prot · GX09139 · 2010-06-17 00:00:00 — Inte minst sjukvårdens kunskap och förmåga att på rätt sätt möta de här människorna och att säkra bevisning som kan användas om man får tag i den som begått övergreppet är oerhört viktigt. Vi har både utbildat folk och tagit fram metodik för att kunna klara det. Det här är ett viktigt steg på rätt väg. 109 (): Det är intressant att justitieministern lyfter fram bemötandet av våldtäktsoffer. Vi vet att tidig dokumentation av det som hänt och också ett gott bemötande är väldigt viktigt både för att kvinnan det handlar oftast om en kvinna ska må bra och för att det ska gå att utreda brottet. Justitieministern nämner här åtgärder inom sjukvården. Men det är också centralt att polisen förmår att på ett empatiskt och korrekt sätt bemöta offren för våldtäkt och andra sexuella övergrepp. Vi vet att många poliser är duktiga på detta. Men vi hör också berättelser om kvinnor som upplever att de inte har fått ett korrekt bemötande och om att utredningen bland annat av nämnda skäl har gått i baklås. Hur vill justitieministern säkerställa att varje kvinna som utsätts för ett sexuellt övergrepp får ett korrekt, empatiskt och värdigt bemötande från polisen? 110 (m): Inom ramen för de handlingsplaner som vi arbetat med finns det omfattande utbildningsinsatser för alla personalgrupper inom rättsväsendet, även för polisen. Polismyndigheterna arbetar intensivt för att förbättra detta. Som en självklar del ingår att arbeta både med bemötandefrågor och med värderingsfrågor. I princip all polispersonal har gått igenom en utbildning som rör just värderingar och hur man möter människor i kris. Detta tror jag är mycket bra. När det gäller den här typen av akuta våldsbrott måste vi också se de mer konkreta åtgärder som kan vidtas för att faktiskt hitta och lagföra de personer som begår dåden. Det är då jag menar att bevissäkring och förmåga att på olika sätt identifiera gärningsmän är oerhört viktigt, plus insatser inom kriminalvården för den som tidigare begått den här typen av brott. Barn i fattiga familjer 111 (): Jag har en fråga till folkhälsominister . Det gäller delvis det tidigare inlägget. Jag tycker inte att det är så klädsamt av ministrar att stå och ljuga här i kammaren. Det är inte så klädsamt att säga att det inte finns statistik över antalet vräkta barn när sådan faktiskt finns. gav ett sådant uppdrag så det fanns statistik. Där vill jag rätta . Det är, som sagt, inte så lämpligt att ljuga. Inte heller är det så lämpligt att skylla allt som är dåligt på sossarna och att, när man kan skylla på sossarna, skylla på lågkonjunkturen. när vi har frågat om fattiga barn, som jag tänker fråga om, har sagt att orsaken var att sossarna förut styrt och att det sedan blev lågkonjunktur. i ett svar här sade att nya jobb kom under mandatperiodens två första år. Men i själva verket var det då högkonjunktur. Hur kan skylla det som är dåligt antingen på sossarna eller på lågkonjunkturen? 112 Statsrådet (): Jag ber om ursäkt om jag trampat på ömma tår. Faktum är att jag bett om att få statistik just över barn, något som jag också fick i min hand . För mig har det varit angeläget att kunna följa barn som vräks. Jag menar att inget barn i vårt land ska vräkas. Vräkning är en traumatisk upplevelse för ett barn. Det är anledningen till att jag begärt statistik på årsbasis. Den statistik som hänvisar till är statistik som jag uppenbarligen inte har sett. Det är möjligt att den finns från långt tillbaka i tiden. Men jag bad att få uppgifter därför att vi behöver en årsuppföljning av den här typen av statistik. Vi måste ha en handlingsplan för att se till att barn i vårt land inte vräks. Detta är både viktigt och angeläget. Här har det varit ett strukturerat arbete från regeringens sida. Vi vill aktivt arbeta med vräkningsförebyggande arbete gentemot vuxna och framför allt gentemot barn. Därför har vi riggat metoder som kommunerna kan använda sig av. Vi har fått dem att jobba med detta, så nu ser vi en minskning av antalet barn som vräks. Det är glädjande, men vi är inte framme vid målet. 