sou · GXB399 · 2010-01-01 00:00:00 — De kunde tvingas plocka pinnar i skogen, kratta löv som var täckta med snö, arbeta i träd- gården eller kratta en grusgång som redan var krattad. Sex personer har rapporterat om sexuella övergrepp. I fem fall har personal pekats ut som förövare och i ett fall en annan placerad pojke. Flera intervjupersoner anger samma förövare. Det finns också en ögonvittnesskildring från en person av ett sexuellt över- grepp mot en annan intervjuperson. Den som drabbades har i en annan intervju berättat om övergrepp, men kände inte till att någon sett det. Försummelse och övergrepp – resultat 7.5Att synliggöra intervjupersonernas berättelser I följande nio avsnitt redovisas utredningens resultat. Dessa nio avsnitt motsvarar den sortering av vanvårdskategorier som utred- ningen gjort. Redovisningen bygger på vad intervjupersonerna har berättat och presenteras i form av tabeller, siffermaterial och löp- ande text. För att göra intervjupersonernas erfarenheter rättvisa och verkligheten bakom siffermaterialet synlig krävs också illustra- tioner och exempel. De exempel som i denna text återger händelser och upplevelser av vanvård har inte valts för att de är typiska eller sensationella. De är unika. Även om berättelserna av och till påminner om varandra, mönster och likheter låter sig anas är de unika på det sättet att det handlar om något som enligt intervjupersonerna utspelade sig just där och och just på det sättet, berättat , inte sällan med stor vånda och mycket smärta. För att som läsare kunna stå ut med de verkligheter som intervju- personernas berättelser rymmer, kunna förstå och dra slutsatser på en mer generell nivå krävs därför inte bara ett, utan flera exempel. Att bespara läsaren detaljerade och omfattande konkreta bilder av vad som rapporterats kan vara vällovligt. Det bidrar dock, enligt min mening till att lägga locket på, värna tystnaden och hemlighetsmakeriet kring sådant som varit hänvisade till det glömda och fördolda. Jag vill inte bidra till detta. Exemplen är samtliga hämtade ur det referat som gjorts efter varje intervju och avidentifierade med avseende på bland annat, egennamn och platser. Varje exempel är noga utvalt för att illustrera en eller flera viktiga aspekter av att som barn inom ramen för den sociala barna- vården vara utsatt för försummelse och övergrepp. 7.5.1Kategorisering av vanvård – utredarens dilemma var placerad som fosterbarn hos familjen som hade två egna biologiska barn, och . kissade regelbundet i sängen. För detta blev straffad och hånad. Foster- föräldrarna gned hans kissiga pyjamas i ansiktet på honom, kallade honom pissunge och som straff fick han gå och lägga sig utan att titta på TV. Dessutom blev han sämre behandlad än de biologiska barnen. Försummelse och övergrepp – resultat blev alltså straffad för sängvätning, utsatt för kränkande tilltal och sämre behandlad än de biologiska barnen. För en utredare ställer detta till metodiska problem när det gäller att kategorisera den vanvård som har förekommit under rätt rubrik. Ska den behandling blev utsatt för hamna under integritetskränkning, övrigt fysiskt våld, tvång, regler, straff, eller försummelse? Vi rör oss här med vanvårdskategorier som överlappar varandra. Att försöka skilja den ena slags vanvården från den andra blir en omöjlig upp- gift. Det går inte att hitta rubriker och kategorier som skapar per- fekt ordning och överblick i den oreda som verkligheten utgör. Det som blir angeläget är att upplevelse av hur han blev behandlad inte försvinner. Att den redovisas blir en viktigare uppgift än att den blir entydigt definierad. Den vanvård som redovisas under exempelvis Inte- gritetskränkning avser i huvudsak intervjupersonernas subjektiva upplevelser av kränkning och orättvisor. I övriga kapitel som exempelvis övrigt fysiskt våld redovisas i huvudsak intervju- personernas beskrivning av konkreta händelser. I avsnittet om för- summelse handlar det om operationaliserade beskrivningar av vad som