prot · GX09138 · 2010-06-16 00:00:00 — Jag tänker inte ge mig in i debatten i allmänhet utan nöja mig med att kommentera de två punkter som tog upp, dels om Förbifart och de uttalanden som några av oss har gjort i samband med det, dels det pm från som redovisade i en debatt 2007. Vi börjar med Förbifart . Sakläget är att vi är överens inom det rödgröna blocket att bygga förbifarten under förutsättning att invånarna i vill ha den. Själv är jag helt övertygad om att förbifarten är den bästa trafiklösningen för att lösa problem. Jag är personligen också helt övertygad om att invånarna i kommer att ha samma uppfattning om vi ger dem möjlighet att tycka till om det här. Skillnaden mellan oss och de borgerliga är att vi vill fråga invånarna i : Vill ni ha den här lösningen eller vill ni prova en annan lösning? Jag förstår egentligen inte varför Rådhström är så irriterad över det. Jag är som sagt helt övertygad om att stockholmarna kommer att säga ja till förbifarten, men uppenbarligen tvivlar Rådhström på det. Annars finns det väl ingen anledning att oroa sig över det. Om vi går över till Rådhströms påstående när det gäller utredningstjänstens rapport noterar jag att Rådhström säger att den när man läser den att vi socialdemokrater satsar mer än de borgerliga bara när vi är i opposition. Jag måste säga att det måste vara allvarliga brister i matematik- och läsutbildningen på den ort som Rådhström kommer från. Tittar man på sammanställningen i rapporten ser man ju att hälften av de år vi har varit i regeringsställning sedan förra gången vi hade en borgerlig regering har vi satsat mer än de borgerliga partierna. Hälften av åren har de borgerliga partierna velat satsa mer. Sedan kan man också konstatera, om man läser samma rapport, att direkt efter att ni fick regeringsmakten hade Rådhströms parti helt plötsligt mindre pengar till infrastruktur än man hade i opposition. Det kanske är naturligt att man är lite mer offensiv i opposition, men att påstå att vi bara satsar mer i opposition är faktiskt inte sant. 155 (): Jag är en ivrig anhängare av den politik som Alliansen med infrastrukturminister i spetsen står för. Det är ett sunt synsätt att underhålla det man har, att inte lova mer än man kan hålla och att successivt bygga klart den förra regeringens luftslott och löftesbrott. Infrastrukturministern har dessutom sett till att många extramiljarder har pumpats in i underfinansierade planer som den tidigare regeringen lämnade efter sig. Jag är däremot bekymrad på en punkt, och den berör järnvägstrafiken i . Där brottas vi med en allvarlig kapacitetsbrist i både person- och godstrafik i vad som är ett av landets viktigaste järnvägsstråk. Trängseln är betydande såväl i tågen som på spåret. Något radikalt måste göras för att förbättra och vidareutveckla denna hundraåriga transportlösning som faktiskt utgör. Färdigställandet av kommer att få stor betydelse, men problemet är att som den tas i bruk kommer nya närliggande flaskhalsar att vålla bekymmer för den södergående trafiken. Höghastighetsobjektet Ostlänken kommer att bli en avgörande lösning på det problemet. Stödet i regionen är stort, och med tanke på att restiderna blir så attraktiva bedöms fjärde storstadsregionen på allvar kunna sammanlänkas med landets största arbetsmarknadsområde. Fram till har stora resurser lagts ned på att planera för Ostlänken. Genom att projektet fanns med i nu gällande framtidsplan skickade den förra regeringen tydliga signaler om att det var prioriterat, även om av finansieringen hade placerats utanför planperioden. Sammanlagt har planeringen för Ostlänken kostat , där merparten bekostats med kommunala pengar. och har dessutom medverkat i medfinansieringen av med . Järnvägsutredningarna är klara. Det som återstår är en tillåtlighetsprövning och en järnvägsplan. Också till det har kommunerna förbundit sig att ta en stor del av bördan, närmare bestämt 90 av 300 miljoner. Otroligt stora belopp har alltså plöjts ned. Det är medel som inte kan nyttiggöras