sou · GXB315d2 · 2010-01-01 00:00:00 — Man kanske till och med kan samordna fram vilka delar man inte bör ägna sig åt av det enkla skälet att samverkan kan kosta mer än det smakar. ska man komma ihåg att det finns andra vinster med samordning än de rent finansiella. Verksamhetsdynamik, flexibilitet, kvalitetssäkring och riskminimering är några exempel. Det är viktigt att ha med sig. Det var det ena fingret i luften. Det andra varnande fingret är risken för ett slags utredningsvakuum. När regeringen nu tillsätter en museikoordinator finns risk att många goda initiativ runt om i landet stannar upp eller tappar tempo. Alla vi här i rummet måste tänka på att det faktum att det nu finns en museikoordinator innebär inte att vårt ansvar för att driva och utveckla vår verk- samhet minskar. Koordinatorn bör ses som ytterligare en möjlighet som förs till. , Kommunala museers samarbetsråd Vi har pratat mycket om föremål men har inte nämnt någonting om skyddet av kulturarvet i våra byggnader. Det hoppas jag att koordinatorn fångar upp, för lagstiftningen täcker inte behoven. Ett exempel är i , där vi trots att huset är Q- märkt i realiteten inte har något skydd emot de stor byggföretagen, i det här fallet . Det här måste kommunerna få hjälp med, för det har stor betydelse både lokalt och centralt. I många fall har ni i kommit längre än vad vi har gjort ute i landet. Det är en viktig fråga, för ska man värna kulturarvet måste man såklart ta med lagstiftningen som skyddar det. Sist vill jag säga att jag är glad över den här diskussionen, och jag skulle gärna se att vi träffas igen för en fortsättning. Det byggda kulturarvet och kulturmiljöfrågorna tangerar ju så klart det här. Andra har nämnt att bidragsgivning och strukturfrågor bör vara någonting som antingen eller den kommande kommer att se över Jag tänkte på det du sa, , om att du hade väntat dig fler nega- tiva kommentarer eller tveksamheter. Jag tror att alla vill samverka. Frågan är bara kring vad och vilka resultat man vill uppnå. Vi job- bar redan tillsammans i många frågor och har fått gnugga och nöta olika aspekter, olika utgångspunkter och olika . Det är det som ger dynamiken i samverkan, och därför tror jag att det här ini- tiativet är väldigt bra. Man måste dock komma ihåg att alla har olika förutsättningar. Det blir svårt om man lägger en idé på jätte- lika institutioner som kanske har en fantastisk administration till- sammans med institutioner med väldigt svag administration. Där kan jag tänka mig att praktiska saker, som exempelvis juridisk hjälp, verk- ligen är ett behov som man inte kan tillgodose utan att anlita någon annan. Jag skulle vilja vända mig till ministern och departementet. Direktiven är tydliga och talar mycket om samverkan. Jag undrar om ni har tänkt även på styrning och struktur och kanske en långsiktighet i koordinationen. Vi har tidigare pratat om arbetslivs- museer och museer under . Jag arbetar på ett museum som hör till . Det finns flera verksmuseer inom staten, museum, med flera. Vi har även bolagsmuseer under staten. Post- museum är ju numera ett bolagsmuseum. Det som faktiskt finns på många av de här institutionerna är ju 1900-talets kulturarv, det vill säga det som berör ungdomar mest . finns det en osäkerhet i kontrollen av de här samlingarna och över den immateriella kunskapen. Ett exempel är som lades ner . Det fanns ingen hamn för en sådan kunskap, men har tekniska museet räddat den delen. tankar på hur staten ska kunna ta ett indirekt ansvar för någonting som man inte har någon direkt kontroll över? Delar av koordinatorns uppdrag är fortfarande öppet, så det kan vi ta med oss. En del av de frågor du nämnde kommer säkert också att tas upp i den breda kulturpolitiska översyn vi arbetar med . Jag tänkte kommentera ett par saker som redan har varit uppe. Vi länsmuseer och kommunala museer har en lite annorlunda verklig- het i och med att vi arbetar så mycket med det yttre kulturarvet och kulturmiljöerna som vi har omkring oss, till exempel