definieras som försummelse. Att åstadkomma en kategori- sering som effektivt skiljer den ena upplevelsen från den andra, det ena slags bemötande från det andra låter sig inte göras med absolut exakthet. Jämfört med verklighetens på samma gång subtila och kaotiska komplexitet riskerar utredarens analysinstrument ofta att framstå som alltför trubbiga och otympliga och resultatet får betraktas mer som ett någorlunda hyggligt stöd för tanken än som objektiva sanningar. En typ av vanvård kan passa under flera rub- riker och vissa rubriker täcker inte helt vad som kan ha uttryckts i intervjupersonens berättelse. Försummelse och övergrepp – resultat Intervjupersonernas beskrivningar av eftersatt skolgång samt vård- nadshavares, underlåtenhet/oförmåga/ovilja att tillgodose barnets grund- läggande behov, att garantera och befrämja barnets trygghet säkerhet och utveckling i psykologiskt medicinskt, socialt och fysiskt avseende. av de intervjuade har berättat att de varit utsatta för någon form av försummelse. Försummelse delas in i tre kategorier: Otillräcklig omvårdnad i fosterhem/institution, exempelvis för- summad sjukvård/tandvård, illa klädd, undermålig hygien, omkost- nadsbedrägeri, undermåliga bostadsförhållanden, bristfällig kost- hållning. Otillräcklig tillsyn av fosterföräldrar eller institutionspersonal, exempelvis vistats i farliga miljöer, lämnad utan tillsyn, missbruk av droger och alkohol. Otillräcklig skolgång, exempelvis hindrats i skolarbete, för- vägrats obligatorisk skola. Försummelse har i högre utsträckning rapporterats från fosterhem än från institutioner. Utpekade förövare har mestadels utgjorts av fosterföräldrar och institutionspersonal. Anmärkningsvärt är att även myndighetsrepresentanter i den sociala barnavården har beskrivits som förövare. Intervjupersonerna har rapporterat om försummelse från hela perioden som utredningen kartlägger. Det föreligger ingen över- eller underrepresentation med avseende på kön eller etnicitet. Det är 353 personer av 404 personer som berättat om att de blivit utsatta för försummelse. Det innebär att av de inter- vjuade har utsatts för försummelse. 194 av dem som har blivit utsatta för försummelse är kvinnor (av alla kvinnor i materialet), 159 är män (av alla män). Personer med annan etnicitet än svensk tycks inte vara överrepresenterade. Försummelse och övergrepp – resultat intervjupersonerna har varit utnyttjade i arbete, varit offer för sexu- ella övergrepp eller inte kunnat gå i skolan, har detta av de allra flesta varit förenat med försummelse. Anledningen att denna kate- gori förekommer för sig hänger ihop med alla de beskrivningar av försummelse som förekommit per se, som i intervjupersonernas berättelser inte direkt har varit knutna till annan vanvård. I utred- ningsmaterialet rapporterar av intervjupersonerna om försummelse. I konsekvens med ovanstående resonemang betyder detta alltså inte att återstående inte varit utsatt för för- summelse. I de allra flesta fall är det också så att försummelse har rymts i andra berättelser. Intervjupersonerna från alla decennier har rapporterat om försum- melse. i varje åldersgrupp säger att de har blivit utsatta för försummelse ända . Samtliga sjuttiotalister och åttiotalister uppger att de har blivit försummade. 7.6.5Beskrivning av rapporterad försummelse Olika typer av försummelse Den försummelse som utredningen har noterat kan delas in i tre grupper av vanvårdskategorier. 1.Otillräcklig omvårdnad i fosterhem/institution 2.Otillräcklig tillsyn av fosterföräldrar eller institutionspersonal I följande tabell listas frekvensen av dessa olika grupper av försum- melse. Försummelse och övergrepp – resultat SOU 2009:99 Antal och andel (%) personer som rapporterat om viss typ av föräldrar eller inst. Den vanligaste gruppen av vanvårdskategorier av försummelse är otillräcklig omvårdnad i fosterhem eller institution. 308 av de 404 intervjupersonerna () har berättat att de fått otillräcklig omvårdnad. 