prot · GX09120 · 2010-05-18 00:00:00 — 1 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2009/10:355 Till Interpellation 2009/10:355 Fastighetsskatt på studentbostäder av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inplanerade engagemang. () Enligt uppdrag Interpellation 2009/10:356 Till Interpellation 2009/10:356 ROT-avdrag för flerfamiljsfastigheter och skolor av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inplanerade engagemang. () Enligt uppdrag 2009/10:363 Till Interpellation 2009/10:363 Kommunerna och välfärdsverksamheten av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är redan inbokade externa aktiviteter. () Enligt uppdrag och rättschef 2 § Svar på interpellation 2009/10:341 om länsstyrelsernas övertagande av djurskyddstillsynen 1 Jordbruksminister (): har i sin interpellation ställt tre frågor till mig. Hon har för det första frågat mig om jag har tagit initiativ till att djurskyddsförordningar eller andra bestämmelser har ändrats så att det motiverar skillnader i länsstyrelsernas agerande jämfört med kommunernas. Hon har för det andra frågat mig om jag avser att ta något initiativ som gäller hur egenkontrollen utförs, till exempel när det gäller länsstyrelsernas samarbete med . För det tredje har hon frågat mig om jag avser att ta kontakt med länsstyrelserna för att få en diskussion om omhändertagande av hundar och andra sällskapsdjur. Svaret på den första frågan är att jag inte har tagit några initiativ till ändringar i djurskyddsbestämmelserna som i sig motiverar skillnader i hur bestämmelserna ska tolkas och tillämpas. Däremot har ju stora organisatoriska förändringar genomförts av djurskyddskontrollen. Ansvaret för kontrollen har mot bakgrund av tidigare återkommande och allvarliga brister i den förts över från kommunerna till länsstyrelserna. Detta gjordes med målet att stärka djurskyddskontrollen och för att få till stånd en väl fungerande djurskyddskontroll i hela landet. Det är naturligtvis oerhört viktigt att djurägare känner sig trygga med att djurskyddslagstiftningen tillämpas på ett riktigt och rättssäkert sätt och att kontrollmyndigheterna har hög kompetens. Ett av syftena med ansvarsöverföringen till länsstyrelserna var att göra kontrollen mer likartad och rättssäker. Ett sätt att främja en sådan utveckling var att öka möjligheterna att styra, samordna och följa upp kontrollen, vilket bedömdes underlättas om kontrollmyndigheterna blev färre men större. Regeringen bedömde också att länsstyrelserna hade tillgång till sådana fackkunskaper som är väsentliga för djurskyddskontrollarbetet, till exempel tillgång till juridisk, byggnadsteknisk och veterinär kompetens. Länsstyrelserna bedömdes också ha goda möjligheter att inrätta pooler av sakspecialister för olika områden eller djurslag och på så sätt kunna skapa en hög kompetens för kontrollarbetet. För regeringen och också för mig personligen är det av stort intresse och av stor vikt att djurskyddskontrollen fungerar bra. Jag följer kontinuerligt hur den nya organisationen utvecklas, och regeringen har också beslutat om att utvärdera hur organisationsförändringarna har fallit ut. Myndigheterna har i inledningsfasen arbetat intensivt med att få den nya organisationen på plats, och de arbetar även nu aktivt och kontinuerligt för att få till stånd en väl fungerande djurskyddskontroll. När det gäller den andra frågan, om jag avser att ta något initiativ som gäller hur egenkontrollen utförs, kan jag nämna att regeringen har inlett ett arbete med att utreda hur vissa typer av kvalitetssäkringssystem kan tillämpas . har fått i uppdrag att bland annat utreda hur så kallade omsorgsprogram för lantbrukets djur kan tillämpas . har redovisat sitt uppdrag till regeringen, och frågan bereds inom . Några principiella hinder mot att andra organisationer än de som är knutna till lantbrukets djur deltar i arbetet med utvecklingen av sådana kvalitetssäkringssystem finns inte. Det är enligt min mening bara positivt