prot · GY0939 · 2010-12-21 00:00:00 — Jag uppfattar det som ett krav som i så fall skulle framkalla andra typer av fördragsändringskrav från andra länder och att det i realiteten inte skulle vara förenligt med den här förenklade fördragsändringsmekanismen som jag talade om. Alldeles oavsett detta kan man naturligtvis gå in i sak och diskutera hur lyckligt detta skulle vara. Men jag uppfattar att det bara skulle framkalla en mycket längre och, som vi har tyckt, oönskad process som dessutom skulle riskera att försena den här permanenta krishanteringsfunktionen. 74 (S): Jag vill tacka statsministern för svaret. Att tillföra ett socialt protokoll är ett krav som vi har drivit . Det är fullt förenligt att göra det med nuvarande Lissabonfördrag. Det är en klen förklaring att det skulle skjuta upp fördragsförändringen. Det går att göra bara man har viljan att lyfta upp den här frågan. Sedan skulle jag vilja passa på att också fråga statsministern om långtidsbudgeten. Den var uppe perifert . Vi kommer att få många tillfällen att lyfta upp de frågorna igen. Jag har i medier tagit del av synpunkter från ledande folkpartister som säger att man ska värna om budgetrestriktivitet. Det är någonting som vi är fullständigt överens om. De säger att detta kommer att innebära att inte kommer att få något återflöde från strukturfonderna vad det gäller sammanhållningspolitiken. Jag skulle vilja fråga statsministern om det också är statsministerns uppfattning. 75 Statsminister (M): EU arbetar med en så kallad långtidsbudget, ett flerårigt finansiellt perspektiv, som är tänkt att gå . EU ska fatta slutgiltigt beslut om det . Ett skäl till att diskussionen om långtidsbudgeten redan kommit i gång är att det vid föregående toppmöte förekom en del diskussioner i randen av toppmötet om hur vi ska formulera behovet av budgetrestriktivitet. Så var det också den här gången. Jag tror att vi ska vara försiktiga med att nu påstå att vi vet hur det exakt ska se ut och var det ska landa 2012, men en diskussion som förts har gällt vad man gör med anslagna medel som inte använts fullt ut. Man använder inte det ordet, men det är det vi i ibland kallar anslagssparande. Det som i realiteten sker är att medlen återgår till nettobidragsgivare, bland annat . Det finns förslag inte minst från och en del andra att man med ökad flexibilitet snarare borde få använda dessa medel inom institutionerna och därmed stoppa återflödet. Som nettobidragsgivare är hållning till detta skeptisk. Där är vi , men några färdiga förhandlingar finns ännu inte, och den slutgiltiga utformningen kommer alltså först . 76 (MP): Mötet hölls i ett som brinner av protester. I många länder tvingas man till tuffa nedskärningar i människors trygghet och pensioner, i ungas utbildning, framtidstro och möjligheter att få jobb. Mitt i detta verkar det finns en ö av tjänstemän, byråkrater, EU-kommissionärer som inte riktigt förstår vidden av problemen. som länder tvingas till dessa tuffa nedskärningar kräver man att EU:s budget ska få fortsätta att växa. Man kräver att länder som gör dessa nedskärningar och möter protester ska betala in mer och mer i medlemsavgift till EU. Med sig till detta möte lär brittiske kollega ha haft ett brev där han kräver att EU:s budget ska frysas under det kommande decenniet. Flera länder valde, klokt nog, att ställa sig bakom brevet, däribland vårt grannland . valde det inte. Min fråga till honom och den är helt enkelt: Varför? 