prot · GX09106 · 2010-04-20 00:00:00 — Hur ser tankekedjan ut bakom resonemanget att om vi säljer apotek och får in nya aktörer får vi färre lärare i den svenska skolan? Exakt hur ser den tankekedjan ut? Det skulle jag vilja få utrett innan jag förklarar varför har fel på den här punkten också. 32 (): Finn behöver ju inget svar eftersom han svarade själv. Det är tacksamt med någon som både frågar och svarar. Jag koncentrerar mig därför på socialministerns frågor. Han frågar varför jag tycker att det är bra med monopol och om det finns andra områden där jag tycker att det kunde vara bra med monopol. är en otroligt viktig del av svensk hälso- och sjukvård. Socialministern brukar föra fram att vi har olika syn när det gäller försäljning av nässprej, Alvedon och liknande i livsmedelsaffärerna. Där är det ingen åsiktsskillnad. Vi tycker att det är bra att man kan öppna upp just den delen så länge man reglerar det noga. När det gäller det som skrivs ut av läkare där man får ett recept på en medicin som man går till och hämtar ut finns inte den marknad som regeringen brukar lyfta fram som ett område där man kan tillföra konkurrens genom avregleringen. Där är priset fastställt från början. Det var detta som jag var kritisk mot i mitt första inlägg. För att det ska vara intressant för privata aktörer att engagera sig i detta måste man lägga på en summa på varje läkemedel som säljs för att öka de handelsmarginaler som var så låga förut. Om man hade behållit den marginalen hade det inte varit intressant för privata aktörer att gå in i detta. Om man fortsätter det resonemanget är det naturligtvis där som vi skattebetalare får betala för den ökade tillgänglighet som socialministern eftersträvar. Det säger sig självt att om man ska ha fler anställda, fler apotek, längre öppettider och bättre service måste någon betala för det. Det begriper vem som helst. Vad jag har sett är det just handelsmarginalen som betalar mycket av den ökade tillgängligheten. Ett annat område där jag kan tänka mig att behålla monopolet är Systembolaget. Jag tror att jag har starkt stöd av folket för det. Det är ur helt andra aspekter folkhälsosynpunkt och liknande. Jag har svårt att tro att det kommer något regeringsförslag, men det finns många som har åsikter om att man bör öppna även där. Jag tror att vi är ganska överens om att det är bra att behålla monopolet. Tack och lov finns det fortfarande ett starkt stöd för att behålla monopolet på det området. Jag tycker nog att det borde gälla också. Det är en myndighetsutövning som också fungerar bra och som är billig för invånarna. regering vill avreglera även den delen, trots att det finns exempel på att det skulle bli både dyrare och sämre för bilägarna. Jag tror att jag har klarat av en hel del av de frågor som socialministern hade. 33 FINN (): Jag tar oss tillbaka till motionen som handlar om apotek och vård och resonemanget om monopolsituationen. Jag tänker be interpellanten att ge mig några svar så att jag själv slipper svara på dem. Jag kan åtminstone utgå från att det här finns en grundläggande skillnad. Vi har en samsyn kring att vi solidariskt via skattsedeln behöver finansiera välfärdstjänster, dit bland annat läkemedel och sjukvård hör. Men om man utifrån det säger att det med samma mynt måste vara politiker som i princip driver vården genom att den ska vara offentligdriven och att apoteken ska drivas av enbart en aktör och en statlig sådan tar man inte hänsyn till hur man effektivt, mer tillgängligt och med bättre prispress kan öppna upp för att skattepengarna gör mer nytta än i de passiva monopolen där de lätt blir ineffektiva. Det är alltså ett sätt att egentligen förringa nyttan med att skattebetalarna betalar skatten. I förlängningen av detta blir det en högskattepolitik som gäller och som ytterligare späder på ineffektiva monopolsträvanden. Då kan man ställa den fråga som socialministern var inne på. Om ändå tycker att apoteksmonopolet var värt att bevara av någon anledning är det inte ett långt hopp att fråga om inte också vården i mycket större omfattning borde monopoliseras. Den ger samma trygghet som ger sken av att skulle ha gett. Vi har inga tecken på att omregleringen så här långt skulle vara i någon fara, snarare tvärtom. Vi har en mycket hög status på vårt läkemedelssäkerhetsarbete i detta land, och mer kommer att komma före valet. Men en fråga kvarstår. Det är intressant att höra om vill återgå till att förstatliga läkemedelsindustrin. Det finns vänsterpartister som förfäktar den tanken. 