prot · GY099 · 2010-11-03 00:00:00 — Om bolagsskatten vore skulle färre företag startas. Om det inte är tillräckligt lönsamt att anställa kommer färre att anställas, och om det inte lönar sig tillräckligt att investera i företag och utveckling i kommer färre investeringar att göras här. Att skapa dessa positiva drivkrafter har varit ett centralt inslag i Alliansens jobbpolitik. Vi har gjort det mer lönsamt att arbeta genom att minska skatten för alla som jobbar och mest för dem med låga och medelhöga inkomster. Det handlar om ungefär 18 000 för ett vårdbiträde, för att ta ett exempel. Vi har gjort det mer lönsamt att driva företag genom att minska bolagsskatten och göra fåmansbolagsbeskattningen mer förmånlig. Vi har gjort det billigare att anställa genom att sänka arbetsgivaravgifterna dels generellt, dels extra mycket för den som anställer unga, långtidsarbetslösa, långtidssjukskrivna och vissa invandrargrupper. Och vi har gjort det lönsammare att investera i genom att ta bort straffskatten på sparande och ägande, även kallad förmögenhetsskatten. Vill man använda nationalekonomiska etiketter skulle man också kunna säga att det här är en politik som i motsats till klassisk keynesianism inte huvudsakligen fokuserar på efterfrågesidan i ekonomin, även om det finns inslag i politiken som också stimulerar efterfrågan. I stället står utbudssidan i fokus, till exempel tillgången på arbetskraft och kapital. Forskning och beprövad erfarenhet har visat att det här är en politik som fungerar. Den hänger ihop, och den bygger på en insikt om hur ekonomin verkar. Även , demokrat och därmed en vänsterman i amerikansk politik, delade den här insikten, i motsats till oppositionen i den här kammaren. föreslog 1963 en betydande inkomstskattesänkning och motiverade den med en argumentation som är ganska lik den som Alliansen använder. Han sade i ett anförande så här: Bara full sysselsättning kan balansera budgeten, och skattelättnader kan lägga grunden för den sysselsättningen. Syftet med att sänka skatter nu är inte att skapa ett budgetunderskott utan att åstadkomma en mer välståndsbringande expanderande ekonomi som kan ge ett budgetöverskott. Han hade med en rad om sitt skattesänkningsförslag i det anförande han var på väg att hålla i den där ödesdigra novemberdagen . Förslaget antogs sedermera av kongressen 1964 och anses av många ekonomer ha bidragit till att ge hög tillväxt och därmed ökat välstånd under resten av 1960-talet. Positiva drivkrafter är således centralt, och de är viktiga på både kort och lång sikt. Reformer för ökade drivkrafter ger självklart effekt i det korta perspektivet men också långsiktigt. För att säkra tillväxt och välstånd även på lång sikt krävs naturligtvis ytterligare åtgärder, till exempel ett utbildningssystem som ger våra unga en god förberedelse för arbetslivet och forskningssatsningar som ger utrymme för nytänkande och utveckling. Sammanfattningsvis har nya jobb goda förutsättningar att växa fram i om vi dels håller fast vid en ansvarsfull politik för stabila statsfinanser och låg inflation, dels strävar efter att förbättra förutsättningarna och drivkrafterna för arbete, företagande och investeringar. Det är Alliansens mål för den nya mandatperioden. 182 (S) replik: säger att man ska titta på hur verkligheten ser ut. Det skulle vara väldigt bra om gjorde det: att man tittade på barnfattigdomen, att man tittade på skillnaderna mellan män och kvinnor som har ökat och blivit värre , att man tittade på de sjuka som kastas utför en stupstock och att man tittade på den 30-procentiga ungdomsarbetslösheten. Det är det som är verkligheten. Sedan står här och hyllar , där många måste ha två jobb för att över huvud taget klara sig. Fattigdom är mycket vanligt. Brottsligheten ökar i många delar av . Jag förstår inte hur kan tycka att vi ska ta efter en amerikansk modell. Det är ju där man bygger murar runt omkring sig för att skillnaderna är så stora. Jag tror nog att var mer moderat än , så jag tror inte att vi ska betrakta som ett föregångsland i det här avseendet. 