77 Statsminister (M): Det är en korrekt beskrivning som jag återgav. Många av regeringscheferna vittnade om omfattande protester till följd av saneringsprogram som införts i länder där man tappat greppet om offentliga finanser. Vid föregående toppmöte , som jag återrapporterat, fanns en skrivning i slutsatserna som hänvisade till behovet av att budgetrestriktivitet skulle gälla kommande år och återspegla det faktum att det pågår omfattande saneringsinsatser i EU:s medlemsländer. Det fanns också ett brev som var med och undertecknade. Det gällde budgeten och att man motsatte sig idéer om mycket stora ökningar av anslagen bland annat för , vilket sedan gått vidare till förhandlingar. Det fanns ånyo ett brev, som korrekt angivet hade brittiskt ursprung men hade formulerats av , och . Det prövades inte under toppmötet utan presenterades i anslutning till mötet. I slutändan kom också , och jag tror även , att underteckna det. Låt mig ge ett par skäl till varför inte undertecknade brevet. För det första: Även om det beskrivs som budgetrestriktivt skulle jag säga att det inte är tillräckligt budgetrestriktivt utifrån våra svenska utgångspunkter. För det andra: Frågan är väldigt tidigt väckt givet att kommissionen ännu inte lagt fram sitt förslag. Det kommer , och beslut ska fattas . Jag uppfattar det som att det är att gå i gång med en förhandling innan vi har grundläggande fakta på bordet, och därför tycker jag att det gott kan vänta. Det kommer att finnas möjligheter att återkomma, och som jag antytt förutser jag en kanske till och med ännu mer restriktiv linje än det som brevet anger. 78 (MP): EU:s budget sväller som en deg på jäsning. När jag lämnade hade vi i ett gemensamt mål, nämligen att EU:s budget inte skulle få överstiga av ländernas bni. Alla förslag som diskuterats gällande de kommande årens budget överstiger det. Då ska man veta att redan 1 promilles ökning för del innebär en höjning av avgiften med , miljarder som vi då inte kan använda till skolan, vården, omsorgen och andra behov som vi har i vårt land. Likadant ser det ut i de länder som drabbas av protester eftersom de tvingas till nedskärningar i pensionssystemen och utbildningssystemen. Man skulle önska stats- och regeringscheferna ro att få diskutera de stora, långsiktiga frågorna, att diskutera hur vi kan öka den europeiska konkurrenskraften, göra satsningar på miljöteknik och järnvägar, göra kloka investeringar som kan lyfta ekonomin samt se till att nedskärningarna inte blir kostnader när utbildningssystemen har hämmat innovation och nyföretagande. I stället tvingas man arbeta med krismekanismerna och redan nu ha en diskussion om långtidsbudgeten. Skulle inte, statsministern, ett beslut redan nu om att frysa budgeten, att ha det som en gräns, vara ett sätt att skapa ro för de framtida diskussionerna? 79 Statsminister (M): har angett det svenska förhållningssättet till budgeten, och jag tror att det har ett ganska brett stöd i riksdag. Låt mig dock påminna om att i en krets av 27 länder tycker inte alla så. Många länder, inte minst i östra med fattigare förhållanden, tycker att det är väl så viktigt att EU:s budget växer för att de ska kunna ta del av större resurser och få en bättre ekonomisk utveckling. Det är så avvägningarna ser ut. Det finns en liten grupp länder, tillhör den, som tillför EU-systemet resurser och därmed kanske blir mer restriktiva. Ett stort antal länder, en majoritet, är mottagare och vinner på de flöden som går via EU:s budget. Mycket av dessa syftar till ekonomisk utjämning från rik till fattig. När det nämns av bni vill jag påpeka att nettopositionen för just nu är någonstans på av bni. Det är därför jag tycker att skrivningar som utlovar av bni inte är tillräckligt budgetrestriktiva. Utifrån svenska förhållanden skulle det innebära en mycket stor utgiftsökning. Det är också därför jag säger att det brev som skrevs i sig inte var tillräckligt restriktivt. Man talar om en frysning, men egentligen gäller skrivningen hur man ska stoppa en alltför stor ökning . Jag känner att jag kommer att ha varmt stöd av , och säkert också av andra, när vi ska fortsätta att formulera den svenska positionen. Jag hoppas att vi även då ska kunna ha denna breda samsyn om hur åtminstone vi ska formulera oss, väl medvetna om att vi sedan har att komma överens med ytterligare 26 länder. 