såvida inte planarbetet får fortsätta så att man får fram ett tydligt helhetsgrepp och ett slutgiltigt ställningstagande sedan kan göras om eventuell byggstart. Det här visar på faran med vidlyftiga, ofinansierade och ogenomtänkta signaler som den förra regeringen gav. Men ni förstår säkert att syftet med mitt inlägg också har att göra med att jag saknar Ostlänken bland de namngivna objekten i den plan vi diskuterar . Jag kan respektera och förstå regeringens linje med att inte säga ja tack och amen till . Därvidlag behövs mycket mer analys. Men när det gäller Ostlänken har arbetet kommit mycket längre, och det viktiga nu är att planeringsarbetet får fortsätta så att inte hittillsvarande arbete blir förspillt. Många organisationer har redan pekat ut värdet av att få Ostlänken på plats. Jag tror att det kommer att bli så. En trovärdig långsiktig transportpolitik kräver en ostlänk. 156 () replik: Jag minns när höll sitt första anförande i . Det var under allmänpolitiska debatten i början av den här mandatperioden. Då pratade du dig också varm för Ostlänken. Jag tror att jag instämmer i alla de argument som du har för Ostlänken. Men det är lite bekymmersamt att frågan om tillväxt, arbetsmarknadsregioner samt ökade möjligheter för företag och enskilda att minska klimatpåverkan inte har varit tillräckligt stark i den åtgärdsplanering som den här regeringen har gjort. Hur ser på den avvägning som regeringen har gjort? Här handlar det inte om att vi från De rödgrönas sida har antagit hela konceptet med höghastighetståg utan vi har mycket medvetet plockat ut de delar av förslaget som även kan stå på egna ben. Det finns ett tillräckligt underlag i regionerna och i kommunerna samt en stor samsyn bland företag och enskilda om att länken behövs för att modernisera, motverka arbetslöshet och locka till sig nya företag. Vad gör för att påverka regeringen i det här sammanhanget? Det du talar för finns med i vårt förslag. Vi har inte alls köpt hela konceptet eftersom vi är väl medvetna om att inte alla järnvägar är fullständigt planerade. Däremot har vi plockat ut de delar där planeringen har gått längst. De på som höll på att förbereda och jobbade med denna länk fram till åtgärdsplaneringen har inte fått nya uppdrag eller fått möjlighet att gå vidare och analysera planeringen för höghastighetståg i . 157 () replik: Det gläder mig att jag kan vara överens med den rödgröna röran i någon fråga, nämligen just satsningen på Ostlänken. Det som är oroväckande och som jag ville poängtera i mitt anförande är att när den tidigare regeringen lade in Ostlänken i sitt arbete lades den in i slutfasen . Av de medel som satsades låg där. Resten lades i en kolumn vid sidan om som hette . Det signalspråk som gavs till regionen, där man har jobbat för att få fram planeringsunderlag och förberett sig, jobbat ihop sig i frågan och enats i frågan, gör att det känns tråkigt att se att resurserna och den vilja som den tidigare regeringen antydde inte visade sig hålla. Ni i oppositionen lägger fram förslag om att satsa på detta. Ni säger att Ostlänken befinner sig i storleksordningen 30 miljarder, vilket så vitt jag vet är i överkant. Det är en helt annan analys än den jag har sett. framhåller ni och , vilka inte alls är så genomanalyserade. Detta ger inte en trovärdighet för ert förslag, och därför kan jag inte ställa mig bakom det. 158 () replik: Vi vågade inte riktigt hoppas på att du skulle ställa dig helt och hållet bakom De rödgrönas reservationer. Men det är gott nog att vi båda kan se att man har jobbat ihop sig i kommunerna i och längs den tänkta Ostlänken, enat sig över partigränser och mellan enskilda företag. Man har bedrivit ett seriöst arbete för att lägga fram sina argument. Vi har med i vårt förslag att det här är så viktigt att vi är beredda att lånefinansiera de delarna för att det här verkligen ska komma i gång på riktigt. Delar av den tillväxt som sker i den överhettade skulle kunna ske i på bekvämt pendlingsavstånd till och från