183 (M) replik: debatterar ungefär som hon brukar. Hon sluggar vilt åt alla håll och tar upp alla tänkbara politikområden . Det är en bedrift i sig. Poängen med mitt anförande var just att lyfta fram betydelsen av drivkrafter i ekonomin drivkrafter för arbete, drivkrafter för företagande och drivkrafter för investeringar. Det är ju just genom jobb, företagande och investeringar som vi skapar resurser för att hjälpa de barn som har det svårt och för att hjälpa de sjuka som behöver vårt stöd. När det gäller parallellen till var poängen inte att i alla delar hylla den amerikanska samhällsmodellen men däremot att visa på att det finns empiriska, erfarenhetsmässiga belägg för att sänkta inkomstskatter gör att fler arbetar. Det ger en högre ekonomisk tillväxt och därmed ökade resurser och ökat välstånd. Sedan är naturligtvis ett helt annat samhälle på många sätt än vad är. Vi har en välfärdsstat som man inte har i , och den har vi ett gemensamt, brett politiskt stöd för och ska slå vakt om. Men kan ändå ge den erfarenheten att man faktiskt tjänar på att göra det mer lönsamt att arbeta. 184 (S) replik: Vi har en välfärdsstat i som vi har byggt upp och som vi socialdemokrater är väldigt stolta över men som ni moderater har varit emot. Vid varje reform som vi har genomfört har ni sagt nej, nej, nej. Vi ska inte ha den här reformen, för det är till för de många och hur ska det gå. Ni har varit motståndare . Ni var även motståndare när vi skulle sätta ordning och reda i ekonomin . slår ni er för bröstet och påstår i stort sett att det var ni som gjorde det. Jag lyckades med mycket i mitt anförande, men det var för att jag besvarade det som sade. 185 (M) replik: Det är intressant att det är så svårt för att debattera det jag faktiskt tog upp, nämligen förutsättningarna för att skapa jobb och välstånd. får gärna i sina anföranden ta upp sina hjärtefrågor, men här var frågan: Vad ska man driva för politik för att det faktiskt ska bli fler jobb och för att fler människor ska arbeta? Det verkar hon ha väldigt svårt att formulera några tankar och förslag omkring. 186 HANS (S) replik: När det gäller att positiva drivkrafter som skapar tillväxt och jobb skapas via skattesänkningar har jag en liten fråga. och brukar tävla om vem som har det största skattetrycket i förhållande till bnp. och tävlar i botten om vilket land som har det lägsta skattetrycket i förhållande till bnp. Då är min fråga: Är det bättre företagsamhet och bättre möjlighet att skapa sysselsättning i och med den låga skatten än det är i och med det höga skattetrycket? 187 (M) replik: Den centrala poängen med mitt anförande var just att det är viktigt att skapa positiva drivkrafter för jobb, företagande och investeringar. Det är det centrala budskapet. För övrigt var det ett sakfel där. Det är faktiskt som leder skattetrycksligan nu när har sänkt sina inkomstskatter. Det är ju så att de här samhällena som tas upp är väldigt olika. De går därför inte att jämföra dem. Vi i är överens om att vi ska ha en välfärdsstat. Det kommer att göra att vi under all framtid har ett väsentligt högre skattetryck än de länder som väljer en helt annan samhälls- och välfärdsmodell. Men det förtar inte effekten av att lägre skatter och väl inriktade, smarta skattesänkningar faktiskt gör att fler kommer i jobb, att fler företag startas, att fler investeringar görs och att därmed tillväxten och vårt välstånd ökar och därmed ger ökade resurser för välfärdssatsningar. 188 HANS (S) replik: Hur kan det komma sig att de nordiska länderna som har det största skattetrycket i förhållande till omvärlden har den högsta sysselsättningsgraden av jämförbara länder? Det talar ju precis tvärtemot vad säger. 