finns såvitt jag har kunnat finna inte några auktoritativa skrivna normer avseende vilka sökande som ska eller får anvisas till arbete. De utredningar om Arbetsförmedlingens anvisningar som jag tagit del av74 kan inte anses ha visat på någon konsekvent tillämpning i detta avseende. Det påtalas ofta att Arbetsförmedlingens anvisningar till ledigt arbete fyller en viktig kontrollfunktion inom arbetslöshetsförsäkringen tillsammans med förmedlingens uppföljning av om en anvisning följts. Bara en bråkdel av dem som fått flyttningsbidrag har av Arbetsförmedlingen anvisats det arbete som bidraget avser (avsnitt 4.4). Arbetsförmedlingen har inte längre monopol på arbetsförmedling, och kravet på att privata arbetsgivare ska anmäla lediga platser till Arbetsförmedlingen har avskaffats. Det gör att Arbetsförmedlingen kan känna till alla lediga arbeten.75 Det sagda innebär att det enligt min mening inte bör finnas något hinder mot att Arbetsförmedlingen lämnar en formell anvisning till ett arbete som sökanden har hittat på egen hand eller med hjälp av någon privat arbetsförmedling. Det kan tvärtom antas att så kommer att ske ganska ofta om anvisning införs som ett formellt villkor för flyttningsbidrag. För att uppfylla utredningsdirektiven krävs det att jag föreslår anvisning som ett villkor för flyttningsbidrag. Som antytts tidigare innebär det villkoret egentligen inget i sak. Arbetsförmedlingen måste givetvis kontrollera att övriga villkor är uppfyllda och dokumentera själva beslutet om flyttningsbidrag samt följa upp det för att förvissa sig om att bidraget använts på rätt sätt. Ett särskilt beslut om anvisning i den situationen framstår som en formalitet. Det finns enligt min mening anledning att överväga om anvisning bör uppställas som villkor för flyttningsbidrag eller om man för att åstadkomma en administrativt enklare ordning kan undvara det villkoret. I vart fall kan det med hänsyn till pågående förändrings74 Bland annat IAF rapport 2006:5 Anvisning till ledig plats – betydelsen för kontrollfunktionen , IAF rapport 2009:3 Arbetsförmedlingens uppgifter i matchning, anvisning och kontroll av grundvillkoren i arbetslöshetsförsäkringen och IFAU rapport 2008:5 Hur fungerar arbetsförmedlingens anvisningar av lediga platser? 75 har Arbetsförmedlingens marknadsandel av de lediga platserna varierat mellan 27 och , se Arbetsförmedlingen, Arbetsmarknadsrapport 2009:1, s. 28 f. 108 SOU 2010:26 Tillkommande villkor för flyttningsbidrag arbete inom Arbetsförmedlingen, som redovisats i avsnitt 4.2 och som innebär att i vissa fall ett platsförslag ska lämnas i stället för en anvisning, finnas anledning att i författningstexten i stället för anvisning tala om förslag, innefattande förslag i form av såväl anvisning som platsförslag; arbete som sökanden föreslagits av den offentliga arbetsförmedlingen. 11.4 Avser lämpligt arbete som det inte finns ett godtagbart skäl att avvisa I avsnitt 4.3 har lagregleringen kring kriterierna lämpligt arbete och godtagbart skäl att avvisa ett erbjudet arbete redovisats, jämte de myndighetsföreskrifter som berör detta (11 § första stycket och 45 a § första stycket samt IAFFS 2004:3). För att ha möjlighet till flyttningsbidrag krävs det enligt förslaget att det arbete som bidraget avser är att anse som ett lämpligt arbete enligt 11 § första stycket som det inte för sökanden finns ett godtagbart skäl enligt 45 a § första stycket 1 att avvisa. Den fråga som Arbetsförmedlingen inför beviljandet av flyttningsbidrag har att ställa sig är om sökanden, om han eller hon hade arbetslöshetsersättning, skulle ha riskerat att förlora ersättning om han eller hon hade avvisat det aktuella arbetet. Är svaret på frågan ja kan flyttningsbidrag komma i fråga, annars inte. Att sökanden inte avser att avvisa arbetet utan tvärtom vill ta det (om han eller hon får flyttningsbidrag) ska man därvid bortse från. Det är alltså fråga om ett hypotetiskt prov som måste