arbetet. Dessutom skulle det vara enklare att locka till sig nya företag om det finns moderna järnvägsförbindelser. Vi finansierar detta delvis genom att ta in en kilometeravgift på lastbilarna. Om vi tittar på hur klimatsituationen ser ut i finns det en poäng i att ha en ekonomisk signal som gör att man utnyttjar hamnen i på ett bättre sätt i kombination med vägtransporter. De projekt som har satts i gång för att kombinera transporter avslutas ofta utan att det blir befintlig verksamhet eftersom den ekonomiska situationen är sådan att man hellre använder vägen i sin helhet i stället för kombinationen väg och järnväg. Det är bara att hoppas att vi fortsätter att planera tillsammans för att Ostlänken ska bli av på riktigt. Om byter regering finns det dessutom en chans att det blir så. 159 () replik: Jag instämmer i önskan om att Ostlänken förverkligas. Men det är det enda jag instämmer i. tog tidigare upp situation och instruktioner. Det här är ett problem, hävdar jag. Vi ska inte ha ministerstyre, men har negligerat att ta med objektet Ostlänken i sin plan och i sitt förslag. Detta är ett bekymmer som vi är intresserade av att veta mer om. Jag har täta kontakter med dem som jobbar med frågorna hemma i min region. Det är därför vi vill trycka på möjligheten att få slutföra planeringen så att det blir möjligt att ta ett helhetsgrepp och se hur man sedan ska vidare. Viktigt är också att se att det finns ett stort intresse av medfinansiering. sade inledningsvis i början på debatten: Är det här verkligen nödvändigt? Det här kommer inte någon att vilja. Men med tanke på det jag redovisade, den enorma uppslutning som finns från regionen om att satsa pengar i ett objekt som man tror väldigt mycket på, tycker jag att det motsäger det som sade. Jag hoppas på en fortsatt alliansregering, och jag hoppas att vi med tiden kommer att se att satsningen på Ostlänken också kommer att behövas. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 11 § Några körkorts- och fordonsfrågor Föredrogs trafikutskottets betänkande 2009/10:TU22 Några körkorts- och fordonsfrågor (prop. 2009/10:198). 160 (): I det stora hela ställer vi oss bakom de förslag som ligger i regeringens proposition. Men på de direkta förslag som finns ifrågasätter vi varför regeringen inte vill se fler trafikmedicinska centrum. Senast vi behandlade frågan i utskottet menade den borgerliga majoriteten att det pågick ett beredningsarbete inom utifrån förslag, och därför avslogs då de motioner som fanns angående behovet av fler trafikmedicinska centrum. kan vi konstatera att det beredningsarbetet inte gav mycket alls och att regeringen inte föreslår att fler trafikmedicinska centrum ska inrättas. Regeringen menar att de förslag som lämnat vad gäller just dessa centrum inte var tillräckligt genomlysta, och med det släpper regeringen frågan. Men det är ju precis därför det behövs ytterligare fördjupning i frågan, eftersom förslaget i sig självt är intressant. Personer tappar körförmågan i olika åldrar, och trafikmedicinska centrum kan då testa körförmågan på ett helt annat sätt än vad en läkare kan göra. Till dessa centrum ska en läkare kunna remittera patienter när det är dags för kontroll. finns mycket få trafikmedicinska centrum, och vi vill att det ska utredas hur trafikmedicinska centrum ska kunna etableras i fler län. Läser man det tidigare betänkandet om detta framgår det att majoriteten i utskottet förväntar sig att regeringen skulle lämna ett förslag. Men det kom inget förslag och inte i denna fråga heller. Utifrån den planering som låg för vårens propositioner är det uppenbart att det var fler frågor där det inte kom något förslag från regeringen. Det som tidigare hade rubriken till rattfyllerister och körkort i privat regi och var planerat att lämnas till kom betydligt senare och under rubriken och fordonsfrågor. Det är den propositionen vi debatterar . Om någon mot förmodan skulle läsa både propositionen och betänkande och undra varför vi behandlar frågan om