113 (): Förre folkhälsoministern gav faktiskt uppdraget att ta reda på fakta. Om inte har ordning på departementet kan jag inte hjälpa det. gav i alla fall ett uppdrag om detta, så det fanns statistik. Dessutom är det så att antalet vräkta barn ökar. Men kommer att säga: Det är inte vårt fel, utan det är krisens fel. Ni har haft som mål att öka klyftorna; ni säger att det är ett incitament. Blir man bara fattig hittar man ett jobb, och blir man bara fattig blir man frisk. Det där kallas för incitament. Ja, ni kallar det till och med för jobblinje. Vi tycker att det är en cynisk människosyn därför att det går ut över barnen. Det är barnen i fattiga familjer som lider mest under den här mandatperioden och som fått ta mycket stryk. Antalet vräkta barn har, som sagt, ökat. Därför vill inte kännas vid det här, och det är därför säger att det behövs en strukturerad arbetsplan. Ni vill inte se det faktum att klyftorna har ökat och att antalet barn som vräks har ökat. 114 Statsrådet (): Jag tror att det är på sin plats att göra några klarlägganden. Det fanns ingen färsk statistik på området när jag trädde till. Det var därför jag ville ha statistik, och det var därför jag fick statistik 2008. Också 2009 fick jag statistik. Det visade sig att antalet vräkta barn minskade mellan och trots lågkonjunktur. Jag tycker att siffrorna är glädjande och hoppas att gläds med mig över att kommunerna uppenbarligen har hittat ett sätt att metodiskt arbeta med saker och ting. Vi vill inte öka klyftorna. Det visar sig tydligt att antalet fattiga barn minskade under mandatperiodens två första goda år. Antalet personer som lever med socialbidragsförsörjning minskade också därför att fler fått arbete. Det är inte bara regeringen som säger det, utan det säger också både nationella ekonomer och internationella ekonomer; det är en samfälld bild. Det är bara det att inte omfattar den bilden eller inte vill se den, vilket jag kan beklaga. 115 FINN (): Socialförsäkringsministern redogjorde i ett av sina föregående inlägg här för intressanta siffror. Jag tyckte mig höra att av de många tiotusentals personer som exponeras för den nya socialförsäkringsreformen har över två tredjedelar på något sätt befunnits ha arbetskapacitet. Man har hittat rehabiliteringsåtgärder för de här individerna. Det är en mycket glädjande statistik som vi sällan hör något om från oppositionen men som är en konsekvens av den här viktiga reformen. Min fundering gäller först och främst jobblinjen. Efter en global finanskris ser vi nu att som ett land som haft sunda statsfinanser och en konsekvent jobblinje förhoppningsvis kommer ur krisen med ett behov av ökad arbetskraft. Det måste då vara väldigt positivt att vi har gjort en så förebyggande och viktig reform. Men min allra viktigaste iakttagelse är att de som glider över i förtidspension utan att någon åtgärd vidtagits är förenade med sju gånger större överdödlighet jämfört med andra i samma ålder som arbetar. Därför är min fråga till socialförsäkringsministern hur hon har tagit höjd för nämnda allvarliga överdödlighet. Jag tänker till exempel på den kommande sjukförsäkringsutredningen. 116 Statsrådet (): Det var många frågor på en gång, men jag ska försöka besvara dem. Glädjande är att de personer som går över till introduktionen, där man i lugn och ro får ha en diskussion utifrån vars och ens situation och takt, resulterar i att ungefär två tredjedelar känner att de vill försöka gå vidare inom Arbetsförmedlingens olika program och insatser med terapi och behandlingar av olika slag. Man vill alltså inte gå tillbaka till sjukförsäkringen, utan man vill gå vidare. Vi ska också se till att på ett bra och riktigt sätt ta hand om dem som inte orkar, kan eller klarar att jobba. För dessa är sjukförsäkringen till. Den grupp Finn pratar om, de förtidspensionerade som masspensionerades det var 140 personer har vi givit en trygghet genom att säga att de får studera med sjukersättning. De får arbeta och tjäna en viss summa pengar utan att ersättningen minskar med en enda krona, och de får arbeta och engagera sig ideellt. De som kanske felaktigt har blivit förtidspensionerade, mot sin vilja, för att dölja andra brister i samhället får nu en möjlighet att göra detta. Till dem har vi sagt: Välkommen tillbaka! 