prot · GX0985 · 2010-03-10 00:00:00 — Det gäller idrottsrörelsen, olika intresseorganisationer, kyrkor, samfund, , vars årsmöte jag missar just , Röda Korset, ungdomsorganisationer, handikapprörelsen, , pensionärsföreningar, kvinnojourer. Listan kan göras nästan hur lång som helst. Genom de ideella organisationerna kan människor gemensamt lösa problem eller möta ett behov och ge röst åt de människor som kanske inte annars gör sin röst hörd. tänkte jag komma lite mer till saken, skattefrågan. De allmännyttiga ideella föreningarna och de registrerade trossamfunden som bedriver verksamhet där de inte behöver betala inkomstskatt behöver inte heller betala någon moms för den omsättning som görs på verksamheten. kom fram till att den momsbefrielsen inte är förenlig med EG-rätten. har också i en formell underrättelse till uppmärksammat detta. kom en utredning med olika förslag om hur de svenska momsreglerna ska anpassas till EG-rätten. Jag menar att även om vi ska rätta oss efter EU-direktiv ska utgångspunkten för oss i vara att undvika förändringar i momsregler, om det går, för de ideella föreningarna och trossamfunden. och alliansens fokus ligger på att förenkla och stödja de ideella organisationernas verksamhet, inte att försvåra och fördyra. Låt mig ta exemplet med idrottsrörelsen. Den är vår största folkrörelse. Den engagerar, entusiasmerar, fostrar och får människor att växa. Över 20 000 föreningar är anslutna till . Tillsammans samlar de mer än tre och en halv miljon medlemmar. vill bidra till att idrottsrörelsen kan fortsätta att vara levande och till att fler människor lockas till fysisk aktivitet. Vår syn är att både breddidrott och elitidrott är viktiga. Det finns mycket vi kan göra för idrotten, alltifrån att i kommunerna se till att barnen lär sig simma till att förenkla och förtydliga reglerna kring sponsring så att företag garanteras full avdragsrätt. Då är det inte minst viktigt att inte försvåra genom nya skatteregler. Att idrotten och andra ideella organisationer skulle få mindre pengar att röra sig med vore givetvis mycket olyckligt, men det handlar inte bara om pengar. Ändrade momsregler skulle också innebära en stor ökning av många föreningars regelbörda. Jag har som jag tror många i skatteutskottet ofta kontakt med olika ideella föreningar på hemmaplan. Det har vi väl ofta både som privatpersoner och som politiker. Jag är helt övertygad om att för många föreningar skulle det i praktiken bli omöjligt att ens hitta en kassör för sin verksamhet om vi krånglar till momsreglerna. Många lekmän drar sig för att ta på sig uppdrag som kassör, eftersom den administrativa bördan och faktiskt också risken att helt oavsiktligt göra fel är för stor. De kassörer som finns i den ideella sektorn lägger mycket tid och engagemang på att stötta sin förening. Vi vill inte tynga dem ytterligare och inte heller medverka till att engagerade personer inte tar på sig uppdraget som kassör i en ideell förening. Det är inte rimligt att bidra till ytterligare regelkrångligheter för dessa kassörer, och det är inte heller rimligt att öka den administrativa bördan för knappa ideella krafter. Jag menar att det är oerhört viktigt för det ideella att de regler som vi inför här underlättar för föreningarna i stället för att fördyra och komplicera. Jag är därför nöjd med att vi i skatteutskottet är så tydliga i vårt betänkande. Vi menade att de allmännyttiga ideella föreningarna och trossamfunden även i fortsättningen bör få en så positiv behandling som möjligt när det gäller momsen. I det här årets betänkande understryker vi att det kommande förslaget till bör innefatta en helhetsbedömning av påverkan på den ideella sektorn. Vi skriver också uttryckligen att det är viktigt att de sammanvägda förslagen som kommer under nästa mandatperiod inte innebär en försämring. Låt mig avsluta med vad en av våra unga folkpartister, i , som är väldigt engagerad i svensk ridsport, har sagt i frågan: Det ideella föreningslivet är viktigt. Låt inte omständlig administration döda idrotten. Jag kan inte annat än hålla med henne. 