alkolås, då det över huvud taget inte finns med i regeringens förslag, har det sin förklaring i att vi trodde utifrån regeringens planering att ministern skulle komma med förslag om just alkolås. Vi har väntat på det och planerade att då behandla de förslag om alkolås som finns i ett antal tidigare väckta motioner. Men det finns inget förslag från regeringen om alkolås. Och det är bara tack vare de motioner som har väckts under den allmänna motionstiden som vi kan debattera alkolåsfrågan . Vi är många som är ordentligt besvikna över vad som har hänt, eller snarare inte har hänt i frågan om åren med som ansvarig minister. MHF beskrev beskedet från om att inte fortsätta att driva frågan om alkolås i alla nya bilar som ett stort bakslag i arbetet med alkolås, och på den vägen är det. En av mina kolleger beskrev det rätt träffande: Frågan om alkolås har gått i baklås. Vad gäller alkolås har vi i princip, inte helt, fyra förlorade år att se tillbaka på, i alla fall politiskt. Kunnandet och viljan att utveckla tekniken från branschen är stora. Tekniken blir allt smidigare, bättre och mer pålitlig och låsen allt billigare. Men vi behöver också politisk vilja, och för varje liv som går förlorat på grund av att någon har valt att köra bil alkoholpåverkad blir frågan om behovet av alkolås i bilar alltmer påtaglig. Jag är väl medveten om att alkolås i nya bilar inte löser hela problemet, men ju fler bilar med alkolås vi har, desto färre riskerar att dödas av alkohol i trafiken. Jag har mött så många föräldrar, anhöriga som har förlorat ett barn, ett syskon eller ett barnbarn på grund av alkohol i trafiken, och för mig finns det inte ett enda bra argument för att inte driva frågan om alkolås på alla tänkbara sätt. Att få dispens av EU för att införa krav på alkolås i alla nya bilar i var en del i den socialdemokratiska regeringens arbete med frågan. Det var en viktig del i vårt nollvisionsarbete. Tyvärr har det inte varit lika viktigt för . Men vad har då gjort som hon har haft ansvaret för att driva bland annat denna fråga i trafiksäkerhetsarbetet? Då man granskar vad hon har levererat kan man konstatera att det är alldeles för lite. Visst är det positivt att regeringen ser till att några nio stycken myndigheter nu ska kräva alkolås vid upphandling av fordon. Att det sker en positiv utveckling i kommunerna och att allt fler företag inom yrkestrafiken väljer att installera alkolås är naturligtvis glädjande, men inte ett resultat av regeringens arbete. Det är ju bra att ministern skrev ett brev till kommissionen om alkolås i bussar och lastbilar i yrkestrafik inom EU. Ett brev ja att i egenskap av ansvarig minister för dessa frågor under förra mandatperioden skrev ett brev till kommissionen om alkolåsfrågan har det raljerats över här i kammaren, inte minst från minister själv. Men det är tydligen en kraftfull åtgärd då någon annan håller i pennan. Men varför väntade ministern till 2009 med att skriva detta brev? Varför lyftes inte frågan upp och prioriterades under ordförandeskapet? Och hur mycket, hur och under hur många frågeställningar behöver frågan om alkolås utredas innan regeringen kommer med något förslag till ? Den borgerliga majoriteten säger i betänkandet att frågan är prioriterad. Men varför finns det då inget förslag från regeringen? Det här var några frågor jag ville ställa till ministern i dagens debatt. Tyvärr blir ministern svaren skyldig eftersom hon har valt att inte delta i debatten i kammaren , vilket jag naturligtvis beklagar. Vi står naturligtvis bakom alla våra gemensamma reservationer med och Vänstern, men för tids vinnande vill jag yrka bifall till reservationerna nr 1 och nr 5. 