vara uppfyllt för att flyttningsbidrag ska kunna komma i fråga. Kriterierna avseende lämpligt arbete och godtagbart skäl som förutsättning för flyttningsbidrag eller tillämpningen av dem får inte strida mot unionsrätten. Kriterierna kan inte anses vara diskriminerande med hänsyn till nationalitet. I det följande berörs hur kriterierna förhåller sig till det som gäller enligt unionsrätten i fråga om fri rörlighet för arbetstagare. Kriterierna för när ett arbete ska anses lämpligt som räknas upp i fyra punkter i 11 § första stycket är kumulativa, dvs. samliga kriterier måste vara uppfyllda för att arbetet ska anses lämpligt. Regeringsrätten har i domen RÅ 2008 ref. 45 slagit fast att det i 11 § saknas stöd för att generellt anse att ett arbete inte är lämpligt enbart på den grunden att det är beläget i ett annat land. Tillkommande villkor för flyttningsbidrag SOU 2010:26 Frågan om ett arbete som erbjuds i ett annat land är lämpligt i ALF:s mening måste enligt Regeringsrättens mening bedömas med hänsyn till såväl de aspekter som anges i 11 § som alla andra faktorer som på ett betydande sätt kan påverka den arbetssökandes livssituation. Dit hör sådant som arbetets art, den arbetssökandes erfarenhet av arbete av liknande slag, avstånd till hemorten, språksvårigheter, stora skillnader i levnadsförhållanden m.m. Det kan tilläggas att Regeringsrätten i domen gjorde en rent inhemsk tolkning av bestämmelserna i 11 § och alltså inte åsidosatte eller modifierade dessa på grund av skyldigheter enligt unionsrätten. Enligt 11 § första stycket 1 ska det inom ramen för tillgången på arbetstillfällen tas skälig hänsyn till sökandens förutsättningar för arbetet samt andra personliga förhållanden. Som ett exempel på personliga förhållanden kan nämnas familjeskäl, som enligt 11 § IAFFS 2004:3 kan vara grund för att geografiskt begränsa sökområdet under en skälig övergångstid. Att hänsyn får tas till sökandens förutsättningar för arbetet samt andra personliga förhållanden är i sig inte problematiskt sett ur ett unionsrättsligt perspektiv. Däremot får dessa kriterier inte tillämpas på ett diskriminerande sätt, t.ex. genom att tillämpningen bygger på en föreställning om att människor från olika medlemsstater har olika förutsättningar för att klara av ett och samma arbete. Enligt 11 § första stycket 2 ska anställningsförmånerna vara förenliga med de förmåner som arbetstagare får som är anställda enligt kollektivavtal eller, om kollektivavtal inte finns, är skäliga i förhållande till de förmåner arbetstagare med likvärdiga arbetsuppgifter och kvalifikationer får vid jämförliga företag. Vad som avses är uppenbarligen svenska kollektivavtal, vilket också Regeringsrätten utgått från i RÅ 2008 ref. 45.76 Ett syfte bakom bestämmelsen får antas vara att förhindra s.k. social dumpning, vilket syfte enligt praxis utgör ett sådant tvingande allmänintresse som kan rättfärdiga åtgärder som begränsar den fria rörligheten för arbetstagare.77 Vid bedömningen av om detta krav är uppfyllt när det gäller arbete i en annan medlemsstat måste, för att tillämpningen av 76 Jämför för det fall att kollektivavtal inte finns prop. 1973:56 s. 181 f.; enligt tidigare lydelse av bestämmelsen skulle då jämförelse ske med i arbetsorten förekommande lön för samma arbete. 77 Se bl.a. mål C-314/05 un , 2007, s. I-11767, punkt 103. SOU 2010:26 Tillkommande villkor för flyttningsbidrag bestämmelsen inte ska hindra den fria rörligheten, hänsyn inte bara tas till den lön och de andra förmåner som betalas av arbetsgivaren utan även den lagstiftning som påverkar förmånernas innehåll och storlek. Också de rättigheter och förmåner som följer av samordnande eller harmoniserande lagstiftning som antagits av EU inom det socialpolitiska området måste vägas in vid bedömningen. Av särskild betydelse är här bestämmelserna i förordning (EG) nr 883/2004, enligt vilka den som är anställd i en annan medlemsstat omfattas av