prot · GX09143 · 2010-06-23 00:00:00 — Inom EU är det många stater som har stora ekonomiska problem, vilket finansministern också berörde. Det beror bland annat på att skatteintäkterna har varit för låga och att välfärden inte varit finansierad, som till exempel i . Det leder till kraftiga underskott och stora sociala nedskärningar som drabbar vanligt folk med arbetslöshet och stora sociala problem. ångar dock på med krav om att ska ha lägre skatter. Man skriver till exempel i sitt handlingsprogram inför valet: Det är inte rimligt eller hållbart att det svenska skattetrycket ligger på en betydligt högre nivå än andra jämförbara länder i . Att problemet är det omvända låtsas inte om eftersom man alltid har krävt sänkta skatter oavsett om det har varit lågkonjunktur eller högkonjunktur, budgetöverskott eller budgetunderskott i statens finanser. Det är den moderata ideologin. Man vill ha mindre välfärd. Sedan försöker man lägga ut dimridåer om vad det får för konsekvenser för vanligt folk. Den moderatstyrda regeringen har under genomfört en skattepolitik som har handlat om att sänka skatterna för dem som tjänar mest. Den tiondel som har störst inkomst har fått nästan lika mycket av regeringens skattesänkningar som av svenska folket har fått tillsammans. Som om detta inte skulle räcka föreslår de borgerliga partierna tillsammans ytterligare skattesänkningar på om de vinner valet . har den förda skattepolitiken inneburit kraftiga nedskärningar på en lång rad olika områden, inte minst gäller det a-kassan. En halv miljon löntagare tycker inte att det är lönt att vara med eller anser sig inte ha råd att betala den höjda a-kasseavgiften på mer . Dessutom har ersättningsnivåerna i a-kassan reducerats kraftigt. Enligt en rapport från TCO har rasat från 5:e till 21:a plats bland när det gäller ersättningsnivåer vid arbetslöshet. Om utvecklingen fortsätter och den borgerliga regeringen sitter kvar kommer ersättningsnivåerna att ligga på för en medelinkomsttagare. När 30 000 industrijobb försvann i hade jag många vänner i som förlorade sina jobb. , och alla andra kände förtvivlan när de fick klart för sig att a-kassans ersättningsnivå bara var av den tidigare lönen. Det blev kaos. Det handlade om att spara på alla områden. Man fick sälja bilen, byta till mindre bostad, sätta sig i skuld, avstå från den planerade semestern med familjen alltså en massa saker som inte i första hand handlade om att skaffa ett nytt jobb. Först när kaoset hade lagt sig och man började komma någorlunda i ordning kunde man kämpa vidare för att få ett nytt jobb. Sådan är verkligheten för de 30 000 i och för de andra tiotusentals som blev arbetslösa under krisen. Det är därför vi Socialdemokrater så tydligt markerar att man måste ha en a-kassa som fungerar som en omställningsförsäkring när arbetslösheten slår till och den kan drabba vem som helst. Att se hur statsministern och finansministern driver igenom ytterligare skattesänkningar till välbeställda blir ett hån mot alla de människor som verkligen behöver ett ökat ekonomiskt stöd. Det är konkret så de ekonomiska klyftorna ökar i med en borgerlig politik. Sjukförsäkringen är ett annat område som också drabbas av stora nedskärningar. Sjuka människor har inte längre ersättningsskydd för långvarig sjukdom utan tvingas ur försäkringen trots att de inte kan arbeta. Det är stupstocken som gäller för vanliga människor som inte kan arbeta. Pengar till rehabilitering har också skurits ned. Regeringen har dessutom låtit arbetslösheten, som har debatterats , skjuta i höjden med . Centralt är att var tredje person, eller 161 000, har varit arbetslösa , alltså . Långtidsarbetslösheten biter sig fast. Vi vet av erfarenhet vad det innebär, nämligen att de människorna har mycket svårare att komma tillbaka till arbetsmarknaden när möjligheten finns, eftersom de inte har tillräcklig utbildning. Då blir det en långvarig arbetslöshet. ökas det på ytterligare med unga människor. , eller 190 000, av ungdomarna är arbetslösa. Det är