prot · GX0972 · 2010-02-10 00:00:00 — Ska vi ställa upp och hjälpa dem på ett relevant sätt, eller ska vi bara säga att det är kriminellt, och så gör vi ingenting mer? Det tycker jag skulle vara oansvarigt, för det här är ett stort problem. Det kan hända att jag missuppfattade dig, , men skulle det vara fel att jobba förebyggande? Jag hoppas att jag har missförstått dig, men det lät så. 35 () replik: Det är definitivt inte fel att jobba förebyggande. Det var inte min avsikt att uttrycka mig så att det kunde missuppfattas. Jag ifrågasätter hur detta rimmar med det förebyggande arbetet. Jag har väldigt svårt att se att förslag går ihop med det förebyggande arbetet. Jag tycker precis tvärtom jag tycker att man öppnar för droganvändning i samhället. Det finns vårdinstanser , sociala myndigheter och socialkontor som givetvis tar emot dem som söker vård. Inte sjutton står det en polis på tröskeln och säger: Nehej, det här är olagligt, du åker fast bara för att du kommer hit. Visst, det är olagligt, men om man söker vård även i ett påverkat tillstånd är man naturligtvis välkommen in för att tas om hand om man aktivt söker vård. Det man önskar är att många söker och vill ha vård. Att detta skulle vara en hindrande tröskel att ta sig över har jag väldigt svårt att se. Jag har otroligt svårt att se att det skulle förändra situationen till det positiva att göra det lagligt. 36 (): Till straffrätten ska vi hålla oss något pragmatiskt. Att snöa in på enskilda teorier om allmän prevention eller ren vedergällning låter sig inte göras i en modern lagstiftning. Straffrätten handlar om vilka lagar vi stiftar för att markera vad som är rätt och vad som är fel, framför allt det som vi tycker är mycket fel, det vill säga hur långt straffet ska vara och om det ska avspegla hur avskyvärt vi tycker att brottet är. För de flesta människor i räcker det med att konstatera att något är förbjudet för att man ska avstå från ett visst beteende. Det är därför vi har variationer i straffvärdet. Andra människor kalkylerar dock med risken för upptäckt och ett eventuellt efterkommande straff. Är ekvationen där felaktig är det klart att risken är stor att dessa personer struntar i lagar och begår brott för sin egen skull. Jag vill verkligen vara tydlig med att för är straffrätten inte det enda verktyget för att minska brottsligheten. Vi om några är tydliga med att man måste fokusera på brottslighetens orsaker. Vi vet att det är jätteviktigt att bekämpa social misär i allmänhet och droger i synnerhet. Vi vet att skolor som ger unga chanser i stället för chanslöshet är jätteviktiga om vi ska minska kriminalitet på lång sikt. Vi vet också att arbete i stället för bidrag och understöd är jätteviktigt för att man ska känna gemenskap och kunna delta aktivt och med stolthet i samhället. Därför måste straffrätten balansera olika sorters brottslighet och dess olika drivkrafter. Med detta sagt krävs det dock en relevant straffrätt som möter en rätt krass verklighet. Därför är vi glada över att man från regeringens sida, och har varit med i det arbetet, har kunnat driva fram ett förslag som föreligger om mycket skärpta straff när det gäller grov brottslighet, grova våldsbrott. Det är orimligt låga straff för grov misshandel om man slår ned någon med ett basebollträ. Detta ändrar vi nu så att straffet skärps. Det är väldigt få människor som ägnar sig åt sådan verksamhet, tack och lov, men de som gör det mår bra av en längre tids inlåsning. Vi skärper synen på utpressning, vi skärper synen på organiserade brott. Det är mycket värre när människor begår organiserat brott med syftet att bara tjäna pengar. En del brott begås av människor som är djupt olyckliga, missbrukare, satta under svår fysisk eller psykisk press. Dem som endast håller på med brott för att tjäna pengar kan vi nu låsa in något längre. De får en sämre brottsekvation för sin verksamhet. Vi är också tydliga med att återfall i brott ska ses med skärpt allvar. Det är självklart så att den person som begår ett brott