prot · GX09121 · 2010-05-19 00:00:00 — 1 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2009/10:375 Till Interpellation 2009/10:375 Barnfattigdom av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är redan inbokade engagemang. () Enligt uppdrag och rättschef 2009/10:376 Till Interpellation 2009/10:376 Barnomsorg på obekväm arbetstid av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang och resor. Interpellation 2009/10:377 Till Interpellation 2009/10:377 Lagföring vid nedskräpning av i (s) Interpellationen kommer att besvaras . Miljöministern har inte möjlighet att besvara interpellationen inom anvisad tid på grund av redan inbokade engagemang. () Enligt uppdrag och rättschef 2 § Hänvisning av ärende till utskott Föredrogs och hänvisades Skrivelse 2009/10:213 till miljö- och jordbruksutskottet 3 § Anmälan om inkomna faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen Förste vice talmannen anmälde att följande faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2009/10:FPM78 Förordning om europeiska miljöräkenskaper KOM(2010)132 till finansutskottet /10:FPM79 Meddelande om humanitärt livsmedelsbistånd KOM(2010)126 till utrikesutskottet 4 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkande 2009/10:AU13 betänkande 2009/10:SfU15 betänkande 2009/10:AU12 betänkande 2009/10:SfU16 betänkanden /10:NU16, NU18, NU19 och NU21 5 § Försvarsmaktens personalförsörjning m.m. Föredrogs försvarsutskottets betänkande 2009/10:FöU8 Försvarsmaktens personalförsörjning m.m. (prop. 2009/10:160 och redog. 2009/10:RRS7). 1 (): Först yrkar jag bifall till reservationerna 1 och 2. Ordning och reda borde vara en självklarhet för en regering. Ordning och reda borde vara en självklarhet också i det politiska beslutsfattandet. Ordning och reda är för oss socialdemokrater en självklarhet när vi stiftar nya lagar. Vi har sett hur den här regeringen , på område efter område sjukförsäkring, a-kassa eller vad det vara månde helt enkelt har hafsat ihop en lagstiftning som man sedan har fått dra tillbaka och ändra. är vi framme vid Försvarsmaktens personalförsörjning. Det är inget undantag. Det är inte bara vi som anser att det är ett hafsverk. Lagrådet har ganska kraftfullt pekat på att en hel del saknas och måste genomföras för att lagstiftningen ska fungera i verkligheten. Det finns inga förordningar. Det saknas avtal. genomför Försvarsmakten den största förändringen under det senaste seklet och vi går från ett värnpliktssystem ett totalförsvarssystem mot ett yrkesförsvar. Om man gör de här stora förändringarna, som vi inte tycker att man borde göra, kommer man att tappa något som är oerhört viktigt för Försvarsmakten, nämligen den folkliga förankringen. Hela landet måste äga Försvarsmakten. Så kommer det inte att bli . Andra länder måste tycka att det är trovärdigt hur vi lever upp till vår militära alliansfrihet inom ramen för den säkerhetspolitiska solidaritet som vi numera ingår i. Vår försvarsmakt är både nationell och internationell. har sträckt ut handen till den borgerliga regeringen ett antal gånger för att få ett brett samtal om försvarsfrågorna. Regeringen har valt att nonchalera detta. I stället valde man att jobba vidare med mantrat att själv är bäste dräng. ser vi att det inte fungerar. Den lagtext som vi ska fatta beslut om är ett slarvigt hastverk. Som jag sade har Lagrådet riktat stark kritik, de fackliga organisationerna likaså. Sammanfattningsvis kan man säga att regeringen inte bara ställer Försvarsmakten utan även och invånare inför en rad oklarheter. De lagar, förordningar och avtal som ska ge ett robust och uthålligt system föreligger inte. Jag kan nämna a-kassan som exempel. En person som går in i det frivilliga systemet, har ett jobb vid sidan om och har en fackföreningsavgift och en a-kasseavgift som ska betalas ska, av den grundläggande soldatutbildningens ersättning på per dag, betala dessa avgifter fullt ut eftersom det inte är överhoppningsbart i ett frivilligt system. När