34 Socialminister (): Min fråga var: Varför är det bra med monopol? Vad är den idémässiga grunden för det resonemang som för? Jag får till svar att när det gäller OTC, alltså det som är receptfritt, finns det inte längre någon åsiktsskillnad. Det är gott och väl. Vi ska komma ihåg att som Socialdemokraterna har suttit vid makten har de inte ens vågat sig på äventyret att släppa ut nikotinläkemedel i handeln och därmed öka tillgängligheten. Här har Socialdemokraterna naturligtvis blivit pressade. Det har varit omöjligt för dem att säga att de vill fortsatt hålla detta inom monopolets ram. Detsamma gäller receptfria läkemedel. I stället sätter de ned klackarna och säger att just när det gäller receptbelagda läkemedel måste det fortsatt vara ett monopol, egentligen på tämligen oklara grunder. De skäl som ändå framför handlar om handelsmarginalen. Det stämmer att handelsmarginalen har ökat med totalt sett. Men glömmer att säga att vi har finansierat detta genom andra mekanismer som gör att vi kan sänka priserna där vi som folkhushåll har fått betala alltför mycket tidigare. Och vips har vi då klarat av att åstadkomma också denna förbättrade tillgänglighet och möjligheten till högre servicenivåer och bättre öppethållande. Jag kan omöjligt begripa varför Socialdemokraterna ska sätta sig emot detta. Vad är det som är fel med att fler får komma in och leverera läkemedel? Jag ska ta upp något som också Finn var inne på. anger som ett viktigt skäl för monopolet på detta område att det är en viktig del av hälso- och sjukvård. Borde då inte slutsatsen vara att all hälso- och sjukvård ska bedrivas i offentlig regi? Det borde vara monopol där också. Varför skulle det inte vara på det sättet om argumentet är att en del av hälso- och sjukvården numera till ganska stor del trots allt bedrivs i privat regi genom till exempel privata vårdcentraler och liknande? Här finns en skillnad i synsätt. När vi säger att vi ska finansiera vård, läkemedel och annat gemensamt vi har låga avgifter, och vi finansierar detta i huvudsak gemensamt ser vi inga hinder för att släppa in andra aktörer som är med och erbjuder vård respektive läkemedel. Men av någon anledning säger nej till just det som handlar om distribution av läkemedel men han säger uppenbarligen okej när det gäller hälso- och sjukvård med argumentet att det är en del av just hälso- och sjukvård. Detta hänger inte riktigt ihop, . Men har en möjlighet att ytterligare klara ut denna tankelinje för oss som åhörare och meddebattörer. Syftet med det som vi gör är att öka tillgängligheten. Det är det viktigaste skälet. Vi har gjort det genom att öppna upp för nikotinläkemedel så att det är ungefär lika lätt att få tag i Nicotinell som att få tag i en ask . Vi har gjort det genom att öppna upp för receptfria läkemedel. Där har vi nu 6 000 nya försäljningsställen . Det är en fenomenalt snabb och bra utveckling för medborgarna. När det handlar om nya apotek växer de nu fram. har godkänt 44 nya som innebär att fler människor får närmare till ett apotek och att vi får en sund konkurrens på ett område som är styrt av trygga och säkra regleringar. 