189 (M) replik: Jag tycker att det är lite märkligt att socialdemokrater har så svårt att ta till sig tanken om att drivkrafter faktiskt betyder någonting för människor. Om jag har av min inkomst i skatt jobbar jag mindre än om jag har av min inkomst i skatt eller . Jag tycker att det är en argumentation som också visar att man inte vill ta till sig den forskning och erfarenhet som finns. Sysselsättningsgraden i ett samhälle påverkas till exempel av hur stor andel kvinnor som arbetar. Vi har många fler kvinnor som jobbar i än i många andra länder. Det finns alltså många förklaringar till detta. 190 (V) replik: Jag tycker att fråga är mycket relevant, och den saknar fortfarande svar. Man behöver inte jämföra med ; man kan jämföra med EU. talar om forskning, men vi talar om verklighet. Vi har den högsta sysselsättningsgraden och också det största skattetrycket. Motsäger inte detta det som du har sagt? Jag ska också säga att jag tycker att ditt tal var en exposé över vad alliansregeringen gjorde under den förra mandatperioden, och gott så. Men här fanns inte ett enda konkret förslag som ger fler jobb i massarbetslöshetens . Här fanns inte en enda strimma av hopp till de hundratusentals unga som inte kan försörja sig och flytta hemifrån. Det var bara en historiebeskrivning av vad som redan har skett. Om man har gjort det man tror på och det sedan inte leder någonstans är risken att massarbetslösheten biter sig fast om man inte är beredd att gå vidare. Sedan till min konkreta fråga som gäller en specifik del av regeringens politik. Hur passar vårdnadsbidraget rent konkret in i politiken för att öka incitamenten för att arbeta? 191 (M) replik: kan vara alldeles lugn. Regeringen och Alliansen kommer självklart att fortsätta driva en aktiv politik för att göra det mer lönsamt att arbeta, driva företag och investera i . Det finns ju flera konkreta förslag i valmanifestet. Det handlar om ett femte jobbskatteavdrag, det handlar om sänkt restaurangmoms och en rad andra åtgärder. När det gäller sysselsättning och skattetryck började jag säga i min slutreplik i det förra replikskiftet att det ju finns en mängd sociala och samhälleliga faktorer som påverkar den totala sysselsättningen. Det handlar till exempel om att man i ett antal länder i har väldigt låg sysselsättning bland kvinnor. Där har vi i en mycket högre förvärvsgrad, vilket vi ska vara glada för. Det ger oss tillväxt, och det gör att kvinnor har en möjlighet till ett självständigt liv som man inte har i ett antal andra länder. Det är klart att den ekonomiska politiken och skattepolitiken inte ensamma förklarar sysselsättningsgrad och annat, men de är viktiga för att skapa drivkrafter. Jag får ta vårdnadsbidraget i nästa replik. 192 (V) replik: Jag ser fram emot repliken om vårdnadsbidraget som sysselsättningsskapare och incitament. Det gör jag verkligen. Man lovar egentligen bara mer av den politik som faktiskt inte fungerar. är ett samhälle av massarbetslöshet, en massarbetslöshet som är på väg att bita sig fast trots att vi har rekordhög ekonomisk tillväxt. Ni säger bara att vi ska fortsätta att göra ungefär som . Det ska jämföras med en vänsterpolitik som bygger på att man ökar investeringarna i samhället, att man bygger sig ur krisen och att man också satsar på offentlig konsumtion. vill jag gärna ha svar på frågan om vårdnadsbidraget. 193 (M) replik: Vi har en jobbpolitik som faktiskt fungerar. Det har blivit 100 000 fler jobb i nu än vad som fanns 2006. Vi ser de tydliga prognoserna som visar att arbetslösheten faller kraftigt i . Jag tycker att ska se sig om i och se hur företagen nyanställer och se hur de nya jobben växer fram. Vårdnadsbidraget är en familjepolitisk rättvise- och valfrihetsreform som gör att människor får mer tid, valfrihet och större möjligheter att forma sin tillvaro efter eget val. Det är något som är gott i sig. 194 (MP): Har vi som sitter här blivit maktlösa? Finanskris, klimatkris, utfiskning, skogsskövling, ökenutbredning och artutrotning skulle kunna tolkas som att vi som är satta att förvalta människors förhoppningar om en rättvis och hållbar utveckling helt håller på att tappa kontrollen. I stället sätter ansiktslösa ekonomiska krafter den verkliga agendan . Vid närmare betraktande finns det tack