117 (): Min fråga går till , som svarar för hela regeringen. var i går mäkta nöjd med sakernas tillstånd i vårt land, . Jag delar inte riktigt glädje. Jag menar att denna regering håller på att bygga svagare på punkt efter punkt. Det handlar inte bara om de tiotusentals människor som görs försäkringslösa eller om ungdomsarbetslösheten, som är en av högsta, utan jag ska lyfta fram en annan fråga. Den handlar om män i förskolan. Jag menar att det inom förskolan är positivt för barns utveckling och barns lärande med en mer blandad yrkesgrupp när det gäller kön. blir förskolan en egen skolform. Det är i sig positivt, men det trummas nu ut till kommunerna att detta gör att man måste anställa enbart förskollärare inom förskolan. Detta är enligt mig en felaktig tolkning, men det gör att manliga barnskötare får lämna sina tjänster till förmån för kvinnliga förskollärare. Vilket ansvar tar regeringen för denna utveckling, och vad är beskeden när det gäller män i förskolan? 118 (m): Jag delar uppfattningen att det är viktigt att barn varken i förskolan eller i skolan enbart undervisas av och umgås med kvinnor. Man behöver faktiskt möta både män och kvinnor. Konsekvenserna av att vi höjer ambitionerna i förskolan är att vi vill ha mer välutbildad personal, och det är därför man har inriktat sig på fler förskollärare. De har nämligen en längre och mer pedagogiskt inriktad utbildning. Det är en tråkig konsekvens om det innebär att det finns manliga barnskötare som får lämna arbetet, men jag tror inte att de kan vara så många. Jag utgår ifrån men jag känner inte till om det pågår att man uppmuntrar dem att vidareutbilda sig för att skaffa sig de förkunskaper som möjligen kan krävas. Jag tror dock att det är viktigt att satsa på kunskaper också för dem som arbetar inom förskoleverksamheten, och då är förskollärarexamen bra att ha som en riktlinje. Därmed tackar vi alla statsråden som ställt upp. Detta var mandatperiodens sista frågestund. Tack även till alla frågeställare! Alla hann vi dock inte med . 5 § (forts. från 3 §) Kärnkraften förutsättningar för generationsskifte (forts. NU26) 120 PER (): När beslut togs om den första generationen av kärnkraftverk i var kärnkraften fortfarande en ung teknik. Man kunde möjligen skylla sitt beslut på okunskap. Kärnkraften levde då fortfarande i den anda av ganska blind teknikoptimism som rådde när kärntekniken utvecklades efter . Ni vet: Det var man trodde att kärnkraftselen skulle bli så billig att det inte ens var lönt att mäta den, och det var då man tänkte köra allt från villapannor till bilar med egna små kärnkraftverk. Jag trodde att var förbi och att politiken hade tillnyktrat efter detta kärnkraftsrus. Sedan inträffade nämligen olyckan i , och det blev uppenbart att kärnkraften hade allvarliga risker. Härden i en kärnkraftsreaktor kunde smälta, och radioaktivitet kunde läcka ut. havererade kärnkraftverket i Tjernobyl, och radioaktivitet spreds över stora delar av den europeiska kontinenten. Det finns nya studier som visar på att upp till en miljon människor kan ha avlidit till följd av de radioaktiva utsläppen från Tjernobyl. Ännu , efter att den första kärnkraftsreaktorn i togs i bruk, har vi inget färdigt förslag på hur vi ska ta hand om det livsfarliga kärnavfallet. När ni som representerar de fyra regeringspartierna här i , , tänker rösta för nya kärnkraftverk i kan man inte längre skylla på okunskap. finns kunskapen på plats om kärnkraftens alla risker och alla problem. Att fatta beslut som ger mer kärnkraft under lång oöverskådlig tid framöver, trots att man har den kunskap historien gett oss om kärnkraftens alla risker och