161 (): Jag yrkar bifall till reservation nr 2 och reservation nr 5. Reservation 2 handlar om utbildning av utryckningsförare. Jag tror att de allra flesta som ser ett fordon framföras med blåljus, antingen det är ambulans, brandbil eller polisbil, förväntar sig att den person som sitter bakom ratten har fått en särskild utbildning och gjort ett särskilt förarprov för att kunna köra med blåljus. De här fordonen är svårare att manövrera. De är tyngre, och själva transportens natur gör att man för fram dem i hög hastighet. Men så är faktiskt inte fallet, utan det är upp till varje bransch att själv besluta om vilken sorts utbildning man ska ha. Mitt engagemang i den här frågan väcktes av en brandman som berättade för mig att nu när det är kommunen som ansvarar för detta och kommunen är tvungen att spara har man sparat in på utbildningen för den som ska köra brandbilen med blåljus. Det tyckte han var väldigt obehagligt, han ville ha en uppbackning i en utbildning och en certifiering för att få framföra sådant fordon. Detta har det motionerats om. Det finns en moderat motion, en kristdemokratisk och en folkpartimotion har motionerat om detta. Jag tycker att de motionerna borde ha vunnit utskottets gehör så att vi kan kvalitetssäkra och trygga utbildningen och förarprovet för dem som ska framföra blåljusfordon i . Jag tänkte säga något om alkolås, och jag instämmer i allt vad sade. Vi har arbetat tillsammans i den här frågan. Jag vill också erinra om att när det här brevet skrevs av tillsattes också en utredning som jag hade möjlighet att arbeta med. Där tog jag bland annat fram en strategi för hur man skulle följa upp den intresseförfrågan som hade gjort med en begäran om att få ett undantag från de regler i EU som förhindrar att vi i egen lagstiftning inför krav på alkolås, att vi skulle få bedriva försöksverksamhet själva eller tillsammans med något annat land för att se i vilken utsträckning alkolås kunde lösa problemen. Vi hade i det sammanhanget ett bra samarbete med svensk fordonsindustri, särskilt med Lastvagnar och i och arbetade mycket proaktivt och testade olika lösningar av alkolås. Jag är väldigt förbluffad nu när det varit kris i bilindustrin över att regeringen inte har passat på att utnyttja just säkerhetsargumenten, som ju är ganska goda när det gäller svenska bilar. Det har varit ett viktigt argument för export och framgång i andra länder. Här borde man ha tagit upp den tråden. Det är säkert bara en tidsfråga innan det kommer någon utrustning som är obligatorisk i bilar som förhindrar att man kan framföra dem när föraren har alkohol i utandningsluften. Det som är speciellt är att och har konstaterat att det här är en folkhälsofråga. Man har tagit upp trafiksäkerheten på generalförsamlingens agenda och antagit ett program därför att man har konstaterat att trafikdöden är den enskilt största orsaken till att ungdomar omkommer, större än någon sjukdom. Det gör att det finns anledning att ta itu med det här av humanitära skäl, av folkhälsoskäl och av samhällsekonomiska skäl. Den som förlorar livet i trafiken har i genomsnitt i 33 ½ år kvar av sin livslängd. Det är alltså inte bara en personlig tragedi utan också ett stort samhälleligt problem att folk mister livet i trafiken. I takt med att man nu har börjat få bukt med andra orsaker till att människor omkommer i trafiken, att trafikvolymerna på sina håll minskar och hastighetskamerorna ger effekt, kvarstår alkoholen som en väldigt viktig faktor för att olyckor får en dödlig utgång. När man ser när dessa inträffar , , för det finns en stor överrepresentation i statistiken där blir man något förbluffad över att det väljer att gå fram med i EU är yrkestrafiken. Den är inte som mest frekvent eller . Visst finns det problem i yrkestrafiken också, men det är framför allt de enskilda personbilsförare som självmant inte skulle installera alkolås som utgör det största hotet både mot sig själva och mot oss andra som vistas på vägarna. när det är tider där man summerar hela mandatperioden och en hel del kolleger i trafikutskottet slutar finns det anledning att blicka bakåt. Då vill jag erinra mig Folknykterhetens dag 2006. Det var en person som höll ett mycket bra tal om att alkolås måste man införa om man vill ta ansvar för ungdomars hälsa. Den personen heter . Hon berättade att alkolås var en