prot · GX09121 · 2010-05-19 00:00:00 — Försvarsberedningen konstaterade att det pågick en värnpliktsutredning, och vi avvaktade med att ta ställning i konkreta personalförsörjningsfrågor tills värnpliktsutredningen var klar. Jag har en konkret fråga när det gäller regeringen och regeringens samarbete. Det handlar om Alliansen och alliansfriheten. Hur ställer sig till en Natoanslutning? Följer man linje? 27 () replik: Jag vill börja med att tacka. Det här är kanske sista riksdagsdebatt. Jag vet inte, men hon lämnar , och vi hade ett bra samarbete i Försvarsberedningen. Vi gav och tog där, och vi ställde oss bakom principerna för att insatsförsvaret ska bygga på frivillighet. Det var det som jag syftade till. Jag kan ställa samma fråga till som jag ställde till om enigheten från Försvarsberedningen och från Socialdemokraternas reservation om att insatsförsvaret ska bygga på frivillighet, det vill säga från utbildningen till att man sedan kontrakterar sig i försvaret. Uppfattningen om den absoluta volymen av anställda i försvaret uppfattar jag att vi var brett överens om och att vi är brett överens om. Det vore bra om kunde bekräfta detta. Värnpliktiga ska självfallet inte skickas iväg utomlands. Det hoppas jag att jag inte har sagt. Det är det som är ett av skälen till att det, när försvaret gör nytta både i närområdet och i fredsinsatser utomlands, är logiskt att bygga på frivillighetens grund och att de som tjänstgör i försvaret kan göra samma tjänst oavsett om de är i eller åker över landets gränser. 28 () replik: utnyttjade inte all sin repliktid. Varför mörkar ni, , i fråga om Natoanslutning eller inte Natoanslutning? Hur ser regeringens samsyn ut i den frågan? Ska vi ansluta oss nu eller sedan? Finns det någon plan? Är det något som regeringen överraskningsvis ska komma med, om ni vinner valet och får regeringsmakten under nästa mandatperiod? Jag kräver att talar om vilken syn man har på vår alliansfrihet. 29 () replik: Även vad gäller frågan om militära alliansfrihet finns det en bred blocköverskridande majoritet i . Jag kan hänvisa till vad utrikesutskottet yttrade till försvarsutskottet inför vårt beslut om försvarets inriktning . sju partier och försvarsutskottets sju partier är fullständigt överens om att är militärt alliansfritt. Det är vi själva som definierar innebörden av det. har uppfattningen att det är bra att är militärt alliansfritt. Däremot är vi beredda att analysera utvecklingen i omvärlden, hur vi ska samarbeta med olika allianser inom EU, tillsammans med Nato och så vidare. Det kanske kunde vara dags att analysera detta, men det är en annan fråga. 30 (): Soldaterna är vårt, och vill jag påstå, varje militärt försvars allra viktigaste tillgång. Oavsett hur långt den militära teknologin drivs, oavsett hur avancerade plattformar, sensorer och vapen vi tar fram kommer den militära tvångsmakten alltid att vara underkastad individuella omdömesgilla bedömningar kopplade till ett möjligt ansvarsutkrävande. Därför kan inte betydelsen av de förslag som snart behandlar överdrivas. Jag hade trott att så här långt in i debatten skulle varje grundläggande argumentation om varför vi nu går från plikt till frivillighet vara överflödig, men jag känner att jag måste nämna några ord om detta. i har rekryteringen av enskilda soldater till Försvarsmakten präglats av att fler velat utbilda sig än vad vi kunnat bereda plats för. Trots det har vi ända fram med stöd av totalförsvarspliktslagen valt att kasta unga män som inte har velat utbilda sig i fängelse. Det har skett helt i onödan, utan några som helst försvars- eller säkerhetspolitiska motiv. Ett annat viktigt skäl som och varit inne på handlar om att kunna använda de soldater som vi utbildar. I snitt kostar det, herr talman, att utbilda en värnpliktig. I vilken annan samhällssektor skulle vi utbilda människor till dessa kostnader för att sedan inte använda dem? De kommer inte tillbaka till några krigsförbandsövningar, och om de inte deltar i den internationella