om även andra sektorer intresserar sig för att utveckla former för samarbete. På hundsidan är naturligtvis en stor och viktig aktör. För att slutligen gå över till den tredje frågan som rör diskussioner med länsstyrelserna om omhändertaganden av djur har regeringen tillbaka uppmärksammat att det finns vissa problem med hur bestämmelserna om omhändertaganden av djur tillämpas. Mot bakgrund av det och med hänsyn till att beslut om omhändertaganden av djur är mycket ingripande för den enskilda har regeringen gett den utredning som ser över djurskyddslagstiftningens utformning och innehåll i uppgift att se över om det finns skäl att göra vissa ändringar i bestämmelserna om omhändertaganden. 2 (): Tack, jordbruksministern, för svaret! Den här interpellationen har jag lämnat in med anledning av att människor har hört av sig om att deras djur har blivit omhändertagna och ibland avlivade utan att man riktigt kan förstå orsakerna. I de fall där man kan förstå orsakerna har man ändå upplevt att man inte har blivit lyssnad på. Att omhänderta djur och avliva dem är ett stort steg. Det är ett tufft beslut, och det är svårt för alla att förstå. Jag har fått läsa dokument där man har beskrivit hur djur som ansetts ha varit misskötta blivit omhändertagna och efter omhändertagandet definitivt blivit dåligt omskötta. Man har i stort sett inte brytt sig om grundläggande behov hos de djur som myndigheterna ansett ska avlivas. Att döda djur som tillhör någon annan är ingen liten sak. Det är mycket allvarligt om bara en liten del av de här berättelserna om hur djur omhändertas och dessutom avlivas stämmer med verkligheten. Då behöver någonting göras. Regeringen har valt att totalt ändra djurskyddet i under den här mandatperioden. Man har valt bort . Man vill inte skärpa kraven för pälsnäringen. Man flyttade över kontrollen från kommunerna till länsstyrelserna och fördelade resurserna efter antalet medborgare i stället för att se på behovet utifrån djurbesättningar och djurantal. har man ändrat fördelningen av resurserna, och jag tror att det nu ser lite bättre ut. Att kasta om myndighetsstrukturerna på det sätt som skett är dock inte smärtfritt. Hur länsstyrelserna organiserar sig och sin tillsyn är heller inte något som per automatik sker enhetligt bara för att regeringen tror att så ska ske. länsstyrelser är enligt min uppfattning ganska självständiga enheter. Möjligtvis har jag fel; jag har hört både och. Även om jag är en stor kritiker av alla de förändringar som regeringen genomdrivit är det min grundtro att människor som arbetar med djurskydd är intresserade av att se till att djuren mår bra. Jag blir förtvivlad när jag hör att det inte alltid fungerar så. Vad är det som pågår? Har vi i kommit så långt från förståelse för och kunskap om djurs beteende och behov att vi inte ser de grundläggande behoven som djur har? Vissa djur är flockdjur. Vissa djur gillar att vara ensamma. Vissa har tjock päls, vilket är förklaringen till att de också klarar av att vara utomhus. Vissa djur vill krypa ihop i ett hörn. Andra vill ligga högt uppe på en kulle och ha koll. En del sitter på pinne och vilar. Ytterligare några rullar sig i lerpölar för att hålla kroppstemperaturen. Djur har artspecifika beteenden men är också individer. Vi människor har alltid ett ansvar för att djur mår bra. är det brister när det gäller byggnader, ibland brister pälsvård och ibland är allt okej. Men så händer det något med människorna runt djuren, och då kan det snabbt bli en sämre miljö. Människor och djur har dragit nytta av varandra, men skiljer vi allt från sina sammanhang. Om jag inte förstår varför en häst inte gillar att gå genom en vattenpöl vet jag förmodligen inte att hästens möjlighet att klara sig vid fara bland annat är flykt. Genom att ha friska ben kan hästen fly. Alltså är det vanligt att hästar är rädda om sina ben och kanske inte vill gå genom en vattenpöl eller över ett omkullvält träd. Det är därför det är lätt att få