prot · GX09139 · 2010-06-17 00:00:00 — Däremot vet vi att om Alliansen får fortsätta att regera har vi en långsiktig energi- och klimatpolitik. Vi har tydliga spelregler som kommer att leda till mer förnybar el och mer förnybar energi. (Applåder) I detta anförande instämde , , i , , , , och (alla c) samt och (båda m). 182 PER () replik: tyckte att det hade sagts många vackra ord om här i kammaren, så jag får väl bryta den trenden och klaga lite på hållning som jag tycker är en stor besvikelse. Jag har uppfattat att vi har haft samma uppfattning när det gäller kärnkraft, det vill säga att det inte är en hållbar energikälla, att den inte ska användas och att det är en energikälla som vi inte ens ska öppna för om nu marknaden skulle vilja bygga kärnkraftverk. har bytt fot. Det är intressant att se hur retoriken har låtit från sida och jämföra med hur det låter . För bara , 1997, stod dåvarande partiledare, , här i talarstol och sade: Den energipolitikens Titanic som kärnkraften utgör kommer att sjunka, den kommer att försvinna och den kommer att vara borta. Vi har väntat på detta länge, många dagar. Det är intressant att jämföra med hur det låter från talarstolen . Kärnkraften ska kunna fortsätta in , om någon vill bygga kärnkraft. Som säger är det inget statligt program för att bygga kärnkraft, men det är ingenting som förbjuder att man bygger kärnkraft, om man vill. Det är ett häpnadsväckande skifte som har skett inom . Man behöver inte gå så långt som man kan gå . Då skrev på Svenska Dagbladets Brännpunkt: För är det en självklarhet att kärnkraften inte ingår i ett hållbart energisystem. står samma centerparti här , bara , och öppnar för att det kan bli ny kärnkraft om marknaden har lust med det. : Vad kan man kalla ett parti som på så byter fot helt och hållet i en fråga? Vad kallar man ett sådant parti? 183 () replik: har medverkat på energipolitikens område i . Det som vi nu gör är att vi ser till att vi får ett tredje ben på riktigt i den svenska elproduktionen. Vi ser till att vi får rejäla satsningar på förnybar elproduktion. Vi ser till att vi skapar långsiktiga spelregler genom att förlänga elcertifikatssystemen. Vi har fått med oss de andra tre allianspartierna i detta arbete. Politiken är ett kompromissande. Det är som sade i sitt anförande tidigare, att om vi hade haft egen majoritet i denna kammare hade propositionen säkert inte sett ut som den nu ser ut. I detta arbete har vi sett till att kärnkraften får bära sina egna kostnader. Inga statliga subventioner får förekomma om nu någon vill investera i ny kärnkraft. Men det är först om någon vill lämna in en ansökan. Sedan ska det göras en grundlig tillåtlighetsprövning av om man får tillstånd att ersätta en gammal reaktor med en ny. Jag noterade att Per i sitt anförande sade att det är mer lönsamt att investera i vindkraft än i ny kärnkraft. Han borde därför vara ganska lugn när det gäller hur framtiden kommer att se ut. 184 PER () replik: Jag har också i senare replikskiften sagt att marknaden, speciellt de stora marknadsaktörerna, inte bara tar hänsyn just till produktionskostnader utan att det finns många andra hänsyn att ta, till exempel när det gäller makten över marknaden. Jag tror därför att har en överoptimistisk förhoppning om att det inte skulle byggas någon kärnkraft om det inte kommer några subventioner. Där har ni inte lyckats övertyga mig. Politiken är ett kompromissande, säger . Jag skulle kunna förstå kompromiss i denna fråga om det hade varit så att alla andra partier hade en annan inriktning, att alla andra partier var för kärnkraften och skulle fortsätta med det och att det inte fanns någon annan möjlighet att göra en kompromiss. Men så var inte fallet. Tvärtom hade det när som helst kunnat finnas en möjlighet att sluta en majoritetsöverenskommelse i denna kammare där man hade kunnat komma överens om ännu mer långtgående mål än vad regeringen har kommit fram till när det gäller förnybar energi och förnybar elproduktion utan att man någonstans