av absolut viktigaste åtgärder att genomföra för att öka folkhälsan i . Hon har haft goda möjligheter att prata med om detta. Om hon har gjort det vet jag inte, men hon har uppenbart inte varit framgångsrik i att övertyga om att använda den teknik som finns för att förhindra att folk omkommer på grund av rattfylleri. Det finns en del som invänder och säger: Visst, man kan ha teknik för att fånga in trötthet vid fordon. Det är ett ökande problem att folk har narkotika i kroppen när de sitter bakom ratten. Jag vill inte på något sätt förringa dessa problem, men jag tycker att det är ett dåligt argument för att inte använda den teknik som finns för att förhindra att det är alkoholpåverkade på våra vägar. Det här borde vara ett sätt att tidigt upptäcka de människor som inte kan kontrollera sitt alkoholintag, som kanske inte kan hålla nere konsumtionen tillräckligt och därmed inte ska starta sitt fordon när de ska åka till jobbet . Det är alltså ett sätt att tidigt upptäcka människor med alkoholproblem. Man har då möjlighet att rehabilitera dem, vilket är svårare ju längre alkoholmissbruket har fortgått. För den som värnar om folkhälsa och värnar om en god trafiksäkerhet är det en gåta att den här regeringen låter bli att ta fram den åtgärd där det finns både bland folk i allmänhet och i branschen en stor samstämmighet om att det är en effektiv åtgärd. Förmodligen är den lika naturlig efter det att den införts som vi tycker att bilbältena är . 162 (): Betänkandet behandlar, som tidigare talare redan sagt, en proposition om några körkorts- och fordonsfrågor och några motioner från den allmänna motionstiden. I betänkandet finns fem reservationer. I huvudsak behandlas läkarnas ansvar för att rapportera in när en körkortsinnehavare av olika skäl kanske inte ska fortsätta att köra sitt fordon. Här skiljer sig Alliansen från vänsterpartierna i synsättet. Oppositionen vill införa en testcenter som skulle tvinga alla att genomgå en test som förare. Men vi vet att många av våra äldre skulle känna ett stort obehag och säkert bli mycket nervösa inför en sådan test. Alliansen vill i stället att ansvaret ska ligga kvar på patientens läkare. Vi vet att det är en svår uppgift och ett mycket svårt beslut för en läkare att meddela patienten att denna är lämplig som förare. Men det finns ingen som känner sin patient så väl som ens egen läkare. Läkarna är dessutom utbildade på att ha svåra samtal med sina patienter. Oppositionens förslag skulle innebära att vi aktivt skulle jaga både äldre och sjuka förare på ett helt oacceptabelt sätt. Alliansen vill gå försiktigare fram i den här frågan. En annan viktig fråga i betänkandet är att ändra kravet på de handledare som ska hjälpa sina barn eller elever att ta körkort. Alliansen tycker att det räcker med att handledaren går en kurs en gång, och tillståndet ska gälla . var man tvungen att gå tillsammans med varje elev, vilket var orimligt. Föräldrar har kanske flera barn, kanske tätt födda som dessutom bor på olika platser och på det viset har svårt att samordna utbildningen. Vi gör detta mer praktiskt . Det sänker dessutom kostnaderna för föräldrarna långsiktigt i och med att tillståndet gäller . Detta kommer att införas . Vi vill vidare ha en kontroll på hur många elever varje handledare tar hand om, detta för att minska fusket med körskoleverksamheten, svart körskoleverksamhet. En annan stor och viktig fråga i detta betänkande är att vi nu gör det möjligt att godkänna balansfordon och klassificera dessa som cyklar. Nya fordon är ständigt på gång och under utveckling, och det är viktigt att vi kan använda dessa på ett smidigt sätt och i rätt miljöer. Ett sådant fordon är till exempel Segway, som går i /timme och får framföras under samma villkor som en cykel. Den får även användas i gångmiljöer, men då i en hastighet som är anpassad till de gående. Det kommer inte att bli något krav på förarbevis, hjälm eller åldersgräns för dessa fordon. Däremot kommer vi att utvärdera och följa upp beslutet.