bland de högsta siffrorna i . kommer tydliga resultat av den förda politiken. Socialbidragen har ökat . Av drygt 422 000 bidragstagare var i åldern . Regeringens egna bedömningar i vårpropositionen är att socialbidragen kommer att öka med . Kommunerna är, enligt socialtjänstlagen, tvungna att betala socialbidrag. De tvingas skära ned på skola och omsorg för att kunna betala socialbidrag till arbetslösa och sjuka. Återigen är det välfärden som drabbas när regeringen skjuter ifrån sig ansvaret. Det är några exempel på vad som händer när skatterna sänks och det ska betalas genom nedskärningar i våra välfärdssystem. Det drabbar enskilda människor. Inför valet mörkar den moderatstyrda regeringen vad de ska skära ned på nästa gång för att finansiera sina skattelöften eller fortsätta att låna till skattesänkningar. Av erfarenhet vet vi att det är vanliga människor som får betala medan de välbeställda får nya förmåner. Vi socialdemokrater väljer en annan väg. Vi vill skapa ett möjligheternas land där var och en oavsett bakgrund kan växa och ta sin del av ansvaret. Det gör starkt. Men det kräver målmedvetna satsningar, fler utbildningsplatser, ökat bostadsbyggande, stöd till företag som anställer unga arbetslösa samt fler och snabbare järnvägar. Fler jobb betyder bättre ekonomi. Då kan vi anställa fler och höja kvaliteten i skolan och sjukvården och minska de ökade klyftorna. För att en sådan politik ska vara framgångsrik krävs en skattepolitik som säger nej till skattesänkningar och att skära ned på välfärden. Det är därför vi har lagt fram förslag om hur välfärden ska finansieras genom solidariska skatter där alla får vara med och betala efter bärkraft. Därför föreslår vi bland annat att den särskilda pensionärsskatten ska bort. Pension är inget bidrag, utan en uppskjuten lön. Ett första rejält steg tas i vårt förslag där alla pensionärer med inkomster på får sänkt skatt. Det finansieras med vårt förslag med 7 ½ miljard kronor. Vi föreslår att alla medlemmar i a-kassan ska ha samma avgift, . Då blir a-kassan en solidarisk försäkring där jurister och läkare med låg arbetslöshet får samma avgift som lågavlönade i branscher med hög arbetslöshet. Vi föreslår att ROT-avdraget ska omfatta hyreshus och bostadsrätter i sin helhet. Jobbskatteavdraget behövs inte för miljoninkomster. Vi talar klarspråk när det gäller en höjning av koldioxidskatten och ger beskedet för hela mandatperioden att det handlar om . utvidgar vi avdraget för att ta bilen till jobbet. Dyra fastigheter med ett värde får en skatt på , som vi sänker för flerfamiljshus. I övrigt ligger fastighetsskatten fast med tillägget att begränsningsregeln på ska omfatta alla. Kilometerskatt införs för att finansiera fortsatt utbyggnad av infrastrukturen. Kom ihåg att denna regering har infört trängselskatt i och . Tillsammans med avgifterna för och tas det ut en skatt på 3,2 miljarder. Ändå hetsar man upp sig över vår kilometerskatt som ger 4 miljarder. Det är inte något principiellt nytt, utan det handlar om att skapa förutsättningar för infrastruktursatsningar . Våra förslag innebär att inte bara svenska bilar och lastbilar ska omfattas utan också utländska, precis som i , och . Slutligen vill vi att ska kunna skärpa sina insatser mot skattefusk genom att man får ytterligare 100 tjänster som kan arbeta med både internationellt skattefusk och skattefusk i . Trots att skatterna har sänkts har inte skattefusket i minskat. Politiken har inte gett resultat där heller, som de borgerliga har trott. Vi socialdemokrater vill, tillsammans med och , ge svenska folket en politik som investerar i en utveckling som gör både samhället och människorna friare. Mot det står en borgerlig politik som skapar ökade klyftor och ofrihet. (Applåder) I detta anförande instämde , , , , , , , , och (alla s). 