prot · GX0981 · 2010-03-03 00:00:00 — Som vi har hört har vi också tidigare, , haft två korvetter och ett stödfartyg där nere som har eskorterat våra fartyg som kommer med livsmedel in till de hamnar där maten fraktas vidare till dem som så väl behöver den. Det har gått väldigt bra för oss. Den här gången gör vi något annat. Vi skickar ned ett fartyg, , som inte bara ska finnas där utan också leda hela den insats som är på plats. Syftet är förstås att avvärja och bekämpa sjöröveri men också att förebygga så att det inte ens ska hända. Carlskrona är ett väldigt vackert fartyg. Hon har ett starkare skrov och är byggd för just sådana här insatser, eftersom hon är oceangående på ett bra sätt. Hon är också bestyckad med allmålskanoner för yt- och luftmål, och de har väldigt hög precision. Hon har även en ytspänningsradar som är av hög kvalitet. Vi har också hört att hon ska ha en säkrings- och bordningsenhet ombord, och den kommer säkerligen till nytta. Dessutom finns det en plattform för helikoptrar, där man kan frakta upp till tio tolv personer i helikoptrar. Carlskrona kan ligga till havs i . Hon är till med så utrustad att man kan tillverka eget sötvatten ombord. Det här är inte den enda insatsen. Fast ingen har nämnt det finns dessutom insats med ett sjöövervakningsflygplan. Det är just nu baserat på men flyger över områden och kan lämna bilder på var eventuella sjörövare kan finnas. Vi hörde också att detta ska inledas och vara . Vi kommer att leda insatsen enbart . Sedan gör vi ett kort uppehåll för att vår besättning ska få vila lite, och därefter kommer vi att fortsätta finnas där nere under de totalt sju månaderna. Vi kommer att ha ungefär 175 besättningsmän, men de 465 kommer att ställa upp om det brinner till på något vis. Om vi behöver en extra insats, om vi behöver ta hem våra, om de behöver stöd av något slag då kommer de övriga att finnas där, men på plats ombord på fartyget finns alltså 175 personer. Huvudhögkvarteret finns i , och det hela kommer att ledas därifrån. Jag vill instämma i de övriga talarnas lycka till. Vi kommer att följa er. Det här är ett spännande uppdrag, och jag tror att har en god förmåga att leda en insats, för det är precis det som vi ska ställa upp och göra som vi är väldigt bra på. Jag tror att det är därför som vi är så eniga i just den här delen. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §.) Föredrogs näringsutskottets betänkande 2009/10:NU4 Statliga företag (skr. 2008/09:120). 7 (): Jag vill börja med att yrka bifall till reservationerna 1, 3, 4, 6, 7, 9 och 10. Det vi nu ska debattera handlar om företag med statligt ägande. Staten är största företagsägare. Totalt finns 170 000 anställda i företag med statligt ägande. omsatte dessa företag . Resultatet efter skatt uppgick till . Företagens utdelningar till staten för verksamhetsåret uppgick till nästan mycket pengar! Dessa utdelningar ger staten stora intäkter som kan användas till investeringar i vård, skola och omsorg. Dessutom spelar de statliga företagen i flera fall en viktig roll för samhällsutvecklingen och marknadens funktionssätt. Det faktum att de flesta statliga företag är mycket välskötta och lämnar viktiga bidrag till välfärden som de i de flesta fall också spelar en större roll än den strikt ekonomiska ger inte något stöd i argumentationen för regeringens omfattande utförsäljningsplaner. Den borgerliga regeringen inledde arbetet med sina ideologiskt motiverade utförsäljningar av statliga företag. Regeringens långsiktiga mål är att alla statliga företag med verksamhet på konkurrensutsatta marknader ska säljas ut. Vid flera debatter här i kammaren har vi fått reda på att samtliga statliga företag är föremål för en genomlysning, något som pekar på att även företag som har särskilda samhällsintressen kan komma i fråga för utförsäljning och privatisering. har varit tydligt med att man kan tänka sig att sälja både och . har diskuterat , och även kan vara ett bolag som vid en borgerlig valvinst riskerar