och lov inte fullt fog för påståenden om att demokratin avlövas och bara i bästa fall aningen förmår bromsa negativa skeenden och inte längre äger kraft att skapa ett bättre samhälle. Få saker tror jag i själva verket är viktigare än att motverka sådana känslor av vanmakt och uppgivenhet. Det handlar om att i såväl riksdagsdebatter som i det vidare offentliga samtalet lyfta fram de verktyg folkstyret faktiskt förfogar över. Jag tänker på till exempel vårt gemensamt förvaltade pensionskapital i AP-fonderna, vars ägardirektiv fastställs av . Ägarmakten i dessa skulle kunna bli till en hävstång för en rättvisare ekonomi som håller sig innanför naturens ramar och som satsar massivt i branscher som förnybar energi och energieffektivisering och i företag som prioriterar jämställdhet, medbestämmande och sjysta villkor för anställda också hos underleverantörer i andra länder. På många håll i omvärlden pågår en spännande utveckling på området. I exempelvis finns en pensionsfond för de offentliganställda som heter Calpers som förvaltar ca och är en av allra största pensionsfonder. De har investerat i något som man kallar för Initiative, som innebär riktade satsningar mot gröna företag inom solenergi och andra framtidsbranscher. Man placerar också några procent av den årliga investeringsvolymen i regioner med hög arbetslöshet. Grundfilosofin är att pensionskapitalet bör vara investerande snarare än spekulerande och bidra till långsiktigt värdeskapande i företag som är medspelare och inte motspelare till ekosystemen. En liknande investeringsfilosofi finns också hos många kanadensiska pensionsfonder. Ett annat verktyg med stor potential är naturligtvis offentlig upphandling, som i flertalet industriländer uppgår till en femtedel av den totala ekonomin. Vi kan naturligtvis där ställa avsevärt tuffare sociala och miljömässiga krav än och på så vis gynna företag som ligger i framkant på områdena. Ja, kanske kraven rent av också kan gynna framväxten av nya typer av företag, till exempel så kallade stakeholder companies, där utöver ägare och anställda även underleverantörer, kunder, ortsbor, miljöintressen och andra som berörs av företagets verksamhet också äger reellt inflytande. Det här är inte alls så verklighetsfrämmande som det kan låta. Lagstiftning om olika former av stakeholder companies har redan introducerats i , och . Jag tror, herr talman, att intresset för politik och samhällsfrågor skulle öka om den politiska debatten lite oftare slog på helljuset och belyste frågor som ligger en bit bortom den omedelbara dagspolitiken. Att inrätta ett framtidsutskott, som man har gjort i riksdag, kunde vara en god början. 195 (M) replik: Det var inte utan att jag fick lite kalla kårar utmed ryggraden när jag hörde anförande. Han tyckte att vi skulle använda AP-fondernas hundratals miljarder för en avancerad statlig industripolitik. Jag kan berätta för att AP-fondernas ägardirektiv inte fastställs i riksdag. Tvärtom var ambitionen när det nya pensionssystemet sjösattes att se till att varken regering eller riksdag hade något inflytande av betydelse över hur AP-fonderna placerar sina pengar. Det var mycket tydligt att AP-fondernas medel inte skulle få användas för att politiskt styra näringslivet. Löntagarfonderna saliga i åminnelse, eller kanske inte vore en västanfläkt jämfört med att använda AP-fondernas hundratals miljarder för att försöka styra näringslivets utveckling. Det är inget annat än socialism. 196 (MP) replik: Nej, det är ramekonomi. Jag hänsyftar till , folkpartiledare under och tillika Nobelpristagare i ekonomi. Det här är något som också republikaner i står för. Det handlar inte om detaljstyrning utan det handlar om ramekonomi. I stället för att AP-fonderna satsar på fossilt bränsle och kärnkraft skulle de satsa på förnybar energi. Det här är något som växer i många länder. Det handlar alls icke om detaljstyrning, men det handlar om att skapa nya jobb i framtidsbranscher. Det har man gjort i delstaten i under en liberal delstatsregering. Det har skapat 120 000 nya jobb i . Liknande pensionsfonder har därför spritts till de övriga nio provinserna i . 