skulle ha behövt öppna för kärnkraft. Vi har på den rödgröna sidan gemensamt kommit överens om ett sådant program. Vi har mycket bättre och högre ambitioner när det gäller elcertifikatssystemet, speciellt . Där har regeringen inte velat ge något besked över huvud taget. har vi gemensamt varit mycket tydliga med att vi inte tänker öppna för någon ny kärnkraft. Om hade satt realpolitiken framför maktpolitiken hade man kunnat göra en överenskommelse med oss. Men det var uppenbart att det inte alls var det som var av intresse, utan det var att hålla ihop den nu sittande regeringen. Därmed var man beredd att offra hela sitt kärnkraftsmotstånd och gå med på att öppna upp för tio nya reaktorer för att få en ökning på av den förnybara energiproduktionen i . Jag måste säga att jag tycker att det är sorgligt. Det stämmer väldigt illa med de höga ambitioner och den principfasthet som har haft tidigare genom historien när det gäller kärnkraften. Den har man nu slängt överbord. 185 () replik: Efter den uppgörelse som vi slöt mellan de fyra allianspartierna bjöd vi in oppositionen till överläggning. Men det var ganska tydligt att det inte fanns någonting att ha överläggningar om, för man var inte färdig med sin energipolitik. Det var först mycket senare som man blev färdig med den, och kan vi se hur den har krackelerat ytterligare en gång . Två partier vill inte använda avvecklingslagen under nästa mandatperiod, och ett parti vill inte svara. Det är så tydligt att vi inte vet vad alternativet är. Vi hade gärna sett en blocköverskridande överenskommelse, men ni var inte färdiga, och ni var inte beredda att ta steget. Jag noterar att Per pratar väl om elcertifikaten, och det tycker jag är positivt. Men det är fortfarande otydligt vad egentligen vill med elcertifikaten. Vi har en tydlig linje, och vi har en tydlig energi- och klimatpolitik som skickar signaler till investerarna vad det är som gäller långsiktigt. Jag är övertygad om att den kommer att fortsätta att gälla efter . 186 (): är det en ödesdag för . Regeringen och näringsutskottet föreslår att säger ja till att slopa förbudet mot nya kärnkraftsreaktorer. Om säger ja får tio nya kärnkraftsreaktorer tillstånd att byggas på de platser där det redan finns kärnkraftverk i drift, det vill säga Forsmark, och . Jag är rädd för att det blir ett ja till tio nya kärnreaktorer . Då frågar jag: Vill det svenska folket ha tio nya kärnkraftsreaktorer? Vet det svenska folket om att det ska byggas tio nya kärnkraftsreaktorer som har starkare effekt än de gamla? Borde inte det svenska folket då veta mer om vad som beslutas i riksdag? ska en ny lag röstas fram av . I den förra lagen sades det att , alltså , skulle alla kärnkraftverk i vara skrotade och borta och nya energikällor skulle ersätta den gamla kärnkraften. Så blev det inte. Om det blir en majoritet av ja-röster blir det en ny lag som öppnar för tio nya kärnkraftsreaktorer. Ett så viktigt och ödesdigert beslut borde vara starkt förankrat hos det svenska folket om vårt demokratiska styrelsesätt ska ha något värde. Vi hade en folkomröstning 1980 om kärnkraften. Man ansåg då att den var så viktig att varje svensk skulle veta vad som gällde. Det var inte vilken energikälla som helst. Den kunde generera elektrisk kraft. Det var den bra på. Men den var förenad med stora faror, så stora att de var ofattbara för en vanlig människa. Det fanns säkerhetsrisker som ingen riktigt kunde förstå. Kärnkraften var en siamesisk tvilling till atombomben. Den hade avfallsproblem som inte var lösta. Den hade radioaktiv strålning som kunde förinta allt levande på jorden och smitta ned och döda med radioaktivitet som tar tusentals år att klinga av. Svenska folket fick veta mycket om kärnkraft och kärnvapen, inte minst genom uppmärksamma och engagerade medier som försåg oss med betydelsefull information. Det var inte som , när medierna mestadels har haft en attityd av ansvarslöshet och okunskap. Miljögrupper och miljöorganisationer bildades i hela landet , och