bygg- nader och landskap. Folk som flyttar omkring mycket och även nya svenskar kan ofta hitta varandra i den lokala platsen. Vi lägger stora resurser på det pedagogiska arbetet. Jag tror att det finns mycket att hitta hos oss när det gäller nya sätt att tänka och nytt sätt att samverka. Sedan skulle jag vilja understryka vikten av ABM. Vi inom kulturarvssektorn måste hålla oss ajour med det som händer i världen i övrigt. Det finns risk att vi hamnar på efterkälken när vi inte har system och teknik för hur vi ska jobba digitalt. Inte minst eftersom vi pratar om hur viktigt det är att nå ut till barn och ungdomar. De är inte vana att gå till museernas arkiv. De är vana att använda internet och att googla för att hitta information, men det gör man inte där. Det behövs en stor och alldeles egen insats och att man verkligen tar tag i de här frågorna. Det har man gjort i . Det kanske ligger utanför koordinatorns arbete, men det är någonting som måste göras. Jag vill också återknyta till det som har nämnts om att samverkan kostar pengar. Finns det pengar medskickade för att göra utvecklings- och samverkansprojekt inom det här? Det är ju resurskrävande. Det kommer att finnas medel för bland annat konsultinsatser. Riktigt i vilken omfattning beror nog på vad vi vill göra. Det finns inte en stor kaka, men det finns resurser. Apropå centralmuseerna och fördelningsaspekten finns det en sak som är värd att diskutera. Vi har god erfarenhet av att producera utställningar tillsammans med samarbetspartners. som gått har vi haft elva utställningar på 22 platser och 220 000 besökare. Det har skett genom nätverksbyggande. Mycket av det internationella uppdraget kan man hitta lösningar på om central- museerna bygger upp nätverk med länsmuseer och kommunala museer. Modeller för detta borde diskuteras. En samordning vi inte har pratat om är den med . När man talar med och talar om hur svårt det är att hitta till de1 370 arbetslivsmuseerna i landet kan de säga såhär: Statarmuseum? Det låter väldigt eländigt. Tycker du verkligen att vi ska skylta till en massa elände? Min uppfattning är att varje människa själv ska få bestämma hur eländigt man vill uppleva sin vardag. Mannen på fort- satte: Till exempel har jag upptäckt att vi skyltar till en massa jävla stenhögar. Det är ju inte klokt att sätter ut en skylt till en stenhög där det inte finns en bajamaja inom räckhåll, än mindre något Mc . Jag trodde först att han skämtade med mig, men det gjorde han inte. När senare skulle besöka oss på hitta de inte dit för de såg inte den enda lilla skylt som de själva hade beviljat, och då ligger vi en mil rakt österut från . De andra 1 300 arbetslivsmuseerna ligger mycket mer ute på vischan än vad vi gör. Alltså bör vi även föra in i samordningen. Jag tror inte att de är ovilliga. Jag tror att de är okunniga om den kultur- skatt jag skulle önska att alla såg. Jag är glad att du tog upp det här, för jag hade diskussioner med om i som hade just de här svårigheterna. Det fanns mycket skyltar i , bland annat till den nya fotbollsarenan, men ingen till museet. Det var ett bekymmer. Vi ska inte belasta koordinatorn med detta, men du har helt rätt. Jag vill ta upp det här med samlingarna. De flesta museer har väl- digt välfyllda magasin. lever vi i som är mer före- målsrik än . Hur ska vi hantera det här med sam- tiden? Alla museer kan inte hålla på med samma sak. Man måste samverka och dela på arbetsbördan. Man måste se museisamlin- garna som en samlad nationell resurs och låta den utnyttjas av alla. Varje museum kan inte spara på kylskåp . Behöver man ett kylskåp borde man lätt kunna hitta det någonstans i och få låna det. Så är det inte . Vi behöver ett nationellt och gemensamt databaserat registreringssystem. Det är en absolut nödvändighet om man ska klara sitt åtagande . Kan du åstadkomma någonting där har du gjort en stor insats. Det kommer upp en hel del förslag och många konstateranden om hur det ser ut . Jag har konstaterat att det finns väldigt mycket samarbete, samverkan