prot · GY0925 · 2010-12-01 00:00:00 — Vi rödgröna menar dock att propositionen inte löser alla problem. Det finns ett antal saker som man borde ha sett annorlunda på. Under beredningen av ärendet har många remissinstanser varit kritiska mot framför allt hur tillsynen ska organiseras. Kemikalieinspektionen ställer sig bakom ett flertal av förslagen men anser att utredningen främst visar att det finns ett stort behov av en mer övergripande översyn av hela tillsynsorganisationen. Flera andra remissinstanser har anfört liknande synpunkter. Jag kan också konstatera att det i fanns ett antal förslag som regeringen inte tagit ställning till. Man borde inte ändra det tillsynssystem som finns innan man gjort en övergripande översyn av det. Eftersom problemen inte finns enbart på kemikalieområdet behövs det en generell diskussion om hur tillsynen och dess organisering ska se. Vi socialdemokrater anser att regeringen borde genomföra en mer generell översyn av tillsynen. Frågan har inte tagits på tillräckligt stort allvar. Regeringen borde återkomma till med ett mer genomarbetat förslag för tillsynen på kemikalieområdet. 97 (MP): Det är skrev sin klassiska Tyst vår. Det var kemikalier som orsakade den tysta våren den stora dödligheten bland småfåglar som hon märkte i de amerikanska skogarna. Boken kom att bli en milstolpe också i en vidare miljödebatt, men just kemikalier är kanske det område där vi nu har kommit minst långt på vägen, för att säga så. har kunskaperna ökat betydligt, men än så länge säger till och med forskarna att vi inte känner till omfattningen av problemet, till skillnad från andra miljöfrågor, som klimatproblem och annat, som forskarna känner till omfattningen av. Där är problemet enbart i det politiska systemet eller i samhället att omställningen är så omfattande. Den kanske är ännu större här. Det vet vi inte, för vi vet inte ens omfattningen av problemet. Kunskapen och informationen om kemikalier är ett av de svåraste och svårgripbaraste områdena. Problem med sjukdomar som har tagit decennier för att visa sin effekt yttrar sig också nu och långt i efterhand, precis som den föregående talaren pekade på. Larmrapporter som kopplar ihop ökade folkhälsoproblem med kemikalier duggar tätt. Det är problem som ADHD, allergier, autism, benskörhet, cancer, diabetes, eksem, fetma, hjärnskador, hjärt- och kärlsjukdomar, hyperaktivitet, infertilitet, nervskador och njurskador. Det här är väldigt omfattande, och kopplingarna och orsakssambanden är ofta väldigt vaga. Vi ska inte här debattera hela kemikaliepolitikens område jag hoppas att vi återkommer till det här i kammaren utan möjligheterna till en bättre tillsyn och vad det kan innebära på det här området. Precis som föregående talare framhöll är tillsynssystemet en hörnpelare i hela vårt miljörättsliga system i när det gäller efterlevnaden av regler i miljöskadlig verksamhet, som hantering av kemikalier. Tillsyn är en svår verksamhet. Det vet nog alla som har praktiserat detta på olika ställen. Jag roade mig med att läsa propositionen igen, och i den ges en trevlig beskrivning där man verkligen försöker säga vem som ska ha ansvar för att göra vad i det här systemet. Jag kan bara säga att jag förstår de tjänstemän som är miljöinspektörer och som trots lång högskoleutbildning inte alltid tycker att det är självklart vad de ska titta på, vilka aktörer som de ska kunna lägga restriktioner på och hur det hela sedan ska uppfyllas genom ett rättsligt säkert system. Det hade varit bra om man hade gjort en större översyn. Det är vad vi rödgröna påpekar i den reservation som jag också yrkar bifall till. Något viktigt framhåller också utskottets majoritet på s. 12, där man säger att man välkomnar regeringens avsikt att ge Kemikalieinspektionen i uppdrag att ta fram en strategi för varutillsynen. Det är kanske det området som är det absolut mest problematiska och det som vi har svårast att hantera. Produktionen av kemikalier har i och varit det fokuserade problemet. Det