det blev en stark demokratisk rörelse. Inte minst unga människor tog miljöfrågan och kärnkraftsfrågan på allvar. Också kultur och miljö blev ett begrepp. Det var något nytt. Det var inte bara tekniker och ekonomer utan hela Kultursverige som engagerade sig i miljöfrågan och i kärnkraftsfrågan. Jag var då engagerad som skådespelare på , och jag deltog i en arbetsgrupp som förberedde en stor föreställning om kärnkraften. Det var en arbetsgrupp som bestod av författare, regissörer, skådespelare, kanslipersonal, scenarbetare och inte minst teaterchefen. Vi fördjupade oss så gott vi kunde i denna komplicerade teknik utifrån ett humanistiskt och kulturellt perspektiv. Vi försökte också med alla medel att sätta oss in i kärnkraftens tekniska och ekonomiska betydelse men också i kärnkraftens ofantliga risker för allt levande på vår planet. Vi gjorde då bland annat ett besök på . Där träffade vi representanter för och och ingenjörerna som jobbade på kraftverket. Vi tillbringade tillsammans och hann ställa många frågor. Jag minns att vi hade en hetsig diskussion om jämförande riskanalyser. Vi från teatern frågade: Hur många skulle dö i en svår reaktorolycka? Vi fick till svar: Ja, ca 10 000 människor. Vi frågade också: Finns det någon modell eller beskrivning av ett realistiskt haveri? Nja, det skulle kanske finnas en utförlig beskrivning någonstans, svarade säkerhetschefen. Men han kom inte ihåg riktigt var. Detta var före och före Tjernobyl. På försökte vi formulera den faktiska skillnaden mellan kärnkraftsanhängare och kärnkraftsmotståndare. Anhängarna byggde vidare på en lång spännande teknisk utveckling som man konsekvent måste följa. Riskerna fick man ta. Motståndarna inriktade sig och kommande generationer. De kunde inte acceptera riskerna. Jag har också ett minne av att vi en hel natt satt och talade med den finske filosofen professor . Jag minns hans sorgsna ögon när han sade: Vi lever i en epok då teknosystemet är på väg att ta överhanden över det politiska systemet. Besluten i det politiska systemet är ofta inget annat än en bekräftelse av fullbordade fakta som åstadkommits i det tekniska systemet. Det blev en föreställning på . Vi gav den namnet Stormen. Det blev största publiksuccé genom tiderna, för människor ville veta. Föreställningen gav många svar på kärnkraftens problem. Vi spelade föreställningen strax före folkomröstningen då svenska folket sade nej till kärnkraft. Men sedan hände någonting. Man gick med på en kompromiss med kärnkraftsetablissemanget som ville fasa ut kärnkraften i långsam takt till 2010, . Men så blev det ju inte. Kärnkraft har en enastående förmåga att röja undan de demokratiska processerna. Från den kulturella världen: När man spelar teater försöker man ge en sann gestalt av människan och kanske se hur mycket människa det finns i människan. Vi i fann att kärnkraft och människa inte hör ihop så 1980 sade vi nej till kärnkraft. Jag säger nej till kärnkraft och hoppas att svenska folket går till val och säger nej till kärnkraft. , fru talman, vill jag rikta ett tack till alla människor i hela som stöder kärnkraftsmotståndet via brev och på nätet där man skriver: Vi bryr oss om varandra. Säg nej till kärnkraft! Med detta yrkar jag avslag på näringsutskottets förslag i NU26 och på regeringens proposition. I detta anförande instämde , , , , , , , , och (alla s), och (båda v) samt Per , , , och (alla mp). 187 (-): En lång debatt vi är inne på åttonde timmen i en mycket viktig fråga är snart slut. Som morfar gäller den i högsta grad min lilla älskling som kommer att fylla innehållet i de som pratar om. I olika debatter har jag förut här i talarstolen sagt jag känner mig faktiskt lite tjatig, fru talman att viktiga beslut för landet måste vara blocköverskridande, mina vänner! Men tydligen tycks det vara stört omöjligt att lämna partipolitiken. Argumenten från båda håll kan i viss utsträckning köpas. Men i demokratins anda hade det sett väldigt bra ut med ett beslut i en fråga där pratat sig samman och