denna stats socialförsäkringslagstiftning, även om personen i fråga är bosatt inom en annan medlemsstats territorium. Vid jämförelsen bör också skillnader i levnadsomkostnader mellan olika länder inom EU kunna beaktas, främst i samband med beviljande av stöd för veckopendling, eftersom sökanden i dessa fall ofta tillbringar större delen av sin vakna tid i den medlemsstat där arbetet utförs. I enlighet med detta resonemang skulle en lägre lön än normalt i inte automatiskt innebära att ett arbete inte är att anse som lämpligt. Man bör också ta hänsyn till alla andra förmåner som gäller och beakta om levnadsomkostnaderna är högre eller lägre än i . Även skatterättslig lagstiftning kan behöva beaktas. Regeringsrätten har i RÅ 2008 ref. 45 tillämpat en sådan nyanserad bedömning av arbete i utlandet som här förespråkas och slagit fast att en samlad bedömning får göras av om de förmåner som arbetet medför är skäliga i förhållande till de förmåner som skulle ha följt av ett likvärdigt arbete i (se citat från domen i avsnitt 4.3). Inte varje nackdel som uppkommer till följd av att ett utländskt regelsystem blir tillämpligt innebär att arbetet ska anses olämpligt. Mot vad som har sagts skulle kunna invändas att varje arbetssökande själv bör få avgöra om han eller hon vill ta ett arbete i en annan medlemsstat på sämre villkor än i , och att ett krav på lämpligt arbete för att bevilja flyttningsbidrag i sig utgör ett hinder för den fria rörligheten för arbetstagare. Även om förmånerna för de flesta arbeten i de flesta medlemsstaterna får anses (åtminstone) motsvara eller vara förenliga med förmånerna i i den mening som sagts ovan, torde det vara vanligare att förmånerna för ett arbete i utlandet inte gör det än att förmånerna för ett arbete i inte gör det. Därmed tycks kravet åtminstone indirekt innebära ett hinder för den fria rörligheten för arbetstagare. Att i syfte att bidra till att förhindra att personer på den svenska arbetsmarknaden, dvs. de som kan ha möjlighet till flyttningsbidrag, utsätts för social dumpning i eller utomlands vägra att 111 Tillkommande villkor för flyttningsbidrag SOU 2010:26 ge statsstöd till förflyttningar som avser arbete med förmåner som vid en bedömning enligt vad som ovan sagts inte ens i huvudsak motsvarar det som normalt gäller på arbetsmarknaden här får dock anses vara en både ändamålsenlig och proportionerlig åtgärd som gör detta hinder tillåtet enligt unionsrätten. Det skulle på ett rent allmänt plan vara förvånande om unionsrätten krävde att , genom ett statsbidrag som betalas inom ramen för en aktiv arbetsmarknadspolitik, skulle medverka till att anställningar kommer till stånd i andra medlemsstater på villkor som inte ens i huvudsak motsvarar vad som hade gällt om arbetet utförts i . Bestämmelsen i 11 § första stycket 3 enligt vilken ett arbete inte anses lämpligt om det hänför sig till en arbetsplats där en lovlig arbetskonflikt pågår torde inte bereda några särskilda problem sett ur ett unionsrättsligt perspektiv. Dessutom ska enligt 4 § förordningen om flyttningsbidrag normalt lagen (1969:93) om begränsning av samhällsstöd vid arbetskonflikt tillämpas på flyttningsbidrag. Av 11 § första stycket 4 följer slutligen att för att ett arbete ska anses lämpligt krävs det att förhållandena på arbetsplatsen motsvarar vad som anges i författning eller myndighets föreskrifter om åtgärder till förebyggande av ohälsa eller olycksfall. Hänvisningen till författning och myndighets föreskrifter torde främst avse arbetsmiljölagen, arbetsmiljöförordningen, arbetstidslagen och föreskrifter och beslut.78 I rättsfallet RÅ 2008 ref. 45, som gällde ett arbete i , berörde Regeringsrätten inte uttryckligen det nu aktuella kravet. På samma sätt som när det gäller skyddet mot social dumpning så utgör skyddet av arbetstagare mot ohälsa och olycksfall ett tvingande allmänintresse som kan göra det tillåtet att begränsa den fria rörligheten.79 Att kräva full överensstämmelse med det svenska regelverket även vid arbete utomlands, där det regelverket inte gäller, torde dock på ett otillåtet sätt hindra den fria rörligheten för arbetstagare. Men det krävs inte heller utan det räcker enligt bestämmelsen med att förhållandena motsvarar det som krävs enligt den svenska lagstiftningen. Möjligheten för Arbetsförmedlingen att slå fast att ett arbete i utlandet inte är lämpligt på grund av brist på åtgärder för att förebygga ohälsa eller olycksfall får, liksom fallet torde vara 78 Jämför prop. 1973:56 s. 183. 