197 (M) replik: Om man vill använda AP-fondernas som ett aktivt politiskt verktyg för att styra utvecklingen i näringslivet är det socialism. Det finns ingen annan benämning för det. Då tar man in medborgarnas pengar, lägger dem i statligt kontrollerade fonder och låter dem agera på marknaden. Det är socialism. Jag vill dessutom påpeka att det innebär också ett rätt avsevärt risktagande med pensionsspararnas pengar om man ska investera i det som kallar framtidsbranscher. Hur vet han att de inte kraschar? 198 (MP) replik: Pensionskapitalet användes redan under det stora bostadsbyggnadsprogrammet , som den tidens borgerliga politiker också var för. Energisanering av miljonprogramsområdena skapar stora vinster. Om man satsar på sol och vind skapar det vinster. Om vi fortsätter som med en spekulativ finanskapitalism skapar det helt ohållbara förluster. 199 (V): Så har den nya mandatperioden rullat i gång. För min egen del innebär det att jag har bytt politikområden; från och miljö- och jordbruksutskottet till skatteutskottet och finansutskottet. Det är från klimat, havsmiljö, EU:s jordbrukspolitik, biologisk mångfald med mera till pengar och särskilt hur samhället med hjälp av skatter ska finansiera välfärden, omfördela bördorna mellan rika och fattiga, främja klimatomställningen och utöva en restriktiv alkoholpolitik med mera. Många siffror lär det bli att ta ställning till . Men bakom dessa siffror döljer sig människors och naturens väl. Det är en stor och spännande utmaning att ta sig an skattefrågorna. Hur ska man då se på skatter? Det finns en hel del kända citat man kan referera till. I en strof i Internationalen, som vi i och för sig inte brukar sjunga så ofta, sjungs: Båd stat och lagar oss förtrycka, vi under skatter digna ner. Det är en text som inte känns så bekväm för oss av försvar för finansieringen av välfärdsstaten. Ett annat senare citat är den socialdemokratiska socialministern uttalande om att varje förslösad skattekrona är en stöld från folket. Det uttalandet har fortfarande sin aktualitet i meningen att naturligtvis måste de skatteintäkter som stat och kommun tar in användas effektivt för avsedda ändamål. Ett tredje ännu mer samtida citat är uttalande att om man är socialdemokrat tycker man att det är häftigt att betala skatt. Även om jag själv inte skulle använda ordet häftigt delar naturligtvis jag och andra vänsterpartister andemeningen i uttalande. Låt mig så här i mitt första skattepolitiska inlägg i kammaren få repetera syftet med vårt skattesystem. Enligt skattelagstiftningen är ett primärt syfte att täcka det allmännas utgifter, det vill säga att finansiera den offentliga sektorn och framför allt det vi i dagligt tal kallar välfärden: skolan, vården och omsorgen. Men skatter används också i fördelningspolitiskt syfte och för att styra beteenden, till exempel med avseende på klimat och miljö eller folkhälsan. Skatter kan också användas i stabiliseringspolitiskt syfte, det vill säga höjas av högkonjunktur respektive sänkas under lågkonjunktur, för att hålla igen respektive stimulera efterfrågan. Dessutom finns ett antal principer för hur skatten bör tas ut: att det ska vara skatt efter bärkraft, att det ska finnas en koppling mellan skatt och förmån, att skattesystemet ska vara rationellt, enkelt, kontrollerbart, legitimt, rättssäkert, likformigt med mera. Om såväl syftet med skattesystemet som principerna finns det nog en ganska bred enighet, även om vi lägger fokus på olika delar av detta skattesystem. Mer intressant och politiskt blir det, herr talman, om vi börjar gå in och tittar på skatteintäkternas storlek, fördelning och användning, inte minst eftersom det återspeglar olika partiers ambitioner inom välfärdspolitiken och klimatomställningen. Enligt budgetpropositionen kommer skattekvoten att ligga på , vilket är avsevärt lägre än till exempel , då andelen var och då vi hade