hot, hävdar jag är oansvarigt och upprörande. När nästa kärnkraftsolycka sker någonstans i världen det kanske blir i ; det kan ingen av oss säga går det inte att säga: Jag visste inte. Jag hade inte information. Jag hade inte kunskapen när jag fattade beslutet om ny kärnkraft i . Jag är själv övertygad om att framtidens dom kommer att bli hård över dem som med öppna ögon vill föra in i en ny våg av kärnkraftsbyggen och ökat kärnkraftsberoende trots att man har kunskap om kärnkraftens risker och om det hot den utgör mot människan och miljön. De beslut vi fattar i denna kammare, fru talman, påverkar samhällsutvecklingen i stort. Det påverkar dock också enskilda människor runt om, och jag tycker att det är viktigt att lyssna till dessa människors röster och ta in deras tankar och synpunkter i de beslut vi fattar. De människor som kanske mest har känt effekten av kärnkraften in på bara kroppen är de som bodde omkring kärnkraftverket i Tjernobyl, och jag tycker att det är viktigt att lyssna på deras röster. En väldigt bra bok med intervjuer med dessa människor heter Bön för Tjernobyl, och jag kan uppmuntra alla att läsa den. Jag vill läsa några stycken högt ur boken. är änka efter brandmannen , som var en av dem som drabbades hårdast. Hon säger så här: Mitt hörde jag något slags oväsen. Jag tittade ut. När min man fick syn på mig sade han: Stäng fönstret och gå och lägg dig. Det brinner på kraftverket. Jag är snart tillbaka. Jag såg inte själva explosionen, bara lågan. Det var som om allting lyste. En hög flamma. Då fick jag meddelande om att han hade lagts in på sjukhus. Jag rusade dit, men kring sjukhuset fanns det redan en poliskedja. De släppte inte in någon, bara ambulanser. Poliserna ropade: Bilarna är svårt kontaminerade! Håll er undan! , under sjukvården av hennes man, berättade hon: Han började förändras. Jag mötte en ny människa . Hans brännsår steg uppåt i munnen, på tungan och kinderna. Först små blåsor, sedan allt större. Slemhinnan lossnade bit för bit. Ansiktsfärgen, kroppsfärgen mörkblå, röd, gråbrun. När hennes man slutligen dog av sina skador fick hon beskedet: Vi kan inte överlämna era mäns och söners stoft till er. Det är mycket radioaktivt och ska begravas på ett speciellt sätt på en kyrkogård i , i lödda zinkkistor under betongplattor. Detta var en berättelse om de konsekvenser kärnkraften har fått tidigare under historien. Jag tycker att det är bra att känna till dem. Frågan är om det går att bortse från dessa berättelser och säga att det hände där och då, men det kan inte hända här och . Det är viktigt att se att all kärnkraft medför risk för härdsmälta och risk för utsläpp av radioaktivitet. De beslut vi fattar i denna kammare får också följdverkningar på andra länder som ser vårt agerande och kommer att ta efter oss. När vi bestämmer oss för att bygga ny kärnkraft kommer andra att ta efter, och det är inte säkert att det kommer att vara med den teknik vi använder. Det kan vara mycket mer osäker teknik. Jag känner att jag har ett ansvar att påminna om någonting som inte varit uppe tidigare i debatten, nämligen det mycket allvarliga förloppet i Forsmarks kärnkraftverk , för bara . Vid det tillfället slogs strömförsörjningen till kraftverket ut, och alla de nödsystem som skulle sätta i gång för att leverera nödel till reaktorn havererade. hade man ingen ström till kontrollrummet och därmed ingen som helst kontroll över vad som hände i reaktorn och hur förhållandet var där. när man inte hade någon kontroll sjönk vattennivån i reaktortanken okontrollerat så att en tredjedel av det vatten som täcker härden försvann. När två av de fyra nödgeneratorerna till slut kom i gång var det mer eller mindre en slump att inte de också slagits ut. De hade nämligen samma tekniska fel som de som inte fungerade. Hade inte nödgeneratorerna kommit i gång, eller hade det dröjt mer än vad det gjorde, hade vattnet runt härden försvunnit och kylningen av reaktorhärden därmed försvunnit. Ledande kärnkraftsexperter i har