prot · GY0933 · 2010-12-13 00:00:00 — Vi använder den också för att driva på världens utveckling när det gäller demokrati och mänskliga rättigheter, för klimat och miljö och för jämställdhet, alltså de fokuserade mål som vi har lagt fast för vår biståndspolitik. Genom att gå i täten i utvecklingsarbetet, internationellt i FN, i EU och i våra närområden, kan som ett litet land göra skillnad. Vi har valt att fokusera biståndet på färre länder och på olika teman. Vi har sökt effektivisera och säkra resultat för de fattigaste människorna och för de fattigaste länderna. Därför syns det tydligt i årets budgetförslag, som kammaren ska ta ställning till, att roll förstärks. Men det handlar naturligtvis också om att vi ska vara effektiva och säkra resultat för svenska skattebetalare, för det är resurser som vi gemensamt satsar för att utveckla vår gemensamma värld. När vi gör det måste vi samverka med andra, och det är en viktig insikt. Vi beslutar inte själva om allt, utan andra ska ha ett ord med i laget. Det är till och med så att det är andra som ska bestämma. Utifrån den Parisagenda vi har kommit överens om ska vi göra det med mottagarländernas perspektiv på upplägget. Vi ska göra det tillsammans med FN, och inom ramen för FN gör vi stora insatser. När vi, bland annat några från utskottet, hade anledning att besöka FN kunde vi konstatera att de var glada över att hade förstärkt sina insatser. när många fick dra ned insatserna på grund av den finansiella krisen kunde till och med ge ett ökat stöd. Det var en signal som mottogs med stor värme, för det ger förutsättningar att tillsammans arbeta vidare inom ramen för FN. Vi ska som sagt samverka med utvecklingsländerna, men vi måste också våga göra det med andra aktörer. Det handlar om näringslivet, den privata sektorn, det civila samhället. Vi måste våga inse att biståndet ensamt inte är lösningen på utveckling, utan biståndet är, rätt använt, ett smörjmedel för att tillsammans med andra insatser kunna åstadkomma en god ekonomisk utveckling, välstånd och frihet för människorna i hela världen. Självfallet innebär biståndet också hållbar utveckling. Från vår sida har vi krävt att en tydlig profil i biståndet ska vara att jobba med hållbarhetsfrågor. Därför är det ett av de teman som gäller klimat och miljö. För mig är det oerhört svårt att förstå att vi å ena sidan talar om fattigdomsbekämpning och vet att det är de fattigaste människorna som drabbas hårdast om vi inte gör insatser på klimatområdet. Å andra sidan säger vi: Nej, vi ska inte använda biståndet, utan det ska användas till någonting annat, för annars har vi inte de fattiga människornas perspektiv i fokus. Är det inte så att vi måste ha en helhetssyn på detta och inse att vi måste få ihop utvecklingsagendan med hållbarhetsagendan? Vi har framför oss, fru talman, inte bara ett nytt klimatmöte i under nästkommande år, utan har vi också en uppföljningskonferens till + 40 eller + 20, och 2015 har vi att ta ställning till MDG. Det är många stora globala uppgifter som vi tillsammans måste försöka jobba ihop till en agenda för en utveckling som är hållbar socialt och ekologiskt. Det var budskapet i , en signal som vi borde ta med när vi resonerar inför . Jag lyssnade med stigande förväntning på inledning i den här debatten. Det lät som att det var en kraftfull satsning i vardande. har han i och för sig ingen reservation att yrka bifall till på detta område, detta sagt med tanke på tidigare resonemang. Däremot finns i ett särskilt yttrande några rader som handlar om klimatet. Där har De rödgröna enats om 250 miljoner extra, men inte för nästa budgetår, inte . Nej, det är , säger man i det gemensamma rödgröna yttrandet. På något sätt kände jag när jag lyssnade på den opposition som varit rödgrön att det liknade korthuset som föll samman. Inte fanns det någon gemensam samsyn. försökte, fru talman, att tala om de rödgröna reservationerna, och han yrkade bifall till en som var gemensam för och , men det var inte en samlad rödgrön reservation enligt den gamla definitionen. Det kändes som om de hade byggt sin argumentation inte på hälleberget utan möjligen på kvicksand. Det verkade som om man stod enig bakom kraftfulla additionella resurser för att göra klimatet en tjänst, men det var ett särskilt yttrande som innehöll några rader som pekade ut 250 miljoner i en budget på 35 miljarder, och det var inte utan . Jag är osäker på om det kommer att finnas ett rödgrönt förslag när vi diskuterar budgeten . Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag. 143 (KD): Även om vi är en allians och har gemensamma budgetförslag vill vi nog i alla partier ändå säga något om vad vi prioriterar och lyfter fram. Det ska jag nu göra för räkning. Vi behandlar nu utgiftsområde 7, Internationellt bistånd, och det är ett budgetområde som engagerar väldigt många i det svenska samhället biståndsorganisationer, barnrättsorganisationer, andra enskilda organisationer, kyrkor och också många enskilda medborgare. Många känner starkt för att visa sin solidaritet med dem som på olika sätt har det svårt världen över. När jag själv gick med i politiken och i vårt ungdomsförbund var jag med i en kampanj och uppvaktade just riksdagsledamöter om enprocentsmålet. Om jag inte minns fel hade jag i uppgift att uppvakta från om att vi skulle satsa på enprocentsmålet. har vi nått enprocentsmålet. Jag minns att vår förra partiledare, , drev denna fråga hårt i den första regering där ingick. Det var 19911994. Trots att den borgerliga regeringen då hade tagit över en ekonomi i fritt fall där det krävdes blocköverskridande överenskommelser för att komma till rätta med budgetläget drev vi kristdemokrater på för att solidariteten inte fick stå tillbaka i dåliga tider. Vi fortsätter att tro på ett generöst bistånd, och därför är det också glädjande att vi är sju partier som står bakom enprocentsmålet, medan endast vill ligga på . Biståndet skiftar med den ekonomiska utvecklingen, men det har trots allt ökat ganska rejält på grund av en hög tillväxt. Krisen i ekonomin har påverkat det, men vi har ändå en hög nivå. Ramen uppgår nu till . Vi kristdemokrater tycker att man kanske bör överväga att fondera vissa medel, så att det inte blir så ryckigt i biståndsbudgetarna, som följer ekonomin upp och ned, för att skapa stabilitet och mer långsiktighet. Det innebär inte att vi ska rucka på enprocentsmålet, men jag tror att vi behöver hitta nya mekanismer. Det svenska biståndet ska bidra till en hållbar global utveckling, och har därför, som sagts här, satsat på tre tematiska områden. Det är demokratiutveckling och mänskliga rättigheter, det är miljö och klimat, och det är främjande av jämställdhet och kvinnors roll i utvecklingen. Detta tycker vi som kristdemokrater är bra prioriteringar som vi verkligen står bakom. Av det svenska biståndet går cirka hälften till internationella organisationer, exempelvis olika FN-organisationer. Ett exempel där är , som särskilt riktar sig till barn. Vi ger också stora bidrag till organ som arbetar med kvinnor och utveckling, som mödrahälsovård. Det går till klimatsatsningar, till bidrag till hållbar utveckling, och vi vill också vara med och se till att millenniemålen uppnås. Vi vill minska barnadödlighet, öka jämställdheten, förbättra klimatet och minska hiv/aids-utbredningen. Det är alltså väldigt många områden där vi vill göra förbättringar. Men när vi talar om hur fattiga människor ska förbättra sina levnadsvillkor får vi inte glömma bort att vi också måste ta oss an frågor om rättigheter, frihet, demokrati och politisk makt. För att lyfta ett land krävs också stora satsningar på utbildningsväsendet. Med utbildning skapas bättre förutsättningar för arbete, och ett arbete ger en bättre inkomst och ökad ekonomisk makt. Detta är naturligtvis viktigt för både kvinnor och män. Den andra hälften av biståndet går till olika bilaterala mottagare. samarbetar med ett trettiotal länder. Vi har fokuserat på färre länder. var det