och samordning. Dessutom har vi ett nytt riksförbund, vilket är bra. Vad vi behöver göra är att identifiera hin- der för samverkan. Vad finns det för hinder för samlingarnas rörlig- het. Och på vilket sätt bidrar vi till de här hindren? En del nationella regelverk blir hindrande gentemot de visioner vi kommer upp med. Det finns också regionala hinder som till exempel avstånd och logistik. Utöver det har vi behov av att veta hur verksam- hetsstyrningen ser ut. Vad händer internationellt, nationellt och regio- nalt som förhindrar utveckling? Där är ett väldigt bra exem- pel. Ett annat hinder är fördomar. Vi har så otroligt mycket fördomar rörande museerna. Denna extremt renliga miljö i vår förorenade omvärld kallas till exempel för dammig. Den anses dessutom inte ha särskilt hög träffsäkerhet gentemot befolkningen. Det kunde inte vara mer fel. Vi har tiotals miljoner besökare (?) i ett land som har nio miljoner invånare. Andra menar att museerna är en liten sektor, trots att vi motsvarar samhället i både splittring och mångfald. Vi kan utvecklas om vi får utvecklas, men det är en resursfråga. Vi borde sätta oss ner och gå igenom vilka hinder som finns. De värsta hindren brukar vara våra egna fördomar och vårt sätt att befästa vår litenhet och obetydlighet. Det tycker jag är idiotiskt. Jag vill understryka svårigheterna med samordning. När jag som riksbibliotekarie avgick från KB blev jag intervjuad om KB:s uppdrag att arbeta med samordning. Då sa jag såhär: Det är väldigt många som vill samordna, men väldigt få som vill bli samordnade. Det var en lärdom. När det kommer till kritan är det ganska få som vill samordna om det inte sker på deras villkor. Jag upplevde att när det politiska trycket från departementet ökade blev det resultat, och när det politiska trycket minskade blev det mindre resultat. Underskatta inte vikten av den politiska styr- ningen. Om man från regeringens sida anser att det här är en viktig fråga måste man också sätta lite kraft bakom. I direktiven talas det mer om samverkan än någon uppifrån kom- mande samordning, men visst gäller det att lotsa rätt i det här. , Projektet – Upptäck! Om genusmedvetande i museerna Många minns nog mig från föregångaren till dagens riksförbund, . Vi drev samarbeten på en mängd olika områden, eller försökte i alla fall att göra det. Ett av de första områ- dena rörde just vård och hantering av föremål. om en rådgivningsverksamhet som skulle vara gemensam och öppen för alla museer. Vi gav ut en mängd små häften med enkla råd om hantering och förvaring av olika material som spreds till museerna. Det var en lyckad form av samarbete som kanske ändå inte nådde ända fram eftersom ledningsgrupperna inte hade tillräckligt med incitament för att på allvar ta itu med en sådan samarbetsfråga. är det bra att skapa incitament på ledningsnivå. Ett annat exempel är förnyelsefonderna som innebar att det fanns pengar till seminarier och ett antal chefskurser. Där fördes det fram en mängd olika förslag till förbättringar. Dessa överlämnades till museerna med allmänna välgångsönskningar från , men tyvärr hände inget mer och inget av förslagen blev verklighet. Mycket beroende på att det saknades incitament. Jag vill också nämna ett projekt som jag har sysslat med . Det handlar om genusmedvetande i museerna. Här i har vi många kulturhistoriska museer. De skapades för i när samhället såg annorlunda ut för kvinnor. Det här ser vi fortfarande spår av i museisamlingarna och även i presentationerna av dem. För museerna är genus ett nytt område som det inte finns så mycket kunskap kring. Därför är det bra att samarbeta med universiteten, som har den här kunskapen. När Föremålsvård i tog till orda och pratade om kylskåpen tänkte jag att nu kommer det att handla om att vi inte lyckas doku- mentera vår egen samtid. Då tänkte jag att nu måste jag begära ordet och berätta om SAMDOK och dess sekretariat som är ett gott exempel på samverkan. I SAMDOK samverkar en lång rad regionala, kommunala och statliga