51 (): som denna är det väl dags att summera den här mandatperiodens skattepolitik. Jag kan konstatera att Alliansen har använt skattesänkningar som en medicin i både låg- och högkonjunktur. De kan nu summeras till för den här mandatperioden. Vi menar att vi har sett ett systemskifte inom skattepolitiken. Under de här fyra åren har vi kommit med en hel del kritik. Jag ska nämna några av de viktigaste punkterna som vi har tagit upp. Vi tycker att skattepolitiken som ni har utformat den är fördelningspolitiskt felaktig. Många har från den här talarstolen påpekat att den rikaste tiondelen har fått nästan lika mycket som av befolkningen. Vi har varit upprörda över att er skattepolitik bidrar till orättvisan mellan olika grupper. Man beskattas olika om man har ett jobb, om man är arbetslös, om man är föräldraledig eller om man har a-kassa. Det tycker vi är djupt orättvist. Vi har också sett att er skattepolitik ökar de ekonomiska skillnaderna mellan kvinnor och män. Något som vi har upptäckt är att det fördelas ojämlikt mellan generationer. Det är faktiskt de äldre som förlorar mest på er skattepolitik och den omläggning ni har gjort. Det tycker jag är anmärkningsvärt. Vi menar att skattesänkningarna har bidragit till att begränsa möjligheten att investera i välfärd, jobb och nödvändig infrastruktur. Er politik tar oss också flera steg bort från en likformig beskattning. Vi har ett annat betänkande som vi debatterar . Det är också intressant. Vi har också varit kritiska till att ni inte lägger tillräckligt med resurser till och inte jobbar tillräckligt hårt för att bekämpa skattefusk. Det tycker vi är allvarligt eftersom det måste finnas ett förtroende för , och måste bedriva ett viktigt preventivt arbete och kunna sända ut den typen av signaler till de skattskyldiga. Jobbskatteavdraget har väl ändå varit flaggskeppet i er skattepolitik. Där har vi haft en debatt efter den granskning som gjorde. Jag tyckte att gjorde ett viktigt påpekande i sin rapport med anledning av att ni säger att ni kommer att tillskapa ca 80 000 nya jobb. Den typen av antaganden bygger på att alla har fullständig information om skattesystemet och skattereglerna. Av rapporten framgår att har frågat svenska folket om man känner till konstruktionerna i jobbskatteavdraget. Det visade sig att kunskapen var allra sämst bland ungdomarna . Kunskapen var något bättre hos dem som är lite äldre. Men på något sätt skjuter detta era antaganden i sank om hur många jobb som jobbskatteavdraget ska tillskapa, anser jag och förmodligen många med mig. Vi, alltså oppositionen socialdemokrater, vänsterpartister och miljöpartister har en gemensam reservation i finansutskottets betänkande där vi redogör för vår skattepolitik. Vi vill ha en skattepolitik som skapar välfärd och som kan finansiera en bra välfärd. Skattepolitiken ska vara rättvis, det vill säga att man tar ut skatt efter bärkraft och att man ska utjämna ekonomiska skillnader mellan kvinnor och män. Vi måste ha en politik som bidrar till den viktiga miljöomställningen. Och inte minst, som jag sade förut, måste det finnas starka signaler om att vi vill bekämpa skattefusk. Detta är viktiga hörnstenar i vår politik. Vad gör vi då? Jo, vi gör en avtrappning av jobbskatteavdraget för dem som tjänar . Vi gör en konstruktion som innebär att vi sänker a-kassekostnaderna. Vi sänker skatten för breda pensionärsgrupper. Det vet jag att ni från Alliansen också lägger fram förslag om. Men vi har ytterligare skattesänkningar som ni inte har. Vi vidtar också andra åtgärder för att komma till rätta med den olikformighet som ni har tillskapat. Det handlar om att vi vill sänka skatten för människor som har a-kassa, är föräldralediga eller har sjukersättning. Den exakta metoden för det har vi ännu inte utformat, men det är en mycket viktig signal från oss i oppositionen att vi inte vill ha den typen av system som ni har byggt upp under dessa år utan vi vill ha ett mer likformigt system för människor som har olika typer av inkomster. I syfte att underlätta entreprenörskap föreslår vi sänkta arbetsgivaravgifter som är konstruerade så att de riktar sig i första hand till mindre företag. Det är dessa företag som får mest nytta av