sjuttiotalet länder. Det är bra att vi försöker fokusera, även om det är svårt eftersom det finns väldigt stora behov världen över. Det är också viktigt att betona att en stor del av biståndspengarna kanaliseras via EU:s biståndsbudget. EU är ju världens största biståndsgivare, och har också skickat ut en grönbok på biståndsområdet som vi kommer att få anledning att återkomma till i denna kammare. Den tar bland annat upp viktiga frågor om tillväxt, sysselsättning och socialt ansvar. I biståndet ligger en del som kallas för avräkningar mot biståndsramen och som ofta debatteras. Det är ju så att olika medel går till avskrivningar. Där litar vi nu till Dacreglerna, som man är överens om inom . Man kan ifrågasätta vissa av dessa regler, men precis som tidigare regeringar håller vi oss till de regler som finns på området. Räknar man det som andel av biståndsramen minskar trots allt avskrivningarna års nivå på till 2011. kommer det att bli 288 miljoner mindre än detta år. Det är bra att regeringen i det här budgetunderlaget också bättre har beskrivit vart avräkningarna går. Det ska som sagt också framhållas att det har skett även tidigare. Flera motioner här handlar om miljö och klimat och om hur viktigt det är att ha ett effektivt klimatbistånd. Vi kristdemokrater delar den synen och är positiva till att ger mer pengar till klimatbistånd i den här budgeten, via EU men också via FN-systemet. var ju pådrivande under förra årets EU-ordförandeskap för att få fler länder att öka klimatfinansieringen. I kom man överens om att kollektivt bidra med för perioden 20102012. Det var additionella resurser för både klimatanpassningsåtgärder och utsläppsminskningar men också för att minska avskogningen i utvecklingsländer. åtog sig att bidra till den så kallade snabbstartsfinansieringen med ca för perioden 20102012, vilket är ett väldigt viktigt område. De utvecklade länderna har också åtagit sig att gemensamt skaffa fram för att bistå utvecklingsländerna med åtgärder för utsläppsminskningar. Det återstår att se hur det arbetet ska gå att genomföra, men det är viktigt att vi har en hög ambitionsnivå, och FN:s generalsekreterare har tagit ett ansvar för att driva på i syfte att få in dessa medel. Det sker genom en högnivågrupp för långsiktig klimatfinansiering. , efter i , inser vi att det är ett tungrott arbete att samla alla länder kring en gemensam agenda, men man kom ändå vidare med avskogningen och med en fond för klimatåtgärder, så något åt rätt håll hände åtminstone. För oss kristdemokrater är det också viktigt att vi satsar på de allra fattigaste för att lyfta rättighetsperspektivet ur många synvinklar. Hälso- och sjukvårdsområdet måste ligga högt på prioriteringslistan över insatser i utvecklingsländer. Att bekämpa hiv/aids är en mycket viktig åtgärd. Där ska vi arbeta förebyggande men också se till att få fram bra vård. Vi ska också fortsätta att ha en hög ambition när det gäller att satsa på billigare mediciner till dem som har drabbats av hiv och aids. Vi ska också fortsätta att ha en hög ambition när det gäller att satsa på mödrahälsovården, så att vi minskar sjukdomar och dödsfall bland mödrar men också minskar barnadödligheten. Därför är det viktigt med det starka stöd som vi ger till UNDP och UNFPA, som gör ett bra arbete för FN. är en stor bidragsgivare till dessa FN-organ och ökar nu också stödet. UNFPA får en ökning . Tack vare att vi är stora bidragsgivare får vi också ett starkt inflytande internationellt. Vid ett besök i av flera ledamöter som det tidigare refererades till kunde man tydligt se att får ett stort inflytande för att vi har visat på ett kraftfullt engagemang. Vi inte bara pratar bistånd, utan vi bidrar också med ekonomiska resurser som är väldigt stora jämfört med vad många andra länder bidrar med. I satsningen för kvinnor finns regeringens prioritering av jämställdhet. Vi vet att satsningar på kvinnor ger god utdelning när det gäller utveckling i utvecklingsländer. Kvinnor är ofta