att säljas ut. Även om den finansiella krisen delvis bromsat utförsäljningarna har regeringen ändå gått vidare med en omfattande utförsäljning av samt planerna på en kommande börsintroduktion av . Jag ska dra några av de bolag som vi ändå vill uppmärksamma här i . förvaltar värdefulla naturresurser med stor påverkan på närliggande samhällen. Vi anser att ska kvarstå i statlig ägo. har beslutat att anlägga en ny huvudnivå i respektive . Det kommer att innebära stora nyinvesteringar som är positiva för trakten i form av arbetstillfällen. måste stora delar av och flyttas på grund av den ökade rasrisken. Vi anser därför att staten på ett mer aktivt sätt än vad som har skett ska ta ett ansvar för utvecklingen på den berörda orten. Det är viktigt att nu på olika sätt se till att stärka . Men det vore också av vikt att redan här i kammaren få besked från den borgerliga majoriteten. Hur ser man på ? Är det ett bolag som ska kvarstå i statlig ägo även nästa mandatperiod om olyckan skulle vara framme och de borgerliga partierna vinner valet? Vad gäller sade vi vid behandling nej till regeringens förslag att avreglera apoteksmarknaden och sälja ut ett stort antal apotek, detta med anledning av att det svenska apotekssystemet var ett av de säkraste och mest kostnadseffektiva distributionssystem för läkemedel i världen. Detta var ett system med unikt hög konkurrens mellan läkemedelsbolag och med låga distributions- och hanteringskostnader. Det var alltså bra för konsumenterna. Risken är uppenbar att det nu blir dyrare för medborgarna eftersom handelsmarginalen, det så kallade prispåslaget, har ökats för att locka utländska apotekskedjor till . Receptbelagda läkemedel bekostas till av samhället och har ett av staten fastställt pris för konsumenten. Vad denna avreglering får för effekter för konsumenterna och samhället kommer vi att få se. Vi kan inte riktigt utvärdera det . Men bara en så enkel sak som att värktabletter nu har ökat i pris ger en signal om vad som kommer att ske även med receptbelagda läkemedel. Vid behandlingen av propositionen om samgåendet mellan ställde vi oss positiva till detta samgående för att det stärker Postens konkurrensmöjligheter. Däremot har vi sagt nej till regeringens planer på en börsintroduktion av det nya postenbolaget, Posten , och vill därför att ska inskränka regeringens möjlighet att sälja aktier eller andelar i företaget. När det gäller Posten vill vi också lyfta fram att skrev till näringsminister och föreslog att det i bolagsordningen för det nya svensk-danska moderbolaget också skulle anges att även fortsättningsvis får granska verksamheten i bolaget och förorda revisorer. Posten är ett stort statligt bolag med stora värden, många anställda och en viktig verksamhet som har all anledning att kunna ha fortsatt god insyn i. Att regeringen inte är intresserad av att ska få mer insyn än nödvändigt när det gäller Posten affären mellan de två statliga bolagen och börsintroduktionen kan verka märkligt. Men det går faktiskt att begripa utifrån den starka kritik som har riktat mot regeringens agerande kring utförsäljningar. Det kan finnas saker som man vill dölja. Vi avvisar vidare övriga ideologiskt drivna utförsäljningar av företag på regeringens utförsäljningslista. Följaktligen anser vi att på motsvarande sätt som för Posten bör inskränka regeringens mandat att ytterligare minska ägandet i Sonera och Nordea samt återta bemyndigandet att sälja ut . Genom ägardirektiv styr regeringen de statliga bolagen. När det gäller har det framgått med önskvärd tydlighet att näringsminister utlovade nya ägardirektiv till företaget uteblivit. När ägardirektiven har dröjt har också styrningen av blivit därefter. Man kan säga att det har varit någon sorts halvkonst där. Näringsminister säger att det ska investeras i förnybar energi från sida. Men under denna regerings tid och tid som näringsminister har investerat mer i kolkraft . Förvärvet av Nuon på 100 miljarder har inneburit att har blivit en