detta. Det handlar också om både arbetsgivaravgifter och egenavgifter. Vi ska se över de små företagens sjuklönekostnader. Det är jättebra tycker jag. Det kanske är någon som har hört mig prata om det förut. Det är en viktig fråga som gynnar både de små företagen och dem som har svårt att komma in på arbetsmarknaden och som kanske har haft återkommande sjukdomsperioder. Vi ger mer resurser till Forska och väx. Vi vill se över möjligheterna att införa ett riskkapitalavdrag. När det gäller fastighetsskatten vill vi ta ut en högre skatt för fastigheter som har ett taxeringsvärde över 4 ½ miljon kronor. , vilket är ganska viktigt, vill vi ha en utvidgad begränsningsregel. Den ska omfatta alla och inte enbart dem som har pensionsinkomster, som Alliansen säger. Vi höjer också drivmedelsskatterna. Vi höjer koldioxidskatten som naturligtvis får genomslag på drivmedelsskatten. Den frågan har redan debatterats ganska livligt här , och den kommer kanske fortsatt att debatteras. Vi lägger fram ett åtgärdsprogram för att komma till rätta med skattefusk. När det gäller det andra betänkandet som vi debatterar här , Redovisning av skatteutgifter , kan jag bara konstatera att dagens skattesystem består av krångliga regler, många undantag och många särlösningar. Jag tror att det också innebär att det är svårt att få förtroende hos medborgarna för ett sådant system. Vi är av den uppfattningen att en översyn av skatterna verkligen är nödvändig. Det är intressant att även här läsa vad skriver. Man skriver att sedan den stora skattereformen genomfördes har över 500 förändringar gjorts av skattesystemet. Då har man ändå inte räknat in allt det som har gjorts i fråga om jobbskatteavdraget och som rör inkomstskatterna. Det är intressant. Det talar sitt tydliga språk att det är nödvändigt med en översyn för att få en enhetlig beskattning, ett skattesystem som är transparent och som människor helt enkelt känner sig hemma i och som känns rättvist. Detta är min sista debatt. Då vill jag naturligtvis rikta ett stort tack till alla ledamöter i utskottet, till utskottets personal, till alla tjänstemän här i kammaren och till alla andra. Det har varit många bra år tillsammans med er i utskottet och er andra. Jag tycker att vi har haft många roliga debatter. har vi haft tråkiga debatter också, jättetråkiga. Vi kanske också har haft lite sömniga debatter. Men ibland har det också hettat till. Det är väl så det ska vara. Jag önskar alla en trevlig sommar! Jag yrkar bifall till vår reservation. 52 (): har den borgerliga regeringen sänkt skatterna med i runda slängar . Jag betvivlar inte att det har gett ett välkommet bidrag i mången plånbok, även om de största sedlarna hamnat i de redan tjockaste plånböckerna. Men det går inte att dra undan 100 miljarder från den offentliga sektorn utan att det sätter sina spår. Det innebär utmaningar för den regering som tillträder . Vi rödgröna ser stora behov av satsningar inom välfärden, på trygghetssystemen och på en grön omställning som rustar för framtiden. Oavsett politisk färg borde vi också alla känna ett stort ansvar för att återskapa ordning och reda i ekonomin. Att den här regeringen har vänt budgetöverskott till budgetunderskott är kanske inte helt förvånande med tanke på den finanskris och den lågkonjunktur som världen har gått igenom. Men i takt med att konjunkturen vänder uppåt måste vi också på ett ansvarsfullt sätt avveckla stimulanserna och se till att komma tillbaka till överskott. Allt det här kostar förstås pengar. föreslår vi rödgröna höjningar av skatter och socialavgifter på sammanlagt netto. Det är långt ifrån den borgerliga skattesänkningschocken på . Men visst, jag ska inte låtsas att det kommer att gå obemärkt förbi. Vi har varit måna om att utforma de här skatteförändringarna så att de inte i någon högre grad drabbar låg- och medelinkomsttagare. Tjänar man handlar det om någon hundring mer eller mindre , lite beroende på hur mycket man betalar för a-kassan. Den nedskalning som vi gör av