35 (): Vi pratar om skillnader i synsätt. Än en gång tycker jag att det är mycket bättre att använda våra gemensamma tillgångar och skattepengar till att göra kvaliteten högre i vården. Jag jobbade själv som vårdare med utvecklingsstörda och känner mycket väl till behovet av fler anställda inom vård och omsorg. Det är precis av den anledningen som jag tycker att det är felaktigt att man använder skattepengarna på det sätt som görs här. Jag inser att riskkapitalbolag inte är något som är fel i grunden. Det måste finnas riskkapital inom olika verksamheter. Men jag tycker inte att man ska använda det för det som regeringen har fattat beslut om. Det är bara regeringen som har gjort det. Det är klart att man håller sig inom de lagar och regler som finns för dessa bolag. Men grunden är att man här har fattat beslut om att öppna upp för detta. Det innebär att de skattepengar som vi skulle kunna använda till fler arbetskamrater till mig i vården i stället går till vinster. Jag tycker inte att det är bra att man också inom andra delar av vården tar ut vinster som går till att berika enskilda personer, alltså det som finansieras med våra allmänna skattepengar. Det är pengar som man skulle kunna använda inom andra delar av vården. Man kan mycket väl ha fler utförare. Men däremot tycker jag att man måste vara noga med att se till att de skattepengar som svenska folket skjuter till för att få en bra vård, omsorg och skola också används inom vården och skolan. 36 Socialminister (): Jag tycker också att bättre kvalitet i vården, äldreomsorgen och skolan är övergripande och väldigt viktiga mål som regeringen förstås också arbetar för. Det står inte i motsättning till det som vi gör. Tvärtom är det så att det som vi gör är i linje med detta för att få fram mer resurser och få ett kvalitetsarbete som leder till att skolan utvecklas, sjukvården utvecklas och äldreomsorgen utvecklas. Jag tror att det är bra om jag på äldre dar kommer att kunna välja mellan olika utförare och att jag inte är hänvisad bara till ett monopol som till exempel kommunen står för. Jag tror att det är bra. Jag tror att det har ett värde i sig att jag har en möjlighet att välja någonting annat om jag är missnöjd, förutom många andra goda skäl. Till dessa skäl hör att när man gör på lite olika sätt kommer vissa saker att visa sig fungera bättre än andra saker, och andra saker kommer inte att visa lika goda resultat. Då kan man lära av det som fungerar bättre, och det utvecklas. Gör alla likadant får vi mer av stillastående i stället för den utveckling som möter oss som omsorgstagare, patienter, skolelever eller vad det kan vara. Om vi har ett system som på skolans område kallas pengsystem, där man får lika mycket för varje elev och har särskilda insatser för dem som har särskilda behov, och någon lyckas bedriva skolverksamheten på ett sådant sätt att människor väljer den och dessutom får pengar över ser jag inte något problem i det. Det innebär att vi får in nya aktörer som utvecklar verksamheten som det offentliga, andra privata eller ideella aktörer kan ta efter. På det viset utvecklar vi också vården. Jag tycker inte att det är fel med vinster i vården. Men vi ska arbeta på ett sådant sätt att det kommer den enskilde patienten till del, och det är målet för regeringens politik. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellationerna 2009/10:294 och 295 om verksamhet för ungdomarna i jobbgarantin i län 37 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig om jag delar hans, och ett stort antal arbetslösa ungdomars oro över att unga tvingas gå sysslolösa innan de kan aktiveras i jobbgarantin för unga. Han frågar vidare vilka åtgärder jag avser att vidta för att öka möjligheterna för arbetslösa ungdomar att aktivera sig, även av arbetslöshet. har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att så få som möjligt inom jobbgarantin för unga ska hamna i kategorin ingen aktivitet och vilka åtgärder jag avser att vidta för att öka delarna av utbildning och praktik inom jobbgarantin för unga. Som jag påpekat vid ett flertal tillfällen tidigare är jobbgarantin för ungdomar utformad mot bakgrund av den forskning som visat att tidiga programplaceringar bör undvikas för ungdomar eftersom detta riskerar att leda till inlåsning och lägre sökaktivitet. Regeringen har gjort det möjligt för unga att ta del av