180 personer har uppgivit att de erhöll otillräcklig skolgång under sina placeringar. Även om berättelser om otillräcklig skolgång har rapporterats från lika många män som kvinnor så har en större andel män (av männen) än kvinnor (av kvinnorna) berättat att de drabbats av detta. 107 personer fick otillräcklig till- syn av fosterföräldrar eller institutionspersonal. Kvinnor drabbades något oftare av detta än män. Försummelse i fosterhem och på institution Intervjupersonerna har berättat om försummelse vid både foster- hem och på institution. 285 personer har berättat om denna vanvård i fosterhem. 153 personer har berättat om försummelse på institution. Nästan dubbelt så många har berättat om denna vanvård i fosterhem jämfört med placering på institution. De olika varianterna av försum- melse kommer att kommenteras i enskilda avsnitt. Det är 308 personer () som har berättat att de på olika sätt utsattes för otillräcklig omvårdnad under sina placeringar. I följande tabell listas olika former av otillräcklig omvårdnad som intervju- personerna berättat att de har utsatts för. Försummelse och övergrepp – resultat Tabell 7.6 Antal personer som rapporterat olika former av otillräcklig omvårdnad Utebliven/Förhindrad vård, tandläkarvård, Otillräckliga, smutsiga eller avvikande kläder Otjänliga eller bristfälliga boendeför- För lite mat/ensidig kost/undernärd Missbruk/Kriminalitet/Psykisk sjukdom före- kom i institution/fosterfamilj Fick inte lära sig vardagskunskaper Självskador/självmordsförsök utan att vuxna Barnet fick ta vuxenansvar Bjuden på tobak/alkohol Firade inte jul/födelsedag Utslängd från fosterhem/institution Flest personer har vittnat om att de fick gå i otillräckliga, smutsiga eller avvikande kläder (154 personer) samt att sjukvård, tandvård eller medicinering uteblev eller förhindrades (117 personer). En dryg fjärdedel (113 personer) har också berättat att de ignorerades, antingen känslomässigt, verbalt eller genom att traumatiska händelser hanter- ades på ett okänsligt sätt. Det förtjänar att påpekas att rimligen många fler har känt sig ignorerade under sina placeringar, men att de inte har uppgett detta specifikt under intervjun. Fördelningen mellan könen är relativt jämn när det gäller beskriv- ningar om otillräcklig omvårdnad. En större andel kvinnor än män har rapporterat om att det förekom missbruk/kriminalitet eller psykisk sjukdom under deras placeringar men skillnaderna är inte så stora. Personer med annan etnisk bakgrund än svensk eller svensk minori- tet är något överrepresenterade när det gäller utebliven/förhindrad vård, Försummelse och övergrepp – resultat tandläkarvård, medicinering. Av intervjupersonerna med annan etnisk bakgrund än svensk eller svensk minoritet har berättat att detta drabbade dem. Det kan jämföras med att utebliven/för- hindrad vård, tandläkarvård, medicinering har rapporterats av 29 pro- cent av samtliga intervjuade. Utebliven sjukvård och tandvård Det är 117 personer som uppger att de inte fått vård när de varit sjuka eller skadat sig, inte fått gå till tandläkaren, blivit fråntagna ordinerade mediciner, haft springmask under hela uppväxten utan åtgärd eller nekats glasögon, trots dålig syn. Uppgifterna skiljer sig inte särskilt åt mellan placeringsform eller tidsperiod. En återkommande beskrivning är att ingen brydde sig. Det sjuka eller skadade barnet var tvunget att hantera situa- tionen helt själv. En del fick dessutom ingen mat, vissa var tvungna att arbeta trots sjukdom, någon fick bestående skador för att ingen läkare kontaktades och några berättar att de inte blev trodda när de sa att de inte mådde bra. Här följer några exempel på hur intervjupersonerna berättar att de behandlades som barn: När Hans var sjuk låg han i utan att någon brydde sig om honom. Han kunde ligga med hög feber utan att få febernedsättande medicin eller mat. Ur referat person 587, man född . När var fick hon mycket ont i magen. Fostermodern trodde henne inte utan menade att så små barn inte kunde få så ont i magen. visade det sig