jobbskatteavdraget kompenserar vi nämligen med en skattereduktion för a-kasseavgiften eftersom vi tycker att det är viktigt att man har ett gott försäkringsskydd. Därutöver trappar vi ned jobbskatteavdraget från inkomster på , för har man en sådan lön är det svårt att hävda att man skulle förlora på att arbeta om det inte var för jobbskatteavdraget. Vi har redan tidigare presenterat en rödgrön förändring av fastighetsskatten. Den nuvarande modellen att skatt betalas utifrån taxeringsvärdet upp till ett tak på lite för en villa kompletteras med ytterligare steg för villor som är värda mer än av den överskjutande delen. I gengäld sänks fastighetsskatten för flerfamiljshus för att komma till rätta med den bristande neutralitet som vi ser i beskattningen av olika boendeformer. Dessutom vidgas den begränsningsregel som finns så att ingen ska behöva betala av sin inkomst i fastighetsskatt. Så om nu någon här i kammaren har förberett ett litet brandtal om fiskaränkor som vi kommer att tvinga från hus och hem finns det fortfarande tid att ändra det innan det är vederbörandes tur att gå upp i talarstolen. Den här omläggningen innebär också att vi minskar den så kallade uppskovsskatten och i gengäld höjer reavinstskatten i syfte att underlätta rörligheten på bostadsmarknaden. Men totalt sett är omläggningen skattemässigt neutral. Det handlar alltså inte om en total höjning av boendebeskattningen, utan det handlar om en omfördelning. Den tidigare förmögenhetsskatten var tämligen värdelös. För att undvika konstiga effekter, inte minst för arbetande kapital, infördes med tiden det ena undantaget efter det andra. Kryphålen blev allt fler. Till slut var det så att säga mer hål än ost kvar i förmögenhetsskatten. Den som verkligen hade stora förmögenheter hade goda möjligheter att planera bort skatten. Trots den stora trubbigheten innebar avskaffandet av förmögenhetsskatten stora skattesänkningar för relativt välbärgade grupper som redan fått stora skattelättnader av den här regeringen. För att minska de klyftor som skapas och för att finansiera vår gemensamma välfärd är vi därför beredda att pröva om det finns andra möjligheter att justera befintliga skatter eller att införa nya skatter på ett sådant sätt att det träffar gruppen förmögna. En sådan utredning måste ske i en bred samverkan med näringslivet och då med utgångspunkten att skatteförändringarna ska ha en bra fördelningspolitisk profil men inte ha de negativa samhällsekonomiska effekter som förmögenhetsskatten hade. Skatter handlar inte bara om att finansiera vår gemensamma välfärd, utan skatter kan också användas som styrmedel, inte minst i miljöpolitiken. Faktum är att klokt utformade miljöskatter som låter förorenaren betala för sin miljöpåverkan kan vara ett kostnadseffektivt sätt att minska vår miljöpåverkan mest miljönytta för pengarna helt enkelt. Mitt första anförande här i talarstol ägnade jag åt just det. Då hade vi haft en valrörelse där vissa av Alliansens företrädare hårt hade kampanjat för sänkta skatter på drivmedel. Sedan ändrade man sig. 2008 höjde man faktiskt koldioxidskatten med , med ungefär samma resonemang som jag hade fört här i mitt första riksdagsanförande. är jag inte så förmäten att jag tror att det var av mig hade tagit intryck. Snarare var det kanske så att både jag och hade tagit intryck av ungefär samma nationalekonomiska teorier. Tyvärr tycks regeringen ha ändrat sig igen. Visserligen står det även i den miljöpolitiska rapport som en arbetsgrupp inom Alliansen lade fram att koldioxidskatt och energiskatter fortsatt ska användas som effektivt styrmedel i klimatpolitiken. Ja det står faktiskt effektivt styrmedel trots att det borde vara plural, men det är inte det som är problemet. Problemet är att vi rödgröna när vi gör just det, alltså använder koldioxidskatten och andra miljöskatter som effektiva styrmedel, ändå får skäll av de borgerliga. Trots att vi följer riktlinjerna i den proposition som de borgerliga lade fram för . Där menade man att miljöskatter