inte kommer med hot om domedagsprofetior åt det ena eller det andra hållet. Jag har, fru talman, begärt ordet därför att jag en hel del figurerat i medierna då jag själv använt kärnkraften för att lyfta fram min kärnfråga, frågan om ett bevarande av mångfalden och valfriheten i sjukvården. Säg den ledarskribent som inte spytt galla över mig, för att inte tala om en och annan kollegas mörka blick när vi träffats i detta hus om det kalla det gärna för utpressning som jag har bedrivit mot regeringen. I min enfald trodde jag att det var helt okej att kohandla. har ju lärt mig att man kan göra så. Avslutningsvis, fru talman: Jag är den förste att säga att det är beklagligt att jag har hamnat i den här situationen. Det hela kunde helt sonika ha undvikits om det, fru talman, hade funnits ett uns av dialog. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 7 §.) 6 § Kärnkraften ökat skadeståndsansvar Föredrogs civilutskottets betänkande 2009/10:CU29 Kärnkraften ökat skadeståndsansvar (prop. 2009/10:173). 188 (): Ja, kärnkraften är en laddad politisk fråga; det har väl dagens debatt visat. Vi går in i en ny debatt. Det gäller civilutskottets betänkande 29 Kärnkraften ökat skadeståndsansvar en liten fortsättning på den debatt som vi haft här . Jag yrkar bifall till reservationerna 1 och 2 i betänkandet och kommer senare in på de reservationerna. är ett av de länder i världen som är mest beroende av kärnkraft. Kärnkraften kommer att utgöra en viktig del av vår energiproduktion . kärnkraften används ska den användas säkert och effektivt. Men det är vi politiker som måste ta ansvar för att omställningen till nya energikällor . Vi måste ta ansvar, och då krävs det politiskt mod och visioner. Jag är övertygad om att all energi i kommer från förnybara energikällor, men där är vi ännu inte. , med en borgerlig regering som nästan är påhejad av , håller vi på att bygga fast oss i gamla och omoderna strukturer. Detta är bakåtsträvande, och det kommer att skjuta på den omställning till förnybar energi som vi i så väl behöver både för miljön och framtida generationer och för jobb och tillväxt. Jag anser att ska ligga i framkanten. Det gör vi inte genom att satsa på gamla och omoderna uppfinningar. I stället bör vi hantera frågan så att vi klarar av de problem som kan uppstå om vi skulle råka ut för en stor kärnkraftsolycka. Vi måste nu diskutera hur vi ska hantera sådana olyckor och vem som ska stå för kostnaderna. Vem ska ersätta de enskilda eller samhället om olyckan skulle vara framme? Frågan om kärnkraftens skadeståndsansvar har varit föremål för ett antal utredningar och diskussioner här i . Under den förra, socialdemokratiska regeringen tillsattes en utredning för att ta fram ett regelverk för obegränsat skadeståndsansvar. Betänkandet kom 2006, och efter ytterligare en utredning har vi nu ett förslag att ta ställning till. Vi rödgröna partier anser att inriktningen i politiken måste vara att kärnkraften vid en olycka ska stå för sina egna kostnader. Därför bör det ansvarsbelopp staten ställer krav på så långt som möjligt utgå från de verkliga kostnader som kan uppstå vid en olycka. Ett obegränsat skadeståndsansvar för kärnkraftsolyckor ska gälla. Med detta sagt står vi bakom regeringens förslag att bör tillträda ändringsprotokoll till Pariskonvention om skadeståndsansvar för atomenergiområdet och tilläggskonvention till . Vi ser faktiskt även positivt på regeringens förslag att höja ansvarsbeloppet. Det finns dock en hel del problem med de förslag regeringen har lagt fram. Det är inte tillräckliga, och det finns en del att tillägga om hur lagstiftningsarbetet har gått till. Regeringen har av partitaktiska skäl valt att forcera fram denna lagstiftning i all hast och få en helt ny inriktning på den svenska kärnkraftspolitiken. Som debatterats har regeringen föreslagit att avvecklingslagen ska avskaffas och att det ska ges möjlighet att bygga upp till tio nya kärnkraftsreaktorer. Även detta förslag har forcerats fram i sådan hast att