finns fortfarande stor kemikalieproduktion, inte minst av flera europeiska jätteindustrier, men mycket av varuproduktionen har flyttat utomlands. Det betyder att det är gifter i varor snarare än i produktion som kommer till genom skor, jeans, t-tröjor, nappflaskor, leksaker, badringar, elektronik, ridhjälmar, hårfärg och så vidare. Tillsynen när man försäljer dessa varor, som står i vars och ens badrumsskåp eller städskåp, är ganska undermålig. Det tror jag att de flesta kan hålla med om. Det är nämligen väldigt få som vet hur detta ska hanteras, och det är ännu färre som är ute och inspekterar. Man kan ganska lätt räkna vilka kommuner det är som gör inspektionsbesök eller de inspektioner som Kemikalieinspektionen gör. Det är väldigt lite i förhållande till den stora mängd varor det gäller. Här har vi inte hängt med i systemet, och här behövs ett fortsatt arbete. Jag uppskattar om det kommer ett sådant uppdrag till Kemikalieinspektionen, men det hade varit bra att ha det med redan i det här sammanhanget. När det gäller inspektionen av varor blir också bristen på information väldigt uppenbar. De producenter som kommer tidigare i produktionsledet är de som i vårt system har ansvar för att vidareinformera. Det har man helt förbigått i det förslag som ligger, där man bara tittar på tillsynen från myndigheterna. Vilket ansvar har aktörerna i systemet? Det gäller både producenterna av kemikalier och dem som vidareförsäljer varor med kemikalier i. Vi påpekar i vår reservation att vi saknar en närmare analys av möjligheten att stärka aktörernas ansvarstagande i det nuvarande systemet. Detta är helt väsentligt om man ska få en kedja som fungerar. Om man har producenter som inte vet eller inte vill ta ansvar blir det också väldigt svårt för myndigheterna att råda bot på detta tillsynsvägen. Det blir naturligtvis ännu svårare för konsumenterna att hantera en situation där de ena dagen läser oroväckande artiklar i tidningarna om någon konstig bokstavskombination som är en kemikalie och sedan ska gå ut och handla nya städprodukter, hudvårdsprodukter, plaster eller liknande. Avslutningsvis vill jag säga att vi tycker att det är viktigt att man tittar mer på detta område, alltså tillsynen över kemikalieverksamheter, och att vi över huvud taget tar upp kemikaliefrågan här i kammaren. Jag såg en oroväckande rapport här , där flera av våra främsta kemikalieforskare i oroar sig över att man har dragit ned på anslagen till svensk forskning om kemikaliepåverkan. Man har i princip dragit ned dem till noll för vissa forskningsinstitutioner . Detta är oroväckande med tanke på att det är ett område där man inte ens har kommit till kunskap om hur stort problemet är man vet bara att det finns. Vi hoppas att det kommer fler böcker på temat tyst vår men att vi också kan se lösningarna . 98 (V): Vi har ett ärende att diskutera som rör tillsynen av kemikalier. Det är ett viktigt ärende eftersom vi lever i ett samhälle som är helt nedlusat av kemikalier. Ingen vet egentligen hur många kemikalier som finns omkring oss, men man brukar prata om ungefär 100 000. nämnde att kemikalierna kan leda till mycket svåra åkommor för djur och människor. Vi pratar om cancer, reproduktionsproblem, överkänslighet, allergier, hormonstörningar och så vidare. Det är därför av allra största vikt att vi tar det här ärendet på allvar. Jag har personlig erfarenhet av kemikalier genom min pappa. Han arbetade i tung kemikalieindustri i , i norra , som ni vet. Han kom ibland hem och hade ont i armar och ben, och ibland kunde han nästan inte röra på dem. Doktorn sade att det var akut metallförgiftning. är min pappa pensionerad, men många andra arbetare i våra industrier i och runt om i lider av liknande problem som en direkt följd av den stora användningen av kemikalier. Enligt en finsk studie som kom utsätts ungefär 32 miljoner arbetare runt om i för cancerframkallande kemikalier enbart på sina arbetsplatser. Tanken var ju att den europeiska kemikalielagen Reach, som