hästar att hoppa och springa. Djur har behov och de försöker tillfredsställa sina behov trots tokiga miljöer. Jag tror att om hade varit hos oss skulle hon känna en enorm besvikelse över att det inte blev riktigt som hon tänkte sig, att människor flyttade till stan och att kopplingen mellan djur, natur och människor är arrangerad och konstlad. Vi förstår allt mindre av sammanhangen. Jordbruket ska konkurrera på marknaden, och vissa djur blir så kallade produktionsdjur. Andra djur blir sällskapsdjur. Synen på hur dessa djurs normala livsmiljö är skiljer sig mycket åt. Hundar blir mänskliga leksaker medan höns får leva i burar. Jag har fått en del svar av jordbruksministern. Jag skulle fortsatt vilja följa upp frågan om olika kvalitetssäkringssystem som nämns i svaret på min andra fråga. När det gäller har jag en fråga om hur man involverar deras verksamheter mer, eftersom de till exempel har ett mycket aktivt arbete med djurskydd. 3 Jordbruksminister (): Låt mig först konstatera att en god djurskyddskontroll är av central betydelse för upprätthållandet av ett gott djurskydd i vårt land. Kontrollen ger samhället en möjlighet att ingripa den gången som något är fel på ett eller annat sätt, men också möjlighet att rätta till brister som kan uppstå vid människans skötsel av de djur som är i hennes vård. är det ju så, , att vi har gått från ungefär 290 kontrollmyndigheter till 21 sådana. Det måste per definition, , ge vid handen att rättssäkerheten för den enskilde blir betydligt mycket bättre när personalkadern blir större. Det gör att man kan dela på det ansvar som följer med kontrolluppdraget kring olika djurslag, från att dela upp veckans dagar till att specialisera sig på olika saker. Utan att veta påstår jag, , att en del av de fall som refererar till är från sådana kommuner där ingen kontroll över huvud taget förekom . Då tycker jag att det är bra att den kontrollorganisation som är inrättad fullgör det som ligger i dess ansvar och tar tag i de brister som eventuellt finns. Icke förty ska även kontrollerna och besluten i den nya organisationen vara likvärdiga över hela landet och rättssäkra. 4 (): När djurskyddet låg på kommunerna fanns det brister. Det är även jag medveten om. Men det man var duktigare på enligt den erfarenhet och den information som jag ändå har fått var att ha en dialog med djurägare, speciellt om det visade sig finnas ett bekymmer eller ett problem som dök upp i samband med att livet kanske förändrades för människor. Det fanns något slags trygghetsnät där. Ministern har också tidigare i ett interpellationssvar hävdat att omflyttningen skulle skapa jämnare nivåer i hela landet. Det är en god ambition, även om man har fått göra omstruktureringar med fördelning av resurser under resans gång och genom att man hastigt förändrar alltihop. Jag får ändå telefonsamtal och brev från människor som är förtvivlade. De känner sig totalt rättslösa. De talar om att ge upp livet. Man får inte någon förståelse eller ens information. Om det här förekommer har vi ju ett större problem. Vi har som politiker alltid rollen att se till att det vi föreslår på något sätt leder till någonting bättre. Visar det sig ändå att omstruktureringar och allt som vi föreslår inte gör det får vi ta tag i det problem som uppstår. Det handlar om att människor faller mellan stolarna där man har haft ett skyddsnät omkring sig. Många av de tidigare kommunala inspektörerna hade faktiskt en lokalkännedom som gjorde det möjligt att lösa konflikter och hjälpa till för att slippa tragedier. Jag säger inte att allting var bättre förr, men jag säger att det har uppstått en situation som verkar vara ett problem och som jag som politiker inte bara kan blunda för. Jag ser också att det finns många goda ambitioner i samhället där det finns organisationer som till exempel och många andra som jobbar aktivt med djurskydd i många delar. Jag skulle tycka att det vore bra om man kunde utveckla det, knyta ihop det och ha en