museer kring hur vi ska doku- mentera vår samtid. Men det var inte dit du skulle komma, utan mot hur vi ska hitta de föremål som finns i magasin. Där är mitt medskick till : hur ska vi kunna komma fram till vilket databassystem vi ska använda? Hur ska vi se till att så många som möjligt använder någorlunda samma system så att systemen kan prata med varandra och så att vi kan hitta våra kylskåp? De uppgifter har fått är många och förväntningarna stora. En av sakerna som står i direktivet men som jag tycker borde tonas ner lite grann är det som kallas för sektorsforskning. ni säkert efter andan, men skälet till att jag säger det är att har så mycket av det i sin forskarskola, där det just nu är tretton doktorander som följer undervisningen. Forskar- skolan är ett samarbete med de tretton museer som har de snart nydisputerade medarbetarna hos sig och de universitet som sköter handledningen. Forskarskolan finansieras av jubileums- fond och Kungl. Vitterhets- Historie- och Antikvitets . Men var är fortsättningen av forskarskolan? Det är en angelägenhet för hela den här branschen oavsett vem som är vår huvudman. Kompetensnivån i den här sektorn är för låg. Hur gör vi för att höja den? Det är en fråga för tillsammans med . Mitt förslag är att det tillsätts en särskild utredare som tittar på sektorsforskningen när vi talar om den här branschen. Jag vill påminna och alla er andra om att det första intrycket av ett museum för många är kommunala museer. För många är det också det enda museum man kommer i kontakt med. Därför tycker jag att det är alarmerande och sorgesamt att man vill låta synergieffekter komma kommunala museer till del i stället för att plocka in kommunala museer som en självklar integrerad del i samverkansarbetet. Det finns oerhörda kunskaper och väldigt mycket material och stora behov hos kommunala museer att bli en del av museivärlden i i stort. Jag representerar ett litet museum som finns några kvarter härifrån vid . Vi har koordinerat oss på egen hand runt torget och har ett nära samarbete med både och . Vi samarbetar i praktiska frågor. Med har vi till exempel delad vårdnad om en flygel, vi har insett att vi inte behöver varsin sådan, och när det gäller operan samverkar vi med de tek- niska avdelningarna. Det går med andra ord att samverka utan att kostar någonting och utan kommittédirektiv. Jag vill också framhålla SAMDOK, som är ett alldeles lysande exempel på samverkan. Min förhoppning är att det, när har samverkat, samtalat och sammanfattat, finns någonting som är lika konkret som SAMDOK men handlar om helt nya frågor. Tänk gärna på metodutveckling inom olika typer av områden och titta på hur rollfördelning och ansvar kan delas. Tack för alla konstruktiva och kloka synpunkter i den här diskus- sionen. , vill du sammanfatta? Jag vet inte hur jag ska kunna sammanfatta utan att upprepa allt en gång till. Det har kommit fram så mycket. Jag är tacksam för den positiva respons jag fått både personligen och för det arbete jag skulle kunna göra. Kanhända borde jag börja med det som sa om att identifiera hinder. Det är nog en viktig start. Det finns naturligtvis många som, som sa, gärna vill samordna, men samordna inte just mig. Det här handlar om att gemensamt finna vägar. Den känslan måste finnas kvar här i rummet. Olikhet är en styrka, har det också sagts i de noteringar jag har gjort. Ta vara på de strukturer som finns. Centrum och periferi kan man gott vända på. Forskningsfrågorna har vi både fört in och fört ut. Det får vi fundera kring. Funktion och inte person, har ni sagt, och det är viktigt. Vad vill vi med den här resursen som regeringen nu har tillsatt? Det är precis som säger: det kostar resurser att samarbeta. Genom det här uppdraget har vi ändå fått in en kataly- sator eller ett sätt att bygga på så att inte allting måste göras av dem som redan är belastade. Digitalisering har tagits upp i flera aspekter, allt från nomenklatur och gemensam databas till juridikfrågor. Det är en teknisk och prak- tisk