80 (SD): Jag tackar statsministern för föredragningen. Vi är många som är intresserade av att få stabilitet i unionen, vilket inte är det lättaste alla gånger. Vi kan vara oense om vilken metod som är den bästa och i längden mest hållbara. Därför vill jag fråga statsministern varför man vill stödja som kandidatland. Jag ställer frågan utifrån att det finns en enorm korruption i landet. Jag tror till och med att landet ligger i bottenskiktet. är helt i avsaknad av rättssystem. Sist men inte minst kan dess ledare lite grann ses som en mångsysslare i den undre världen. Det finns en hel del tvivelaktiga affärer kopplade till honom. Bland annat har han nationaliserat företag ägda av arbetare och sedan sålt dem vidare till utländska privata intressen. Inte heller ska vi glömma att han varit föremål för förundersökning i gällande tobakssmuggling och organiserad brottslighet. Han var tidigare Milošević högra hand. Statsministern får ursäkta, men den mannen känns inte särskilt stabil. Inte heller känns regimen i särskilt stabil. Jag förstår inte vad landet skulle kunna bidra med i när det gäller just detta. Därför vill jag fråga: Vad har som kandidatland att erbjuda EU? 81 Statsminister (M): Utgångspunkten för utvidgningen är inte att försöka förhålla sig till enskilda ledare utan till enskilda länder och befolkningar. Det är inte heller en återspegling av vad de är nu utan vad vi hoppas att de ska komma att bli . I EU-medlemsprocessen säkerställer vi kraven på en reformprocess som leder till att länder som kanske inte har den bakgrunden utvecklas och får ett välfungerande rättsväsen, respekterar mänskliga fri- och rättigheter, utvecklas till den nivå där de klarar av att vara en del av EU:s fria rörlighet och inre marknad, och på alla andra sätt uppfyller de ganska långtgående kriterier som gäller för att en gång kunna bli medlem. När vi säger att blir kandidatland innebär det inte att förhandlingar startar, utan det är ett löfte om att när en reformprocess fullföljs kunna komma till ett läge där vi inleder förhandlingar. Förhandlingarna kan sedan komma att ta tid. Om förhandlingarna sedan leder till resultat ska det godkännas av alla medlemsländer innan det kan ligga till grund för ett inträde i Europeiska unionen. Jag tror att liksom många andra kandidatländer har mycket att erbjuda EU. Framför allt är jag oroad av vad alternativet skulle vara. Vi kan inte lämna stora delar av och dess befolkningar därhän till en osäker utveckling. Där är EU och den här processen den bästa garanten för en bättre utveckling. 82 (SD): För att ett land ska kunna bli ett kandidatland ska man ju uppfylla artiklarna 2 och 49 i fördraget. Där nämner man demokrati, jämlikhet, frihet, rättsstat och värdighet. Det är väl inte utan anledning som man har fört in de här riktlinjerna i fördraget, kan jag tro. Det är ju på de här olika områdena som har de största bristerna. Jag kan fortfarande inte förstå den optimism man hyser om att skulle kunna bidra så mycket. Jag tror att många av våra länder i har svårigheter nog. Vi ska nog inte ösa på detta med att få in fler länder som det nu ser ut. 83 Statsminister (M): Detta är en del av där det i närtid har varit krig och där olika befolkningsgrupper har stått mot varandra, och vi har än en gång påmints om den europeiska ständigt återkommande smittan att vi har svårt att lösa konflikter i vår världsdel utan att ta till vapen. Vi ska inte underskatta att den typen av spänningar finns kvar på . Man måste vara just reforminriktad och syfta till att bli bättre fungerande när det gäller rättssystem och mänskliga fri- och rättigheter, annars kan vi inte vara säkra på hur utvecklingen kommer att bli. Med detta för ögonen tycker jag att det är viktigt att konstatera att nu kan bli kandidatland, inte för att återspegla exakt var landet är det kan finnas grund för invändningar, och det har det funnits mot andra som har inlett en lång process mot att komma närmare Europeiska unionen utan det är ett sätt att säkerställa en bättre utveckling. Det tror jag i grunden är allas intresse. Alternativet är mycket sämre. 