var centrala för att nå klimatmålen, och om miljöskatterna skulle ge betydande fördelningseffekter var det bättre att hantera det med andra verktyg än att låta bli att justera miljöskatterna. Det är precis så vi nu gör. Vi höjer koldioxidskatten, det mest direkta och träffsäkra verktyget enligt regeringen, med kilot och kompenserar fullt ut dem som har långt till jobbet med ett höjt reseavdrag. Vi inför en kilometerskatt på för lastbilar, något som ger samma drivkrafter för klimatåtgärder för såväl svenska som utländska åkare. Vi differentierar den geografiskt för att det inte ska bli orimliga effekter för skogsindustrin som har svårt att omlokalisera skogen eller att gå över till sjöfart eller järnväg eftersom skogen trots allt står där den står. Det här är en politik som länge drivit. Ett tag trodde vi nästan att vi hade regeringen med oss. övergick den sedvanliga populistiska retoriken till någon form av insikt om att även en borgerlig regering måste göra någonting åt klimatet. Då är klimatskatterna i allmänhet det mest effektiva. Men är det snart val igen, och plötsligt är vi tillbaka på ruta ett. De borgerliga politiker som lite famlande försökt argumentera för klimatskatternas förträfflighet kan nu luta sig tillbaka och köra på den sedvanliga svartmålningen. Vad innebär det egentligen för politiken framöver? Jag ser egentligen bara tre möjligheter: Antingen menar man att klimatfrågan löser sig själv om vi bara låter bli att aktivt riva upp de klimatskatter vi har. Eller också vill man faktiskt göra någonting åt klimatet, men det viktigaste är att man kan visa väljarna att man har någon form av miljöpolitik snarare än att klimatmålen verkligen nås. Då räcker det kanske med någon miljöbilssubvention eller någonting annat harmlöst. Eller också vet man innerst inne att även en borgerlig regering kommer att bli tvungen att framöver höja klimatskatterna. Men man föredrar att köra på det vinnande konceptet från förra valet: att kampanja mot klimatskatter före valet och att höja dem efter valet. Det är en feg och oärlig taktik som både klimatet och väljarna förlorar på. Skulle det inte vara lite bättre om vi kunde vara ärliga med att vi inte har råd att avstå från de effektiva verktyg som klimatskatterna ändå är? Visst, klimatskatter är kanske inte så roliga alla gånger. Men de andra verktygen är knappast billigare. Och gör vi ingenting alls utan väntar på att klimatförändringarna ska komma över oss blir det riktigt dyrt. Hur skulle det vara om vi i stället slog ihop våra kloka huvuden och försökte vara lite konstruktiva? Vi rödgröna har ett förslag om hur man kan utforma klimatskatterna, inklusive kompensation. Vi tycker att det är en bra utformning. Men vill ni diskutera detaljerna i utformningen av kompensationen kan vi gärna göra det. Eller är det bara det att ni är emot? Och hur skulle det vara om ni slutade skrämma upp folk med den onda bråda död som skulle drabba landsbygden och industrin, ja, över huvud taget? Tänk om vi kunde prata lite om vinnarna och kanske leta upp någon glad boråsare som snabbare tar sig till jobbet när vi moderniserar tågtrafiken med de pengar som vi får in på klimatskatterna. Eller ta någon byggjobbare som får bråda dagar när vi rustar upp och energieffektiviserar bostäderna eller någon arbetslös metallare som får nytt jobb med att bygga spårvagnar. Kanske är det rentav något av alla företagen inom energieffektivisering, förnybar energi, transportsnåla kommunikationslösningar eller alla andra områden som blir vinnare i en kolsnål ekonomi. De finns också. Vi rödgröna hymlar i alla fall inte. Vi tänker ta ansvar för klimatet på riktigt, och vi tänker göra det så smart vi kan. Vi tänker också ta ansvar för ekonomin, för jobben och för välfärden. En rödgrön regering tar helt enkelt ansvar för framtiden. Jag hoppas innerligt att vi får väljarnas stöd för att ta det ansvaret . I väntan på det, herr talman, yrkar jag bifall till den rödgröna reservationen och tillönskar alla en glad sommar. 53 ():