verksamheten ser de efter muck aldrig mer Försvarsmakten. Vi har inte råd att utbilda personal som vi inte kan använda. Det säger sig självt. Jag ser, herr talman, att delar av det sista befinner sig på åhörarläktaren. Jag kan från mina i utskottet minnas alla de uppvaktningar som skett när det gällt civil meritvärdering, dåliga arbetsvillkor, föga utmanande arbetsuppgifter med mera. Det är en väsentlig del i denna reform. När vi övergår till frivillighet är Försvarsmakten piskad att erbjuda arbetsvillkor och ekonomiska villkor som är konkurrenskraftiga med varje annan arbetsgivare i vårt samhälle eller med varje annan anordnare av utbildning. Det är min förhoppning att vi nu ska kunna lösa många av de frågor som utan framgång länge diskuterats i försvarspolitiken. Det finns en utbredd oro, inte minst inom oppositionen, för att vi inte längre ska tillämpa pliktlagstiftningen om inte vår beredskap kräver detta. Den oron är förståelig och delas säkert av breda folklager i det svenska samhället. har plikten varit ryggraden i soldatförsörjningen. Visst finns det flera obesvarade frågor. Alla regeländringar är inte på plats och förvisso inte heller kollektivavtalen. De senare råder som bekant inte politiker över i vårt land. Jag tror att det är viktigt att vi förstår att den förändring som vi nu ska genomföra är av den storleksordningen att den inte kan fattas genom enskilda beslut en, två eller . Det är en långsiktig process där vi kommer att lära av våra misstag och där vi kommer att korrigera. Här skiljer sig inte denna reform från andra stora reformer i det svenska samhället. Jag har gjort en del besök bland förbanden i grundorganisationen, och jag har gjort två iakttagelser som jag tycker kan vara intressanta för denna debatt. Den första iakttagelsen är att det tycks som om avsaknaden av färdiga och enhetliga modeller när det gäller rekrytering lett till många lokala initiativ. Jag har besökt regementen där man nu bildar rekryteringskommittéer med regionala högskolor och med primärkommuner. Jag har träffat dem som planerar att genomföra frivilliga krigsförbandsövningar med pliktutbildad personal och använda detta som ett led i en snabb och kostnadseffektiv rekrytering. Jag har suttit och pratat med många officerare om den kulturella utmaning som man nu möter när värnpliktiga är värnpliktiga utan kolleger till officerarna. Man kan betrakta denna brist på central styrning från politiskt håll och från myndighetsledningens sida antingen som något oroande eller så ser man att detta leder oss in i en process där olika modeller och arbetssätt prövas, utvecklas och avfärdas. Det är helt enkelt, herr talman, en lärande process. En sådan process är kanske otypisk på det försvarspolitiska området och otypisk för Försvarsmakten som myndighet, men jag har faktiskt större tilltro till en sådan än till Högkvarterets förmåga att från början staka ut den enda vägen. Den andra iakttagelsen är att Försvarsmakten, åtminstone initialt, verkar rekrytera kontinuerligt tjänstgörande heltidsanställda soldater snarare än sådana som ska tjänstgöra . Både regering och riksdag har betonat att inom arméstridskrafterna ska minst tre fjärdedelar vara soldater som växlar mellan militär tjänstgöring och civila studier eller arbete. Här finns stora risker. Viktigast är de svårigheter som kommer att inställa sig när man ska göra tjänsten som enskild soldat i Försvarsmakten utmanande och utvecklande av kanske sex till . Risken att vi förlorar dem som vi vill behålla och blir sittande med dem som vi kanske inte lika gärna vill ha kommer att bli betydande. karriärväxlingar tillbaka till det civila samhället kommer naturligtvis att försvåras. Det blir inte lätt för en 27-åring, vars enda arbetslivserfarenhet består i att han eller hon tjänstgjort som skyttesoldat, att få ett jobb på den ordinarie arbetsmarknaden. Många heltidsanställda leder också till högre lönekostnader och därmed en mindre insatsorganisation. Även våra möjligheter att få in civila kompetenser i