alltid ska få en ny chans. Det är mycket därför vi på våra fängelser och i vårt straffsystem rehabiliterar människor. Men de personer som gång på gång begår ibland mycket grova brott, för den delen brott som inte har så högt straffvärde, behöver en längre tids inlåsning för sin rehabilitering. Jag var på ett besök i och träffade poliser som jobbar i tuffa och svårt utsatta områden. De kände en väldig frustration, och jag fick ett exempel som jag tror att jag har fått , men jag tar det exemplet. Där jagar man en person som oavbrutet kör bil olovligt, ibland påtänd, ibland kraftigt berusad. Personen togs in gång på gång för grov olovlig körning, men straffvärdet blir inte särskilt högt. Polisen hade tagit den här personen för 23:e gången. Det fanns något parti i som sade att man skulle låsa in folk efter tredje gången, tredje gången gillt. Tredje gången man begick ett brott skulle man få ett skärpt straff, lite förenklat. Jag ska villigt erkänna att 23:e gången gillt är okej för , för någonstans måste man fundera på när man ska markera att personer är farliga. Den här personen kanske kör över en människa, och det är någon som bär ansvar för att den personen går ute. Här levererar man förslag från regeringen som jag tycker är mycket bra. De riktar sig mot den grövsta brottsligheten och den organiserade brottsligheten. Där är det bäst att ändra brottsekvationen. Vi skärper också synen på människohandel. Vi gör det lättare att döma för människohandel. Det finns en lagrådsremiss där sådant förslag ligger framme. Vi tar bort kravet att människan som styr detta ska ha kontroll över offret. Detta ska inte vara avgörande. Vi ser till att den dubbla straffbarheten tas bort så att man kan döma lättare här i . Det svarar delvis mot vad som anförs i några av reservationerna, och jag tycker att det är väldigt bra. För är det viktigt att vi parallellt med straffbarhet och straffvärde fokuserar på pengarna. Det kommer vi att prata om då vi ska prata om processrätten. Det är helt självklart att dessa människor som håller på med grova brott inte är sadister generellt. De är värderingslösa människor som kränker andra systematiskt och ibland struntar i om de lemlästar eller dödar folk. De har ett enda syfte snabba cash. De vill tjäna pengar, och de vill göra det på andra människors bekostnad. Därför är det viktigt att vi går hårt åt deras brottsvinster och gör det än mer enkelt att beslagta deras resurser. Begår man grova brott ska man riskera längre tids inlåsning, och man ska också lättare bli av med pengarna. Då drar vi undan den ekvation som gör att många ägnar sig åt brottslighet. Det här betänkandet avslöjar vissa inställningar hos oppositionen. Jag vill understryka att det är några öppna dörrar som slås in. Rattfylleriet tas upp här. Vi har också i förslaget, som jag redogjorde för , skärpt synen på grovt vållande till annans död, det vill säga att om man kör en bil och är berusad innebär det att man faktiskt kan köra ihjäl någon, och det är ingen annan än den som kört den bilen som har ansvaret för detta. Detta är en skärpning som har efterfrågats. I reservationen om organiserad brottslighet efterfrågas skärpt syn. Det har jag redogjort för. Mutbrottet tas upp, det vill säga när människor förstör vårt system av ordning och reda i samhället genom att muta sig fram, betala pengar under bordet och så vidare. Om detta har vi en utredning på gång. Jag hoppas att vi kan återkomma. Ett intressant förslag som finns i en reservation, som jag tycker att vi ska titta närmare på, är om detta med förverkande av bilar. Jag nämnde exemplet med mannen som oavbrutet körde bil olovligt. Här har vi gjort det lättare att beslagta bilarna. Men det finns fortfarande en oskälighetsdel i kravet på att ta hand om detta. Är det en person som kör olovligt och bilen är mycket dyr, är det svårare att beslagta den därför att det anses som oskäligt. Jag tycker inte att det spelar så stor roll. Är man gång på gång ute och kör bil utan körkort är det en signal om att