84 (V): Även jag tackar statsministern för redogörelsen från . Jag ska först beklaga att statsministern inte tog chansen att kräva ett socialt protokoll i som skyddar svensk arbetsrätt. Fördragsändringar är ju mycket ovanliga händelser, så det här var en unik möjlighet att skydda svensk arbetsrätt vid toppmötet. Låt mig komma till detta med krishanteringsmekanismen. Vi har ju haft stora räddningspaket för och , och det är sannolikt att vi kommer att få se fler. Alltmer pekar på att länder kommer att hamna i en situation där man kan betala sina skulder och det blir aktuellt med skuldavskrivningar. Frågan är då: Vem kommer att ta den ekonomiska smällen när skuldavskrivningarna kommer? Kommer det att ske enligt finanskapitalismens princip, det vill säga att vinster är privata medan förluster är offentliga, eller kommer även bankerna att få bära en del av förlusterna de banker som har spekulerat i krisen och äger en stor andel statspapper från de här länderna? Min första fråga till statsministern är då: Hur anser regeringen att den här krishanteringsmekanismen ska utformas, för att man ska kunna se till att även bankerna får bära en del av den ekonomiska bördan om det blir fråga om skuldavskrivningar? Den andra frågan är: När man nu har möjlighet att se lite bakåt på eurons historia, kan man inte säga att det var en fördel att svenska folket röstade nej till EU:s valutaunion, nu när vi har facit i hand? 85 Statsminister (M): ägnar sig nu åt att skriva fram en utveckling som vi faktiskt inte har sett . När det gäller lån i finns det väl få exempel på att de inte skulle ha återbetalats, och jag tycker inte heller att vi ska skapa spekulationer om att det inte skulle vara möjligt. Förutsättningen för att lånen sätts samman är ju att det bedrivs omfattande saneringsprogram i de länder som ska få ta del av dem saneringsprogram som, vilket en tidigare frågeställare påpekade, leder till omfattande reaktioner och protester på gator. Detta görs ju i akt och mening att skapa en större hållbarhet kring offentliga finanser och därmed återbetalningsförmåga. Som direkt tekniskt svar på frågan kan jag säga att det finns en diskussion om så kallade collective action , det vill säga att man kan göra en överenskommelse om att bygga in en viss nedskrivning av obligationsvärden som skulle kunna belöpa också på privata innehav. Den skulle vi kunna tänkas biträda. Ett skäl till att vi har varit lite försiktiga är att det inte är någon bra ordning att antyda att man ska lägga över en del av bördan på privata intressenter och sedan inte vara tydlig med hur. Det har ju visat sig leda till nervösa marknadsreaktioner som driver upp räntorna. Vi har inte varit obekanta med de resonemang som har, alltså att man ska akta sig för ordningen att banker stoppar egna vinster i fickan och skickar skulder eller underskott till skattebetalarna. Vi tycker att vår hantering av införda stabilitetsavgifter och åtgärderna för att få upp en fondering för att öka motståndskraften i banksektorn i det finansiella systemet är ett viktigt exempel på att vi har dragit en riktig slutsats av finansoron 2008. 86 (V): Jag tackar för svaret på min första fråga. Det är inte bara jag som spekulerar om det här det kan vara , eller andra också. Vi är fler. Den andra frågan gällde euron. när man har facit i hand, är det inte en styrka för svensk ekonomi att vi har en egen valuta med egen växelkurs och en ränta som kan sättas efter nationella ekonomiska förutsättningar? 87 Statsminister (M): säger att vi har facit. Låt oss konstatera: Något facit har vi väl ändå inte? Euron är ju mer långsiktigt tänkt och ska inte stanna här och . Den får ses som ett försök att ekonomiskt men också politiskt samla . Att få en starkare valuta var syftet. Flera har påpekat att det inte är korrekt att hävda att det skulle vara euron som är det stora problemet, utan det är en skuldkris i vissa länder. Över tid har euron än så länge varit ganska stabil. Svenska folket fattade sitt beslut . Vi respekterar det. God tillväxt och här kanske inte och jag gör exakt samma bedömning de