dialog. Jag ser också i svaret från jordbruksministern att man säger att man i utredningen när det gäller djurskyddslagstiftningens utformning också ska se över bestämmelserna om omhändertagandet. Det tycker jag också är en bra sak i svaret. Det kanske är en del av alltihop, men det är också väldigt bra om man har en dialog med dem som jobbar med de här delarna i samhället. Det kanske är där vi måste se vad mer det är vi kan göra. 5 Jordbruksminister (): I den svenska djurskyddslagstiftningen är fokus starkt inriktat på förebyggande åtgärder. Man vill från samhällets sida helt enkelt undvika att det alls uppstår problem eller brister i djurhållningen på något sätt. Av den anledningen krävs det till exempel att stall och andra utrymmen där djur ska vistas, men också nya tekniska system och utrustning som ska användas för djur, genomgår så kallad förprövning, det vill säga att någon måste pröva att lokaler eller utrustning är lämpliga att använda före det att utrustningen eller stallet tas i bruk och drift och att det godkänns ur djurhälso- och djurskyddssynpunkt. Med det här arbetar man ju såväl från myndigheternas sida som, såvitt jag vet, från alla branschorganisationers sida. Alla är ju angelägna om att det här ska fungera. Dessutom skulle jag vilja säga, herr talman, att många av de inspektörer som har sin arbetsplats på länsstyrelserna ju kommer från den kommunala världen. De kan inte helt plötsligt ha tappat all lokalkännedom när de över byter löneutbetalande myndighet. Den kunskapen om människor och förhållanden på en viss plats är ju bibringad de nya kontrollorganen. Faktum kvarstår, : Nog måste det bli mer rättssäkert i en organisation som består av 21 kontrollerande myndigheter i stället för 290. Dessutom finns där experter och specialister på ett stort antal områden och därtill en bättre likställdhet över landet. Vi har kommit ifrån, , det som jag såg som det stora problemet, nämligen att det i alltför många kommuner inte utfördes någon djurskyddskontroll över huvud taget. Jag är glad över att vi har kommit en bit på väg för att lösa det grundproblemet. 6 (): Jag tycker också att det är väldigt viktigt att det blir rättssäkert. Jag delar absolut den uppfattningen. Jag är inte självklart säker på att det blir bättre och mer rättssäkert med färre och större kontrollmyndigheter. Så måste det inte vara. Det finns ingen naturlag i detta. Men, okej, jag kan ge det chansen, absolut. Jag upplever i alla fall att det som pågår ute i samhället, och som är anledningen till den här interpellationen, är att situationer förekommer där man anmäler utan att det kanske har varit besök. Det finns brister i hur man omhändertar djur och hur man bedömer. Det här tycker jag är det som vi ska fokusera på i samband med den här interpellationen. Att det händer en massa andra saker vet jag också och att vi förebygger mycket, men just den här situationen som har uppstått är någonting som har hänt. Att det faktum att det faller mellan stolarna beror på att det har varit så fruktansvärt dåligt förut tror jag inte heller. Ministern tog upp att lokalkännedomen inte går förlorad om det kommer människor som har jobbat i kommunerna innan och jobbar i länsstyrelserna. Men har man jobbat i en kommun är det helt klart inte detsamma som att man har jobbat i hela länet. Man kanske inte har den här lokalkännedomen i hela länet, speciellt inte om man ska sitta och åka bil halva sin arbetstid, vilket också händer. Jag tycker att vi kretsar runt frågan. Jag tycker inte att jag har fått några jättekonkreta förslag, men jag är medveten om att det är så det kan vara i en interpellationsdebatt. Däremot tycker jag att det var viktigt att få lyfta upp den här frågan specifikt eftersom många människor har hört av sig och det finns ett problem i samhället. Jag tycker att det är viktigt att även jordbruksministern tar till sig det och ser efter vad det finns för möjligheter att som minister göra något. 