att hade kraftig magkatarr. Ur referat person 260, kvinna född . berättar att han fick springmask i lågstadiet. Detta åtgärdades inte förrän . Fostermodern, säger , sa till honom att det är bara inbillning. Ur referat person 257, man född på 1940- talet. och berättar om sina erfarenheter från olika barnhem. slog sitt huvud så illa att han blev medvetslös i flera minuter. Trots det, skickade inte föreståndaren honom till sjuk- hus. När fick stora rivsår på armen var det ingen i personalen som brydde sig. Ur referat person 244, man född och person 460, man född , resandefolket. Försummelse och övergrepp – resultat berättar att hon aldrig fick läkarvård om hon var sjuk. Då fick man några droppar. Man fick inte vara pjoskig. Ur referat person 256, kvinna född . Flera intervjupersoner berättar om att de inte fick göra några besök hos tandläkaren. I vissa fall hade de inte ens en tandborste vilket för en del resulterat i dåliga tänder i vuxen ålder. berättar att hon inte hade någon tandborste och fick inte gå till tandläkaren. Det resulterade i att hon senare fick dra ut alla tänder. Jag har haft löständer sedan jag var ung. Ur referat person 367, kvinna född . Det finns personer som berättar att de inte fick sina ordinerade mediciner när de kom till ett nytt fosterhem. I fall var det fosterföräldrarna som vägrade honom de medi- ciner han åt. Till följd av det fick väldiga abstinensbesvär. Ur referat person 321, man född , finsk. Intervjupersoner berättar om att de inte fått glasögon trots att de hade dålig syn. En intervjuperson berättar att hon fick ett par glas- ögon men med begränsad funktionalitet. fick ett par glasögon efter att gått utan. Efter att till och med skolan påtalat behov av glasögon, köpte fostermodern ett par. fick dock inte vara med och prova ut dem vilket ledde till att bågarna satt väldigt illa. Ur referat person 500, kvinna född . Den vanligaste rapporterade formen av försummelse var att barnen fick otillräckligt med kläder. Det kunde handla om för lite kläder, smutsiga, trasiga, för stora eller för små kläder. Det kunde också vara omoderna eller för kalla kläder. Intervjupersonerna berättar att de i flera fall, från tidig ålder, har fått tvätta sina egna kläder för att de inte skulle vara alltför smutsiga. En intervjuperson född , berättar att hon fick gå med träskor året om. Kläderna kunde upplevas som avvikande. Barnhemskläder har beskrivits i flera intervjupersoners berättelser som trasiga och begag- nade. Dessutom kände sig intervjupersonerna udda i dem. Försummelse och övergrepp – resultat berättar att tanken var att man skulle känna igen barnen. Om vi rymde skulle det synas varifrån vi kom. Ur referat person 12, man född . En annan person beskriver hur han skämdes för sina kläder som hans fostermor sydde till honom. Den enda gången han fick köpta kläder var när representanten från den sociala barnavården skulle komma på besök. Ur referat person 282, man född . fick dåligt med kläder under sina i fosterhem: De enda kläder han fick i fosterhemmet var ett par byxor, ett par strumpor och ett par skor. berättar att han hade samma kalsonger när han åkte från fosterhemmet som när han kom. Ur referat person 382, man född . Utredningen har fått ta del av flera olika exempel på hur intervju- personerna tvingades att bo som barn. Flera har berättat att de inte ens hade en ordentlig säng. De har exempelvis fått dela säng med syskon eller fosterföräldrar, fått ligga på golvet på en eller i en sovsäck. En person har berättat att två fåtöljer ställdes ihop för att sova i. Flera hade inget eget rum utan fick sova i köket eller i hallen. Det finns även uppgifter om hur barn tvingats att sova i garde- rober. Givetvis spelar tidsaspekten roll här. Egen säng har inte varit någon självklarhet för alla barn första hälft. Men i handböcker som riktade sig till tjänstemän inom den sociala barna- vården har vikten av att barnet skulle ha en egen sängplats fram- hållits som utredningen kartlägger. Krav på att barnen