man skiter i andra människors liv. Då ska bilen förverkas. Detta tycker jag att vi ska fundera på om vi kan gå vidare med. Detta är en reservation som är värd att tas på allvar. Om jag får använda till måste jag nämna fantastiska ingångar med att det ska vara tillåtet att knarka. Jag träffar rätt många människor runt om i som jobbar inom sjukvård, missbrukarvård och inom kommuner, och alla jobbar de med att försöka minska narkotikans skadeverkningar denna narkotika som förstör livet för individer, för familjer, för vänner och kamrater. Detta är ju någonting som är kriminaliserat för att man ska kunna gripa in. Med logik, som vi har fått redogjord för här, är det mängder av saker som är missbruk. Människor missbrukar sex, människor missbrukar sprit, människor missbrukar sin fysiska styrka och använder våld. Ska detta också avkriminaliseras? Det är häpnadsväckande! Det finns en mjukhet och en otydlighet från oppositionen i synen på narkotika, vilket oroar mig. Jag hoppas verkligen att de som ingår i oppositionen tillsammans med gör klart för att detta inte är ett bra sätt att gå fram med politik. Beskrivningen att det inte görs någonting i vad gäller missbrukarvård är nästan oförskämd, i alla fall mot alla människor som jag har träffat som gör otroliga insatser i landsting och kommuner för att se till att människor slutar att använda narkotika. Att säga att du får fortsätta att knarka utan att samhället med tvång griper in är inget bra svar. Det är ett dåligt svar, ett svar som signalerar hopplöshet. står bakom majoriteten i detta betänkande. Jag yrkar avslag på de reservationer som finns och på de motioner som har lämnats in. Men det finns en hel del här att jobba vidare med. Jag ska bara nämna att om det är någonting som ser att vi måste göra framöver när det gäller straffrätten, så är det att vi måste ta tag i olaga hot i alla dess former. Jag ser en del av framtid på åhörarläktaren här. Ni vet hur det ser ut med olaga hot . En hel del används och en hel del människor kränks av dessa, till exempel på nätet. Hur möter vi i en ny tid och på nya arenor brott i olika former, till exempel olaga hot? Jag tycker att vi ska titta vidare på rånbrottet. För är det alltid svårt att förstå att ett rån som begås mot en butik eller bank med ett låtsasvapen, så kallad soft air gun, kan betraktas annorlunda än om det är ett riktigt vapen. Tillträdesförbud till butiker för folk som systematiskt stjäl tycker jag att vi ska fundera på. Det är ingen mänsklighet rättighet att stjäla. Jag tycker att vi ska fundera på snatteribegreppet över huvud taget. Stöld är stöld och ska kallas stöld. Jag tycker att vi ska titta på olagliga spel. Penningtvätt återkommer jag till i nästa debatt. Sist men inte minst, herr talman, tror jag att vi måste göra en rejäl upprensning i påföljdssystemet. Vi behöver en reform som skapar mer adekvata och relevanta påföljder för de brott som begås. På så sätt håller jag med i deras tidigare inlägg om att man möter många människor i fängelser som man undrar vad de verkligen gör där. Varför åker människor in på två , vilar upp sig, äter upp sig, kanske är drogfria eller en månad och sedan åker ut i en situation som är helt oacceptabel? Med detta avslutar jag mitt inlägg. Ursäkta att jag överskred talartiden något. 37 () replik: Det är oerhört intressant att höra berätta om allt som ni ska göra. Ni har på er. Men du talar ingenting om det som ni inte har gjort. ska du och jag tala om eftersupning. Vi socialdemokrater har en reservation om detta. I samband med utredning om misstänkt rattfylleri eller grovt rattfylleri förekommer det ofta att föraren hävdar att alkoholen har intagits efter olyckan. Det kan då skapa oerhörda problem i utredningen, att åtal inte väcks eller att det blir en friande dom i domstolen. Det innebär också oerhört mycket jobb för som ska kolla upp allt detta. Det innebär ökade kostnader för rättsväsendet. Det är inte rimligt att man ska klara sig undan ansvar genom att skylla på förtäring av alkohol i efterhand. Vi socialdemokrater hade ett långt framskridet förslag 2006. Det försvann någonstans på . Tyvärr tog inte den moderatledda regeringen stafettpinnen, för när propositionen sedan kom om ökade möjligheter att ingripa mot rattfylleri och sjöfylleri fanns inte lagförslaget med. svarar ni att förslaget bereds på . Alltså har ett färdigt lagförslag beretts till. ställer jag frågan till : Anser att eftersupning ska kriminaliseras? 