det gäller lagen om anställningstrygghet pågår det en utredning som ska vara klar och eventuellt träda i kraft . Man vill förlänga lagen när det gäller visstidsanställning. Tror inte regeringen att andra kommer in med förslag till förändringar, till exempel polisen och räddningstjänsten? Därmed har man urholkat lagen om anställningstrygghet. Personalkostnaderna i det nya systemet kommer sannolikt att öka ganska kraftigt. De som blir kontraktsanställda eller visstidsanställda kommer naturligtvis att kräva ganska hög lön. Vi kunde se i att försvarsministern slår sig för bröstet över att har sökt från värnpliktskullen till frivilligheten. Just , ja. har vi massarbetslöshet. De som gör värnplikten och ser att det finns en arbetsmarknad som inte fungerar kommer naturligtvis att söka vidare. Men när vi får en högkonjunktur och det är lätt att få jobb kommer kravet på en lön på 25 00030 000 . Då kommer kostnaderna i systemet att skena. Vi kommer att få ett konjunkturanpassat frivilligt system. pekade på att det finns en risk för det. Kostnaderna skjuter man till nästa regering och framtida riksdagar och regeringar att avgöra. Problemet är att det inte finns något färdigt förslag jag har pekat på några saker. Det är därför vi är så kritiska mot att man förändrar detta . Vi, från de rödgröna partierna, menar att man bör se över pliktlagen. Om vi vinner valet vilket jag hoppas att vi gör kommer vi att utvärdera det här frivilligsystemet för att skapa förutsättningar för ett robust förslag. Risken är, som sagt, att vi fattar beslut om att värnplikten ska försvinna och att vi får ett frivilligt system där jag tror att den folkliga förankringen blir ett bekymmer. Man ska plocka in 4 000 personer i det frivilliga systemet. 6 0007 000 ska ingå i ett kontraktssystem och ungefär 9 000 ska vara fast anställda. Man menar att man ska plocka ut 6 000. De 4 000 som inte kommer in i det frivilliga systemet ska gå till hemvärnet. De kommer inte att gå till hemvärnet. Det är jag helt övertygad om. Man säger att man, efter att ha gjort sina roteringar internationellt, ska gå in i hemvärnet om man vill. Jag tror inte att man kommer att göra det heller. Det här förslaget, försvarsminister , är dåligt genomarbetat. Det finns stora risker för att vissa delar av det som är det viktigaste vi har, den folkliga förankringen, kommer att försvinna . Med det yrkar jag bifall till reservationerna 1 och 2. (Applåder) I detta anförande instämde (). 2 (): och vi inom det rödgröna samarbetet har slagit fast att utgångspunkten för den framtida försvarspolitiken är att ska förbli militärt alliansfritt. Den rödgröna försvarspolitiken säger bestämt nej till att ska ansöka om medlemskap i . Försvars- och säkerhetspolitiken ska vara långsiktig, uthållig och tydlig. Det gäller särskilt i ett läge där Försvarsmakten står inför så stora förändringar som föreslås i propositionen Modern personalförsörjning för ett användbart försvar vissa frågor om Försvarsmaktens personal. En annan viktig utgångspunkt är att internationell säkerhet ska vila på samarbete och ett starkt globalt regelverk under FN:s ledning. Global säkerhet förutsätter ett starkt globalt regelverk. Många av de nya hoten mot vår säkerhet ska i första hand lösas inom FN:s ram. Det är viktigt för att FN fungerar väl. Medlemsländerna måste ge FN de förutsättningar som krävs för att klara de nya uppgifterna. Vi vill att ska höja och skärpa sin profil i FN. Jag menar att den otydlighet och den brist på handlingskraft som Alliansen under sina år vid makten visat inom försvars- och säkerhetspolitikens område har skapat problem med trovärdigheten för vår vilja att stå fast vid att ska vara militärt alliansfritt. Det finns minst lika många ställningstaganden från Alliansen som det finns partier inom Alliansen. Tydligast är som klart deklarerat att man vill ansluta till Nato. vill göra det . Klargörandena och tydligheten från och kan jämföras med den dimma som fanns i Lützen och som avgjorde