157 (): Jag ber att å vägnar få yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. Jag tänker ta upp samma fråga som så förtjänstfullt tog upp, den ideella sektorn och secondhandförsäljningen, det vill säga Erikshjälpen, , , Svalorna eller vad det nu är för verksamhet. Jag upplever, fru talman, att Europeiska unionen och kommissionen knappast har upplevt en av sina större stunder när det gäller tillämpningen av det vi så folkligt kallar för subsidiaritetsprincipen eller närhetsprincipen. Det är djupt beklagligt att menar att de svenska undantagen för momsbefrielse för allmännyttiga ideella föreningar och registrerade trossamfund inte är i överensstämmelse med unionens regelverk. Frågan upplevs heller inte mer positiv av att kommissionen agerat på ett sådant sätt att man har inlett ett så kallat fördragsbrottsförfarande mot vårt land och därmed också mot hela den ideella sektorn. Det Europeiska unionen och kommissionen gör är att se vårt land som ett skatteparadis för ideell verksamhet. Vi som lever och verkar i vårt vet hur mycket den ideella sektorn och det civila samhället bär upp för att göra till ett gott land. Ett vitalt civilt samhälle är av största vikt för en levande demokrati, för ett mänskligt samhälle och för att skapa social tillit, själslig hälsa, sammanhållning och förtroende mellan människorna som bygger landet tillsammans. Det kallar vi kristdemokrater i protestantisk och katolsk idétradition för samhällsgemenskap. Kommunerna, staten och landstingen finns där för att stödja och främja men definitivt inte för att ta över allt det engagemang som finns i de olika medborgarsammanslutningarna. Det civila samhället, grundat i naturliga gemenskaper som familjer, släkt, grannskap, intresseföreningar, idrotts-, fackförenings- och handikapprörelsen, hjälporganisationer och samfund bär upp vårt land. Varför, Europeiska unionen, ska vi inte få behålla vår skattefrihet inom den ideella sektorn och secondhandförsäljningen? I det här läget har skatteutskottet utan särskilda yttranden och utan reservationer likt en man och en kvinna sagt att vi vill ge den ideella sektorn en så positiv behandling som möjligt. Utskottet uttalar att man vill att de sammanvägda framtida förslagen inte innebär en försämring. Det kanske inte är för att dagen har blivit lång och debatten har tagit sin tid detta beror lika mycket på att vi på allianssidan har talat länge som att oppositionen har gjort det men jag är lite pessimistisk om att vi grejar detta. Jag kanske använder fel vokabulär, men jag skulle vilja att denna kalk togs från vårt land. Varför ska EU in och styra hur de ekonomiska förutsättningarna ser ut för den ideella sektorn som har betytt så mycket för vårt ? Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 17 § Vissa handelspolitiska frågor Föredrogs näringsutskottets betänkande 2009/10:NU13 Vissa handelspolitiska frågor. 158 (): Handelspolitik och främjande av handel är en av våra viktigaste frågor för jobb och sysselsättning. Det är en fråga som i förhållande till sin betydelse för vår utveckling alltför sällan debatteras här i kammaren. Senast den var uppe till debatt var . Då lyste handelsministern med sin frånvaro, precis som . Att köpa och sälja varor och tjänster till varandra är grundbulten för tillväxt. Välstånd och handelsutbyte hänger ihop. Om vi tar en titt bakåt i vår historia var medelåldern och barnadödligheten . Vi levde i ett jordbrukssamhälle, och industrisamhället var i sin linda och låg mestadels framför oss. är vi på väg att bryta ny mark vad gäller tjänstesektorn och dess exportandel. Vi går från hansetiden och den era då processen med handelsutbyte startade till nutidens handelsutbyte. Efter slut har den internationella handeln med varor och tjänster ökat. Den främsta orsaken till detta är de avregleringar av handelshindren som man då gjorde, och det är främst under som handelsutbytet