förstärkt matchningsverksamhet med personliga coacher redan före inträde i jobbgarantin. Mot bakgrund av detta anser jag att en anvisning till jobbgarantin även i fortsättningen bör föregås av tre månaders arbetssökande. erfarenheter har också visat att arbetsmarknadspolitiska program för ungdomar inledningsvis bör inriktas på att upprätthålla en hög sökaktivitet och att ge coachning och vägledning. I jobbgarantin för ungdomar kan deltagarna få ta del av aktiva insatser, till exempel praktik och utbildning , även om man i normalfall ska ägna de tre inledande månaderna i jobbgarantin åt fördjupad kartläggning, studie- och yrkesvägledning och jobbsökaraktivitet med coachning. Från har regeringen utökat aktiviteterna inom jobbgarantin för ungdomar med bland annat stöd till start av näringsverksamhet, arbetslivsinriktad rehabilitering och en studiemotiverande utbildning inom folkhögskolorna. Vidare ges nu även möjligheten att kombinera aktiviteterna inom garantin med svenskundervisning för invandrare och annan vuxenutbildning. Utöver detta kan ungdomarna också ta del av insatsen Lyft. Utökningen av aktiviteterna i jobbgarantin kommer att kunna ge stöd till, och aktivera, ännu fler ungdomar. Regeringen har som jag redan nämnt vidtagit en rad olika åtgärder för att arbetslösa ungdomar ska få ett aktivt stöd, och vi följer naturligtvis resultaten och utvecklingen av jobbgarantin för ungdomar mycket noga. 38 (): Det är snabba skiften mellan apotek och annat. Men just i den här frågan hänger det lite grann ihop. De pengar som vi anser att man fått lägga ut för att kunna sälja ut hade naturligtvis kunnat användas till att göra det lättare för ungdomar att komma in på arbetsmarknaden. Jag menar att en av de viktigaste frågorna som vi politiker har att ta tag i handlar om ungdomars möjligheter att komma in på arbetsmarknaden eller att, som ofta är fallet, inte komma in. Av den anledningen har jag och kamrater besökt arbetsförmedlingarna i län just för att lyssna av hur man där ser på sina möjligheter att erbjuda ungdomar en chans att komma ut. Själv var jag på Arbetsförmedlingen i som svarar för norra delen av län. De två frågor som lyftes fram som de viktigaste och där man ville se förändringar gällde detta som jag tagit upp i min interpellation. Att man som ung kommer in på arbetsförmedlingen och får beskedet att man får vänta innan det finns möjligheter att sätta in en insats såg arbetsförmedlarna som en väldigt stor nackdel och som något som de skulle vilja göra någonting åt. En annan sak som man pekade på var att det finns för lite resurser till arbetsmarknadsutbildningar. Det kan man också se på arbetsmarknaden där företag ibland skriker efter utbildade människor utan att kunna få tag på några. I grunden handlar det så klart om att man inte har satsat tillräckligt mycket medel på att erbjuda utbildningar framför allt till unga människor. I svaret säger arbetsmarknadsministern att det finns forskning som visar på att det är bra för ungdomar att inte ha möjlighet att få de här insatserna förrän . Jag har inte varit med i sådana här debatter så mycket förut så det är möjligt att jag har missat uppgifter. Det kunde vara intressant att få veta hur den forskning ser ut som visar på det här. Trots allt är det inte bara arbetsförmedlarna som tycker att detta är tokigt. Som jag i interpellationen pekar på är det även och olika ungdomsorganisationer som tycker att det är fel att låta ungdomar bara vänta. Väldigt lätt hamnar de då utanför och skaffar sig rutiner som inte är bra. Man vänder och så vidare i stället för att finnas i något som kan göra att man stärks och får möjlighet att komma tillbaka. Jag tackar för svaret men tycker att det finns en hel del övrigt att önska. Vi befinner oss i läget att är ett av de länder i som har högst ungdomsarbetslöshet. Om regeringen inte kan göra mer än så här tycker jag nog att vi bör fundera på att byta regering. 