prot · GX09138 · 2010-06-16 00:00:00 — Se till att få en helikopter till som, om det värsta inträffar, kan flytta våra soldater och även utländska soldater till sjukhus. Det är det frågan handlar om, och då hamnar den amerikanska attackhelikoptern helt fel. Man skulle ha utvecklat och som man har pratat om, och det skulle naturligtvis ha gjorts . 107 () replik: Jag instämmer i vissa av de slutsatser som drar. Även jag tror att möjligheten att ge avancerad medicinsk vård ombord på en helikopter i som flyger taktiskt, det vill säga mycket nära marken, lindrigt sagt är ganska begränsad. Men tyvärr var det så att när beställdes 2002 var en av de svenska särlösningarna att takhöjden skulle vara 24,5 cm högre än på , detta just för att läkare skulle kunna ägna sig åt avancerad vård under resans gång. sker en övergång till ett mer realistiskt synsätt, och det är i det sammanhanget man ska se den planerade nyanskaffningen av medeltunga helikoptrar som under alla omständigheter hade behövts, eftersom antalet medeltunga helikoptrar i har minskat radikalt . Oavsett och 2013 behövs alltså den anskaffningen. Vi satsar nu på helikoptrar som har som första prioritet att flyga soldaterna till sjukhus. Människor som skadas kan räddas men under förutsättning att de kommer till sjukhus. Den helikopter som regeringen avser att anskaffa enligt de riktlinjer som finns är inte alls någon avancerad , utan det är en transporthelikopter av standardsnitt som just har förmågan att faktiskt kunna flyga till skillnad från många av de helikoptrar vi försöker utveckla. Hade inte regeringen kunnat vänta tills var färdig? Nej, inte om regeringen ville ha möjligheten att kunna agera i närtid. Hade man inte fått ett bemyndigande av nu i vår hade man varit tvungen att vänta till nästa riksdagsår, och verkar vara överens med mig om att vi just nu upplever, av hänsyn till svenska män och kvinnor i , en fara i dröjsmål. 108 (): Med inledande ord om beskrivningen av en helikopter som ett antal reservdelar som flyger i tät formation kan man också beskriva vårtilläggsbudgeten. Det är ett antal förslag på väldigt många olika områden som har det gemensamt att de är till för att få ekonomin att fungera under innevarande år. Jag tänkte beröra några av de ämnen som i vissa fall har nämnts kort av mina allianskolleger. Andra har inte nämnts. Totalt är det 57 olika anslag och 15 andra förslag i vårtilläggsbudgeten som inte berörs speciellt mycket därför att de stora skiljelinjerna inte finns. Oppositionen håller, vad det verkar, med om det alliansregeringen har föreslagit. Men det är en hel del väldigt viktiga förslag som jag ändå vill beröra. Till exempel lägger vi till ytterligare för att ska få tillräckliga resurser för de utökade insatser man gör för att bekämpa organiserad brottslighet. Vi stärker upp med 50 miljoner därför att det är fler som behöver skydd i vårt land, och vi behöver ha ett migrationsverk med tillräckliga resurser för att ge skyddsbehövande ett bra bemötande, ett gott omhändertagande och för att kunna göra en rättssäker utredning. På samma tema förstärker vi med 285 miljoner. Vi gjorde en förstärkning redan i den ordinarie budgeten med 600 miljoner, men för att ska kunna upprätthålla en bra rättssäkerhet, bemöta de medborgare som behöver hjälp på ett bra sätt och för att väntetiderna när man ansöker om ersättning från inte ska bli längre än nödvändigt behövs de extra medlen även under innevarande år. Sedan är det några saker som jag tycker är väldigt glädjande och väldigt viktiga som tillförs i vårbudgeten. Det är de satsningar vi gör på ungdomar. Många tonåringar som precis har fått sommarlov tycker att det är ganska skönt att slippa väckarklockan och faktiskt få ta det lite lugnt ett tag. Men många inser också att det där med att ha en väckarklocka som ringer inte är så dumt, att ha någonstans att gå, gärna till ett jobb. Det är någonting som är väldigt viktigt för framtiden. Ytterligare 100 miljoner som regeringen satsar för att kommunerna ska ha en möjlighet att ha fler sommarjobb är en väldigt viktig satsning som många ungdomar kommer att få ta del av den här sommaren. Jag hoppas att ungdomarna tar den chansen. I min egen hemkommun, , hade vi ett antal möjligheter till sommarjobb . Det var stor efterfrågan på de här sommarjobben, men tyvärr valde en del ungdomar som fick jobb att när den första arbetsdagen började faktiskt inte gå dit. Det är att sabba sin egen chans, men framför allt är det att sätta käppar i hjulet för de andra som sökte, som kanske ville ha jobbet och hade gått dit. Jag tror att det är erfarenheter som flera kommuner har märkt av, och man har vidtagit åtgärder för att kunna se till att de ungdomar som får jobben faktiskt också kommer dit och får den viktiga erfarenhet det är att ha ett sommarjobb. Men det finns en del ungdomar som har som största utmaning att de inte har klarat av skolan. De har inte fått det stöd och den hjälp de har behövt, kanske framför allt under de tidiga skolåren. De har kommit efter, och de har inte fullständiga betyg för att kunna söka in till gymnasiet. Här görs en extra satsning på 20 miljoner för att de ska kunna komplettera betygen . Det kanske inte är det roligaste att träffa läraren igen efter att man har sjungit alla sommarsångerna, men desto viktigare för framtiden för de här barnen. Vi satsar också 40 miljoner på fler platser i yrkesinriktad gymnasieutbildning på vuxenutbildningen, fler ettåriga platser i och ytterligare ett antal vanliga högskoleplatser. Det är också väldigt viktiga insatser i det läge där vi är , förutom det som berörde tidigare, extra satsningar på CSN därför att studielånen ökar eftersom det är fler som studerar. Sedan har vi också höjningen av flerbarnstillägget. Har man två barn ökas flerbarnstillägget med , för tredje barnet med , för fjärde barnet med och femte barnet eller om man har ännu fler barn med . Någon kommentar när det presenterades första gången av regeringen var: , vad ska det vara? Det är väl ingenting. För de barnfamiljer som lever i en väldigt trängd ekonomisk situation, för de barn som faktiskt lever i riktig barnfattigdom spelar en roll. kan vara avgörande för att känna att man faktiskt klarar av vardagen, att man har de pengar som behövs för att kunna ha en bra tillvaro för sin familj och för sina barn. Det var bara några av alla de förslag som finns med i vårtilläggsbudgeten som är en väldigt viktig komplettering för att vi ska klara av de största utmaningarna vi har i samhället och för de ungdomar framför allt som jag har berört som ska ha förutsättningar att klara framtiden. 109 () replik: Jag tycker att det är bra att inser att är oerhört mycket pengar om man lever under väldigt knapra förhållanden. Det är bra att den insikten finns. Det är synd bara att den inte märks i de politiska handlingarna. Varför har ni i så fall förstört a-kassan och sänkt ersättningsnivåerna i sjukförsäkringen? Det visar sig när man går igenom de siffror som kommer om hur barnfattigdomen har utvecklats att just arbetslöshet och sjukdom är väldigt avgörande faktorer för hur familjernas ekonomiska situation ser ut. Det är oerhört många barn. Vi ser hur antalet barn som lever under fattigdomsgränsen har ökat kraftigt under den här mandatperioden. kom , och vi har siffror som visar på att till exempel var fjärde ensamstående mamma lever under fattigdomsgränsen. Varför gör ni på detta vis om är så oerhört viktigt? Vi kan se hur ni har sänkt ersättningsnivåerna i a-kassan och sjukförsäkringen och därigenom bestraffar människor som har förlorat sitt jobb eller har haft oturen att bli sjuka, och indirekt därigenom också deras barn. 110 () replik: Det är därför det som vi har med i vårtilläggsbudgeten, som är föremålet för det vi debatterar, är väldigt viktigt. Vi vet att många av dem som har knappa ekonomiska förutsättningar är just familjer med många barn. En annan grupp som mycket riktigt tar upp är ensamstående med barn som har det väldigt tufft. Tyvärr beror det på att föräldrarna inte kommer överens. Det finns en annan förälder på andra sidan, men en förälder som inte i tillräckligt stor utsträckning bidrar utifrån sin ekonomiska förmåga. Det är någonting som regeringen och Alliansens partier i andra sammanhang också framöver kommer att jobba ännu hårdare med, för att se hur vi ska kunna stötta föräldrar, både när de lever samman och när de går skilda vägar, att fortsätta ta ett gemensamt ekonomiskt ansvar för de gemensamma barnen. De insatser som regeringen har gjort handlar framför allt om att se till att människor ska få jobb. Att inte ha ett jobb är den absolut största risken för att inte heller ha en ekonomi som fungerar. De insatser vi har gjort har lett till att fler människor står rustade för att kunna ta ett arbete, att fler människor får bättre förutsättningar att klara sig. Vårt mål är inte att fler ska behöva förlita sig på nivåerna i bidragssystemen utan att fler ska få den hjälp de behöver för att komma tillbaka, för att få ett arbete och kunna försörja sig på det. 111 () replik: Det kanske är dags att öppna ögonen och se verkligheten. Vi har en arbetslöshet på . Det är ungefär en halv miljon människor som är beroende av en arbetslöshetsförsäkring. Väldigt många, om jag minns rätt är det var fjärde arbetslös, är inte med i någon a-kassa, framför allt på grund av att ni, , har höjt avgifterna så mycket till a-kassan att man inte längre har råd att vara med. Det är konsekvensen av det som blir barnfattigdom. Varför ska en som har förlorat jobbet på , på eller som sjuksköterska på ett sjukhus under den kris som har varit bestraffas ekonomiskt? Varför ska man förlora halva sin inkomst? Vad har de människorna eller deras barn gjort er för ont för att ni ska behandla dem som ni gör? Det är ren bestraffning ekonomiskt. Ni har bestraffat sjuka och arbetslösa människor för att kunna sänka skatten för sådana som dig och mig som har höga inkomster. Det får effekter. Det finns över 200 000 fattiga barn i . Det är verkligheten, . Det är barnen som straffas ekonomiskt för att ni sänker ersättningsnivåerna i a-kassan och sjukförsäkringen. Ni straffar barnen för att deras föräldrar har oturen att förlora jobben eller bli sjuka. Det är knapert. Det är in i helskotta knapert att försöka överleva. Man söker jobb efter jobb. Vi kunde läsa i tidningen att på ett jobb fanns 80 sökande. I mitt hemlän finns ungefär 16 000 arbetslösa och 700 lediga jobb. Vad ska de andra 15 300 leva av? Vad ska deras barn leva av? Vad är det för människosyn företräder när ni säger att är avgörande för knaperheten i dessa familjers ekonomi och ni halverar människors inkomst när de förlorar arbetet och bestraffar sjuka människor genom att sänka ersättningsnivåerna? Ni till och med sänker ersättningsnivåerna i föräldraförsäkringen. 112 () replik: påstår att vi har en människosyn som inte tar hänsyn till hur människor har det. Det är direkt felaktigt. Vår politik utgår från att se människors förutsättningar, att se människors möjligheter. Vi har haft ett system , under socialdemokratiskt styre med vänsterpartistiskt stöd, som faktiskt har lämnat människor utanför. Människor som har blivit sjuka har inte fått den rehabilitering de behöver. De har inte fått den vård de behöver utan de har fått stå i kö och vänta. De har inte fått hjälp. Jag har träffat många människor som säger att de blev oroliga när de hörde talas om förändringarna i sjukförsäkringen. De blev uppskrämda. De hörde vad som sades skulle drabba dem. I verkligheten har det blivit helt annorlunda. Äntligen har de fått hjälp och stöd att komma tillbaka. Det har funnits brister i en del av de förändringar vi har genomfört. Allt har inte blivit perfekt från början. Det är därför vi har sett till att korrigera för att människor inte ska hamna utanför. Människor har rätt att få stöd och hjälp när de blir sjuka eller arbetslösa. Det hade de inte fått tidigare. Det räcker inte med att få pengar utan man måste få hjälp och stöd att ta sig ur sin situation. Det får man med hjälp av de förändringar vi har genomfört. 113 (): Efter den fullödiga redovisningen av helikopterfrågan i tilläggsbudgeten som och har gett kan jag glädjande nog koncentrera mig på andra sidor av budgeten. Det är en glädje att kunna konstatera att har god ekonomi. Det ser vi i tilläggsbudgeten. Utgifterna ökar med 3,8 miljarder, och utgiftsminskningarna är ungefär 1,2 miljarder. Vi tar i anspråk ökade anslagsförändringar med , men budgeteringsmarginalen är fortfarande . Det är en betydande summa, och det är ett styrkebälte för svensk ekonomi att vi har en sådan statsbudget. En annan sak som inte har tagits upp tidigare är att regeringen har begärt en vidgning av ramen för att ta upp lån i för studielån, bland annat mot bakgrund av att fler personer har börjat studera med studiemedel. Det är naturligtvis ett resultat av lågkonjunkturen. Det ska icke bestridas att det kan vara så. Utskottet har dock funnit under beredningen att det behövs ytterligare medel, och vi gör det möjligt att ta upp ytterligare medel om det behövs under särskilt av 2010. Jag ska gå in på infrastrukturområdet. Vi föreslår för tiden 20102021 att ett nytt redovisningssystem inrättas, ungefär som ledamoten har redogjort för. Det är viktigt för transparensen att man kan se vart pengarna tar vägen i sammanhanget. Här finns en betydande skillnad i frågan mellan inte minst och Alliansen. Man skulle kunna tro att Socialdemokraterna, och har haft som konsult när det gäller att se till hur man finansierar sina ytterligare infrastruktursatsningar. Man tar upp lån till allt, men det är inte samma sak som finansiering. Man går också emot medfinansiering. Jag vill gärna säga till , som har gått så hårt emot detta, att hon får ta sina egna partikamrater i upptuktelse när de går med på sådana saker. Om man åker vägen från förbi kommer man strax till . Där har man anslagit för att förbättra förbindelserna runt . Ännu värre, fru talman, är det i talmannens egen hemkommun . Där har man i full politisk enighet anslagit . Även var överens. Varför gör man detta? Jo, man tror naturligtvis att det är nyttigt för näringslivet. Det är bra för kommunen. Om man fortsätter längs kommer man till och . Där är man villig att satsa bara för planeringen av Norrbotniabanan. Någonstans får de som i en reservation går så häftigt mot detta ta sina egna partimedlemmar i stark upptuktelse. Vi kan inte ha det så att man för en politik i och en helt annan i kommunerna. Något nytt är inte detta. har upplyst mig om att , under den socialdemokratiska regeringen, togs det upp mellan 400 och 500 miljoner i samfinansiering. Jag tycker att reservation 4 är ett jättelikt slag i luften. 114 () replik: När det gäller infrastrukturens betydelse för näringslivet brukar stora näringslivsföreträdare säga om vad de tycker ska göras för att förbättra näringsklimatet att om vi sköter infrastrukturinvesteringarna så klarar de sig själva. Men det väljer ni, , att inte göra. Ni väljer att övervältra det ansvaret genom indirekt tvång på kommuner, landsting och företag. På det sättet skapar ni en dyrare finansiering. vet att det finns ingen som lånar billigare än staten. När vi i finansutskottet sitter själv i finansutskottet träffade den delegation som regeringen har tillsatt, med representanter för kommuner och landsting, fick vi veta hur de såg på medfinansiering. Man var enig över partigränserna om att det inte var en modell man vill ha. Men om man känner sig tvingad att vara med är man tvungen att hantera situationen. Det deklarerade man där, över partigränserna. Det gällde även de borgerliga företrädarna. När man sitter i en kommun och har ansvar för hela kommunens utveckling är det inte alltid lätt att prioritera vad som behöver göras och vad som är viktigast . Jag har två gånger under debatten läst ur rapporten från Kommuner och Landsting. Vi kan läsa hur kommuner känner sig tvingade att vara med och finansiera för att över huvud taget komma i fråga för infrastrukturinvesteringar och viktiga projekt. Är det så det ska gå till? Det kan väl inte vara meningen att kommuner och landsting ska vara tvingade att ta statens ansvar för att se till att ha en fungerande infrastruktur och att den byggs ut, underhålls och utvecklas? 115 () replik: och jag företräder lite olika delar av landet. I har vi under en följd av år, som uttrycker det, varit tvingade att medverka till olika investeringar. Det beror på att det har varit otillräckliga statliga investeringar. Vi har i den här regionen bedömt att de investeringar som vi behöver göra här är så viktiga för medborgarna och näringslivets utveckling att de har varit goda investeringar. I till exempel har man gjort exakt den bedömningen, nämligen att det är bra för regionen. Det är en svår avvägning som man måste göra, men man kan inte få pengar utan att själv medverka. Det är det som är själva dilemmat. Man måste göra prioriteringar. Jag reagerade mot en annan sak, nämligen mot vad ni skriver i reservation 4, som ni har yrkat bifall till. Ni tycker att man inte ska tillåta dem att medfinansiera infrastruktur i , för att ta det exemplet. Jag värnar den kommunala självstyrelsen i de måste få göra som de vill med sina pengar. Vi i ska inte lägga oss i om de vill bygga bron om de tror på detta i . Så är det på många olika håll man behöver dessa investeringar. I finns det ett annat exempel med en rondell. De behöver detta för att utveckla sin egen region. Jag tänker inte motsätta mig det genom att rösta på den reservation som i praktiken förbjuder dem detta. 116 () replik: Jag har varit kommunalpolitiker , och jag vet att man även har kunnat tidigarelägga infrastrukturprojekt och lånat pengar till eller . var det kommunen som själv valde det för att få företräde i kön. Man tyckte inte alltid att det var bra, men man såg att det fanns möjligheter i detta. Nivåerna då låg på ungefär 400 miljoner , och ligger de på 2 miljarder. Och kommunerna känner sig tvingade, . Ni har infört ett system som bygger på att det ska vara medfinansiering. Det är det som är den stora skillnaden. Varför ska kommuner tvingas välja mellan investeringar i förskolor? Även ni vill väl ha minskade barngrupper i förskolan? Ja, du nickar, men det tror jag inte eftersom de ökar. Även ni skulle väl vilja ha mindre klasstorlekar? Nej, det tror jag inte, för även där ser det ganska dåligt ut just . Varför ska man i , , , och behöva välja att ta ansvar för statens finanser när statens finanser ser så mycket bättre ut än vad kommunernas ekonomi gör och kommer att göra ? Kommunerna har det verkligen kämpigt, medan statens ekonomi ser ut att gå väldigt bra. Varför ska man då övervältra statens kostnader på kommuner och landsting? Det är det som är den stora frågan. Varför inte ta det ansvar man är satt att ta, att hålla i de statliga infrastrukturinvesteringarna? Det är det minsta man kan kräva av en regering som säger sig ha ambitioner på näringslivsområdet. 117 () replik: Jag har ett viktigt tillkännagivande om vad som skiljer oss på allianssidan från åtminstone : Vi har ingen statlig sedelpress. De pengar som vill att staten ska investera på olika håll måste man ta någonstans. De finns säkert på något sätt. Men om vill att man ska ge mer pengar till kommunerna måste hon säga det. Man kan inte använda samma pengar två gånger, och det är exakt det säger: Man ska använda samma pengar två gånger. Det kan man inte det är helt omöjligt. Jag måste säga om den här reservationen att många kommuner som vill göra det bra för sina invånare måste reagera mot att ni i från Socialdemokraterna, i praktiken vill förhindra det. Varför vill många kommuner gå in här? Ni kanske kommer ihåg att det fanns en samhällsbyggnadsminister som hette . åkte han kors och tvärs i detta land och lovade vägar, järnvägar och så vidare. Uppriktigt sagt, fru talman, saknades det rätt mycket pengar till det. Därför har nog många kommuner känt sig ganska tvingade att se till att de vägar som man blev lovad men inte fick några pengar till nu byggs, och därför måste man se till att finansiera detta delvis på egen hand. Jag tror att det är en viktig orsak till att det har blivit så här, som påpekar i SKL:s rapport. var det satsningar på . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 9 §.) 7 § Åtgärdsplanering för transportsystemet 20102021 m.m. Föredrogs trafikutskottets betänkande 2009/10:TU24 Åtgärdsplanering för transportsystemet 20102021 m.m. (skr. 2009/10:197). 118 (): Äntligen ska vi nu få debattera regeringens förslag till åtgärdsplan , det vill säga förslag till investeringar i spår och väg och det anslag som föreslås för drift och underhåll för järnväg och väg i huvudsak. När detta är sagt vill jag inleda med att uttrycka min besvikelse över att infrastrukturministern inte har försäkrat sig om att kunna vara på plats här och delta i, skulle jag vilja säga, vårt utskotts kanske viktigaste debatt och den viktigaste debatten inte bara för oss utan också för alla dem som omfattas av de satsningar som föreslås. Mycket kan inträffa som kullkastar det som är planerat, men att själv lägga in en konferens och prioritera bort den här debatten om investeringar och satsningar de kommande tolv åren är felprioriterat och feltänkt. Nog om det. Det är kvar till valet, och det är dags att ägna tid åt att debattera hur satsningarna på infrastruktur ska se ut det kommande decenniet med en högerregering respektive en rödgrön regering. Jag vill med anledning av regeringens skrivelse Åtgärdsplanering för transportsystemet 20102021 för tids vinnande yrka bifall till de gemensamma reservationerna 1, 2, 3 och 4 från s, v och mp. Jag hade tänkt inleda med att fråga hur direktiven och samtalen med det tidigare respektive såg ut. Hur mycket bedömde regeringen att spårkapaciteten skulle behöva öka ? Vi hade sett fram emot att få ett svar på hur arbetsmarknadsregionerna skulle vidgas och vilken betydelse en omfattande besöksnäring skulle tillåtas spela i planeringen. Att minst hälften skulle gå till väg har tydligt framgått. Det vore det också spännande att få ett svar på. Gav regeringen några riktlinjer för hur mycket som skulle läggas utanför de mest tätbefolkade regionerna för att möjliggöra en utveckling av och en möjlighet att leva i hela vårt land? Jag hade dessutom gärna velat få utvecklat hur en frivillig medfinansiering är tänkt att fungera. Vilken kommun, vilken region och vilket företag lägger in 30, 100 eller 500 miljoner i en infrastruktursatsning som är statens ansvar bara för att vara sjyst mot staten om satsningen ändå blir av? Den som betalar gör det naturligtvis för att snabbare få vägen byggd eller spåret draget. Det frivilliga bidraget är snarare ett smörjmedel och en förutsättning för att andra inte ska göra detsamma och gå före i kön. Det kan inte vara annat än bedömningar av behov och av nytta som ska avgöra vad som blir byggt och inte. Det är i och för sig inte helt lätt att avgöra var behov och nytta är som störst. Med de samhällsekonomiska analyser som vi har till vårt förfogande får vi ladda dem med de allra bästa tänkbara förutsättningarna, och så får vi helt enkelt våga göra de politiska värderingar och avvägningar som krävs. För bästa möjliga trafikplanering krävs också bästa möjliga trafikprognos, och det är uppenbart en svår uppgift. När det gäller Sikas trafikprognos inför åtgärdsplaneringen 20042015 kan man konstatera att både tåg- och bussresandet har ökat dubbelt jämfört med prognosen. Biltrafiken har ökat väsentligt mindre än prognosen. Den allra största felprognosen gällde flyget, som i stället för att öka minskade . Om vi politiker ska våga oss på att göra tolvåriga trafikplaneringar behöver analysmetoderna ses över så att trafikprognospilarna åtminstone träffar tavlan. Vi har också sett en del bristande analyser och prognoser från enskilda trafikforskare, både ansedda och anlitade forskare, som tidigare dömt ut bland annat och , som väl knappast någon här ser som varken olönsam eller onödig. De har också utdömt höghastighetsbanor.