goda reformer som regeringen har genomfört har möjliggjort en stark ekonomisk utveckling som också påverkar den svenska kronan att bli väldigt stark. Den är väldigt populär just . Det är väl bra. Låt mig påminna att det som företagare och arbetsgivare ofta säger till oss är att de ser en risk med en valuta som rör sig väldigt mycket i värde. är den svag, ibland är den starkare. Det i sin tur är också något att förhålla sig till. Det var en annan typ av stabilitet man önskade. Vi gör alltså det bästa vi kan utifrån de besked svenska folket har givit. Vi försöker sköta svensk ekonomi så gott det går, och det har bland annat renderat oss en väldigt stark krona. Det är huvudsakligen bra, även om det som vet finns frågor kopplade till det, inte minst i exportindustrin. Då får man möta det med andra och mer reforminriktade åtgärder. 88 (M): Tack, statsministern, för redogörelsen och för svaren på frågorna! Jag har två frågor med anledning av det som här har redogjorts för. Jag undrar om statsministern kan säga något mer om den vidare hanteringen när det gäller hur de framtida fonderna ska utformas och finansieras. Vilka kan vara med? Hur stor behöver den vara? Hur ser kraven ut på de länder som eventuellt behöver hjälp, och vilka risker finns det på vägen innan man så att säga har satt dem på pränt? Trots att man inte är med i eurosamarbetet har ju deltagit på ett mycket positivt sätt i det här arbetet så här långt. Jag undrar hur roll kan se ut fortsättningsvis och vilket innehåll statsministern bedömer att den här mekanismen måste ha. 89 Statsminister (M): Just nu opererar EU med två skilda fonder, kan man säga, ur vilka lånestöden har hämtats. Till det har också kommit bilaterala erbjudanden från bland andra , och när det gäller till exempel . Detta är tänkt att ersättas av en stor fond, och den ska finnas som ett stöd, givet att man också ställer krav på saneringsprogram, IMF-deltagande och strikt konditionalitet. Det vill säga att det kommer att vara förknippat med mycket tuffa villkor. Det kommer att omfattas av eurozonens 16 länder. Det är tänkt att bli 17 i och med inträde. Sedan ska man erbjuda en tilläggsmöjlighet för icke-eurozonsländer, däribland att vara med i bilaterala lån om vi så önskar. Vi har meddelat att det kommer att prövas från fall till fall. Paketen kan bara användas för eurozonens länder om det skulle bli aktuellt. Det finns andra mekanismer inom EU men framför allt inom IMF, , till stöd om ett icke-eurozonsland skulle få den här typen av problem. En del av de frågor som väcker är precis det som finansministrarna ska diskutera den exakta utformningen av . Det är inte helt färdigt till sin konstruktion. har haft synpunkter på hur man ska kunna ta ut avgifter som är kopplade till risk på ett sätt som vi känner igen från en del andra resonemang. Det finns också andra ingångar. Man ska kanske inte jobba med en fond utan med garantiåtaganden. Det är viktigt att det kommer på plats. Men det är också viktigt att säga att när väl det är på plats är det inte det långsiktiga svaret om vi ska få konkurrenskraft och klara våra problem i . Det måste komma i en helt annan del. Det måste vara i reformpolitik för fler jobb, företag som vill växa och att attrahera investeringar. Det är väldigt mycket det Agenda 2020 och andra samtal handlar om. Det kanske är viktigt denna kristyngda höst när vi har talat så mycket om mekanismen att komma ihåg att det är den framtidsdiskussionen vi behöver lägga större kraft vid. Men det är bra att mekanismen nu snart är på plats. 