konstaterat att utvecklingen var så allvarlig att vi var nära en svensk härdsmälta. Efter denna händelseutveckling gjordes det undersökningar, och publicerades en intern rapport från Forsmark där man konstaterade att säkerheten hade satts på undantag. Rapporten beskrev en längre tids degradering av säkerhetskulturen på kraftverket till förmån för ökad produktion. Anställda på svenska kärnkraftverk vittnar alltså om att lönsamheten systematiskt satts före säkerheten. Frågan till dem som tänker rösta ja i omröstningen är: Ska vi ha ett energisystem där vi förlitar oss på turen för att vi inte ska få en härdsmälta? Det var det som hände i Forsmark. Är det den energiframtid vi vill se framför oss? brister säkerheten på våra svenska kärnkraftverk . visade med sin aktion i Forsmark hur sårbar den svenska kärnkraften verkligen är. Med hjälp av ingenting annat än en gammal begagnad kranbil lyckades ett femtiotal aktivister ta sig in på det inre kärnkraftverksområdet och till och med upp på reaktorns tak. En liknande aktion gjordes i , och ändå har säkerheten inte kunnat förbättras på de svenska kärnkraftverken så att det var omöjligt att göra om det 2010. Alla de som funderar på att rösta ja till ny kärnkraft har ett ansvar att ställa sig frågan: Vad hade hänt om det i stället för 50 aktivister med fredliga avsikter hade varit 50 terrorister med vapen och sprängämnen som tagit sig in på kärnkraftverket? Hur säker är kärnkraften som energikälla i en värld med internationell terrorism, där vi har sett fulltankade jumbojetar flygas in i byggnader som flygande bomber? har visat svaret: Kärnkraften hör inte hemma i en sådan värld. Även utan olyckor medför kärnkraften risker. Det har inte heller varit uppe i debatten, och jag tycker att det förtjänar att sägas några ord om. Ett antal studier runt om i världen har visat att risken för cancer ökar omkring kärnkraftverken. En studie från i visar att andelen barn som drabbas av leukemi ökar i närheten av amerikanska kärnkraftverk. I studien visas att det är mellan 10 och 14 procents högre risk för dödsfall nära kärnkraftverk. Även i har kopplingen gjorts mellan barnleukemi och kärnkraft. visade man att cancerfrekvensen hos barn som bor nära kärnkraftverk är större än för andra barn. Studien bekräftar att en koppling har kunnat visas mellan bostadens avstånd till kärnkraftverket och risken för att utveckla såväl leukemi som andra typer av cancer innan barnen har nått sin femte födelsedag. Man har ännu inte kunnat visa hur mekanismerna ser ut, men att kopplingen finns där är nog för att känna en stor oro för den här tekniken. I en annan studie publicerad 2007 av forskare från gick man igenom 17 olika vetenskapliga artiklar från tio olika länder, och i samtliga 17 fall rapporterade man förhöjda cancerfrekvenser hos barn som bodde nära kärnkraftverk. Det har även gjorts en mindre studie runt som tyder på att liknande kopplingar finns även här i . Jag har själv för miljöministern föreslagit att man skulle göra en sådan här studie i också för att verkligen få korten på bordet och kunna säkerställa om det finns en koppling mellan cancer och kärnkraft i eller inte. Ovissheten måste vara det sämsta tillståndet. Tyvärr har miljöministern konsekvent vägrat att genomföra en sådan studie i och visa på de här riskerna. Det kan man bara beklaga, för det gör att vi inte har den information som behövs för att kunna fatta ett relevant beslut. Även här finns det ett ansvar för de ledamöter som funderar på att trycka på ja-knappen i kvällens omröstning. Det vi kan vara säkra på är att det inte finns någon koppling mellan vindkraftverk och barncancer, vilket faktiskt har visats för kärnkraften. En annan viktig fråga som de som funderar på att rösta ja i kvällens omröstning ska tänka på är vilka signaler man skickar till omvärlden innan man röstar. Vi vet att vill ha kärnkraft, att vill ha kärnkraft och att köper kärnteknik från . Om vi själva bygger ut kärnkraften, vilka möjligheter har vi då att