öde 1632. Kan ni från en samlad allians så här vid den sista stora försvarsdebatten i före valet ge besked i fråga om alliansfrihet? Även då det gäller frågan om Försvarsmaktens framtida personalförsörjning är oklarheten minst lika stor. Det som föreslås av regeringen är inte ett genomarbetat och heltäckande förslag till ett framtida personalförsörjningssystem, utan det sträcker sig bara till avveckling av värnpliktsutbildningen i fred . Hur det framtida systemet för personalförsörjningen inom Försvarsmakten ska fungera är dock fortfarande ytterst oklart. Det är oklart inte bara för mig, för eller för den rödgröna oppositionen utan även för Försvarsmakten, för allmänheten ute i landet och för Lagrådet. Underlaget vad gäller lagar, redovisning av vilka förordningar som måste beslutas och vilka kollektivavtal som måste gälla är mycket bristfälligt. Svaren på dessa frågor har regeringen hänskjutit till en utredning att klarlägga. Detta arbete ska vara avslutat först om . Tidigast om kan hela personalutbildningssystemet och personalförsörjningssystemet finnas på plats. Kan försvarsminister redogöra för varför det är så bråttom att avveckla värnpliktssystemet i fredstid? Vad är det som är så akut? Vad är det man vill uppnå redan nu med att avveckla den delen? Varför kan man inte bara förkorta dagens utbildningstid för värnpliktiga, införa könsneutral värnplikt nu och sedan samlat genomföra en modern ändamålsenlig personalförsörjning under väl genomarbetade former? Vi kan ändå konstatera att med den grund i värnplikt som våra soldater i internationella insatser har fullgör de sina uppgifter med ett mycket högt betyg. Vår har befäst detta i en debattartikel i . Han skriver: Åtta av tio som gör värnplikt anger att de vill fortsätta när det blir frivilligt . Detta är de första siffrorna på den historiska omställning av Försvarsmakten som sker . Den sista kullen som tjänstgör över värnpliktiga har alla fått frågan om de vill fortsätta när det blir frivilligt. 550 har svarat ja, vill fullfölja sin utbildning. Min tolkning av detta är att med nuvarande system har lyckats riktigt bra. Man har antagit rätt personer. Frågan kvarstår därför varför ni måste göra denna historiska förändring så förhastat och ogenomtänkt . ÖB konstaterar i samma artikel i : Alla pusselbitar till det nya försvaret är inte klara . Vi kommer att skruva, jämka och ändra . Vi kommer att göra misstag ibland, men av det lär vi oss att skapa något bättre. Mitt förslag är att man ska fortsätta skruva, jämka och förankra tills fler bitar faller på plats och det nya personalförsörjningssystemet är genomarbetat, förankrat och legitimerat hos viktiga instanser. Först då är det att komma till med ett nytt förslag till ett nytt personalförsörjningssystem. Försvarsmaktens framtida personalförsörjningssystem måste klara av att förse försvaret med tillräckligt mycket personal av tillräckligt hög kvalitet, oavsett säkerhetspolitisk och ekonomisk konjunktur. Systemet måste vara robust och långsiktigt uthålligt. Vår försvarsmakt måste vara både nationellt och internationellt trovärdig. Vi vill ha ett folkligt förankrat försvar som respekteras av medborgarna. försvar måste ha en trovärdig nationell utformning som anpassas till de säkerhetspolitiska förhållandena. Ett robust, uthålligt och trovärdigt personalförsörjningssystem är en helt grundläggande förutsättning för detta. Det är inte bara vi som starkt kritiserar regeringens handlande och förslag. Försvarsmakten har i ett underlag till regeringens försvarspolitiska proposition uttalat värdet av att Försvarsmakten ges rätt att anställa soldater och sjömän . Försvarsmakten antyder i sitt budgetunderlag till regeringen att kollektivavtalade tidsbegränsade anställningar kan ha säkerhetspolitisk påverkan och menar därför att frågan bör hänskjutas till lagstiftaren och inte lösas genom kollektivavtal. och Försvar motsätter sig detta starkt. anser att det är helt fel att lagstifta om en tidsbegränsad