38 () replik: Ja, jag skulle vilja att det var möjligt. Orsaken till att vi inte har kriminaliserat det är att det framförts rättssäkerhetsaspekter från rätt tunga laginstanser. Det finns ganska tunga invändningar mot detta. När jag pratar med svenska poliser som jobbar med säkerhet på våra vägar pratar de om mängder av saker. kommer frågan om eftersupning upp. De har hört eller själva varit med om att detta förekommit. Senast jag var på en utfrågning om detta rörde det sig om ett tjugotrettiotal fall där detta påstods. Ofta kan man ändå bevisa att personen faktiskt har dragit i sig en sjuttifemma brännvin efter att ha kört på någon i en trafikkorsning med förklaringen: Jag mådde så dåligt och blev så nervös. Som det funkar med utandningsprov och blodprov kan man i regel bevisa att personen har gjort detta efteråt, och då blir personen dömd. I något enstaka fall kan en person tänkas klara sig undan med detta. Det har funnits några sådana exempel. Slutet på detta långa svar är: Jag kommer inte att ge upp tanken på att detta är något som vi eftersöker. Men jag borde också meddela Socialdemokraterna att för oss i är frågorna om rättssäkerhet mycket centrala, och vi slarvar aldrig med dessa frågor. Vi kommer inte att kunna leverera ett förslag förrän vi har hittat ett förslag som får godkänt ur rättssäkerhetsaspekt. Det är orsaken. Jag är lite förvånad över att Socialdemokraterna ser så lättvindigt på detta med rättssäkerhet när det gäller också den här typen av brottslighet. 39 () replik: Det är intressant, , att när vi 2006 skulle lägga fram lagförslaget och det var ute på remiss stod din vän i alliansen, , och talade sig varm för att ni var helt överens om det här. Likaså var din partikamrat ute och sade att eftersupning skulle kriminaliseras. har ni glidit på frågan. Och säger att det handlar om rättssäkerhet. I , , finns en lag som fungerar alldeles utmärkt. Där får en motorfordonsförare inte dricka alkohol eller inta något annat berusningsmedel de första efter en körning där han eller hon har varit med om en olycka om han eller hon förstår eller borde förstå att det kan leda till en polisundersökning. Brott mot detta bestraffas med samma påföljd som vid rattfylleri. Vad gäller provtagningen, , har 130140 ärenden . I så gott som samtliga fall kan påstående om eftersupning betraktas som ett rent påhitt. Denna provtagning kostar dock mycket pengar. Med en lagstiftning som den i hade vi sluppit denna kostnad inom rättsväsendet. 40 () replik: Jag vill be reflektera över att om Socialdemokraterna regerade utan att komma fram med något förslag kan det tänkas att det hade att göra med att detta är lite komplicerat. Den tanken slår i alla fall mig. Den norska lagstiftningen ligger på mitt rum, och jag har tittat på den. Den har dock långt ifrån löst problemet med supande och bilkörning i . Det här är en detalj, om än viktig. Rättssäkerhet är alltid en kostnad. Vi kommer att behandla intressekonflikten mellan effektivitet och rättssäkerhet i nästa debatt. Om en nykter person har varit med om en trafikolycka och blir chockad och häller i sig brännvin som ligger i vägkanten, ska den personen ändå dömas? Det är en konstig syn på människor som mår dåligt. Jag håller med om att de flesta antagligen ljuger men om det är sanning ska man ha rätt att bevisa sin oskuld. Du kommer inte runt problemet, . Det kommer ändå att bli blodprov som ska prövas och så vidare. Jag uppskattar att du begärde replik på mig, , men ser man på hela straffrätten och vad vi gör där har du verkligen fokuserat på en detalj. Rattfylleri är en viktig fråga, men det finns större grepp att ta om man vill komma till rätta med detta. Ett är att se till att de som kör ihjäl folk får skärpt straff. Sätter man sig i en bil måste man ta ansvar. Att köra onykter kan liknas vid att springa runt med en osäkrad pistol och skjuta prick. Då kan folk drabbas. skärper vi straffen, och det är ett viktigt steg på vägen. 