klubbades , skulle råda bot på de här problemen och att man skulle få ordning på dessa tusentals kemikalier. Vi från blev besvikna då Reach till slut antogs, eftersom långt färre kemikalier än de som fanns med i kommissionens ursprungliga förslag omfattas av Reach. För del innebär Reach faktiskt lägre krav på registrering av användning av kemikalier än vad som rådde tidigare. Det finns någon riktig ersättningsprincip. Den bärande tanken i Reach var ju att farliga kemikalier automatiskt ska ersättas med mindre farliga. Medlemsländer kan inte längre gå före på kemikalieområdet, för det här är en harmoniserad lag inom hela EU-området. Det är djupt problematiskt. Här i kom med sitt slutbetänkande , och man krävde en generell översyn av den svenska kemikaliepolitiken. Det är precis vad jag också tycker behövs. En del av det är kemikalietillsynen. Vi rödgröna har reserverat oss mot regeringens förslag just för att vi inte tycker att regeringen tar den här översynen på största allvar. Det finns fortfarande områden som man måste fortsätta att gå till botten med. Vi tycker också att det är olyckligt att man nu väljer att förstatliga kemikalietillsynen. Det innebär att man i de kommuner där tillsynen fungerar på ett bra sätt inte kommer att kunna fortsätta bedriva det framgångsrika arbetet. Det innebär också att på de områden där man har byggt upp ett lokalt förtroende mellan företag och kemikalieanvändare kommer detta förtroende att brytas på grund av att detta nu ska förstatligas. Ni kanske vet att vi vänsterpartister inte som princip är motståndare till förstatliganden, men vi är motståndare till att man gör det utan en tillräcklig bakgrundsanalys, bara för att man tydligen redan innan har bestämt sig för att så här ska vi göra. Jag tycker därför att det är otroligt viktigt att vi bifaller den rödgröna reservationen. 99 (M): Detta är ett betänkande från miljö- och jordbruksutskottet som gäller en proposition om åtgärdsprogram och tillämpningen av miljökvalitetsnormer. Just detta behandlar en effektivare organisation för kemikalietillsyn. Det man också måste ha med sig i debatten och i diskussionen här är att den utredning som tillsattes 2007 ju också tidigare i den här kammaren har debatterats i ett lagförslag där det gällde sanktionerna och genomförandet av tillsynen. diskuterar vi alltså själva organisationen för det. Jag tycker att det är ytterst viktigt att man har en bra organisation och samordning. Jag kan precis som föregående talare se att det finns kommuner där det inte fungerar och där man då inte heller har möjlighet att följa upp de kontroller man gör. Som skåning har man ett antal exempel i åminne, bland annat det riksbekanta men också Hallandsåsdiskussionen, när man diskuterar hur det kan gå när man varken har kunskapen eller möjligheten till kontroll och uppföljning. Jag tror, precis som har varit inne på, att det finns väldigt mycket positivt vad gäller tillverkning och möjligheten att använda kemikalier, men det man måste lägga kraften på är att öka både kunskapen, kontrollen och uppföljningen. En effektivare kontroll och uppföljning är det som man också tar upp i den miljöbalk och det som man från regeringen har sagt att man vill ha effektivare regler och åtgärdsprogram för. Det finns organisatoriska problem. Det är bara att konstatera att man gör dubbelkontroller och att det också finns brister i den kontrollverksamhet som sker i en del kommuner och länsstyrelser. Jag delar i det här fallet inte uppfattning när det gäller om det ska ligga på kommunerna eller staten. Det finns många kommuner som har en väldigt god organisation, men det finns också många kommuner som är så pass små att det är svårt att upprätthålla en bra kompetens. Jag tror att det är viktigt att man hittar lite större perspektiv än den kommunala nivån när det gäller både kontrollen och uppföljningen. Det innebär inte heller att man tar bort den kompetens och de miljöinspektörer som finns i den enskilda kommunen utan bara att själva