fråga som alla jobbar med . Sök utanför vår inre krets, sök utanför oss, har flera sagt och det tror jag är jätteviktigt. Man kan ha många olika samarbetsformer. Vi har också pratat om andras ansvar och hur vi ska få andra att delta. Hindrar vi dem från att delta genom att inte ha rätt tilltal? Kunskaps- källa, inte evenemang, hörde vi från . Kanske måste muse- erna vara både och för att vara inbjudande. Hur ska vi få andra att förstå att vi är en källa till kunskap? Positionen mellan universitet och skola har det pratats om, lik- som att få bort stämpeln att vi är dammiga. Ansvaret ute hos andra har många kommit tillbaka till, och då framför allt att det egna ansvaret inte upphör bara för att det nu har kommit en koordi- nator. Vi har alla ett ansvar att fortsätta det vi har påbörjat och ber- ätta om det så att man kan fånga in det och fastställa det på något sätt. Leta efter det som förenar har många sagt, och det tror jag är viktigt. Vi ska akta oss för att göra hindren för stora. kanske man ändå ska avsluta med det som tog upp: att det behövs politiska krav för att vi ska känna att vi mäktar med. Och att det behövs politiska styrningsfunktioner för att vi ska fånga in resurserna. ska det vara samordning och samverkan på allas villkor. Tulipaniaros är en intressant sak att åstadkomma. Jag hoppas att jag får en stor bukett av Tulipaniarosor med mig när det här är färdigt. Tack för alla goda idéer. Lägesrapport rörande uppdraget som Koordinator för museisektorn I enlighet med mitt uppdrag, att fram till agera som koordinator för museisektorn, får jag härmed överlämna den i uppdraget efterfrågade avrapporteringen för arbetet fram till . Som stöd i mitt arbete har regeringen tillsatt dels en sakkunnig – , dels sex externa experter* – , , , , och samt för fram t.o.m. juni och därefter . Med har kontinuerligt samråd ägt rum. Samrådet har särskilt inriktats på frågor som rör konstområdet samt de internationella erfarenheter han har av organisationsutveckling. Med experterna har samråd hållits , den 4 och . I det praktiska arbetet deltar fr.o.m som utrednings- sekreterare med en bakgrund i arbete med musei- frågor på och Liv Hammargren med erfarenheter från arbetet som effektivitetsrevisor på . Den rapport som här överlämnas har karaktären av lägesrapport. Rapporten innehåller en översiktlig kartläggning av museisektorns karaktär, uppdatering av slutsatser och rekommendationer i de projektledare för arts centre och Vandalorum, museiutredningar som genomförts , redogörelser för vilka samråd som hållits samt en beskrivning av de arbetsfält som synes mest fruktbara att vidareutveckla. Lista över använda förkortningar Arkiv, bibliotek och museer i samverkan Creative Room for Art and Computing Collaborative for Science, Industry and Group for Education in Museums International Artists Studio Program in SOU 2009:15 Bilaga 4 Kungliga vitterhets-, historie och antikivitetsakademien Livrustkammaren, och Hallwylska Lunds universitets historiska museum arkiv-, biblioteks- och Nordiskt centrum för kulturarvspedagogik - Museums Archives and De kulturhistoriska museernas sammanslutning för Statens museer för världskultur Museikoordinatorsuppdraget är brett och mångfasetterat. I dialog med berörda parter ska olika former för ökad samverkan prövas. Syftet med uppdraget är att frigöra resurser för museernas kärn- verksamhet och att bidra till ytterligare högkvalitativ verksamhet. Även om uppdraget främst rör de statliga och statsunderstödda museerna inom ansvarsområde ska även öv- riga statligt finansierade museer och museiväsendet som helhet tas in i arbetet om synergieffekter kan uppnås för hela sektorn. Förväntningarna på utredningen är höga ute i sektorn inte bara när det gäller roll- och ansvarsfördelningsfrågor, utan också i hög grad när det gäller museigemensamma innehållsfrågor som t.ex. ambitionen att göra samlingarna tillgängliga och att svara för att de långsiktigt vårdas och bevaras på bästa sätt. Uppmärksamheten i arbetet är därför i