39 (): Jag vill tacka arbetsmarknadsministern för svaret, men det är tråkigt att höra att regeringen inte ser hur dåligt det går för ungdomarna ute i landet när det gäller jobb. Är det så att regeringen inte har fattat allvaret i ungdomarnas jobbkris? Var i den vårproposition som lades fram finns de jobbskapande åtgärderna? Vad fanns på finansministerns VÅP-disk? Jobbfrågan är raderad. Det blir inga pengar till utbildning för arbetslösa eller till andra insatser för att stärka människors ställning på arbetsmarknaden. Man kan alltså inte dra någon annan slutsats än att regeringen inte har fattat allvaret i ungdomarnas jobbsituation. Några siffror: 126 000 personer finns i den så kallade jobbgarantin. Men där får bara en av fem aktivt stöd som kan leda till jobb. får ingen hjälp alls. När det gäller ungdomsarbetslösheten har regeringen totalt misslyckats. Var fjärde ungdom i står utan jobb. är ett av de länder i som har högst ungdomsarbetslöshet. var 3 782 ungdomar i län inskrivna som arbetslösa på arbetsförmedlingen. var motsvarande siffra 2 823 en ökning med . Jag menar att regeringens politik inte har förbättrat situationen. Med en aktiv jobbpolitik kunde effekterna vara mindre förödande för alla ungdomar som är arbetslösa. Satsningar på utbildning är särskilt viktigt i lågkonjunkturer. Ändå har regeringen skurit ned på antalet utbildningsplatser inom komvux. Regeringen har satsat på jobbcoacher som kan lära människor att skriva jobbansökningar men är ointresserad av att skola om människor från arbetslöshet till bristyrken så att säga. Vi har lagt fram en massa olika förslag. Tre viktiga förslag gäller följande: 1.För unga som är långtidsarbetslösa och som saknar praktiska erfarenheter satsar vi på ett kraftfullt förstajobbetavdrag. En arbetsgivare som anställer en ung långtidsarbetslös person får göra ett avdrag på två tredjedelar av lönekostnaden. Med den åtgärden skulle en fjärdedel av alla långtidsarbetslösa i få en rejäl chans till ett riktigt jobb. 2.Vi vill minska arbetsgivaravgiften för de ensamföretagare som gör sin första anställning. Det finns många ensamföretagare i län som gärna anställer ungdomar. 3.Vi har ett riktat avdrag som motsvarar arbetsgivaravgiften för den som anställer en arbetslös ungdom i åldern . Med detta förslag skulle tusentals arbetslösa ungdomar i landet ges möjlighet att få en anställning. Jag menar, och vi menar i Socialdemokraterna, att det är riktiga ansatser som krävs, arbetsmarknadsministern. De tiotusentals arbetslösa ungdomarna väntar på svar. Vad säger arbetsmarknadsministern till dem? 40 (): Tack, herr ministern, för svaret! I går var jag i och träffade ett antal ungdomar unga människor. Det var fantastiskt att se hur dessa unga människor är intelligenta, trygga och har stor självsäkerhet. Det fanns en sak som saknades där och som var jätteviktig för dem. Jag tror att den är jätteviktig även för . De hade inga jobb. Det problem de upplevde ännu mer var att de när de skulle till Arbetsförmedlingen fick komma in i en karens . De fick inget stöd från samhället. De fick ingenting som egentligen skulle hjälpa dem konkret, och det är det de upplever som orättvist. De är så ivriga att göra någonting av sina liv. De vill verkligen vara med i det svenska samhället. är det dock så att statsrådet , fru talman, har bestämt en 90-dagarsgräns. Jag undrar hur statsrådet skulle ha känt om han hade fått en karens av när han tillträdde som arbetsmarknadsminister. Tänk om hade sagt: får Littorin bara sitta still och inte göra någonting. Hela regeringen får sitta still och inte göra någonting. Jag kan påminna, fru talman, om att regeringen lade fram 26 propositioner under sina första . Arbetsmarknadsminister själv lade fram 5 propositioner. kan jag säga att jag som socialdemokrat skulle önska att Littorin aldrig hade knackat på dörren på , men är det som det är. Littorin fick sin chans, och han lade fram 5 propositioner . Hur skulle statsrådet ha känt om han hade fått stå där och inte göra någonting? De ungdomar jag träffade i kände just så, att de inte fick göra någonting. Sedan