har ökat. Handeln har stor betydelse för ekonomin i ett litet land som . Den svenska exporten uppgår till av bnp, vilket kan jämföras 1960. Den svenska handeln är koncentrerad till EU. Exempelvis stod 2008 varuexporten till EU för av den totala svenska exporten, och varuimporten kom till från EU. Dagens betänkande handlar i stora delar om frihandel. Om det har vi en bred majoritet här i . Det handlar också om exportfrämjande där det är klara skiljelinjer mellan oss, eftersom den borgerliga majoriteten anser att marknaden ska lösa det här på egen hand. I en alltmer globaliserad värld, där prislappen även här i är viktigare än arbetsförhållandena, måste kraven på rättvisa öka. Mot bakgrund av detta, fru talman, yrkar jag bifall till de rödgrönas gemensamma reservation nr 6 men också till reservation nr 10 under punkt 11 motiveringen. Det är viktigt att det internationella handelssystemet tar ett bredare ansvar för hållbar social och ekologisk utveckling. En rättvis globalisering kräver att kampen mot oacceptabla arbetsvillkor förstärks. En ökad konkurrenskraft får inte skapas genom rovdrift på människor eller miljö. På lång sikt är det endast en socialt och miljömässigt hållbar utveckling som skapar varaktig tillväxt. De mänskliga rättigheterna i arbetslivet måste stärkas globalt. Fri förenings- och förhandlingsrätt måste garanteras och slavarbete, barnarbete och diskriminering elimineras. Det är inte acceptabelt att nästan 70 miljoner barn arbetar. Därför anser vi att det finns behov av att främja rättvis handel för att säkerställa att både producenter och anställda får skälig lön, men också del av den totala vinsten för att kunna förbättra de sociala förhållandena, särskilt i länder som saknar de här strukturerna. När vi pratar om frihandel, WTO och utveckling är det lika viktigt att de fattiga länderna ges möjlighet att växa och dra nytta av globaliseringens välfärdsvinster. Här kan vi se att det finns problem med att världens rikaste länder skyddas av handelsbarriärer. Så länge det pågår kommer välståndet att fortsätta vara ojämnt fördelat mellan världens olika länder. Utvecklingsdimensionen måste därför genomsyra hela handelspolitiken. Utgångspunkten måste vara att det i handelsavtal och ekonomiskt samarbete som knyter med andra länder i världen ska vara en mer rättvis fördelning av de resurser som finns. Det är också därför det är viktigt att gör sin röst hörd och verkar för att de kvarvarande tullmurarna mot fattiga länder tas bort och att importrestriktionerna för fattiga länder också tas bort. Vi rödgröna anser att det inom handelspolitiken också måste finnas en rättvisa vad gäller båda könens rätt och möjligheter. Vi vill att regeringen aktivt ska driva på om att ett jämställdhetsperspektiv ska integreras i den internationella handelspolitiken både inom EU och inom WTO. Inför de nya förhandlingsavtalen ska det inkluderas att vi ska avskaffa all diskriminering av kvinnor. I reservation nr 6 understryker vi också vikten av ökad öppenhet och insyn i handelspolitiken. Då tänker vi främst på WTO men också på andra internationella handelssystem. För att vi ska få ökad insyn bör regeringen rapportera till om utvecklingen inom handelspolitiken. Som det är vet inte vi i oppositionen hur det ser ut utifrån att det har varit ganska snålt med information från handelsministern såväl till utskottet som här i kammaren. Vad gäller främjandeverksamheten och det exportberoende som har är det också viktigt att vi blir betydligt tydligare. Svensk ekonomi är ju exportberoende, och vi lever i med ökad arbetslöshet och har sett en kraftig ekonomisk nedgång. Just därför behöver vi höja främjandeverksamheten ute i världen och inte dra ned på den som vi har sett att den borgerliga majoriteten har gjort , inte minst genom att lägga ned olika utlandsmyndigheter. Som ett litet, exportberoende land måste bättre ta till vara och använda de redskap som vi har och satsa lite mer och lite större. Vi måste ta till vara den