7 Jordbruksminister (): Regeringen har givit ett uppdrag. Det är ett uppdrag som innebär att man ska ta fram riktlinjer för likvärdiga och riksbaserade djurskyddskontroller i hela landet. I uppdraget ingår bland annat att se över möjligheterna att introducera datorbaserade kontroller med checklistor för olika djurslag och att se över hur näringarnas kvalitetssäkringssystem, egenkontrollprogram, behöver utvecklas för att användas i djurskyddskontrollarbetet. Det ingår också i uppdraget att undersöka hur ett system för överföring av information från branschens egna program ska komma myndigheterna till del. Det här är, herr talman, svar på den framställda frågan. Låt mig, herr talman, avsluta med att säga att med den överföring som har vidtagits har vi dessutom löst ett annat problem, nämligen jävsproblemen och den svågerpolitik som ibland har uppmärksammats i vissa kommuner. Precis som interpellanten tycker jag att det här är en viktig diskussion, och jag tackar för interpellationen. Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Svar på interpellationerna 2009/10:345 och 352 om privatiseringen av och konsekvenser för äldre 8 Socialminister (): har frågat mig hur jag avser att hantera den för många äldre viktiga frågan om att de kan få alla sina mediciner från ett apotek eller i närområdet. har frågat mig hur jag avser att säkerställa att sjuka och äldre snabbt får sin medicin från ett enda utlämningsställe samt om jag avser att utvärdera hur splittringen av apoteksverksamheten styr sortimentet och därmed konsumtionen. Båda frågorna hänför sig till de äldres möjligheter att hämta ut läkemedel från ett apotek eller ett apotek i närområdet och besvaras därför i ett sammanhang. För att garantera att konsumenterna får tillgång till sina förskrivna läkemedel är alla öppenvårdsapotek skyldiga att tillhandahålla samtliga förordnade läkemedel. Om läkemedlet inte finns på ska det tillhandahållas , som regel . Detta motsvarar den praxis som har haft. I vissa situationer ska öppenvårdsapoteken byta ut det förskrivna läkemedlet mot ett annat läkemedel som har bedömt är utbytbart mot det förskrivna. Bestämmelser om sådana generiska utbyten har funnits . En naturlig följd av omregleringen av apoteksmarknaden är att det i stället för ett monopolföretag finns ett antal apotekskedjor och fristående apotek. Det kan förutsättas att apoteksaktörerna i denna konkurrenssituation vinnlägger sig om att ha en hög tillgänglighet till läkemedel och att erbjuda en god service. Det kan dock inte krävas att de alltid har alla läkemedel i lager. De olika aktörerna har inte tillgång till information om varandras lagersaldon. Jag har för avsikt att bjuda in företrädare för apoteksbranschen för att diskutera hur man på bästa sätt kan hantera de fall där kunden vill förhöra sig om huruvida ett läkemedel är tillgängligt på ett näraliggande apotek. Det ligger i allas intresse att på ett enkelt och billigt sätt kunna få tag i de läkemedel som efterfrågas. Regeringen har aviserat att reformen kommer att följas upp och utvärderas , bland annat avseende konsumenternas tillgänglighet till läkemedel och apotekens bidrag till en förbättrad läkemedelsanvändning. Sortimentets ändamålsenlighet för olika grupper, bland annat personer med funktionsnedsättning, är något som särskilt bör utvärderas i detta sammanhang. 9 (): Tack, socialministern, för svaret! Den här frågan har varit en av den här mandatperiodens skarpaste ideologiska frågor där regeringen och oppositionspartierna skiljer sig åt. Det är ingen hemlighet att vi tycker att frågan om att tillhandahålla läkemedel för befolkningen är en angelägenhet för oss alla, det vill säga staten. Dessutom kan man tycka att det är tveksamt rent etiskt att man ska kunna tjäna pengar på folks sjukdomar. När jag lyssnade på socialministerns motiv för att genomföra privatiseringen fann jag att de var två. Det första var att det skulle bli billigare, och det andra var att det skulle bli bättre tillgänglighet. kan jag konstatera