anställningsform särskilt för försvarsanställda. Försvaret ska inte utgöra ett arbetsrättsligt undantag på svensk arbetsmarknad utan behandlas som alla andra avtalsområden, med möjlighet för arbetsmarknadens parter att avtala om avsteg från lagen. Vi kan inte se något skäl till att försvaret ska ha ett särskilt behov av undantag. Om vi skapar nya speciallösningar genom lagstiftning riskerar vi att den svenska modellen försvagas. Vi riskerar också diskussioner om avsteg från den arbetsrättsliga lagstiftningen inom andra branscher av insatskaraktär. Låt inte pendeln slå över så att hela vår framtida personalförsörjning och utbildning anpassas till utlandstjänstgöring. utgörs cirka en tredjedel av försvarsbudgeten av personalkostnader drygt 40 miljarder. Ett yrkesbaserat försvar riskerar att medföra betydligt ökade kostnader. Försvarsmaktens personalkostnader riskerar att bli systematiskt underkompenserade i den framtida budgetbehandlingen. Regeringen har inte visat hur denna kostnadsökning ska finansieras och vad som ska bli föremål för nedprioritering. Regeringen ställer inte bara Försvarsmakten utan även och invånare inför fler oklarheter: De lagar, förordningar eller avtal som ger ett robust och uthålligt system finns inte. Personalkostnaderna i ett nytt system kommer med största sannolikhet att öka. Hur kostnaderna ska finansieras skjuter regeringen på framtidens riksdagar och regeringar att avgöra. Regeringen har misskött lagstiftningsarbetet inom försvarsutskottets liksom inom flera andra utskotts beredningsområden. Vi har därför med stöd av 4 kap. 11 § riksdagsordningen begärt att utskottet ska inhämta ett yttrande från Lagrådet över propositionen. Den borgerliga majoriteten i utskottet har med en rösts övervikt vägrat att bifalla denna begäran. Enligt vår mening står det därmed klart att ännu inte medgivit någon förändring av personalförsörjningssystemet. Regeringens agerande har föregripit beslut, inkräktat på beslutsområden. Jag välkomnar den anmälan som är inlämnad till KU och där det begärs att man granskar om regeringens personalförsörjningssystem inom Försvarsmakten ligger inom ramen för vad regeringen kan besluta om utan att inhämta medgivande. När det gäller propositionens skrivningar om Försvarsmaktens personalpolitik välkomnas ett bättre omhändertagande av våra återvändande soldater. Svenskar som förtjänstfullt deltar i utländska missioner ska på rätt sätt visas uppskattning för sitt arbete. Regeringens iver att förstöra våra gemensamma trygghetssystem bidrar knappast till att förbättra situationen för soldater som har varit i internationell tjänst. Det handlar om ersättningar vid sjukdom och om en fungerande vård, anställningsvillkor och situationen för soldaternas familjer. Det är viktigt att Försvarsmakten som myndighet tar hand om dem som gjort internationell tjänst. Det är viktigare än att inrätta ett nytt medaljsystem. Låt inte pendeln slå över så att vi förlorar förmågan och kompetensen när det gäller våra nationella behov! Även den framtida utbildningen måste omfatta nationella behov och svenska förutsättningar som grund. Våra soldater och officerare måste ha en gedigen grund för att klara kraven på nationell försvarsförmåga. Jag menar att det svenska försvaret fortsättningsvis måste ha subarktisk förmåga, det vill säga att svenska soldater ska kunna verka i ett extremt vinterklimat. har unika förutsättningar för övning i miljöer med en bristande infrastruktur, ett påfrestande klimat och ödemark. Det borde ligga helt i linje med de förutsättningar som svenska soldater på internationella uppdrag möter. Det är viktigt att detta med subarktisk förmåga permanentas och att direktiven och förutsättningarna för att fortsätta denna utveckling är tydliga. Vi vet att minnet är kort. Men kommer ni ihåg hur det var ? Hela tågtrafik stod stilla på grund av snö och is. Värnpliktiga kallades in för att tina räls och växlar. anser att frågor som rör jämställdhet, mångfald och diskriminering