försvaret blir mindre med många heltidsanställda soldater. Sammanfattningsvis finns det all anledning för både regering och riksdag att nu följa upp den inriktning som har givits och se till att den förverkligas. Rätt hanterad har den nu förestående reformen möjlighet att återknyta till indelningsverk, ett försvar som präglades av soldater som hade sin huvudsakliga tjänst ute i samhället men regelbundet övade och vid behov tjänstgjorde militärt. En svensk sammanhängande politik för veteransoldater handlar om att erbjuda ett fullgott omhändertagande till dem som tjänstgjort i skarpa internationella insatser och deras anhöriga. Skälen för en svensk veteranpolitik är flera. Att tjänstgöra som soldat i påstår jag är det farligaste uppdrag en svensk statstjänsteman kan få. De risker som våra soldater löper ställer både moraliskt och logiskt höga krav på omhändertagandet före, under och efter en insats. Det är inte fel att tala om ett strikt ansvar. Kommer våra soldater till skada ska hjälp och stöd alltid finnas till hands. Men det handlar också i stor utsträckning om folkförankring. kunde denna förankring omhändertas genom att tillräckligt många unga män med hot om åtal och fängelse tvingades till militär grundutbildning. Volymerna av soldater i sig var garantin för den folkliga förankringen. Med en frivillig rekrytering och en omfattande skarp internationell verksamhet blir förankringen beroende av stolta och väl omhändertagna veteransoldater. I detta ser vi en större politisk utmaning. I detta ser vi också begränsade möjligheter för oss politiker att delegera ansvaret för folkförankringen till andra. Den nya lagstiftningen innehåller många viktiga reformer. Om en soldat skadas blir Försvarsmaktens ansvar inte längre begränsat till maximalt . Soldaten ska i fortsättningen även de som tjänstgjort ; det är en retroaktiv lagstiftning till förmån för den enskilde kunna påräkna hjälp och stöd i sin rehabilitering så länge denna rehabilitering bedöms meningsfull. Man behöver heller inte alltid kunna bevisa en arbetsskada. Om en soldat lider av psykiska besvär finns en rätt till hjälp, även om besvären inte påverkar förbandsförmågan eller om sambandet med tjänstgöringen är oklart. Det här är också ett tydligt uttryck för statsmakternas strikta ansvar. får anhöriga en självständig rätt till stöd och information. har hjälpen och stödet begränsats till fall då soldaten omkommit eller allvarligt skadats. I denna mening är det nu inte bara soldater och sjömän utan också deras anhöriga som blivit statsmakternas ansvar. Jag skulle kunna fortsätta uppräkningen av förbättringar, men avslutar genom att uttrycka min glädje över att nya medaljer har instiftats till stöd för ett bättre erkännande av internationella insatser. Många av oss kanske ser medaljer som någonting udda och lite osvenskt, men jag kan efter alla de kontakter jag har haft med internationellt tjänstgörande soldater garantera att så inte alls är fallet. Det här är en mycket grundläggande och viktig sak för dem och deras motiv. Precis som är jag lite förundrad över att , och Socialdemokraterna yrkar avslag också på de förslag till förbättringar som ska göras för veteransoldaterna och deras anhöriga. Jag tycker inte att det stöd man i talarstolen ger till dessa förslag stämmer med det avslagsyrkande som föreligger. Även om vi ibland har olika uppfattningar om var ska delta och inte delta tror jag att det är viktigt att vi i denna församling skiljer den frågeställningen från de krav på stöd som våra soldater därute har rätt att ställa på oss. Jag kan bara upplysa , och om möjligheten att här i kammaren göra ett mer noggrant ställningstagande. Det finns möjlighet att göra ett nytt yrkande som inte exkluderar de delar av politiken som man uppenbarligen inte tycker så illa om. Det är jag började driva kravet på ett bättre omhändertagande av veteransoldater. förordnades jag till särskild utredare av dessa frågor på initiativ av dåvarande försvarsminister . Efter att jag avlämnat mitt slutbetänkande och regeringen avgivit en proposition i det här ärendet till föräras jag möjligheten att både debattera och delta i beslutet om en sammanhängande politik för veteransoldater. , herr talman, har jag politiskt deltagit i något så viktigt. För detta är jag mycket tacksam. Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande. 31 () replik: Det var ett intressant anförande från också. Han nämnde i sitt anförande att det är en stor förändring som kommer att ske och att man inte kan fatta alla beslut med en gång för att det här måste vara en långsiktig process. Jag jobbar på . Vi tänker oss att jag är arbetslös, ska söka arbete där och kommer till arbetsgivaren. Men arbetsgivaren kan inte förklara för mig vilket regelverk som gäller. Han berättar inte vilken lön jag får, utan det får jag gissa mig till. Vi tar det . Lön ska du naturligtvis få, men vi vet inte hur mycket. Det är det här som är vår kritik. Det startas upp ett system där man inte vet vilka förutsättningar man lever under. Vi tycker att den del av veteransoldatpolitiken som har varit med och tagit fram är bra. Men man har bakat in den i de saker som är oerhört dåliga i propositionen. Det är tur att man börjar fundera på veteranpolitiken. I samhället har man raserat den generella välfärden , men det är bra att man i alla fall stärker upp för de soldater som har gjort internationell tjänstgöring. Det är positivt. En av de viktigaste sakerna när man ska fylla på med 4 0006 000 soldater är vilka man får. Det pekar också på. Det är viktigt att man får de rätta personerna, och det är det som har varit professionella på. vet jag att i princip vill att ska ta ut soldater till tjänstgöring på den privata marknaden. Det tror jag är en jättestor risk, och det var därför pekade ganska tydligt på att vi måste ha kvar kompetensen på , för det är de som har förutsättningar för att plocka ut de allra bästa soldaterna. 32 () replik: Ja, , och då är det ju tur att lever vidare i form av och att den kompetensen bevaras. Jag har lite svårt att följa resonemangen. Ja, alla erkänner att pusselbitarna i detta fortfarande inte är färdiga, och jag vill påstå att det inte är någon ny och unik situation. Ofta är det så att vi först inför en lagstiftning, och när den är införd utfärdar regeringen ett antal förordningar som behövs för att understödja den lagstiftning som beslutat om. Jag anser inte att ordningen här skulle vara någon annan. Ni får inte glömma bort att Försvarsmakten precis som alla andra arbetsgivare har hela lagen om anställningsskydd till sitt förfogande med olika möjligheter till tidsbegränsade anställningar, växeltjänstgöring, vikariat, provanställningar med mera. Jag förutsätter att det är i den ändan man kommer att börja. Men man kan inte ställa kravet att varje soldat ska veta exakt hur mycket han eller hon ska tjäna vid en tjänstgöring. Det är omöjligt. Det finns ingen yrkeskategori i det här landet som kan göra det. Det beror dels på minimilöner i kollektivavtal, dels på en enskild förhandling mellan arbetstagaren och arbetsgivaren. Sådana kommer naturligtvis att ske också mellan soldater i Försvarsmakten och Försvarsmakten som arbetsgivare. Om det nu är så att Socialdemokraterna tycker att de förändringar som finns i den samlade veteranpolitiken är bra är det bara att de nyanserar sitt yrkande och ser till att veteranerna inte omfattas av det avslag som oppositionen föreslår. Jag vill gärna skicka med att särskilt detta om omhändertagande av soldater inte heller är någon total nymodighet. Jag tror att det var en socialdemokratisk regering som föreslog just den lagstiftning som jag nu har haft förmånen att utreda. Alldeles oavsett hur samhället i övrigt ser ut, , tror jag att det finns särskilda behov på det här området. 