90 (C): Jag tackar statsministern så mycket för återrapporten. står helt bakom de åtgärder som vidtas för att kunna hantera och få varningssignaler om framtida eventuella finansiella svårigheter i . När det gäller återrapporten finns det ett antal saker som gör mig lite förvånad. Man skriver bland annat i inledningen: Fundamenta i den europeiska ekonomin är sunda. I ett uttalande från stats- och regeringscheferna i euroområdet och EU-institutionerna säger man med ganska stora ord att man är redo att göra allt som krävs för att euroområdet ska stärkas. I återrapporten skriver man också att det kommer att behövas stringenta program framöver för att lån ska kunna beviljas. Allt det låter väldigt bra. Men fråga är om inte ingressen man har är lite av det som är problem. Flera av medlemsstaterna erkänner de facto inte riktigt vilka stora ekonomiska svårigheter de befinner sig i. Den medvetenheten har vi haft i och hanterat väldigt väl, särskilt under denna regering. Men man har kunnat se att flera andra regeringar runt om i inte har hanterat det lika stringent. Bedömer statsministern att man kommer att vidta så kraftfulla åtgärder som det kommer att krävas för flera medlemsstater i unionen för att vi framöver ska slippa se att mekanismen ens ska behöva användas? 91 Statsminister (M): EU består av 27 länder med regeringar med olika inriktning, och de olika länderna har olika erfarenhet. Den som följer de nationella debatterna mycket noga kan se att en hel del länder för argumenteringen: Vi har inte omfattande problem i det här landet. De markerar en oro för att det utifrån kommer beskrivningar eller tryck som de inte tycker stämmer. Vi förde en diskussion om detta framför allt på middagen vid rådets toppmöte. Där inskärpte flera att den finanskris som väldigt många av oss hänvisade till hade sitt ursprung i sedan flyttades till . Det har lett till en sorts andra våg av krisåtgärder som är väldigt koncentrerade till . Det är verkligen så att vi har krisen här hos oss, minus några få länder inklusive . Det är trots allt väldigt Europabaserat. Det är klart att det präglar mycket av dessa diskussioner. Det är viktigt att slå fast att omfattande reformer och saneringsprogram nu genomförs i under folkliga protester men med stor nödvändighet för att skapa bättre trygghet . Mycket har gjorts . Också väldigt mycket av europeiskt ledarskap har visats för att få fram krishanteringsfunktioner, mekanismer och stöd av ett slag som det inte ens har funnits fördragsstöd för tidigare. EU visar än en gång att den växer med uppgiften. Ställd inför denna prövning har mycket ledarskap visats. Tro inte annat , som beskriver, att den diskussionen kommer att fortsätta. Det kommer att låta lite olika beroende på att utgångspunkterna är olika och på att en del länder är mycket kraftfullt skuldsatta när det gäller både statsskuld och hur underskottssituationen ser ut. Det är nog inte sista gången vi har diskuterat just detta. 92 (C): Tack så mycket för svaret på frågan, statsministern! Ska vi kunna ha ett förtroende för varandra, vilket vi i är väldigt måna om att vi ska ha inom Europeiska unionen, måste vi veta att de ekonomiska redogörelser som länder kommer med är sanna och känns sannolika så att vi vet att det samarbete vi har bygger en verklig grund och inte en grund som kanske ibland finns till för att stilla en hemmaopinion. Därför känns det väldigt betryggande att statsministern och regeringen nu fortsätter att följa en tuff linje i dessa frågor. 93 (KD): Tack, statsministern, för återrapporten! Jag tänkte ta upp en fråga som finns under övriga frågor som inte handlar om stabiliseringsmekanismen. Vi har fått en ny utrikestjänst, EAS. Den höga representanten gjorde en första redogörelse för unionens förbindelser med strategiska partner. Det handlar om viktiga kontakter för alla europeiska länder. Utrikestjänsten ska dock inte bara arbeta med utrikespolitik utan också utvecklingspolitik. Som jag har förstått det är EU världens största biståndsgivare. Min första fråga till statsministern är om statsministern har några kommentarer till om men också de andra europeiska länderna ansåg rapporten vara till fyllest. Den andra är om han tycker att utrikestjänsten har kommit i gång på ett bra sätt. Den tredje är om det fanns med någonting i diskussionerna från de andra europeiska länderna att man ska jobba inte bara med utrikespolitik utan även utvecklingspolitik. 94 Statsminister (M):