att det första motivet, att det skulle bli billigare, har vi inte hört så mycket om . Dessutom talar den internationella erfarenheten om att det inte blir billigare att privatisera en stor del av apoteksmarknaden. Jag kan också konstatera att i samråd med kom fram till att handelsmarginalen måste höjas på den svenska apoteksmarknaden så att det skulle bli intressant för apoteksaktörer att etablera sig. Handelsmarginalen har höjts från . Samhällets kostnader ökar därmed från 4 till 4 ½ miljard, det vill säga 500 miljoner. Sedan kommer generika-tian, det vill säga de som ett apotek får i ersättning för de särskilda utbytesläkemedlen. Dessa 10-kronor blir ytterligare 200 miljoner i utgifter. Totalt har vi sett en kostnadsfördyring för konsumenten på 700 miljoner. Jag kommer sedan till huvudfrågan i min interpellation, det vill säga tillgängligheten. Jag kan konstatera att framför allt pensionärsorganisationerna är missnöjda. finns fem olika apotekskedjor. Det är inte säkert att alla har den medicin som jag har fått utskriven. Man går in på ett apotek och får reda på att medicinen inte finns där. Då borde man kunna få reda på vilket apotek som har medicinen. Nej, det går inte eftersom det är en affärshemlighet. Då återstår om det finns apotek i närområdet att springa runt till alla apotek och chansa på att få medicinen. Ofta är fallet att man har behov av medicinen . Dessutom kan det hända att man har flera recept. Då blir det ännu mer komplicerat om medicinen inte finns hemma. Mitt påstående är att inget av motiven är uppfyllt. Det var nog mer en ideologisk fråga att apoteken skulle säljas ut på marknaden. Min fråga till socialministern kvarstår på framför allt det sista området, nämligen vad socialministern tänker göra för att förbättra tillgängligheten för framför allt utsatta grupper. 10 (): Tack, socialministern, för svaret! Det är inte första gången som socialministern och jag diskuterar apoteksfrågorna även om det den här gången är fråga om en ny vinkling. Det är inte heller någon hemlighet att vi var emot en omreglering, avreglering, utförsäljning, eller vilket ord man nu använder, av . Det vi däremot är överens om, och som jag tänkte förekomma socialministern om , är att det är okej att de icke receptbelagda medicinerna kan köpas i vanliga dagligvaruhandeln så länge det regleras på ett klokt sätt. Men dagens fråga handlar, som sagt, mer om vad som har hänt med tillgängligheten efter avregleringen. Vi har kunnat läsa om de reaktioner som kommer från dem som konsumerar medicinerna mest. När vi blir äldre ökar vårt behov av mediciner, och även när vi råkar ut för sjukdom under livets gång. har vi fått reaktioner från PRO framför allt när det gäller möjligheten att få veta var de mediciner finns som läkaren tycker att man ska ha. Det är klart att det är ett jättebekymmer om man inte vet vart man ska gå och hämta det som man har fått utskrivet. Likaså har vi fått reaktioner från RSMH, Mental Hälsa, som skriver: Många av våra medlemmar har väldigt många olika sorters mediciner, och det blir problematiskt om man inte kan få hjälp att hitta det närmaste utlämningsstället utan måste ringa runt själv. När man frågar ansvariga på erkänner de att avregleringen har inneburit en klar försämring för kunden eftersom man bara kan få information om varje enskild kedjas sortiment vart för sig och inte sammantaget. Ett av de kvarvarande monopol som vi har är Systembolaget. Det är fullt möjligt att gå in på ett av systembolagen och få veta om ett vin finns på något av de andra runt om i . Precis det kunde man göra på apoteken tidigare. De kunde lämna besked om var medicinen fanns. Det har alltså försvunnit i och med avregleringen. har också stött på problematiken och säger att många undrar var de kan hitta sina mediciner närmast. Många har också flera olika recept och vill inte behöva springa runt över halva stan för att få tag på allt. Men det kan man inte göra något åt längre, berättar en telefonist.