beslutet och själva kontrollen kanske görs någon annanstans. Man får inte heller de här dubbla rollerna som man faktiskt kan se när man både ger tillstånd och också ska följa upp dem. En viktig del i propositionen är att man konstaterar att man vill ha färre myndigheter som ansvarar för detta och på det sättet få en bättre samordning. Man tar också upp, vilket ingen av de föregående talarna har varit inne på, att man reglerar vilken ersättning som kan ges, till exempel att man kan ge ersättning för provtagning med mera, vilket också är ett viktigt steg. Det har varit ett bekymmer för många företagare och andra där kostnaderna har blivit ganska stora och där man på ett annat sätt får möjlighet att reglera detta. Man kan säga att man ska utreda mer, och jag tror att man måste utreda mer. Med den kunskap man har och som man fått bara men också den som kommer att komma till, så kommer inte detta att vara hugget i sten, utan man kommer att kunna se en helt annan organisation bara . Då kanske man måste titta på andra organisatoriska delar. Att man tar detta steg tycker jag dock är viktigt, även om det för den sakens skull inte innebär att man inte kan se andra organisatoriska förändringar . Jag välkomnar därför förslaget och yrkar bifall till det. 100 (FP): Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationen. Såsom tidigare talare har varit inne på lever vi i ett kemikaliesamhälle, både på gott och på ont. Rätt hanterade är kemikalier viktiga för ett fungerande samhälle. Fel hanterade kan de utgöra en fara för både människa, djur och natur. Kemiska ämnen sprids med handeln, över nationsgränser. De sprids även när varor tillverkas, används, återvinns, förbränns, eller deponeras. Dessutom hanteras ett stort antal kemikalier med otillräckligt undersökta egenskaper. Jag vill också göra en tillbakablick till den kemikalieregistreringsförordning som trädde i kraft . Den ersatte 40 existerande förordningar och direktiv inom EU och är en gemensam och harmoniserad lagstiftning för alla EU:s medlemsstater. Syftet är att ta ett helhetsgrepp på hälso- och miljörisker samt öka företagens konkurrenskraft genom skapandet av en gemensam inre marknad. Det är också ett viktigt perspektiv i sammanhanget. Reach som innebär registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier är ett viktigt steg framåt. En mer ändamålsenlig och tydlig tillsynsorganisation som ger förutsättningar för en mer effektiv kemikalietillsyn är viktig för att nå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. Tillsynen är väldigt viktig. Vilka problem finns då inom kemikalietillsyn enligt regeringens proposition? Det finns en otydlighet som medför att tillsynen bedrivs ineffektivt eller i värsta fall inte alls. Vi har ett dubbelt tillsynsansvar vilket innebär att företag kan få besök av olika myndigheter som bedriver tillsyn över samma bestämmelser. Ansvarsfördelningen är oklar vilket gör det svårt att samverka och åstadkomma en likvärdig och effektiv tillsyn. Länsstyrelsernas nuvarande ansvar har varit otydligt reglerat. Dubbelt ansvar förekommer genom Kemikalieinspektionen kontra kommunens ansvarsområden, så även mellan kommuner kontra länsstyrelserna. Det finns otydligheter kring det kommunala tillsynsansvaret. Det finns kommuner som utövar tillsyn över varor trots att författningsstödet för sådan tillsyn är oklar. Utskottet instämmer i att det är viktigt att tillsynssystemet säkerställer att intentionerna med kemikalieregistreringsförordningen får genomslag. Ansvarsfördelningen för tillsynen på kemikalieområdet bör tydliggöras och koncentreras till färre myndigheter. Kemikalieinspektionen bör samverka med myndigheter som och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap för att tillgodose behovet av kompetens. Det bör som huvudregel undvikas att två eller fler myndigheter kontrollerar efterlevnaden av samma regel. Tillsynen över användningen av kemiska produkter och varor bör så långt som möjligt integreras med tillsynen