33 () replik: Mitt påpekande var att ni nu generellt försämrat välfärden för människor i samhället. Det gjorde inte vi när vi satt vid regeringsmakten. Vi förbättrade den. Vi tycker att samhället ska hålla ihop och att klyftorna ska minska. Vad är det för typ av anställning man har ? Efter de tre eller fem månaderna går man in i ett system som finns upparbetat . Detta gäller när du inte är anställd, den pröva-på-tid som vi talade om förut. Vad är det för regelverk som gäller där? Det ska också utredas, eller hur? Det är vad vi pekar på, inte de andra delarna. De sköts via kollektivavtal och andra lösningar. Det finns fackliga förbund som bevakar det för sina medlemmar. Vem bevakar detta ? Det ska vara en kontrollant, en observatör tror jag det står i förslaget, eller något liknande när det gäller medinflytande. Man ska försöka att ha kvar medinflytande så mycket man kan utifrån det gamla systemet. Det är utgångspunkten. Det finns en massa frågor som inte är färdigutredda. Jag har en fråga till. tycker kanske att detta är hans livs största dag. Man inför frivillighet inom Försvarsmakten, och eventuellt går vi under nästa mandatperiod in i Nato. Om det här systemet är så jättebra, hur kan det komma sig att det finns 7 000 vakanser i ? Den holländska försvarsmakten måste nu med ljus och lykta hitta personer som vill tjänstgöra i försvarsmakten i . Man går till IVA-programmet och liknande och det behöver inte vara fel på de ungdomarna för att rekrytera till deras frivilliga system. Ser ingen risk med att det kanske kommer att vara problem med att fylla de platser som måste fyllas i Försvarsmaktens organisation med ett frivilligt system? 34 () replik: Jag tror att man kan göra det olika lätt och olika svårt för sig själv. Jag pekade i mitt anförande på att riksdag och regering har beslutat att den absoluta huvuddelen av soldaterna inte ska fastna i en heltidstjänst i Försvarsmakten utan de ska växla mellan studier och arbete. Förmodligen handlar det i mycket stor utsträckning om just universitets- och högskolestudier å ena sidan. Å andra kommer de in och tjänstgör i samband med krigsförbandsövningar eller en insats internationellt. Om vi utformar den kommande insatsorganisationen på det sättet tror jag inte det är några problem. Under hela den tid jag har suttit i försvarsutskottet, fru talman, har det stora grundläggande problemet varit att vi inte har kunnat bereda plats till alla dem som önskade att få vara del av Försvarsmakten och få en militär grundutbildning. Jag tror inte att det förändras. Det finns en stark känsla för ett försvar av som sträcker sig till både andra länder och andra kontinenter men också omfattar försvaret av det egna fosterlandet. Det finns mycket små osäkerheter när det gäller förhållandena , rekryteringstiden, eller den tid man är rekryt. Det uttalas mycket tydligt i propositionen att det är de ekonomiska villkor som gäller för dagens totalförsvarspliktiga som ska finnas. Det står att skyddsassistenterna som ska vaka över säkerheten och arbetsmiljön ska finnas kvar. Det står att det ska ske ett medinflytandearbete i Försvarsmakten. Utskottet har i sin klokskap också lagt till att det medinflytandearbetet också kräver ett deltagande av de värnpliktiga. Jag tänker inte ge mig in på någon välfärdsdiskussion med . Jag kan bara säga att det är fler människor i som arbetar än vad det var när vi tog över regeringsmakten. Det i sig är en tillräcklig garanti för att vi inte kommer att bli sämre utan bättre med vår välfärd framöver. 35 () replik: problematiserar i stora delar av sitt tal och vrider och vänder på orden om vad som är bra och inte. Jag kan dela mycket av det du sade i ditt tal. Men sedan kommer in på slutet och undrar: Kan ni inte bifalla vår veteranpolitik, ni tycker ju som vi? Jag tycker att den är bra till stora delar och att ni har gjort ett väldigt bra arbete. Problemet är, , att jag inte kan plocka russinen ur kakan och ta några delar. Det är helheten som vi bedömer. När man lägger fram ett förslag med så stora luckor och så stor osäkerhet måste vi avslå hela propositionen och titta på det en gång till. Sedan finns alltid i propositioner oavsett område delar som man accepterar och tycker är ganska bra. Men det är inte