inom försvaret är mycket viktiga. Det handlar då om såväl värnpliktiga som anställda. anser att det är mycket viktigt att regeringen och dess myndigheter fortsätter att driva arbetet framåt när det gäller jämställdhet och mångfald. Det är mycket bra. Men jag vill utveckla det resonemang som utskottet för. Jag anser att en ökad andel kvinnor till exempel i fredsfrämjande insatser är ett mål i sig. För att ska kunna uppfylla sina åtaganden enligt FN:s resolution om att öka andelen kvinnor i fredsfrämjande insatser måste andelen kvinnor öka rejält. Det måste anges i tydliga mätbara mål. ska enligt handlingsplanen för genomförandet av FN:s resolution verka för att integrera 1325-perspektivet i utvecklingen. Vi kan nu krasst konstatera att regeringen kapitalt har misslyckats med att uppnå en rimlig fördelning mellan män och kvinnor. Läget har obetydligt förändrats under den senaste mandatperioden. Kvinnor måste antas , särskilt med tanke på att vi för framtiden vill få in fler kvinnliga officerare och chefer inom försvaret. Den dagliga arbetsmiljön och karriärmöjligheterna måste också stimulera kvinnor till att stanna kvar inom Försvarsmakten. Kvinnorna måste veta ochreellt se att de har samma möjligheter som männen att påverka och utveckla det svenska försvaret. Eftersom vi ställer upp på ett värde som icke-diskriminering är det angeläget att det svenska försvaret kan bidra till att hbt-frågor uppmärksammas i alla relevanta sammanhang på det internationella planet. Vår har i en artikel tagit upp diskussionen om vilka som ska rekryteras till försvaret. Han skriver så här: Några av de nyckelord som attraherar dem vi nu söker är: Spänning, äventyr, utvecklande, annorlunda unikt, gemenskap och meriterande. Som jag ser det kan vi i Försvarsmakten fylla dessa ord mer än väl med meningsfullt innehåll. Var finns ord som värdegrund, insats för fred och mänskliga rättigheter, skydda civila, skydda från sexuella övergrepp som vapen i konflikter en värdegrund som dagens och gårdagens värnpliktiga hade med sig i bagaget när de sökte till frivilliga insatser i främmande länder? De värdena måste finnas kvar när vi söker och rekryterar personal till försvaret. Försvarsmakten ska spegla samhället när det gäller attityder och sammansättning, och Försvarsmakten är inte vilken myndighet som helst. De har långtgående befogenheter. De ska säkra vårt land, vår demokrati och våra grundläggande värden. De ska skydda människors liv och hälsa. Det är av yttersta vikt att det är rätt personer som av svenska folket får detta viktiga förtroende. Det förslag om att i fred ta bort värnplikten som regeringen presenterar i sin proposition bygger på en rad osäkra antaganden och oklara förutsättningar, något som Försvarsmakten också har påpekat i sitt underlag. Fram till dess att ett beslut om pliktsystemets framtid fattats ska, menar vi, personalförsörjningen även fortsättningsvis bygga på plikten. Genom att insatsorganisationens bemanning efter hand bygger på frivillighet kan tillgängligheten och användbarheten öka utan att personalförsörjningen hotas. Att baserat på regeringens bristande och dåligt underbyggda underlag förhastat avskaffa plikten äventyrar Försvarsmaktens kvalitet och förankring. Vi menar att en fullständig bedömning i frågan kan ske tidigast nästa mandatperiod. De rödgröna partierna anser att om ska ändra i pliktlagen ska det ske med en bred majoritet för det i riksdag. En rödgrön regering kommer att genomföra en förutsättningslös översyn av hela frivilliga personalförsörjningssystemet. Jag yrkar bifall till reservationerna 1 och 2. 