i stort sett full sysselsättning. Det var en skillnad på av bnp, motsvarande ca . Det motsvarar på ett ungefär de skattesänkningar som regeringen har genomfört under föregående mandatperiod. Det är mot den bakgrunden intressant att läsa vad den socialdemokratiska statsvetaren och debattören skrev i en debattartikel med rubriken har socialdemokratin havererat. hänvisar i sin artikel till nobelpristagaren och ekonomhistorikern , som i sin senaste bok (Violence and Social Orders) går till kraftigt angrepp mot idén att en effektiv marknadsekonomi kräver en liten offentlig sektor och låga offentliga utgifter. Tvärtom säger och hävdar att i länder vars BNP per capita överstiger är andelen offentliga utgifter i genomsnitt av BNP, det vill säga ca mer. Mycket talar, herr talman, för att och har rätt. I utvecklade välfärdssamhällen där invånarna ställer berättigade krav på välfärd, kollektivtrafik och universitet i världsklass är det både nödvändigt och effektivt med en högre skattekvot än den har . Det är därför en huvuduppgift för en vänster värd namnet att ta strid för en skattefinansiering efter förmåga som är tillräckligt hög för de politiska mål vi kämpar för. Men nog kan en vän av ordning fråga sig: Betyder detta att arbetarrörelsen måste börja sjunga den glömda versen i Internationalen igen, där det står att vi under skatter digna ner? Nej, herr talman, det finns pengar på andra ställen att ta av. Världens samlade finansiella tillgångar har mångdubblats under nyliberalismens och marknadsfundamentalismens guldålder. Det finns andra skattekällor. Nej, vi dignar inte ned under höga skatter tvärtom. Om vi gemensamt betalar välfärden genom skatter och lever upp till påminnelse blir det ett kostnadseffektivt sätt att betala och ta ansvar för den trygghet och frihet som en bra välfärd för alla innebär. Ja, då blir det just häftigt att betala skatt! 200 (FP) replik: Det var ett intressant ideologiskt anförande som höll, tycker jag. Det var en lovsång för de höga skatternas inte bara försvar utan också höjande. Jag tycker det är viktigt att diskutera det, inte minst ur synpunkt. Har vi en rimlig beskattning på arbete? Man kan beskatta kapital, insatsvaror och konsumtion. Men företräder uppenbarligen den kategori som tycker att arbete är något särskilt viktigt som ska beskattas särskilt hårt. Där går en viktig skiljelinje mellan den uppfattning som den här regeringen och de partier som står bakom den företräder och den linje som företräder. Jag tror för min del att människor uppskattar den ökade friheten att använda sina pengar till vad man själv helst vill, om man inte har så oerhört hög skatt på just arbete. 201 (V) replik: hörde kanske inte riktigt slutet av mitt anförande, som blev lite komprimerat på grund av tidsbrist. Jag hänvisade till att världens samlade finansiella tillgångar från att vara ungefär lika stora som världens samlade bnp har ökat till att vara ca 3,5 gånger större . Vi har alltså fått en enorm tillväxt av finanskapitalet. Det kanske ger en fingervisning om hur jag tycker att vi ska finansiera en större del av de ökade skatterna. 202 (FP) replik: Det beror på vad man menar med kapital. Som jag framfört tidigare tycker jag att det är bra att vi har lyft ut bostäderna från kapitalbeskattningen. Jag tror inte att någon människa tycker att den egna bostaden ska beskattas över huvud taget. Men min fråga går ändå till : Anser och hans parti att den nuvarande beskattningen av arbete är optimal, eller ska man höja den ytterligare? Jag tycker att det har varit väldigt bra att vi har kunnat sänka skatten på just arbete, för det är liksom det mest centrala av allt. Sänkt skatt på arbete är bra. 203 (V) replik: Att dagens beskattning av inkomster är optimal tror jag varken eller jag tycker. Den går naturligtvis alltid att förbättra. Jag vill ha en starkare fördelningspolitisk profil, till exempel att du och jag skulle kunna betala ett antal tusenlappar mer i skatt. Det tror jag att vi klarar av ganska lätt. 204 (M) replik: