prot · GY099 · 2010-11-03 00:00:00 — Min uppfattning är att vi har två bra miljöalternativ i svenskt jordbruk, det ekologiska som jag har all respekt för det är lite fyrkantigt men ett bra miljöalternativ och det vanliga miljövänliga svenska jordbruket med modern teknik, bäst i världen. 278 (MP) replik: Vi är inte framme där. Det ekologiska lantbruket som det ser ut är inte tillfyllest. Vi är precis lika beroende av olja och insatsmedel där när det gäller våra traktorer. Våra säger jag därför att jag varit ekobonde . Det är lite frustrerande att luften till består av kväve, och vi har biologisk fixering som kan få ned kväve i marken utan tillförsel av olja. 279 (C): Jag vill kasta in en brandfackla i den svenska jordbruksdebatten. Vad är då lämpligare än att göra det i allmänpolitiska debatt? Är den svenska jordbruksmodellen en succé eller är den närmare ett fiasko? Vi står alla brett i bakom den här modellen, även jag, verkligen. Vi diskuterar sällan om den blivit för byråkratiskt reglerande, utan debatten handlar främst om ytterligare regelverk, förbud, kontroller och klimatcertifiering utöver annan certifiering. Certifiering för svinproducenter, grisproducenter, ska komma, GMO-förbud diskuteras och ytterligare regelverk är på gång, och den tidigare rödgröna oppositionen vill införa en skatt på handelsgödsel, införa en ny djurombudsman och så vidare. Visst ska vi i ligga i täten för en miljöinriktad livsmedelsproduktion med god djuromsorg. Men ska vi verkligen ligga före täten om vi kraftigt minskar vår livsmedelsproduktion och lika kraftigt ökar importen av mat? Hur kan det gagna en bra miljö- och djuromsorg i världen? Eller med andra ord: producerar vi en livsmedlens Rolls med stora mervärden. Och vi diskuterar hur konsumenterna i och utomlands ska förmås att slanta upp för dessa mervärden. Tyvärr köper allt fler av dem i stället en importerad . Matimporten har ökat från av den svenska konsumtionen. Vore det verkligen sämre att nöja sig med att ligga i täten och i stället producera en ? Hur har det då gått för den svenska livsmedelsexporten? Jo, den ökar, och det är bra. Men mycket av ökningen består av vodka, fisk och kaffe. Allt tal vid EU-inträdet om att om skulle knapra åt sig någon procent av EU:s matkonsumtion skulle produktionen behöva fördubblas har inte besannats. I stället har vår livsmedelsproduktion rasat med en tredjedel . Är rätt benämning på detta succé eller är det närmare ett fiasko? Det tål att tänka på. Vi måste se verkligheten i vitögat. Huvuddelen av den svenska livsmedelsdebatten handlar om hur den ekologiska produktionen ska kunna öka. Och, visst, den har mångdubblats från nästan ingenting till av dagens produktion i . har satt upp precisa mål att ekoarealen ska omfatta , och den offentliga sektorn ska inhandla av sin mat ekologiskt. Jag har all respekt för ekomaten, och visst ska den ha stöd efter sina miljöfördelar. Den är ett bra miljöalternativ liksom den vanliga svenska miljövänliga produktionen med modern teknik är det. Det är den importerade maten som står för sämre miljöinriktning och en betydligt sämre djuromsorg. Därför är det rent tragiskt jag hittar inget annat ord att världens bästa miljövänliga mat, framtagen med modern teknik, den svenska, under har minskat med en tredjedel. Här finns minsann inga politiska mål uppsatta. och vill så väl, men deras ensidiga fokus på ekomatsnischen som de obekymrat ser matimporten välla in över på det vanliga miljövänliga jordbrukets bekostnad kan betecknas som ett livsmedelshyckleri. Det här måste nu förändras. Fokus i debatten och de politiska målen måste riktas mot hur ska kunna stoppa raset för den svenska livsmedelsproduktionen och vända den till en ökning. Fokus måste flyttas till den vanliga miljövänliga matproduktionen, enligt min uppfattning främst i världen. Hur ska dess kräftgång bromsas och vändas till en ökning? Jag ska använda den till att ge ett recept för detta. Det behövs en kraftsamling och gemensamma tag från näringen, staten, handeln, myndigheter och så vidare, för vi är överens i om att vi ska producera mat med god djuromsorg och miljö, och vi ska göra det i . Detta missar vi ju. Här behövs en livsmedelsstrategi. Här har vi en satsning på Matlandet som innefattar detta. Det är utmärkt. Det jobb som regeringen under har påbörjat är på rätt väg men måste ges ytterligare kraft. Här måste enligt min uppfattning de svenska miljö- och djurskyddsregelverken ses över så att alltjämt ligger i världstäten medan kostnaderna kan minskas genom förenklingar och avbyråkratiseringar där så är möjligt. De svenska skatterna måste anpassas till de i vår omvärld så att jordbruket ges likvärdiga konkurrensförutsättningar. Att höja dem, som de rödgröna vill, skulle enbart flytta ut ytterligare livsmedelsproduktion från . Den offentliga sektorn vi alla i kommuner, landsting och så vidare måste ställa samma kvalitetskrav vad gäller miljö- och djuromsorg vid sina matinköp som kräver av sitt eget lantbruk när maten produceras. Allt annat är ju hyckleri. Detsamma borde faktiskt företag, organisationer och vi konsumenter göra. Upp till kamp för att vända den svenska livsmedelsproduktionens dramatiska minskning under till en ökning, och det tror jag att vi är överens om. 280 (S) replik: Jag vill tacka dig, , för ett mycket insiktsfullt inlägg, måste jag säga. Jag blev imponerad av att du talade precis som vi socialdemokrater och rödgröna gör. Jag har förstått, herr talman, att har suttit i tidigare och också som centerpartist har haft förmånen och möjligheten att förhoppningsvis påverka regeringens politik. Min fråga, herr talman, till är som följer: Är du beredd att verka för att vi gör en gemensam livsmedelsstrategi i med en bred politisk enighet? Vi upplever nämligen inte att regeringen har haft en insikt om det . Statsrådet viktigaste ambition har varit att premiera Matlandet , som förvisso har en trevlig och pittoresk inramning och som har fått ett antal företag att agera på ett bra sätt. Men det har inte gett de resultat som nu efterfrågar i regeringens politik. 281 (C) replik: På försvarets område, i säkerhetspolitiken, tror jag på breda lösningar. Det är nationellt viktiga frågor. Svensk matproduktion är ett område av samma dignitet, som jag ser det, vad gäller hållbarhet, maten, kretsloppet och så vidare. LRF har föreslagit en livsmedelsstrategi. Jag tycker att det är ett utmärkt förslag. driver Matlandet , fem områden där en viktig punkt är produktionen av livsmedel och som syftar till samma typ av strategi. Jordbruksministern har också sagt att en strategi är han positiv till. Sedan får vi se om Matlandet är rätt benämning eller vad det utvecklas till. Men jag är glad över en så gemensam strategi som möjligt mellan politiska partier i , handel och konsumenter för att titta på detta. Den verklighet som jag lyfter fram nu är inte allmänt känd. Väldigt många tror att det inte är någon ko på isen, att det ekologiska jordbruket och svensk livsmedelsexport ökar. Att det har minskat med en tredjedel och att minskningen fortsätter är inte känt, och det bör vi gemensamt göra något åt. 282 (S) replik: Kan jag tolka inlägg som att är redo att skapa en gemensam livsmedelsstrategi i riksdag som är kopplad till Matlandet , som ser till de säkerhetspolitiska arrangemangen det är viktigt att vi har en självförsörjning i kristider och som vilar på en bra kontakt och dialog med LRF, livsmedelsföretagarna och konsumenterna så att det blir en samsyn som bär långt in och inte bara handlar om att stötta enskilda landsbygdsföretagare? 283 (C) replik: Politik kan lätt bli bara ord. Det viktiga är innehållet. Jag är för gemensamma tag för att visa på verkligheten, för att hitta åtgärder som är verkningsfulla och för att så många som möjligt omfattas av detta. Jag är öppen för och glad över ju fler som tittar på det problem vi diskuterar och utveckla insatser för att vända utvecklingen, för det har varken ni eller vi lyckats med. Det här får vi alltså jobba vidare med. 284 (MP) replik: Vi är alla fast i olika system. Jordbrukssystemet är ett mycket övergripande system, och det har haft en utveckling som inte alltid varit så lycklig. Om man inte vill ha detta system och vill något annat ska man driva en sådan politik och inte försvara systemet. Vi i har en klar politik. Vi vill att det ska finnas en mångfald av husdjursarter. Vi vill att det ska finnas en mångfald av utsäde. Vi vill inte att allt ska bli monokulturer och serva det GMO-inriktade jordbruket. Vi vill att man samarbetar mer mellan djurgårdar och spannmålsgårdar för att få en bättre balans. Vi vill att biogasen ska utvecklas så att de ekologiska bönder som kanske måste radhacka lite mer kan köra sina traktorer på biogas. Dessa visioner vill vi styra in i politiken, och det ekologiska jordbruket är en nyckel i detta. Jag upplever dock att alltid slår på det. 285 (C) replik: Jag vill absolut inte slå på det. Det är ett utmärkt miljöalternativ. Det är lite fyrkantigt ibland med sina förbud, men det är ett miljöalternativ. Jag kan dock vända på frågan. Jag tycker att slår lite på det vanliga miljövänliga svenska jordbruket med modern teknik som är bäst i världen. Det förtjänar att lyftas upp att det är ett alldeles utmärkt jordbruk som också är ett miljöalternativ. Det kanske vi kan diskutera. vill så väl. Ni vill ha mångfald, ni vill ha mer ekoproduktion och ni vill att konsumenterna ska betala för varorna. Vi har kört denna affärsidé, som vi är överens om, . Men min fråga är: Har det blivit en succé? Produktionen i har minskat med en tredjedel. Gårdar läggs ned, och vi köper mat från , , och . Det är inte bra för miljön. Vi har alltså misslyckats. måste vi visa på detta misslyckande och sätta in insatser för att vända utvecklingen. Det är det jag är ute efter. 286 (MP) replik: Jag håller med. Det vanliga miljövänliga jordbruket går över hela spektrumet. Det är dock fortfarande beroende av import, till exempel av soja. Sojaimporten är enormt stor i och . Sådant här måste man ta med när man tittar på vilket jordbruk man vill ha. Vi tycker att man ska vara mer självförsörjande på proteingrödor både i och inom EU. Vi vill ha en politik som styr mot det. Vi har mycket stöd inom jordbruket. Jag förstår inte varför man ska klanka på stödet till det ekologiska jordbruket. Det finns stöd till miljöskyddsåtgärder, anläggning av våtmarker, företag och tusen miljoner andra stöd. Stödet till det ekologiska jordbruket är bra för att nå målen för ett bättre och hållbarare system. 287 (C) replik: Vi är överens om att det ekologiska jordbruket ska ha stöd efter sina miljöfördelar och att det konventionella ska ha stöd efter sina miljöförtjänster. Det ska vi diskutera i vetenskaplig ordning. När det gäller import av soja är jag för att vi producerar så mycket proteinfoder som möjligt. Det är dock värre att importera mat än att importera soja. Importerar man mat har man inga betande kossor och inga grisar som inte är fixerade. När man importerar mat köper man hela konceptet. Den utvecklingen kan vi inte gilla. Vi måste vända utvecklingen. Det räcker inte att fokusera på den ekologiska nischen, utan vi måste utveckla det vanliga miljövänliga jordbruket. 288 (KD) replik: Jag tackar för ett ypperligt och viktigt inlägg. Det tål att understrykas att fallande lönsamhet och minskad produktion är ett stort problem för många lantbrukare ute i landet. Låt mig göra en reflexion. Det är inte många, om ens någon, lantbrukare som kör Ferrari. Däremot kör ett antal Icahandlare . Har du några synpunkter på det, ? Jag vet att man i har börjat titta på vinstfördelningen i hela livsmedelskedjan. 289 (C) replik: Det är en stor fråga som är viktig att diskutera. Jag tackar för inlägg. Vi har en marknadsekonomi, och vi tror alla på det. Jag tror på marknadskrafter och privat företagsamhet även när det gäller den offentliga sektorn, men det är en annan debatt. Att jordbruket har minskat dramatiskt i beror på pressad lönsamhet. Marginalerna är för små. Att då som innehåll i en jordbruksstrategi lägga på ökade skatter är fel väg att gå. Det skulle driva ut jordbruket ytterligare. Lönsamheten måste upp, och vi måste diskutera hur vi ska lyckas med detta. Vi måste titta på skatter, konkurrenskraft, pålagor, regelverk, kostnader och upphandling i den offentliga sektorn. Handeln går lysande och betalar mycket på insatt kapital. Där är konkurrensen för dålig. Människor klagar dock inte så mycket på dyr mat. Svensk mat är mycket prisvärd. 290 (KD) replik: Jag tackar för svaret. En annan viktig fråga är hur exporten fungerar i . Talar man med handelsministern diskuteras matexport över huvud taget inte. För att vi ska kunna komma ut på marknaden och ha den spetskompetens som behövs är exporten en viktig bit. Jag var på ett seminarium i går om just soja. Det går att hantera. Vi kan ersätta mycket grovfoder och soja med inhemsk produktion. 291 (C) replik: Jag är glad över alla som köper svensk miljövänlig mat producerad med världens bästa miljö- och djuromsorg. Jag tycker att vi i första hand ska njuta av den själva, men den får även gärna gå på export. Det är dock tufft med export. Det gäller att få upp volymer och att hitta marknader som vill betala för mervärdena. Nummer ett är nog att få svenskarna att välja den fina svenska maten. Det gäller även våra skolor, vår äldreomsorg och våra myndigheter. Jag tror att vi måste börja där för att vända utvecklingen, för det är förfärande att den bästa maten i världen minskar i produktion. 292 (MP): Det är första gången jag står i denna talarstol, och jag måste erkänna att det känns lite annorlunda mot att stå i fullmäktige hemma i och tala. Jag ska passa på att tala om en av mina hjärtefrågor. Det är en fråga som blir alltmer aktuell allteftersom virkespriserna stiger. Jag tänker tala om hotet mot våra skogar och om vad vi måste göra för att dagens skogsbruk ska bli ett skogsbruk för framtiden. Vi står vid ett vägskäl. Vart vill vi gå? Vad vill vi lämna efter oss? Är det tysta virkesåkrar, gödslade och besprutade monokulturer? Är det sönderkörda hyggen där spåren och såren aldrig läker? Eller är det levande skogar fyllda med fågelsång där skogsbruket går hand i hand med andra skogsnäringar och friluftslivet? kom jag till , en socken mitt emellan och . Det var en förälskelse som tog mig dit, och väl där blev jag förälskad på nytt. Det var traktens skogar som blev föremål för min förälskelse. Den har hållit i sig även om skogarna har varit utsatta för stora övergrepp och även om de inte alls ser ut som . De stora skogsbolagen ringer runt och lovar guld för våra gröna skogar. Den gamla bondskogen försvinner i rasande takt. Allt försvinner, ingenting lämnas kvar. Till och med rötterna slits upp ur marken. I har vi också den nya tidens skogspatroner som har kommit hitresande och köper upp fastigheter, styckar från husen och säljer till högstbjudande. Sedan avverkar de ekosystemet och säljer de värdelösa kalhyggena så snabbt det går. Det har skrivits mycket i Värmlandstidningarna om hänsynslösa avverkningar. Jag vet att det här inte bara händer i mina hemtrakter utan i hela . Det finns också många skogsägare som vill ha ett annat skogsbruk. Det finns skogsbolag som vill ändra kurs, som vill använda hyggesfria metoder när de avverkar och som menar att det inte räcker att skydda våra urskogar och gammelskogar. De menar att vi måste restaurera och göra nya skogar av kalhyggen och virkesåkrar. Det är de skogsägarna och skogsbolagen som behöver uppmuntras. Hur kan vi som riksdagsledamöter bidra till det? Det är flera saker som behöver göras. Jag ska nämna tre. För det första måste vi ändra skogsvårdslagen så att produktionsmålet underordnas en långsiktigt ekologisk hållbar utveckling av skogen. För det andra måste vi främja hyggesfria metoder genom att anslå medel till utbildning, rådgivning, ekonomiskt stöd och ytterligare forskning. För det tredje det är egentligen så självklart att det är hemskt att det behöver sägas måste vi se till att skogsvårdslagens regler för miljö- och kulturhänsyn efterlevs. Det ska inte vara okej att låta bli att lämna högstubbar. Det ska inte vara okej att köra sönder skogsvägar, stigar och fornlämningar. Det ska inte vara okej att låta bli att lämna träd vid vattendrag. Det ska inte vara okej att vänta med att åtgärda skador tills någon eventuellt gör en anmälan till som eventuellt hör av sig med ett påpekande. Detta och mycket annat måste vi göra för att våra barn och barnbarn ska få uppleva levande skogar. Detta måste vi göra för att säkra den biologiska mångfalden, för att säkra framtiden för andra skogsnäringar och för rekreationsvärdena. Detta måste vi också göra av ekonomiska skäl. Dagens skogsbruk ger måhända ägaren snabba pengar i fickan, men i ett längre perspektiv är det med andra brukningsmetoder vi får ut mer av skogens värden. Levande skogar är namnet på en motion som jag har varit med och skrivit under den allmänna motionstiden. Den handlar bland annat om det som jag har pratat om här. Jag hoppas att den tas emot positivt. (Applåder) I detta anförande instämde (MP). 293 (MP): När vi brukar jorden utarmas den sakta på mineraler och näringsinnehåll. För att behålla bördiga åkrar och kunna fortsätta att odla livsmedel behöver ämnen som vi tar från jorden också föras åter. Fosfor är ett av dessa ämnen. Det är ett livsnödvändigt grundämne. Det har fler funktioner i djur och människor än något annat ämne och är också ett nyckelelement i fotosyntesen. Fosfor är ett av de kvantitativt mest betydelsefulla näringsämnena i vårt jordbruk. Därför är det viktigt att vi ser till att det råder balans mellan uttaget och tillförseln av fosfor på vår . I arbetet med de nationella miljömålen samlades kring målet att till nästa generation lämna över ett samhälle där de stora miljöproblemen är lösta och kring fem grundläggande värden. Några av dem är att vi ska främja människors hälsa och värna den biologiska mångfalden. Vi ska bevara ekosystemets långsiktiga produktionsförmåga och trygga en god hushållning med naturresurserna. Utifrån dessa värden har man sedan arbetat med att bryta ned det övergripande målet och, med varierande framgång, uppnå målet. En del av detta arbete har gått ut på att vidta åtgärder för att fosforn från avfall och avlopp ska kunna ingå i ett kretslopp och kunna återföras till jordbruksmark utan risk för hälsa och miljö. Kunskapen om de ämnen som finns i slammet det är slammet jag talar om är bristfällig. Effekterna är inte tillräckligt undersökta. Att värna jordbruksmarken och återföra näringsämnena via slam är tveksamt. Det är viktigt att värna jordbruksmarken för dagens och kommande generationer. Det är ett viktigt mål för hela samhället. Regeringen har gett i uppdrag att uppdatera en aktionsplan för återföring av fosfor från avlopp. Den reviderade aktionsplanen har varit utsänd på remiss. Det nya förslaget utgår från samma mål som . Näringen i avloppet ska återföras till mark där näringen behövs, utan risk för hälsa eller miljö. har kommit till slutsatsen att detta kan ske genom slamspridning ur både kort och långt perspektiv. Jag och flera med mig delar inte den uppfattningen. förslag ställer högre krav på slammets innehåll. Det är bra. Det utgör en drivkraft för ett fortsatt arbete med att minska utsläppen av föroreningar redan vid källan. Jag menar att det trots de ökade kraven finns skäl att inte tillåta denna spridning av slam på jordbruksmark. Slam från våra reningsverk är ett avfall. Det är en produkt av allt vi spolat ned i våra avloppssystem. Det kan vara läckor från dagvattensystem och kemikalier som används i reningsverkens egna reningsprocesser. Slammet innehåller miljögifter, riskabla tungmetaller, läkemedelsrester, hormoner och ett stort antal oidentifierade kemiska substanser. I arbetet med aktionsplanen pekar på att det saknas underlag och på att man inte har all kunskap. Ändå kommer man till slutsatsen att det är förenligt med försiktighetsprincipen att återföra slammet till jordbruksmarken. Att tillåta slamspridning går