möjligaste mån riktad mot sådant som gagnar sektorn som helhet. Behovet av att också involvera övriga centrala kulturarvsmyndigheter som Riksantikvarie- ämbetet, och liksom har varit uppenbart. Explicit för centralmuseigruppen koncentreras arbetet på frågor som rör ekonomi- och personal- administration, fastighetsförvaltning/hyresfrågor, verksamhetsstöd etc. Arbetsprocessen har i huvudsak inriktats på samtal och rådslag med berörda museer och museiorganisationer. För identi- fierade arbetsfält är projektplaner under utarbetande. Tonvikten i rapporten ligger på en översiktlig bakgrundsteckning samt en presentation av utvecklingsbara arbetsfält. Kopplingar till andra utredningar En dialog har inletts med den relativt etablerade Kultur- utredningen. Dock har mer ingående diskussioner kring gemen- samma utredningsområden ännu inte hunnit komma igång. De frå- gor som är beroende av gemensamma överväganden har jag därför i detta skede inte gått in på. Kontakter och informationsutbyte sker under hand med För- valtningsutredningen. Dock är de frågor som är aktuella i detta sammanhang av en sådan karaktär, att ett samspel bör ske med varför jag även här avvaktar med arbetet. Mål, struktur, ansvar och roller samt därmed samman- hängande frågor om kvalitetsuppföljning, statistik och luering Frågor om målformuleringar och det statliga museiuppdraget liksom därmed sammanhängande roll- och ansvarsfördelnings- frågor, uppföljningsinstrument och övergripande struktur- överväganden är självfallet centrala i utredningens uppdrag. I avvaktan på att kunna genomföra en analys gemensamt med har de inte behandlats i denna rapport. Nödvändigheten av att ta sig an den del av uppdraget som rör struktur och samordning av övergripande museifrågor har dock framkommit mycket tydligt redan i mitt hittillsvarande Behoven av att kanalisera museigemensamma frågor i tvärsektoriella sammanhang – som t.ex. ABM-samverkan, fortbildning, forskningsförutsättningar, internationellt erfaren- hetsutbyte m.m. – liksom i strategiska övergripande resurs- sammanhang har visat sig uppenbara. Att med den erfaren- heten i ryggen söka användbara modeller kommer att bli en vä- sentlig del av det kommande arbetet. Alternativa och kompletterande finansieringsformer Frågor inom finansieringsområdet har i avvaktan på samråd med ännu inte hanterats. Ambitionen är dock att aktivt verka för bl.a. förändrade möjligheter för att gå in också i kulturområdet på motsvarande sätt som sker i andra europeiska länder, inte minst i . Forskning, kunskapsutveckling – samspelet med universiteten Att i den kommande forskningspropositionen föra in muse- ernas behov och finna hållbara former för samspelet mellan universitet och museer är en vital uppgift som dock måste ses i ett sammanhang med kultursektorn som helhet. Prioritet måste därför i samverkan med Kultur- utredningen ges åt att ta fram sådant underlag som kan under- lätta den interdepartementala diskussionen inför arbetet med forskningspropositionen. Ett möte för avstämning mellan centralmuseerna är fastlagt till . Områden där Museikoordinatorn planerat och påbörjat insatser Insatser för sektorn som helhet Digitalisering - gemensamt användargränssnitt på webben Ett pilotprojekt håller på att ta form med SHMM och RAÄ som huvudaktörer. och KB följer arbetet och för därvid in sina erfarenheter. ser möjligheter till fi- nansiering via Accessmedel och utvecklingsbidrag. En refe- rensgrupp med SMM, , och samt några länsmuseer aktiva inom området avses knytas till projektet. Föremålsarkiv (magasin) /samlingsvård Nyckeltal och standarder för föremålsarkiv som underlag för tillämpliga ambitionsnivåer för kvalitet och kostnader kommer att utredas i ett projekt där ledningen för Munkhättan liksom ett antal av dess hyresgäster med utgångspunkt i egna erfaren- heter och internationell standard i en aktiv arbetsgrupp tar fram underlag. Ett flertal av centralmuseerna är berörda och kommer att delta aktivt i arbetet Depositioner, lån och samlingars rörlighet