över den verksamhet där produkten eller varan används. I en organisation med ett tydligare ansvar kan tillsynsmyndigheternas samlade kunskaper, kompetenser och resurser användas effektivt. Utskottet anser att länsstyrelsernas kompetens bör tas till vara och att länsstyrelserna bör få ett tydligt ansvar för att bedriva produkttillsyn vid de verksamheter där länsstyrelserna redan bedriver verksamhetsanknuten tillsyn. En stor del av tillsynen över tillståndspliktiga miljöfarliga verksamheter har länsstyrelserna delegerat till kommunerna. är det inte möjligt för länsstyrelserna att delegera produkttillsynen för samma verksamhet. Utskottet instämmer i att en sådan delegering bör vara möjlig. Det är inte motiverat att lägga tillsynsansvaret för all tillsyn över begränsningsregler som rör varors utsläppande på marknaden hos Kemikalieinspektionen. Utskottet välkomnar regeringens avsikt att ge Kemikalieinspektionen i uppdrag att ta fram en strategi för varutillsyn. Kemikalieinspektionen kan i en sådan strategi beskriva hur myndigheten avser att samverka med kommunerna i syfte att säkerställa en effektiv varutillsyn som inte orsakar onödiga kostnader för företagen. Vi som har varit eller är kommunalpolitiskt engagerade och har verkat inom dessa områden kan konstatera att det har varit stora oklarheter. Det är viktigt att reda ut var ansvaret ligger också för att vi ska öka tillsynen, som verkligen är en av hörnpelarna inom området. Sammanfattningsvis, herr talman, skulle jag vilja påtala att en lösning för att få mer effektivitet i kemikalietillsynen också handlar om ansvarsfördelningen. Det handlar om ökad tydlighet i ansvarsområdena. Regeringen har särskilt pekat ut giftfri miljö, ett av miljökvalitetsmålen, som ett högprioriterat område. Jag skulle vilja nämna att regeringen föreslår för 20112014 för en handlingsplan som riktar sig till hanteringen av kemikalier. Regeringen slår också fast att ska vara pådrivande i frågor som rör kemikaliepolitiken inom EU att identifiera, begränsa och fasa ut farliga kemikalier. I detta anförande instämde (FP). 101 (C): Ledamöter och åhörare! Kemikalier finns överallt i vår vardag, i ämnen som används i exempelvis livsmedel, kläder och leksaker. Det finns massor av ämnen som cirkulerar i vår miljö och i vårt samhälle, men vi har bara kunskap om ett fåtal. Flera av kemikalierna utgör en risk för både människor och miljö. Med detta perspektiv som bakgrund är en av våra viktigaste miljöfrågor att begränsa användningen av och fasa ut skadliga kemikalier. Det är också grunden för regeringens arbete med miljömålet giftfri miljö. I den internationaliserade värld vi lever i med ökad handel mellan länder är det en internationell utmaning att stärka regelverket och förhindra spridning av skadliga kemikalier. Det internationella samarbetet måste därför stärkas för att kunskapen och informationen om kemiska ämnen ska förbättras. Då, herr talman, är det viktigt att konstatera att också EU, som är vårt närmaste internationella samarbetsorgan, har tagit ett större ansvar för att minska spridningen av farliga kemikalier. Det är positivt. Reach är ett sådant exempel. Jag tror att vi här i kammaren kan vara överens om att vi som svenskar hade velat att Reach skulle gå längre, men det är ändå ett viktigt konstaterande att vi nu har en gemensam kemikaliepolitik i EU. Ett annat exempel på EU:s framsteg är att man nu har en europeisk kemikaliemyndighet. Därtill kan man lägga några nya och ändrade direktiv. Då förstår alla att omvärlden och förutsättningarna för att driva en nationell politik för en giftfri miljö har förändrats. Det gäller inte minst förutsättningarna för kemikalietillsynsarbetet. Om man ser till är det många med mig som har bedömt att ikraftträdandet av Reach och implementeringen av detta i tillsynsarbetet kommer att vara en av de viktigaste frågorna för att vi ska kunna närma oss och nå målet en giftfri miljö. För att vi ska kunna implementera detta krävs att det får genomslag i