emot miljömålet Giftfri miljö. pekar i sin rapport på att man ökar mängden kadmium som vi vet är skadligt redan på de nivåer som finns i och en del livsmedel. Det finns andra sätt att sluta kretsloppen för fosfor. Med den föreslagna aktionsplanen legitimeras slamspridning, och incitamenten att vidareutveckla och realisera andra alternativ undergrävs. förslag till aktionsplan visar inte vägen till en hållbar utveckling. Återföringen av fosfor från slam måste därför ske på andra sätt än via spridning av slam. Detta har vi i motionerat om under den allmänna motionstiden. Jag hoppas att vi får en bred diskussion om den motionen och att vi når en annan utveckling än den som vi har slagit in på. (Applåder) I detta anförande instämde (MP). 294 (KD) replik: Det är ett mycket brännande problem som tar upp här. Att kunna återföra fosforn och kunna använda den är synnerligen viktigt. Det skulle vara intressant att föra den debatten. Hur har ni tänkt er att kunna återföra den till åkermarken? Det är min fråga. 295 (MP) replik: I arbetet kring denna aktionsplan har flera olika remissinstanser yttrat sig. I aktionsplanen pekas det på att det finns flera olika alternativ. Man kan till exempel bränna slammet och ur den aska som bildas utvinna fosforn. Det har en del nackdelar, men det innebär också att en del av de föroreningar som jag nämnde i mitt anförande försvinner eller mer deponeras i askan och inte hamnar i jordbruket. Det kan också handla om att använda den fosfor som finns ute i jordbruket men som inte används utan koncentreras kring våra djurgårdar på ett mer effektivt sätt. Vi har fosfor också i matrester och kadaver som går att ta till vara. Detta är inte tillräckligt utrett och blir det inte heller om vi nu ger grönt ljus för en fortsatt spridning av slam. 296 (KD) replik: Det är lovvärt att titta på alternativa metoder. Men inom slamspridningen finns det möjligheter att separera slam från olika typer av reningsverk. Det är stora kostnader för samhället. Har ni gjort någon analys av vad det skulle innebära att till exempel dela upp avloppssystemet? 297 (MP) replik: Den analysen har inte gjort. Men det finns andra som har titta på detta. De alternativa sätten att ta till vara på fosfor, till exempel förbränning, har man gjort studier på och även fullskaliga försök i andra länder. Det visar på en kostnadsökning på . Vi vill gärna bygga om samhällets struktur så att man kan separera näringsämnena redan vid källan. Men det är en lång förändring, och det kräver också ett engagemang från oss och att vi inte öppnar vägen för slamspridning. Då försvinner incitamentet för andra lösningar. 298 (C) replik: Jag vill tacka för ett intressant anförande som jag i många delar kan instämma i. Fosfor är ett viktigt växtnäringsämne. Vi äter mat, och sedan ska fosforn självfallet återgå till kretsloppet. Vi har ett stort bekymmer . Bekymret är vårt vattentoalettsystem. Att hitta andra system i stället för det är svårt. Men det vore det bästa. Man jobbar hårt med det svenska slammet. Man renar det och minskar tillförseln. Det är sannolikt det renaste slammet i världen. Det jordbruk som främst skulle behöva denna fosfor är det ekologiska jordbruket som inte vill köpa in vissa typer av handelsgödsel. Vi har alltså ett stort bekymmer. Denna fosfor används inte. De lösningar som du talar om, , är på lång sikt. Hur klarar vi fosfortillgången till jordbruket? De förslag som du hade fanns det inga volymer i. Vi har ett bekymmer. Jag har inte lösningen. Det är en viktig fråga att diskutera, och jag uppskattar ditt inlägg. 299 (MP) replik: Jag sitter inte själv inne med någon fullständig lösning på denna problematik. Men som jag var inne på i det tidigare replikskiftet finns det en koncentration av fosfor, en outnyttjad mängd fosfor, just på grund av strukturen i vårt jordbruk där vi skiljer djurgårdar från grödproduktion, alltså växtproduktion, som utarmas på fosfor, medan andra i stället på grund av en koncentration av gödsel hamnar på annan plats.