skulle få eget rum i fosterhem restes i handböckerna först på 1970-talet.7 Intervjupersonerna uppger också att de haft sina sovplatser på andra ställen än i boningshuset. Det kunde vara på kallvinden, i källaren eller i ladugården. Dessa platser saknade ofta värme. Här följer några exempel på under vilka förhållanden intervju- personer tvingades att bo som barn: fick bo på en ladugårdsvind under större delen av året. Han var tvungen att sova på en halmmadrass. Bara under den riktigt kalla års- 7 , , Det goda föräldraskapet - krav på fosterföräldrar under , kom- mande artikel. Försummelse och övergrepp – resultat tiden fick han bo i ett litet rum i huset. Ur referat person 296, man född . berättar att han fick sova i ett litet uthus med dörr utan hand- tag. Där hade han bara en säng. Elementet stängde fostermodern av så han fick ligga utan värme. var tvungen att skotta ut snön som ibland blåste in. Ur referat person 247, man född på 1960- talet. Trots att familjen hade ett rymligt sovrum fick inte och hennes bror några egna sängar. Brodern sov med fostermodern och sov med fosterfadern. Ur referat person 271, kvinna född . Nästan en femtedel () av intervjupersonerna uppger att de inte fått tillräckligt med mat. Dock har en större andel kommenterat mat- situationerna under sina placeringar. Matsituationerna kunde förknip- pas med hot, straff eller kränkningar. Dessa beskrivs närmare i avsnitten som följer om hot och integritetskränkningar. Intervju- personer har också berättat att de tvingades äta annat än mat vilket återges i avsnittet om tvång, regler och straff. I detta avsnitt kommenteras endast uppgifter om att intervju- personerna fick för lite mat, ensidig kost samt mat av dålig kvalitet. Att barn fick ensidig mat, för lite mat eller dålig mat verkar inte skilja sig mellan fosterhem och institution. Flera vittnar om hur de serverades kall gröt eller gröt med klumpar i, hur de tvingades att äta skämd mat, att de aldrig fick frukt eller grönsaker och att de i regel fick klara sig på kaffe och knäckebröd. berättar att hon i fosterhemmet kunde få mögligt bröd. Vi åt samma mat som hundarna. Ur referat person 308, kvinna född . Vissa var tvungna att äta upp maten, annars fick de samma mat . , som bodde i fosterhem, tvingades att äta fläsk med svål som håren var kvar på. Åt han inte upp kom samma mat in till dess att den var slut Ur referat person 562, man född . Många är de som beskriver den ständiga hunger de kände och hur de försökte äta av det som naturen erbjöd. I följande två exempel berättar några personer om sin hunger och längtan efter annan mat: berättar att hon var hungrig när hon var i foster- hemmet. Till frukost, innan skolan, fick hon ett hårt bröd med lite flott på och en kopp kaffe. Middag fick hon ingen och Försummelse och övergrepp – resultat kunde det vara en bulle och en kopp kaffe. Ur referat person 421, kvinna född . Personalen åt vid ett särskilt bord och åt grönsaker och gott medan vi fick en liten portion och aldrig grönsaker. Vi satt och tittade och längt- ade. Ur referat person 386, kvinna född . tvingades gå ensam till skolan en mil fram och åter . Som matsäck fick han en knäckebrödsmacka som skulle räcka . Han fick ingen annan mat. Han tvingades plocka kålrötter och andra grönsaker för att få något att äta. Ur referat person 514, född , resandefolket. berättar att han aldrig fick äta sig mätt. Fosterföräldrarna gav vad de ansåg vara lagom för honom. Jag var smal och ville ha mer men det fick jag inte. Jag gick ofta hungrig. Jag fick absolut inte gå och ta mat. Middagen serverades vid fyra och därefter fick han bara ett äpple. Fosterföräldrarna menade att det inte var bra att gå och lägga sig mätt, då kunde man drömma mardrömmar. Ur referat person 302, man född . Många (56 personer) har berättat att de inte fick hjälp med eller hade möjlighet att sköta sin hygien. Den här typen av försummelse har i stort sett bara rapporterats från fosterhem. I intervjupersonernas redogörelser finns otaliga