nyckelfigurer. Satsar man på kvinnor och deras självförsörjning utvecklas ett land snabbare. Det visar flera olika forskningsrapporter. Vi stöder nu också på olika sätt tillskapandet av FN:s nya organisation , där man har slagit samman olika kvinnoorgan inom FN till ett, och vi stöder också den tjänst som har under FN:s generalsekreterare, som handlar om att bekämpa det sexuella våldet i krig och konflikter. Det arbete som hon nu har startat kring resolution är mycket bra. En viktig temaprioritering inom biståndet är den om demokratisk utveckling och mänskliga rättigheter. Det finns med som prioritet inom både det multilaterala och det bilaterala utvecklingssamarbetet. Vi ska stärka medborgerliga och politiska rättigheter där även fackliga rättigheter är viktiga. beslutade regeringen om en policy på området. Det är glädjande att vi nu förstärker de särskilda insatserna för demokratisering och yttrandefrihet där anslaget kommer att uppgå till . Det avsätts också särskilda medel för insatser för ökad yttrandefrihet. Sadev har fått i uppgift att utvärdera de satsningarna, vilket är bra. Vi kristdemokrater vill också lyfta vikten av ett starkt stöd till det civila samhället. Dess bidrag i utvecklingssamarbetet är ovärderligt. Kyrkor, fackliga organisationer, sociala organisationer med flera spelar en viktig roll i utvecklingsländerna. De bidrar med olika typer av insatser för människors hälsa och utbildning men också för att skapa ett större demokratiskt inflytande. Det är viktigt att det i utvecklingsländer växer fram organisationer som kan ställa de lokala beslutsfattarna till svars. Därför ska vi fortsätta att stödja det civila samhället. Skuldavskrivningar är en fråga som ofta kommer upp i biståndssammanhang. syn på det är att det i vissa fall är motiverat för att lyfta ett land ur en ohållbar situation. Det får naturligtvis inte innebära att länder kan missbruka sin egen ekonomi och att andra ska lösa den. Här måste vi se pragmatiskt på historien och se hur ett land kan komma vidare och ta sig mot ökad stabilitet både ekonomiskt och politiskt. I kommer till exempel nu att göra skuldavskrivningar ifall man kommer vidare i fredsprocessen. Den moroten kan vara bra att använda. Annars tror jag att det är viktigt att göra satsning på handel och näringslivsutveckling. Det är viktigt att länderna utvecklas i syfte att stå på egna ben. Vi har där utvecklingsbankerna men också som med kapital kan stödja lokala investeringar för utveckling. Där tror jag att vi ska göra mer. Särskilt i de länder där vi fasar ut vårt bistånd bör näringslivet få särskilda satsningar. Vi ska granska att pengarna används så att de bidrar till utveckling. Men vi kan inte bortse från att det långsiktigt måste vara ländernas eget företagande och stabilitet som ska stå i fokus. Det är också viktigt att nämna vikten av att de internationella finansiella institutionerna fungerar i den globala ekonomin och har kapacitet att agera stabiliserande och bistå sina medlemsländer. Vi ska fortsätta att ha en hög ambitionsnivå i biståndet, men vi ska också ständigt se över och granska biståndet så att det blir mer effektivt. Sida är nu under förändring. kritik av Sida har tagits på allvar. Vi hoppas nu att den nya ledningen kan göra de förändringar som är nödvändiga. Det är viktigt att vi i följer utvecklingen och ställer krav på hur vi tror att biståndsmedlen vi avsätter kan användas på bästa sätt. Vi ska inte styra det dagliga arbetet i Sida. Men vi ska sätta upp prioriteringarna, och det är vi som ska följa upp. Vi står nu inför många utmaningar. Det är miljö-, klimat- och millenniemålen som ska uppfyllas. Demokrati och utveckling med ökad jämställdhet är några viktiga områden som kommer att stå i fokus . Vi kristdemokrater tycker att ska vara pådrivande i detta arbete. Därför är detta en bra biståndsbudget som vi kommer att anta här i kammaren. Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 11 § Svenskt deltagande i den nordiska stridsgruppen 2011 Föredrogs sammansatta utrikes- och försvarsutskottets betänkande 2010/11:UFöU2 Svenskt deltagande i den nordiska stridsgruppen 2011 (skr. 2010/11:27) 144 (SD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 3 under punkt 3 och reservation 5 under punkt 4. Den nordiska stridsgruppen 2011 är redan ett faktum och står under beredskap. Det är därför svårt att diskutera vara eller inte vara. Vi yrkar att inte ska delta i ytterligare beredskapsperioder. Det vi ska ha beredskap på ytterligare är att strängt bedöma en eventuell insats med stridsgruppen. Om EU vill sätta stridsgruppen i insats vill vi sverigedemokrater att man noga ska utvärdera insatsen. Det finns en risk för att en stridsgrupp går in i en insats under ett främmande kommando. I och med att det innebär Nato innebär det också att risken finns att truppen sätts in på ett sådant sätt som inte passar i ett svenskt perspektiv. En annan aspekt är att risken för vedergällning ökar i form av terrorism om trupp sätts in internationellt. Det är en viss skillnad om truppen sätts in på ett sådant sätt att det naturligt känns att truppen skapar trygghet och är enbart hjälpande. Men det finns vissa internationella insatser där det mer verkar vara så att det sätter in som en krigförande part. Där finns risken för vedergällning i form av terrorism. Vi har sett i att det är högst aktuellt att den risken finns. Vi har fått vår första självmordsbombare, vilket är ett tråkigt exempel på just detta. När vi bedömer stridsgrupperna handlar debatten ofta om att det finns en tydlig majoritet i kammaren för att ska delta i EU:s stridsgrupper och mycket om detaljer och utformning av stridsgrupperna. För oss i handlar det mer om att vi ser risken att EU:s stridsgrupper är början, ett embryo, till att det utvecklas en EU-armé, vilket vi motsätter oss. I stort ser vi i EU-frågor att makten sipprar uppåt och sällan tillbaka. Vi ser just risken att detta kan vara ett embryo till en EU-armé. Därför motsätter vi oss kommande beredskapsperioder. Nato är den organisation som förmodligen kommenderar och leder en sådan insats. I Nato har man ett militärt perspektiv där man är van att föra krig offensivt. Det är ganska stor skillnad mellan det synsättet och det svenska försvarets och vår försvarslednings synsätt. När svenska trupper ingår i Natosammanhang finns en bristande insyn. Det är väldigt svårt för oss att se strukturen. Här finns det en risk att svensk trupp sätts in på ett sådant sätt att det inte passar ett svenskt perspektiv och det sätt vi ser på fredsbevarande och fredsframtvingande insatser. Vi har en syn på fredsbevarande och fredsframtvingande insatser som är positiv. Vi tycker inte att det ska avvecklas. Men vi tycker inte att det ska ske i EU-ramen. Vi lägger lite fräckt fram ett eget förslag här. Det kunde vara positivt att se en egen stående trupp i för internationella insatser. Man kan gärna se en sådan trupp i ett nordiskt perspektiv. Vi kan tänka oss ett nordiskt samarbete där kommandostrukturen stannar i . Vi är inte negativa till fredsbevarande och fredsframtvingande insatser, fast inte i EU-ramen. En annan faktor som ingår i detta när man betraktar stridsgrupperna är att utlandstjänstgöring ska vara obligatorisk för all militär personal. Det motsätter vi oss. Vi tycker att utlandstjänstgöring för all militär personal ska vara frivillig. Det ingår även i denna bedömning. Om vi ser på den förra stridsgrupp som var med i, NBG 2008, var det en del saker som inte fungerade bra. Det har påpekat. Exempelvis fick den fel beväpning och fel utbildning. Det var svårt att se vad förbandet kostade. Det var en dålig ekonomisk styrning. Det fanns inte konkreta mål, och det var svårt att se måluppfyllelsen. NBG 2011 är producerad och står redan i beredskap. Det återstår väl bara en revision även där. Men det är väldigt viktigt att vi ser över att det som hände med NBG 2008 inte händer med denna stridsgrupp. Man kan också se stridsgruppen som ett slags gökunge i