41 () replik: I mitt anförande ställde jag en fråga om kriminaliseringen i svensk lagstiftning av tortyr, folkmord och brott mot mänskligheten. Jag har ännu inte fått något svar. Jag hoppas att kan lämna besked om varför det här har dröjt så . Man skriver i betänkandet att det bereds aktivt. Jag tror att det är första gången jag ser att något bereds aktivt. Annars brukar det stå att det bereds. Jag skulle vara glad om jag fick lite mer information om hur nära eller långt borta detta ligger. Alliansen talar ofta om förslag som inte är framlagda för , till exempel när det gäller straffskärpningar. Det blir svårt för oss i oppositionen att bemöta det när vi inte har någon proposition. Vi kan därför inte ta ställning till pressmeddelanden och så vidare. Det måste ni ha respekt för. Det är han ganska duktig på, och ibland skrattar även jag. Men frågan om avkriminalisering av eget bruk ska man inte raljera över. I förra replikskiftet om eftersupning menade att om någon vid en trafikolycka känner sig trängd och ser en flaska sprit måste man förstå att denne i ren förtvivlan kan bli sugen och halsa i sig den. Jag relaterar det till avkriminaliseringen av eget bruk. Vi har en drogproblematik som vi måste göra något åt. Vad gör ni för att förebygga denna problematik? 42 () replik: Frågan om tortyr har funnits på dagordningen . Brott som att slipa av tatueringar med vinkelslip, sticka folk med knivar och bränna folk med cigarretter är förbjudna i svensk lag ; det är inte straffritt. Frågan är om det ska finnas ett särskilt tortyrbrott. Vi tar ett steg för att ytterligare markera genom att skärpa straffen för mycket grova brott som är organiserade. Vi kommer naturligtvis att fortsätta titta på och bereda frågan om tortyrbrott, men inom FN tycker man inte att vi tar för lätt på detta framför allt inte efter vår skärpning av synen på denna typ av bestialiska brott. Vad gäller folkmord hoppas jag att vi kan återkomma . Samma sak gäller dock här. Det är inte tillåtet att springa runt och mörda folk i mängd. Det finns dock komplicerade folkrättsliga förbindelser som vi ska bemöta. Vi hoppas som sagt kunna återkomma i frågan. Det är det besked du kan få av mig. Jag gick lite hårt åt när det gällde narkotikan. Jag tror inte att det ligger någon knarkromantik bakom ditt engagemang, . Du vill helt säkert också minska narkotikans skadeverkningar. Bland dem jag träffar ute i verkligheten som jobbar i frontlinjens knarkträsk med dem som drabbas av brotten, begår brotten och skapar misären är det ingen som efterfrågar en avkriminalisering av självdrogandet. Att det är kriminellt är ett sätt att bekämpa det. Det ser man också på straffskalan. Man låser inte in folk för eget bruk. Det gör man om de har smugglat amfetamin. Den som tar amfetamin måste störas, motiveras och påverkas i syfte att kunna delta i behandling. Gör man inte detta redan på brukarstadiet slutar bruket i 99 fall av 100 i ett missbruk med brott, våld och misär som följd. 43 () replik: Jag fick svar på en del frågor. Jag får väl nöja mig med att vi får vänta ett tag till innan det blir en svensk lagstiftning mot tortyr, folkmord och brott mot mänskligheten. kanske glömde det jag sade om att tala om förslag som vi inte har full tillgång till. Det är inte sjyst att stå och tala om dessa förslag i talarstolen. Om vi skulle gå i clinch med er och ställa konkreta frågor kommer vi till: Vad vet ni? Vad vet vi? Då blir det svårt att svara eftersom propositionen inte ligger på bordet. Det är bra att du inte tror att inte vill göra något åt narkotikan. Vi vill att man fokuserar mer på distributionen i stället för att plocka in missbrukare för provtagning för att få upp statistiken. Även vi vill ha en skärpning av narkotikabrotten och en översyn av straffskalorna. , jag vet inte vilken verklighet du möter. Jag möter en annan verklighet, nämligen dem som är drabbade. De anser att de inte har fått någon relevant hjälp utan att de har hamnat i kriminalvården utan att få en bra avgiftning och behandling. Det kan jag intyga med stöd av de kommuner och landsting som jag har kontakt med. Det är svårt att skicka missbrukare till vård. Man får bryta benet två gånger, men man får inte återfalla i missbruk. 