79 Se bl.a. mål C-40/04 Syuichi Yonemoto, 2005, s. I-7755, punkt 55. SOU 2010:26 Tillkommande villkor för flyttningsbidrag även i rent inhemska situationer, i praktiken anses begränsad till de fall där det finns starka indikationer på att arbetsmiljön inte når upp till en acceptabel nivå. När det gäller att bedöma vad som motsvarar det som krävs enligt svensk lagstiftning måste unionsrätten beaktas så att tillämpningen inte uppställer otillåtna hinder för den fria rörligheten. I allt fall bör det vara möjligt att i det fall arbetet finns utomlands kräva att miniminivån i de harmoniseringsdirektiv som antagits på området och som täcker flertalet aspekter av arbetsmiljön upprätthålls.80 Att det i 11 § , till vilken bestämmelse det enligt förslaget hänvisas, står att förhållandena ska motsvara det som krävs enligt svensk lagstiftning kan enligt min mening inte anses oförenligt med unionsrätten. 11.5 Bara förflyttningar som är arbetsmarknadspolitiskt motiverade Enligt förslaget får flyttningsbidrag bara avse sådana förflyttningar som är arbetsmarknadspolitiskt motiverade. I avsnitt 10 har det utvecklats hur en arbetsmarknadspolitisk närhetsprincip får tillämpas tillsammans med andra sådana principer för att efter en samlad bedömning avgöra om en förflyttning är arbetsmarknadspolitiskt motiverad. I det avsnittet har det också berörts hur tillämpningen av en arbetsmarknadspolitisk närhetsprincip förhåller sig till unionsrätten. Förslaget innebär att flyttningsbidrag får lämnas för en längre förflyttning än som är nödvändig för att sökanden ska få ett passande arbete bara om en sådan förflyttning är arbetsmarknadspolitiskt motiverad. Det kan förflyttningen t.ex. vara om den sker till en ort där det finns svår brist på den kompetens sökanden har eller om den sker till en ort där det finns ett arbete som sökanden passar klart bättre för än det närmaste lämpliga arbetet. 80 Några centrala direktiv på området är Rådets direktiv /391 om åtgärder för att främja förbättringar arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetslivet, EGT L 183, 29.6.1989, s. 1 (ramdirektivet), Rådets direktiv /85/EEG om åtgärder för att förbättra säkerhet och hälsa på arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida har fött barn eller ammar, EGT L 348, 28.11.1992, s. 1 och och rådets direktiv /88/EG om arbetstidens förläggning i vissa avseenden, EUT L 299, 18.11.2003, s. 9. Tillkommande villkor för flyttningsbidrag SOU 2010:26 114 11.6 Underlaget för bedömningen Det är i första hand den som ansöker om ett bidrag som har att visa att förutsättningarna för bidraget är uppfyllda. I fråga om flyttningsbidrag har sökanden alltså att lämna Arbetsförmedlingen sådan information om det tilltänkta arbetet och sina personliga förhållanden att förmedlingen kan göra en bedömning av om villkoren för bidrag är uppfyllda, t.ex. om kravet på lämpligt arbete är uppfyllt. När det däremot gäller information om annat än det tilltänkta arbetet och sökandens personliga förhållanden, har Arbetsförmedlingen att själv se till att nödvändig information tas fram för bedömningen av om villkoren för flyttningsbidrag är uppfyllda. Information om inskrivning och anvisning har förmedlingen givetvis redan tillgång till. I fråga om förflyttningar inom torde förmedlingen själv också redan ha den information om arbetsmarknaden som behövs för bedömningen. Finns målorten eller hemorten utomlands, får förmedlingen ta hjälp av (se avsnitt 6.5) eller andra kontakter för att skaffa sig den information om arbetsmarknaden där som behövs. 