Lagrådet nu och vid ett antal andra propositioner inte har haft möjlighet att göra den typ av sedvanlig granskning av lagstiftningen man tycker är rimlig. Lagrådet har yttrat en svidande kritik mot regeringens oförmåga att bereda och ta fram lagstiftning. Lagrådet säger bland annat: Den tid inom vilken granskningen enligt regeringens önskemål skulle vara klar har med hänsyn till lagförslagens omfattning och komplicerade natur varit osedvanligt kort. Man fortsätter lite längre ned: Det har endast undantagsvis varit möjligt att på sätt som utbildats i praktiken reparera lagtekniska brister och därvid utarbeta nya lydelser av lagtext. Detta är en ganska skarp formulering från Lagrådet, och det väcker givetvis frågor om hur kvaliteten är i det lagförslag vi ska ta ställning till. Regeringen föreslår nu att vi ska ta tag i denna fråga, men hur fungerar denna lagstiftning i praktiken? Detta är oerhört viktig materia och oerhört viktig lagstiftning, och vi har ett lagråd som inte är nöjt med det lagförslag vi ska behandla. Därför föreslog Socialdemokraterna, under utskottsberedningen att ärendet skulle remitteras till Lagrådet ytterligare en gång. Det var för att vi skulle kunna säkerställa att den lag vi ska ta ställning till faktiskt fungerar och att den har löst de oklarheter Lagrådet lyfte fram. På så sätt skulle vi vara säkra på att vi fattar ett beslut om en lagstiftning som skulle fungera om olyckan skulle vara framme. Detta förslag röstades ned av utskottsmajoriteten då man ansåg att det var onödigt och att det skulle ta . Vi menar fortfarande att det krävs en förnyad granskning av dessa förslag till lagstiftning för att kvalitetssäkra regelverket och för att kanske återkomma med förändringar på de områden där det kan finnas brister i beredningen och i själva lagstiftningen. Regelverken kring kärnkraftens skadeståndsansvar får aldrig kunna ifrågasättas. Det måste vara klart vad som gäller innan olyckan är framme. Regeringen väljer också att ducka i ett antal väldigt viktiga frågor. Vi får inte veta hur regeringen bedömer frågan om ansvarsgenombrott. Det faktum att andra länder, så som , har högre krav på garantibelopp anser inte regeringen att man behöver motivera speciellt mycket, utan man har en något ansträngd och krystad förklaring som egentligen inte beskriver någonting. Inte heller tar regeringen upp det faktum att exempelvis åläggs ett större skadeståndsansvar vid en reaktorolycka i någon av koncernens reaktorer i än om bolaget skulle få ett reaktorhaveri här i . När det gäller frågan om hur den ekonomiska ersättningen till medborgare och samhälle ska kunna ges för skador som överstiger i den händelse att anläggningsinnehavaren är på obestånd, det vill säga inte har möjlighet att betala de krav som ställs, finns det inga förslag över huvud taget i propositionen om detta. Det finns fungerande regler , men inte ens här har man tagit tag i den frågan. Det finns alltså ett antal saker som måste redas ut och som måste förtydligas. För att uppfylla konventionens syfte om ett strikt ansvar samt principen om att förorenaren ska betala bör eftersträvas att de säkerheter som staten gör anspråk på står i rimlig proportion till vad som är möjligt. Det finns därför skäl att se över frågan om kärnkraftens obegränsade skadeståndsansvar och ansvarsbelopp också efter den nu föreslagna höjningen av ansvarsbeloppet. Det finns alltså delar av lagstiftningen som måste ses över och som måste tas tag i för att vi ska få en rättssäker och tydlig lag om vem som ansvarar vid en kärnkraftsolycka. I detta anförande instämde (). 