svenskt försvar. Vilket ändamål har det svenska försvaret primärt? Vi sverigedemokrater tycker att det ska skydda det svenska territoriet. Det är det primära. Det är viktigt att man kan öka försvarsanslagen så att de även kan rymma de fredsbevarande insatserna. är det så att NBG i viss mån är en gökunge som äter ut de resurser som borde användas till att hålla ett svenskt försvar. Vi tycker nämligen att ska ha ett invasionsförsvar. Det är ett gammalmodigt påstående, men vi tycker att det är väldigt viktigt. Vi tror att det har med svenskt självbestämmande att göra. Den här omformningen av till en överstat och att EU skulle vara en ny statsbildning är mycket negativ och mot vår ideologi. Försvarspolitiken följer samma strömning. Vi vill ha ett invasionsförsvar som är organiserat i militärdistrikt, ett stärkt frivilligförsvar och ett där försvarstanken är stark. Vi tror därför att det är väldigt viktigt att man satsar just på en regional förankring av det svenska försvaret. Avslutningsvis, fru talman, vill jag kommentera att vi tycker att det är viktigt att öka försvarsanslagen. De är för låga, och vi har i vår första budget föreslagit 1 miljard mer än regeringen. Det är dock för lite. vill vi se att man kan lösgöra mer resurser för att se till att har ett trovärdigt försvar. Det är också viktigt att de anslag som finns används på rätt sätt. Ekonomistyrningen, har vi förstått, är kanske lika viktig som anslagens nivå. 145 (V): Det betänkande vi har framför oss om Nordic Battlegroup, eller nordiska stridsgruppen 2011, innehåller flera saker som vi i är väldigt kritiska till. Vi har tre reservationer som innehåller flera förslag till vad vi tycker vore ett lämpligt hanterande av frågan. Jag står naturligtvis bakom alla våra reservationer, men för att vinna tid yrkar jag bara bifall till reservation 1. har i grunden en kritisk inställning till konceptet med Nordic Battlegroup. Det är i våra ögon en del av den utökade militariseringen av EU, vilket kan bli en del av utvecklingen av ett . Officiellt är fortfarande alliansfritt, men med vårt deltagande i Nordic Battlegroup har vi i princip gett upp det i och med att vi släppt det gamla kravet på att svenska militära insatser alltid ska ha ett direktmandat från FN. Vi tycker att ska avstå åtagande i Nordic Battlegroup-konceptet. har tidigare påpekat att Nordic Battlegroup har blivit och är en väldigt kostsam historia. I den rapport som presenterade kunde vi konstatera att NBG 2008 blev fyra gånger så dyrt som det var tänkt i den information som delgavs . 1 miljard blev 4 miljarder. De påvisade också att det inte gick att hitta var besluten tagits för denna fördyring varken av regeringen eller av Försvarsmakten och än mindre av som ju faktiskt har beslutanderätten när det gäller beslut av den här arten. Med tanke på erfarenheterna från Nordic Battlegroup 2008 menar vi att det finns stor risk att även Nordic Battlegroup 2011 blir en dyr affär. I regeringens redovisning räknar man med att en insats kan kosta mellan 1 och 1 ½ miljard. Dessa pengar finns inte redovisade i budgeten. Regeringen tänker hantera det med ett antal finansiella knep, dock utan att kunna redovisa hur det ska gå till i detalj. Vi menar att det behövs en betydligt mer noggrann redovisning för att man ska kunna se vilka konsekvenser som kan uppstå om man ska sättas in någonstans. Med omfördelning inom budgeten, vilket regeringen anför som en del av lösningen, drabbas ju ofrånkomligen andra delar av försvaret. Dessa konsekvenser måste vara tydliga för att det ska gå att ta ställning till den belastning vårt deltagande i Nordic Battlegroup medför. Ett deltagande i Nordic Battlegroup, en av EU:s stridsgrupper, är ett långtgående politiskt åtagande mot EU och andra deltagande länder, inte minst om man, som nu ska vara, är ramnation. Förutom den ekonomiska biten finns även den organisatoriska, och det är krävande för både insats- och grundorganisationen att delta i en stridsgrupp av den här modellen.