exempel på de bristfälliga hygienförhållanden som rådde. De återger en bild av ett barn som luktade illa av ingrodd smuts och som hade begränsad och reglerad tillgång till tvättvatten. Om de fick bada kunde det vara så att familjen badade i samma badvatten och fosterbarnet fick bada sist i det smutsiga vattnet. Det var inte bara den personliga hygienen som blev lidande. Hemmet i sig kunde också vara smutsigt. Så här berättar två per- soner om de hygieniska förhållandena i deras respektive fosterhem: Fosterhemmet var mycket smutsigt, berättar . Det var flugor överallt. Det var svårt att hålla efter sin personliga hygien. Tvätta oss gjorde vi i ladugården i en balja. Familjen hade utedass och om nätt- erna användes en hink för att uträtta behoven i. Hinken spred en hemsk lukt. Ur referat person 240, man född , finsk. När jag var liten fick jag bada en gång . När jag blev äldre fick jag smyga om jag ville bada. När hon [fostermodern, utredarens anmärkning] var iväg på sykurs en gång fick jag i smyg tvätta Försummelse och övergrepp – resultat Utöver detta fick jag tvätta håret och duscha var- annan vecka. Ur referat person 434, kvinna född . Missbruk, kriminalitet, psykisk sjukdom förekom i institution/fosterfamilj Det är 91 personer () som berättar att missbruk eller krimi- nalitet förekom antingen i institution eller fosterfamilj; att psykisk sjuk- dom förekom i institution eller fosterfamilj; att fosterföräldrar gjorde suicidförsök. Någon har berättat om att ha varit tvungen att åka med alkoholpåverkad fosterförälder i bil. Det är av kvinnorna och av männen som rapporterar detta. Flertalet rapporter gäller fosterhem. Berättelserna om kriminalitet är den kategori som är relativt jämt fördelad mellan vårdformerna. Det har handlat om att inter- vjupersonerna utfört stölder eller snatterier på uppdrag av eller med fosterförälders respektive institutionspersonalens vetskap. beskriver det som att han lärde sig kriminalitet vid . Enligt honom visste föreståndaren om att han gjorde småstölder och föreståndaren tog ibland själv hand om stöldgodset. Ur referat person 540, man född . Självskador/självmordsförsök utan att vuxna ingrep Av intervjupersonerna har 14 personer berättat om att de skadat sig själva eller försökt suicidera, utan att någon vuxen eller personal ingrep. 11 personer blev bjudna på alkohol eller erbjöds cigaretter under sin placering av antingen fosterföräldrar eller institutionsper- sonal. berättar att hon tog en massa huvudvärkstabletter. När de började verka talade hon om för fosterföräldrarna vad hon gjort. Reaktionen hon fick var att hon själv fick ta sig till doktorn. Där spydde hon upp tabletterna. Ur referat person 451, kvinna född , resandefolket. berättar att hon lärde sig att dricka alkohol tillsammans med fosterpappan. Han hembrände också sprit och bjöd på. Ur referat person 553, kvinna född . Försummelse och övergrepp – resultat Fick ta vuxenansvar, eller fick inte lära sig vardagskunskaper En del av intervjupersonerna berättar att de fick ta vuxenansvar för antingen syskon i familjen eller fosterförälder. Det har varit beskrivningar av att fosterföräldrarna har åkt på semester och lämnat barnen hemma. De äldre fick då ta hand om de yngre. Även motsatsen har förekommit. Andra har inte ens fått lära sig det mest basala. berättar hur hon upplevde det: säger att fostermodern gjorde allting. Så länge bodde i fosterhemmet hade hon aldrig fått hälla upp mjölk, bre en smörgås, öppna lock, tvätta sitt hår, ha på tandkräm på tandborsten. Hon fick knappt ta på sig sina kläder själv. Ur referat person 357, kvinna född , judisk. En dryg fjärdedel av intervjupersonerna uppger att de blev ignore- rade i någon form under sina placeringar. De flesta har berättat om dessa upplevelser från fosterhem. Beskrivningar av att ingen talade till dem, avsaknaden av närhet och känslan av att inte räknas har varit påtagliga. En del personer minns särskilt att de inte fick något emotionellt stöd efter traumatiska upplevelser.