12 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser Mitt förslag: Ändringarna i förordningen (1999:594) om flyttningsbidrag träder i kraft . Äldre föreskrifter ska tillämpas i fråga om ansökningar som gjorts och anställningar som tillträtts före . Såvitt jag kan se finns det inte något hinder mot att de föreslagna ändringarna i förordningen om flyttningsbidrag träder i kraft . Det kan vara lämpligt att ändringarna träder i kraft . Ändringarna berör förutsättningarna för att lämna flyttningsbidrag. Det bör såsom en övergångsbestämmelse föreskrivas att äldre föreskrifter gäller i fråga om ansökningar som gjorts och anställningar som tillträtts före ikraftträdandet. 13 Konsekvenserna för rörligheten och arbetsmarknaden 13.1 Inledning Enligt utredningsdirektiven ska jag analysera konsekvenserna för den geografiska rörligheten och arbetsmarknadens funktionssätt i av att flyttningsbidrag beviljas i samband med en anvisning. Jag har tolkat det uppdraget så att det är konsekvenserna i de angivna hänseendena av det jag föreslår som jag ska analysera. 13.2 Den geografiska rörligheten i flyttade 1 155 957 personer inom , vilket motsvarar var åttonde person i befolkningen. De flesta flyttningar görs inom en och samma kommun. Bara var tredje som flyttar gör det över en kommungräns. Drygt 193 000 personer flyttade över en länsgräns.81 Antalet personer i åldrarna 25–som flyttade över en länsgräns, alltså de åldersgrupper som främst kommer i fråga för flyttningsbidrag i form av respenning för bohagstransport, var drygt 97 000 personer.82 För personer som fyllt är flyttningarna färre och kortare än bland de yngre. av alla flyttningar bland personer går utanför länet.83 fick 891 personer respenning för bohagstransport. Antalet personer som fick respenning för bohagstransport motsvarar alltså bara knappt en procent av de 25–64-åringar som flyttade över en länsgräns. Det bör då hållas i minnet att 81 SCB, Analyser av befolkningsstatistik , I genomsnitt flyttar 3 600 personer . 82 SCB:s Statistikdatabas, , Flyttningar efter region, ålder och kön. 83 SCB, Analyser av befolkningsstatistik , I genomsnitt flyttar 3 600 personer . Konsekvenserna för rörligheten och arbetsmarknaden SOU 2010:26 respenning för bohagstransport kan beviljas även för flyttningar som inte går över en länsgräns. fick 710 personer beslut om pendlingsstöd för dagpendling och 1 569 personer beslut om pendlingsstöd för veckopendling. Enligt lämnade 1 418 110 personer sin hemkommun för att dag- eller veckopendla till ett arbete inom Sverige.84 Knappt 33 000 personer pendlade från till ett arbete i , eller Finland.85 Tillgängliga uppgifter tyder alltså på att det bara är en mycket liten andel av alla som pendlar som får pendlingsstöd, kanske knappt ett par promille. Med hänsyn till att bara en bråkdel av de som flyttar eller pendlar får flyttningsbidrag bedömer jag det som uteslutet att flyttningsbidraget såväl i sin nuvarande utformning som enligt de förslag jag lämnar skulle kunna ha några nämnvärda konsekvenser på den geografiska rörligheten i stort i . I det enskilda fallet skulle flyttningsbidraget kunna ha betydelse för benägenheten till rörlighet i . utredningar tyder dock på att flyttningsbidrag haft en förhållandevis liten betydelse för den enskildes beslut att förflytta sig. I SOU 2003:37 s. 109–111 redogörs det för tre olika undersökningar som gjorts av flyttningsbidragens effekter under perioden 1978 till 1999.86 Resultaten var generellt sett likartade. De tidigaste studierna värderade bidragets effekter minst. I den senaste undersökningen, som dåvarande genomförde och som avsåg personer som fick ersättning för bohagstransport under 199987, svarade att bidraget inte påverkat deras flyttbeslut över huvud taget.