motverka att länder med bristande demokrati eller diktatur får tillgång till den här farliga tekniken? Det är uppenbart att ökad kärnkraft ger ökad risk för kärnvapenspridning och även risk för att radioaktivt material hamnar i fel händer. Tittar man på de länder som har kärnkraft ser man att det finns ett skrämmande överlapp med de länder som också har kärnvapen. Det är tydligt att och , som är de länder som senast i historien har utvecklat kärnvapen, har gjort det med hjälp av civil kärnkraft det var varit basen för den utvecklingen. Den förre vicepresidenten i har sagt att när han var vicepresident och hade ansvar för frågor om kärnvapenspridning var alla fall om kärnvapenspridning som hamnade på hans bord kopplade till civil kärnkraft. Kopplingen mellan kärnkraft och kärnvapen är solklar och tydlig, och det är ett stort ansvar man har när man öppnar för ny kärnkraft i . När kärnkraften är använd kommer radioaktivt material att transporteras runt världen, och det ökar också risken för att materialet hamnar i orätta händer. Det internationella atomenergiorganet har avslöjat mer än 1 250 fall av smuggling av radioaktivt material bara . Det är självklart att ju mer kärnkraft vi har i världen, ju mer den tekniken sprids, desto mer radioaktivt material kommer att finnas i omlopp. Risken för smutsiga bomber i våra storstäder ökar. Den risken finns inte om man använder sig av förnybar teknik, förnybar energi, som inte medför att vi behöver använda oss av några av de farligaste material som världen känner. Jag tycker, fru talman, att man när man pratar om svensk energipolitik har ett ansvar att fundera på hur våra beslut bäst kan gynna en positiv utveckling när det gäller energitillgång världen över. har mer än en miljard människor runt om i världen inte tillgång till el. Där kan man lätt konstatera att kärnkraften aldrig kommer att vara en god grund eller en lösning för energiförsörjningen i och de fattigaste länderna i världen, för de har varken pengarna, resurserna eller kompetensen för att kunna klara av kärnkraftstekniken. Om i stället satsade sina resurser på att utveckla solkraft, vindkraft och biokraft skulle vi kunna utveckla de teknikerna, kapa kostnaderna och göra tekniken tillgänglig för många fler människor. Det skulle göra att de allra fattigaste människorna världen runt hade större chanser att få tillgång till elförsörjning. Ett beslut om att öppna upp för ny kärnkraft i leder däremot till motsatt utveckling och kommer inte att underlätta för dessa människor. När jag lyssnar på debatten är det enda argumentet som hörs för kärnkraften att alternativen inte räcker till och inte är möjliga. Flera från de borgerliga partierna påstår att det kommer att bli brist på el i om man avvecklar kärnkraften och att de befintliga reaktorerna därför måste bytas ut mot nya. Det är viktigt att upprepa härifrån talarstolen och även andra arenor att det inte stämmer. I har vi fantastiska möjligheter att bygga ut den förnybara energiförsörjningen och att basera vårt energisystem till på förnybar el- och värmeproduktion och även drivmedel för våra fordon. Det är också intressant att titta på det sätt som har drabbats av brist i elförsörjningen. Det är det som hände när kärnkraften havererade och inte klarade av att leverera el till marknaden. Det är då har drabbats av elbrist. prognoser visar på att det under ett normalår finns ett överskott av el . De prognoser som den har visar på att det kommer att växa och bli större. Man räknar med att kommer att ha ett överskott av el som är nästan lika stort som allt det som kärnkraften levererar . Man räknar med ett överskott på jämfört med kärnkraftens . Det här beror på konkreta planer på utbyggnad av vindkraftsparker och bioenergi i kombination med den ständiga effektivisering som sker genom teknikutveckling. Dessutom föreslår vi rödgröna partier utöver detta ett antal politiska åtgärder för att ytterligare öka takten när det gäller både effektivisering och nyproduktion av förnybar el.