kunskap som , och har och se till att det finns resurser för att jobba med ett ökande av främjandet. Vi kan också konstatera att den borgerliga regeringen har gjort kraftiga neddragningar i stödet till små och medelstora företags export i där tappar exportandelar. Det känns faktiskt lite allvarligt. Men det görs väl mot bakgrund av den ideologi som man har på den borgerliga sidan, att det är marknaden som ska sköta det här själv. Vi har ju redan under förra mandatperioden sett i motioner och reservationer att det är det som är hållningen, och det är det vi också ser ett resultat av . Mot bakgrund av detta, fru talman, och att vi inte minst i budgetdebatten och i de motioner vi väckte inför budgetdebatten föreslog ökade anslag, framför allt vad det gäller exportfrämjandet och det som är riktat till små och medelstora företag, har vi fortfarande uppfattningen att det är oerhört viktigt med exportrådgivning till små och medelstora företag. Det kan spela en avgörande roll för dem att få vägledning när det gäller hur man kan nå ut på nya marknader. Precis därför tycker vi att det är viktigt att vi utbildar exportrådgivare som också kan arbeta med detta. När det gäller de här olika förslagen har vi ju tyvärr blivit nedröstade här i kammaren. Det kan vi bara se som oroväckande . För att ska kunna öka sitt främjande kan vi konstatera att alla krafter behövs och att vi måste ha bättre förutsättningar. Vi måste arbeta för att det svenska främjandet ska stärkas men också för att det ska öka med global rättvisa. 159 (): Jag vill instämma med föregående talare. Jag tyckte att det var ett mycket bra inlägg. I en globaliserad värld där kontakterna mellan världens länder ökar kan frihandeln vara en stark välståndsskapande kraft för världens fattiga länder. Men om man vill nå upp till det målet och få en sådan utveckling måste också handelsavtalen utformas utifrån detta faktum. Handeln är en viktig och självklar del i en ekonomi. Det gäller såväl handeln inom ett land som handeln mellan länder. Därför är det viktigt att handeln också omgärdas av regler och avtal för hur den ska fungera och att internationella överenskommelser också respekteras. Den internationella handeln styrs av gemensamma avtal i WTO och en rad regionala och bilaterala handelsavtal. Ett prioriterat mål för sittande regering då det gäller utrikeshandeln är enligt att uppnå högsta möjliga frihandel. Jag återkommer till det sedan. När ensidigt upprepar sitt mantra om hur frihandeln och investeringar ger tillväxt och välstånd menar att frihandel utan rättvisa eller tillväxt utan solidarisk fördelningspolitik inte gör någon större skillnad för världens fattigaste. Vi menar att frihandeln kräver likvärdiga förutsättningar mellan olika parter. Så ser faktiskt inte världen ut . Det är de frågorna som tar upp i detta betänkande: handel och jämställdhet, handel och arbetsvillkor, handel och immateriella frågor, framför allt TRIPS och läkemedelsfrågan. Det handlar om att göra handelspolitiska prioriteringar. För att få till stånd en väl fungerande världshandel mellan länder utan att mänskliga rättigheter kränks, utan att arbetsvillkor åsidosätts och utan att miljön föröds är det viktigt att det finns regler och avtal för den internationella handeln mellan länder. Men avtal kan också utformas på olika sätt och därmed i olika grad fungera som verktyg för rättvis och hållbar utveckling. Delar av dagens handelsavtal är omdiskuterade och kritiserade av många folkrörelser för att inte gynna fattigdomsbekämpning och utveckling. Det handlar om uppfyllande av FN:s millenniemål, bland annat deklaration om grundläggande rättigheter i arbetslivet. FN:s millenniemål slår fast att global utveckling kräver en helhetssyn och insatser för fattigdomsbekämpning, utbildning, hälsa, fred, miljö och mänskliga rättigheter. De delarna hör ihop och ingår i en helhet. hållning i dessa frågor borde ställas mot den av beslutade politiken för global utveckling. Tyvärr ser vi att det inte