44 () replik: Det går alltid att göra mer och bättre. Människor som är inskrivna på opiatavdelningen på vid får avancerad hjälp att sluta knarka. är det dock kö till programmet, så det behöver alltid göras mer. Det talar jag med de ansvariga på läns landsting om. Så ser det ut oavsett landsting och oavsett politisk färg. Det är klart att man alltid kan ge mer vård. Jag har ingenting emot det. Jag misstror inte och , men ni är extremt naiva. Det finns ingen gräns för hur naiva ni är i er syn på narkotika. Ni påstår att avkriminalisering av personligt bruk ska leda till en förbättrad situation. Jag är chockad. Jag ser ingenstans där det har lyckats. Från i norr till i söder och i väster har vi sett effekten av detta försök till harm reduction och mjukhet mot droger. Det blir mycket värre. När jag träffar människor från de länderna säger de: Ge inte upp era hårda restriktiva linjer när det gäller droger och alkohol! Fortsätt att vara tydliga! När det gäller påföljder finns det förslag från om att man ska ha halvtidsfrigivning i vissa fall. Vi tycker att några straff ska skärpas. Det är inte lösningen på hela brottsligheten, men för några personer som är extremt kalkylerande och obehagliga är en längre tids inlåsning bra, riktig och försvarbar. 45 (): De som något känner till vet att det förebyggande arbetet är något som vi alltid lyfter fram när vi pratar om kriminalitet. Jag tänker inte göra det . Jag ska hålla mig till de frågor som vi diskuterar , nämligen de straffrättsliga frågorna, eftersom det ena inte utesluter det andra. Jag tror att de flesta är överens om att den som begår ett brott ska få ett straff som står i proportion till brottet, att alla ska behandlas lika inför lagen och att det ska gå att förutse vilket straff som kan förväntas. Vi vet att det inte är så enkelt. Det uppstår situationer när effekten av en lag inte blir den som var lagstiftarens intention när den stiftades. När straffskalan har ett brett spann kan några tycka att den övre delen används för ofta, andra att den nedre delen används för ofta. Därför blir det ständigt debatter om straffrättsliga frågor. Det är bra att vi har en sådan i gång. behandlar vi ett motionsbetänkande med 150 yrkanden. Det finns motioner både från allianspartiernas företrädare och från oppositionens företrädare. Oppositionspartierna har sammanlagt 24 reservationer, men bara 4 är gemensamma för Socialdemokraterna, . Det kan var och en dra vissa slutsatser av. Att vill göra det lagligt att inneha narkotika för eget bruk har redan varit uppe . Jag har full förståelse för att Socialdemokraterna och inte ställer upp på den reservationen. Det är bra. När det gäller utvecklat samarbete på EU-nivå, som är så avgörande för att bekämpa brottslighet som framför allt terrorism, människohandel och barnpornografi, håller Vänstern och emot med lite olika motiveringar medan Socialdemokraterna är tillskyndare av ett utvecklat samarbete och ibland till och med vill gå fortare fram än alliansregeringen. Jag väntar med spänning på oppositionens gemensamma förslag och överenskommelse på de här områdena och på hur stora, eller små, satsningar ni vill göra på rättsväsendet. Där skiljer det sig rätt rejält mellan de rödgröna partierna. Alliansregeringen har tagit många initiativ på det straffrättsliga området man har suttit vid makten. En del har lett till färdiga propositioner och riksdagsbeslut, andra har utretts och bereds i .