3 (): ska fatta ett beslut som innebär att vi ska överge en 109-årig tradition om värnplikt i fredstid. Det är välkänt att är förespråkare av en reformering av Försvarsmaktens personalförsörjning. Tillämpningen av totalförsvarsplikten har alltmer urholkats. har vi endast ca 7 000 män och kvinnor som rycker in till Försvarsmakten av en kull på 100 000. Med ett pliktsystem finns det rigorösa skyddsvallar för individen dels genom en stor acceptans från samhällets sida, dels genom att myndigheter ser till att man till exempel får ta ledigt från jobbet för att göra militärtjänst. När vi nu överger plikten och går in i ett system med frivillighet innebär det att Försvarsmakten i princip kommer att bli som vilken arbetsplats som helst. För den enskilde kommer beslutet om att gå in i Försvarsmakten eller inte att bli mer osäkert på grund av samhällets förändrade syn på Försvarsmakten genom frivilligheten. Varför ska den enskilda företagaren, eller för delen kommun och landsting, ställa upp när en person väljer att göra frivillig militärtjänst? Hur har regeringen tacklat denna övergång från plikt till frivillighet? Svaret är enkelt: Regeringen lägger ett inte ens halvfärdigt förslag på bord. Lagrådets kritik är omfattande. De har en uppsjö av frågor och påpekanden riktade mot regeringens sätt att agera i frågan. Systemet med frivillighet erbjuder en dagslön på ca per dag och, för den som är klar med grundutbildningen, en lön på i runda tal . Hur ska Försvarsmakten med dessa löner möta konkurrensen från den övriga arbetsmarknaden där arbetslösheten sjunker? Det allvarligaste är dock att regeringen inte har en genomtänkt strategi för och helhetsbild över hur man ska gå från plikt till frivillighet i alla delar. Vilka blir till exempel de ekonomiska konsekvenserna på lång sikt? Denna fråga går inte att besvara eftersom regeringen inte lägger fram ett helhetsförslag som vi kan ta ställning till. Övergången från plikt till frivillighet har tyvärr mycket att önska. Försvarsministern lägger fram ett förslag om att sjösätta en ny personalorganisation inom Försvarsmakten och säger till dem som ska arbeta i organisationen att den i bästa fall kommer att bli klar , och kanske tar det . , fram till allt är klart, kommer Försvarsmakten att tvingas hanka sig fram. Detta kommer att bli en mycket stor utmaning för Försvarsmakten, där ett misslyckande kan påverka reformen . Det är som att bygga en båt, skicka ut den på havet och säga till sjömännen: Vi hann inte bli klara med bygget, men vi ska försöka få ordning på båten medan vi är ute och seglar. Jag tror nog att en och annan tänker det värsta. Kommer vi att hinna bygga klart båten innan stormarna kommer, eller kommer stormen att ta med sig båten och besättningen till botten? Försvarsmakten kommer från att överleva endast om den kan rekrytera kompetent personal till sin organisation och få samhällets acceptans för verksamheten. Risken är påtaglig att de tänkta soldaterna känner som sjömännen ute på havet kommer man att få komma tillbaka till sitt arbete när man är klar med tjänstgöringen inom Försvarsmakten, eller blir man arbetslös? En sådan organisation är till viss del sönderskjuten redan innan den sätts i sjön. Det blir ingen bra start för en försvarsmakt som behöver allt stöd den kan få för att göra ett bra och viktigt arbete. Både Försvarsmakten och regeringen har sagt att Försvarsmakten behöver stöd från hela samhället om man ska lyckas med utmaningen att gå från plikt till frivillighet. Jag delar denna uppfattning. Men om hela samhället ska ställa upp, som försvarsministern önskar, får man se till att de förslag som läggs fram på bord innehåller inslag som samhället kan ställa upp på. Den största utmaningen för Försvarsmakten blir att attrahera de personer som kommer att vara tjänstgörande inom Försvarsmakten. De soldater som finns kommer i huvudsak att tillbringa sin tid på den civila arbetsmarknaden, och där kommer samspelet mellan Försvarsmaktens krav och de civila arbetsgivarna att vara centralt. Hur regeringen ska lösa denna centrala fråga lyser också med sin frånvaro i propositionen. En person som funderar på att skriva på ett kontrakt för en tjänstgöring måste därför dels vara beredd att ta en diskussion med sin arbetsgivare, dels uppfatta det Försvarsmakten kan erbjuda som tillräckligt lockande för att kompensera andra problem.