tillsynssystemen. Då, herr talman, finns det två delar. Det gäller dels att det europeiska samarbetet behöver få genomslag i tillsynsarbetet, dels att det finns brister i den svenska tillsynen som är viktiga att lyfta fram, vilket flera talare har gjort före mig. Den nuvarande organisationen delas mellan flera myndigheter på såväl central och regional som lokal nivå. Kemikalieinspektionen har till exempel ansvar för primärleverantörer, varor och biotekniska organismer på marknaden. ansvarar för skydd av den yttre miljön. Kommunerna har ansvaret för hanteringen av kemiska produkter. Som jag ser det är det inte indelningen som är det centrala i sammanhanget. Som medborgare är jag i stället mest intresserad av att tillsynen är ändamålsenlig och effektiv. Som var inne på här före mig finns en otydlighet i fråga om det kommunala tillsynsansvaret. Det riskerar att leda till att det inte bedrivs någon tillsyn över huvud taget eller att flera myndigheter utövar tillsyn över en och samma verksamhet i syfte att kontrollera samma regler. Man kan förstå själv att det inte är optimalt. Jag tycker därför att det är självklart och viktigt att välkomna de förslag som vi har i propositionen och betänkandet om en ny kemikalietillsyn. Vi bör också välkomna att det kommunala ansvaret att utöva tillsyn över hantering av kemiska produkter, som följer direkt av lagen, tas bort. Kommunernas kemikalietillsyn bör i stället regleras på förordningsnivå. Vi har hört från oppositionens representanter att de framställer detta som en centralisering som riskerar att leda till att tillsynen fjärmas från medborgarna och näringslivet, som de säger. sade här tidigare att det kändes konstigt att som vänsterpartist prata mot ett förstatligande. Som centerpartist kan det kännas konstigt att prata om någonting som beskrivs som fjärmande från medborgarna och näringslivet. Det är ju annars inte någonting för mig som decentralist. Det blir alltså lite ombytta roller här. Jag tycker ändå att detta är en intressant retorik. Jag menar att i det här fallet är medborgarnas skattepengar och att det hela är ändamålsenligt och effektivt som ska stå i första rummet. Man kan fråga sig hur omfattande förstatligandet är. Som framgår av betänkandet kommer kommunerna att behålla det tillsynsansvar över hantering av kemiska produkter som kommunerna har över verksamheter som inte anses vara miljöfarliga. Länsstyrelserna kan fortsatt delegera tillsynen av tillståndspliktiga miljöfarliga verksamheter, och får nu också möjlighet att delegera produkttillsynen över samma verksamhet. Man samordnar det alltså på ett bättre sätt. När det gäller kommuner som har bedrivit tillsyn över primärleverantörernas utsläppande av kemiska produkter på marknaden och har en bra erfarenhet av en sådan tillsyn får Kemikalieinspektionen, som togs upp här tidigare, en möjlighet att överlåta denna tillsyn till dem. Så var fanns egentligen förstatligandet någonstans? Det handlar om ett förtydligande. Avslutningsvis: Jag tror inte att det här är en fråga som vi ska behöva träta om så mycket. Vi ska som svenskar driva på för att få en ännu vassare internationell tillsyn och reglering av kemikalier. Men det vi har att hantera nu är att vi ska ha en tillsyn som är ändamålsenlig. Detta är inte något paradigmskifte, utan det handlar om att göra kemikalietillsynen mer ändamålsenlig och effektiv. Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag till reservationen. 102 (KD): Det är mycket klokt som redan är sagt. Jag kan instämma i det mina allianskolleger har lyft fram. I det här sammanhanget är det också viktigt att se att vi lever i en värld som är totalt kemisk. När det gäller det som vi ofta tänker på som konstlade produkter, alltså tillskapade, vet vi egentligen inte hur dessa kemikalier påverkar oss mer än i mycket begränsad omfattning. Vi vet inte hur de samverkar och hur de då kan påverka. Det är oerhört viktigt att vi skapar kontrollsystem och att vi har forskning och utveckling på det här området.