189 (): Kärnkraften är den fråga som har påverkat mig mest i mitt politiska vägval och i mitt engagemang för miljön och miljöfrågorna. Inför folkomröstningen om kärnkraft kämpade jag hemma i för linje 3 och att kärnkraften ska avvecklas. Det som var viktigt för mig är lika viktigt för mig , . Vi ska inte ha någon uranbrytning i eller någon annanstans. Kärnkraften ska avvecklas. Kärnkraft är en icke förnybar energikälla som innebär risker för hälsa och miljö under hela kedjan från uranbrytning till slutförvaring av det utbrända kärnbränslet. De risker som är knutna till själva slutförvaringen vältrar vi dessutom över på oräkneliga generationer av efterkommande. Vår uppfattning är därför att kärnkraften successivt ska fasas ut med hänsyn till sysselsättning och välfärd och i den takt kärnkraftselen kan ersättas med el från förnybara källor och genom energieffektivisering Fru talman! Med denna lilla inledning yrkar jag bifall till Socialdemokraternas, och gemensamma reservationer 1 och 2 om vårt krav på obegränsat skadeståndsansvar och ett införande av ansvarsgenombrott i lagstiftningen. Ansvaret för kärnkraften och dess atomskador har reglerats i atomansvarslagen . Denna lag bygger Pariskonvention om skadeståndsansvar på atomenergins område och tilläggskonvention till . Konventionen bygger på att ansvaret för atomskador är strikt, att ansvaret är anläggningshavarens, att ansvaret är begränsat och att ansvaret ska vara täckt av en försäkring eller ekonomisk säkerhet. Anläggningshavaren, till exempel en ägargrupp av ett kärnkraftverk som exempelvis Forsmark har ett ansvar som uppgår till mellan 3,3 och 4 miljarder. Till detta finns ändringar och tillägg till . Sammantaget innebär ändringarna att ersättning i händelse av en atomolycka ska betalas ut upp till ca . Dessa frågor och översynen av atomansvaret har utretts , först gällande att anpassa tillägget till till svensk lag och genom och ett tilläggsdirektiv ett uppdrag att analysera om anläggningsinnehavare bör åläggas ett obegränsat ansvar för atomskada och vilken omfattning ersättningen ska ha. Regeringen föreslår nu i den proposition som denna debatt handlar om att godkänner ändringsprotokoll till Paris- och tilläggskonventionerna samt en reservation till . Förslaget innebär att atomansvarighetslagen ersätts av en ny lag om ansvar och ersättning vid radiologiska olyckor. Regeringen föreslår, liksom tidigare, ett strikt ansvar. Regeringen föreslår, som i tidigare förslag, att ersättningsansvaret ska vara om anläggningen är en kärnreaktor i drift för utvinning av kärnenergi. Regeringen föreslår, som tidigare, att innehavaren av en anläggning ska ha en ansvarsförsäkring eller ekonomisk säkerhet. Liksom tidigare ska staten betala ersättning till en skadelidande som har rätt till ersättning enligt lagen om ersättningen inte kan fås från ägaren till exempelvis kärnkraftverket. Regeringen föreslår en förändring av ansvaret i lagen, textmässigt, från begränsat till obegränsat ansvar . Vän av ordning och även centerpartister, inklusive , måste fråga sig hur obegränsat detta ansvar är och kan vara. De beräkningar som finns från kärnkraftsolyckan i Tjernobyl är 100 gånger detta obegränsade ansvar på 12 miljarder. Majoriteten i civilutskottet menar i betänkandet att detta ger en tydlig signal om att det inte finns någon gräns för när det ekonomiska ansvaret efter en olycka upphör, och det skapas därigenom ytterligare drivkrafter för säkerhetsarbetet inom kärnkraftsindustrin. En liten ytterligare notering kan vara att man dock tycker att kapitalkostnaden för att bygga kärnkraft kan bli något högre. Vän av ordning och även centerpartister, inklusive , måste fråga sig hur tydlig denna signal är om ett obegränsat skadeståndsansvar som är begränsat till 12 miljarder och begränsat till ägarens dotterbolag, anläggningsinnehavaren. Debatten handlar om begränsat eller obegränsat skadeståndsansvar för bolaget som äger ett kärnkraftverk. Vi i , och som står bakom två gemensamma reservationer ifrågasätter förslaget till ett obegränsat skadeståndsansvar som är begränsat till 12 miljarder. Vi menar att beloppet för skadeståndsansvaret så långt som möjligt ska utgå från de verkliga kostnader som kan orsakas. Debatten handlar också om ett moderbolags ansvar för sina dotterbolag som är och kan vara ägare till ett kärnkraftverk. Detta är aktuellt för de svenska kärnkraftverken och en eventuell kärnkraftsolycka i .