är ofta som det sker. Det gäller för ställningstagande i just förhandlingar om de så kallade EPA-avtalen med vissa . I regeringens skrivelse 2007/08:89 politik för global utveckling, som jag hittade på regeringens hemsida, står följande: En hållbar global utveckling innebär att resurser ska användas på ett sätt som är långsiktigt effektivt och därigenom säkerställer att nuvarande generationers behov tillgodoses utan att kommande generationers förmåga att uppfylla sina behov äventyras. I det ligger en framsynt och uthållig hantering av gemensamma resurser, globala såväl som regionala, nationella och lokala, och en utvecklingsprocess som är socialt, ekonomiskt och miljömässigt hållbar. kommer jag till poängen: För att uppnå målet krävs att alla politikområden, inom ramen för egna områdesspecifika målsättningar, söker vägar för att stärka det svenska bidraget till en rättvis och hållbar global utveckling. Det här gäller alltså handelspolitiken. I näringsutskottets betänkande står följande: Utskottet anser att EU bör visa största möjliga öppenhet gentemot fattiga länder, särskilt beträffande varor och tjänster som fattiga människor producerar. Dessa länder drabbas av att många industriländer, inklusive EU-kretsen, fortfarande har betydande hinder för import av varor som är betydelsefulla för utvecklingsländernas export. Utvecklingsperspektivet måste därför vara fortsatt centralt i handelspolitiken. Utskottets majoritet delar också uppfattning att uppfyllande av FN:s millenniemål är en avgörande fråga. Likadant uttrycker man sig när det gäller jämställdhetsmålen. Därefter avstyrks samtliga yrkanden. För att ytterligare belysa att det är långt från högtidliga deklarationer till politik som lever upp till vad har som mål vill jag ta upp några exempel. vill ytterligare liberalisera handelspolitiken. säger sig driva en konsekvent linje för att de rika ländernas tullar ska sänkas, vilket ligger helt i linje med politik för global utveckling. röstade för förslag att återinföra exportsubventioner för vissa mejeriprodukter. Det handlar om mjölk och smör. Det innebär att europeiska smör- och mjölkproducenter får betalt för att dumpa sitt överskott i andra länder, i fattiga länder. Den borgerliga regeringen har sagt sig vara emot exportsubventioner. Har ni nu bytt politik? Ligger det i linje med det av fattade beslutet om politik för global utveckling? Men, herr talman, det räcker inte med detta. Regeringen har också sagt att handelspolitiken ska underlätta för andra länder att få tillträde till EU:s marknad, bland annat genom att ta bort tullar och tariffer på till exempel jordbruksprodukter. Det ska bland annat vara för att underlätta för fattiga länder att exportera till EU. Då är min fundering hur det kan komma sig att har röstat för införande av strafftullar på fjäderfä och kött från med flera länder. När det gäller tjänstehandeln driver att samtliga länder bör göra mer långtgående åtaganden i WTO och att inga sektorer ska undantas från liberalisering, inte ens grundläggande servicesektorer som el och vatten eller sådant som är relaterat till försäljning och marknadsföring av alkohol. Hur tänker ni då? Ska det också appliceras på svenska förhållanden och öppna marknaden för el och vatten? har också, till skillnad från flera andra länder inom EU, bland annat , drivit på för att avtal om bland annat investeringar och offentlig upphandling ska ingå i EPA-avtalen, trots att många konstaterar att de inte är intresserade av sådana avtal. Detta, herr talman, konstaterar jag är den svenska tolkningen av politik för global utveckling, av uppfyllande av FN:s millenniemål inom handelspolitiken. har en helt annan uppfattning, som vi också skriver i våra motioner och i olika yrkanden som berör handelspolitiken. Med detta yrkar jag bifall till reservationerna 3, 6 och 7, men jag står givetvis bakom samtliga övriga reservationer. 160 (): Vi debatterar frihandel och en mängd olika frågor kopplade till den. Jag vill börja som tidigare talare och säga att frihandel är i grunden något oerhört bra. Den har gagnat väl, och den har gagnat många andra länder. Den kommer att gagna fler länder. Frågan är bara hur vi ska nå fram till det som är bra med frihandel. Precis som i utvecklingsskedet av sin industri inte hade fullständig frihandel och tullfrihet med alla länder, för att kunna bygga upp en bra industri, finns det liknande exempel när det gäller asiatiska tigerekonomier och så vidare. Det finns goda skäl att tro att det i vissa fall kan vara tvunget att i ett lands utvecklingsskede ha vissa former av tullar. Då bör vi inte sätta stopp för det. Det som bör vara viktigaste linje när det gäller tullar är att se till att slopa EU:s tullar gentemot fattiga länder, gärna gentemot andra länder också. Jag har uppfattat att vi är eniga om att se till att minska den ohållbara jordbrukspolitiken, som förutom att den kostar en massa pengar också driver på fattigdomen i fattiga länder. När det gäller de organisationer som tas upp här är WTO den viktigaste. Vi menar att WTO måste reformeras. Det är inte rimligt att man tvingar att anta en massa avtal för att kunna ingå i WTO. Det är rimligt att man kan se varje avtal för sig. En annan sak som är problematisk med WTO och som behöver reformeras är konfliktlösningsmekanismen. Den är kanske relativt effektiv när det gäller de rika ländernas olika konflikter gentemot varandra, men den gagnar inte alls på samma sätt fattiga länder. Några exempel på det är att fattiga länder inte tillsammans kan driva process i mekanismen. Det är inte heller i så många fall relevant för fattiga länder att använda sig av de sanktionsmöjligheter som finns. De är helt enkelt inte utformade att vara relevanta för fattiga länder utan är utformade för rika länder. Det är ändå rimligt att även fattiga länder ska få rätt i WTO-processen och att det ska ske något med anledning av det. Som har nämnts är det oerhört viktigt att frihandeln också sätts in i ett sammanhang där man ser den totala utvecklingen av världen. Vi har till exempel miljöfrågor, FN:s mål för miljö och miljökonventioner som är oerhört viktiga för att vi ska kunna ha en värld över huvud taget. I de, förhoppningsvis få, fall där den frihandel som finns motverkar detta behöver den ändras eller korrigeras. Ett sätt att börja försöka nå dithän är att ge olika organisationer observatörsstatus i WTO. Det kan handla om , eller FAO och andra. Sedan till den intressanta frågan om , som är en del av WTO:s avtal. En del av det är ju att det ursprungligen när det inrättades förhindrade fattiga länder att få tillgång till läkemedel helt livsnödvändiga läkemedel. Det har sedan gjorts ett uttalande om att det ska vara möjligt för fattiga länder att få det, men det är fortfarande oerhört byråkratiskt och dyrt och har väldigt detaljerade regler så den möjligheten utnyttjas i alldeles för få fall. Miljoner människor i fattiga länder dör av sjukdomar som borde kunna botas av effektiva läkemedel som finns men som man i många fall inte har tillgång till. Oerhört många liv skulle kunna räddas om det gjordes någonting mer åt detta. Det som vi föreslår att man skulle kunna börja med är att driva på för att genom uppföljningen av , som man ändå har, se till att det verkligen får den effekt som man har tänkt sig, nämligen att även fattiga människor ska få tillgång till läkemedel mot sjukdomar. Det borde åtminstone vara själva grundtanken. Vidare borde man kunna se till att revidera EU:s tvångslicensiering, sättet att ge läkemedel, se över den och se till att den möjliggör så mycket som möjligt just , i stället för att ha den situationen att det sker i oerhört få fall. I skulle vi också kunna försöka få med den svenska läkemedelsindustrin på att tillverka dessa tvångslicensierade läkemedel för export, det vill säga tillverka generika, som det kallas. Men vi behöver också långsiktigt se till att fattiga länder får möjlighet att själva producera den typ av läkemedel som behövs.