är det så att statsrådet hänvisar till jobbgarantin för unga. Det är intressant. är av ungdomarna arbetslösa. Vad händer nu när dessa ungdomar sitter sysslolösa? Vi är inne i en lågkonjunktur. Vi vet alla att det kommer en högkonjunktur. Det kommer möjligheter för ungdomar att få ett jobb, men då behöver de kanske lite utbildning. Vad gör statsrådet ? Han sätter drömmar och möjligheter i en 90-dagarskarens. Jag tycker, fru talman, att det är orättvist mot unga människor, mot unga förmågor och mot framtid att sätta dem i karens. Att sätta drömmar och möjligheter i karens är ingen bra arbetsmarknadspolitik, . 41 Arbetsmarknadsminister (): Det är bra om man har klart för sig lite hur det faktiskt ser ut. Det finns 1,2 miljoner ungdomar i åldern , och 160 000 av dem är registrerat arbetslösa eller arbetssökande ska jag säga. Av dem är det , det vill säga drygt hälften, som studerar heltid men söker en timmes extrajobb eller mer . Med all respekt för studenter som vill ha extrajobb det är naturligtvis otroligt bra att det är på det sättet kan jag inte säga att det är det största samhällsproblemet i att studenter söker extrajobb. Det som är ett problem är de vi inte pratar om alls här. Det är de som inte är registrerade på Arbetsförmedlingen de ungdomar mellan 16 och 24 som är helt sysslolösa. De finns inte i karens till någon garanti, och de får inte hjälp av någon coach. Det är ungefär hundra tusen ungdomar som varken pluggar, jobbar eller får hjälp av Arbetsförmedlingen. Dem borde vi prata om, hur vi bryter deras utanförskap. Det är nämligen de som är riskgruppen. Av dem som inte är heltidsstudenter och som aktivt söker arbete och vill ha ett heltidsarbete fick nämligen även , i den värsta lågkonjunkturen , hälften jobb . Hälften av alla arbetslösa ungdomar fick alltså jobb i den värsta lågkonjunkturen . Sedan vet vi naturligtvis det visar en i princip samstämmig forskning från alla arbetsmarknadsekonomer, och jag kan gladeligen leta upp dem och det undersökningsmaterial som finns; det är väl publicerat att det är just sökaktiviteter under den första, inledande perioden som är viktiga för att man ska hitta till de jobb som faktiskt byts även i lågkonjunktur. var det 820 000 jobb eller något i den stilen som bytte händer i . räknar vi med 1,2 miljoner jobbyten, och det är klart att det då är en god idé att söka sig dit dessa jobb finns. Man kan dock göra annat än att bara reparera skadan med arbetsmarknadspolitiken. Man kan till exempel, som vi har gjort, halvera arbetsgivaravgifterna för ungdomar. Då inställer sig naturligtvis frågan, som jag och många med mig undrar över: Varför vill ni göra det dubbelt så dyrt att ha ungdomar anställda? Jag hörde en av debattörerna här räkna upp ett antal förslag, och det är naturligtvis bra att ni har idéer om framtiden. Det ni glömmer att säga är att ni på detta sätt sprider ut ett antal för att göra det lite enklare att anställa ungdomar. Det är en god idé att ni ansluter er till exempelvis nystartsjobb för ungdomar, för det är precis samma sak, men ni finansierar det genom att höja arbetsgivaravgifterna för ungdomar med nära . Med er politik blir det dyrare att anställa ungdomar. Det är en jobbchock för ungdomar. Det är en jobbchock för alla de ungdomar som med er politik nu inte kommer att bli anställda. Vår politik går alltså ut på att se till att vi drar erfarenheter av den forskning som finns, det vill säga se till att vi gör sökaktiviteten så hög som möjligt för dem som är registrerade vi vet att hälften av dem som söker får jobb. Sedan ser vi till att lägga mer resurser på jobbgarantin för att se till att de ungdomar som har varit arbetslösa lite längre får mer insatser än de någonsin fick tidigare. Man kunde gå helt sysslolös . Dessutom har vi bara nu i tilläggsbudgeten lagt 100 miljoner på sommarjobb för ungdomar för att ungdomar på det sättet ska få det lite lättare att i dessa tider få sin första kontakt med arbetsmarknaden. Det är några exempel på vad vi behöver göra.