vad frågan handlar om. Man kan inte säga, som var inne på, och som ni andra ställer upp på: Det här är inriktningen. bestämmer vi ruta ett, och sedan får vi lösa de andra rutorna efterhand. Detta är för viktigt för att säga ja till det hela. Jag tog ett exempel. Det viktigaste är att vi får välutbildade soldater in i vårt system. Där kommer själva huvudfrågan när en man eller kvinna ska fatta ett beslut. Ska jag gå in eller inte när det finns så många osäkerheter? Det finns egentligen två alternativ. Antingen reglerar man det genom lagstiftning ni hade ett förslag på ett antal lagstiftningsåtgärder eller genom arbetsrättsliga avtal. Ni lägger inte fram förslag om något av detta för att få en garanti för att vi ska få bra personal . Det finns en för stor osäkerhet. Det gör att vi måste avböja och rösta nej. 36 () replik: Jag vill inte påstå att jag problematiserade i mitt anförande. Jag försökte vara saklig och peka på vad som är styrkorna och vad som möjligen kan vara vissa risker med förslaget. Därvidlag skiljer sig inte dessa förslag från någonting annat som debatteras i kammaren. säger: Vi tycker bra om detta med veteranpolitik, men vi måste se till helheten. Jag beklagar detta djupt, fru talman. Det hade varit oerhört tacksamt att vända detta ställningstagande mot den samlade oppositionen. Man hade kunnat gå ut på våra regementen och besöka våra internationella insatser och säga: Vi har tre partier i som inte bryr sig om detta. De tycker inte att det är bra att du ska få rehabilitering så längre som rehabilitering är meningsfull. Det är mycket bättre att den tidsbegränsas. Anhöriga ska inte ha någon självständig rätt till hjälp, stöd och information. I mitt tycke målar ni in er i ett hörn och gör er själva ont med detta ställningstagande. Det är därför som jag säger detta till er. Det är två helt olika lagförslag vi talar om. De är väldigt lätta att separera om man nu vill göra ett mer distingerat ställningstagande. Det var därför jag vädjade till er att fundera en gång till på detta. Under hela debatten säger företrädare för oppositionen och gång efter annan: Regeringen har inte lagt fram några förslag till kollektivavtal. Om regeringen gjorde detta, , är jag övertygad om att anmälningarna till skulle hagla. Vi har inga som helst möjligheter att göra detta. Det måste ändå känna till. 37 () replik: Jag förstår att det sårar att vi kommer att rösta nej till detta. Jag har försökt att ge en förklaring och tala om hur vi resonerar. Man kan naturligtvis plocka delar av detta och tycka att det ska bifallas och att annat inte ska bifallas. vet om detta. Det är bara att följa debatten som varit. Man har flaggat för de osäkerheter som vi nu lyfter fram. Jag trodde personligen att det nog skulle lösa sig till slut och att det skulle komma någon form av heltäckande förslag från regeringen. Att det inte kan vara till har vi full förståelse för. Men det fattas för många bitar för att säga: Okej, vi lappar och lagar under vägen. Den allmänna bedömningen är att det tar minst två . Man sjösätter det här , och sedan tar det två , troligtvis . Ja, vi ska rekrytera kompetent personal, vi ska få in folk, och jag försöker sätta mig in i den enskilde killens och tjejens situation som står där och väljer: Ska jag ta den risken, med alla de osäkerheter som finns, eller ska jag chansa, för jag tycker att det här verkar rätt okej? Det är det valet varje individ får göra. Då måste man ha någon form av lagstiftning bakom ryggen som gör att man vet att det är okej och att man har ett visst skydd. Men ni vägrar ju. Ni har inte hunnit, eller vad det nu kan vara, och därför ska vi avvakta. Där ligger vår kritik. 38 () replik: Jag tycker att oppositionen har lite svårt för att stå still i den här diskussionen . Ena sekunden angriper man regeringen för att den bakvägen eller köksvägen ska införa en ny arbetsrättslig lagstiftning för det militära området. I säger man: Ni har inte lagstiftningen på plats. Men, , det är det som ligger i det här förslaget.