av största aktörer när det gäller kol och gas. Man kan säga att det har varit brist på en tydlig ägarstyrning där. har investeringarna i förnybar energi minskat från till av investeringsvolymen. Slutsatsen kan inte vara någon annan än att regeringen gärna pratar om förnybar energi men inte har några invändningar mot att fortsätter att investera i kol och gas. Det kan också vara en tydlig ägarstyrning, även om det inte är den ägarstyrning som vi vill se av företaget. I brist på nya ägardirektiv har i stället fått signaler i olika riktningar från regeringen. Näringsministern har pratat om förnybar energi, medan har pratat om kärnkraft och dessutom öppnat för utförsäljning och privatisering av , medan finansministern inte har haft lika bråttom att sälja . Det ligger tydligen sist på finansministerns utförsäljningslista. Hur det ser ut på regeringens gemensamma utförsäljningslista vet vi inte. Det vore önskvärt om den borgerliga majoriteten här kunde redovisa sina planer för . Vi anser i alla fall att regeringen måste få fram nya ägardirektiv där uppdrag att vara ett verktyg i energiomställningen säkerställs och utrymmet för olika tolkningar minimeras. Om regeringen inte agerar finns det risk för att inte blir den pådrivande kraft i energiomställningen som var syftet med det tillägg som den förra socialdemokratiska regeringen gjorde i bolagsordningen. Vi menar att kraftfullt ska kunna bidra till omställningen av energisystemet och att bolagets investeringar i växande omfattning måste fokusera på förnybar energiproduktion. ska ta ett större ansvar. Det är det som vi menar med att om man inte styr bolaget kommer man också att se effekter av det. Vi menar att ska vara en strategisk partner till basindustrin och kunna erbjuda sina industrikunder konkurrenskraftiga energipriser. Tillägget i bolagsordning bör därför skärpas med denna innebörd. De statliga företagen ska vara ledande inom öppenhet, miljö, etik, socialt ansvar, jämställdhet och mångfald samt vara föredömen inom respektive bransch. Det handlar inte bara om policy och styrelsearbete utan om ledarskap inom respektive områden. Det ska också utövas i praktiken. Vad gäller till exempel jämställdhetsarbetet är det därför viktigt att inte bara styrelsen har en rimlig balans mellan kvinnor och män utan även ledningsgruppen, det vill säga vd:n och de högsta cheferna, som utövar den operativa ledningen av företaget. I det nya bolaget är det en enda kvinna i ledningsgruppen som består av tolv personer. Det är ett tydligt exempel på hur man kan se till att inte styra och hur höga ambitioner på papperet inte överensstämmer med verkligheten. Frågan om bonus i statliga företag har varit en aktuell fråga ända sedan den borgerliga regeringen tillträdde. beslutade man sig för att avskaffa det bonusstopp som den tidigare socialdemokratiska regeringen införde 2003. Detta bonusstopp via riktlinjer syftade till att få stopp på bonusfesten och få ordning och reda i ersättningarna i de statliga bolagen. Riktlinjerna innebar ett generellt motstånd mot så kallade incitamentsprogram i de statliga bolagen samt eventuella incitamentsprogram som omfattar anställda. Men genom den borgerliga regeringen infördes nya riktlinjer som innebar att bonusstoppet i den statliga verksamheten togs bort. , och Nordea har alla haft olika typer av bonussystem som redovisats och kritiserats . Efter omfattande protester kring så kallade ohemula bonusar i både statliga och privata företag blev dock den politiska pressen på regeringen så omfattande att man återigen ändrade riktlinjerna, något som innebar att alla de högsta cheferna i statligt ägda företag ska ha enbart fast ersättning. För all annan personal skulle dock möjligheten till bonussystem kvarstå. Man får säga att regeringens nya riktlinjer är en välkommen reträtt från den tidigare linjen. De statliga bolagen är ett viktigt politiskt verktyg för att påverka normbildningen i näringslivet. Därför vill vi att åtgärder vidtas för att stoppa möjligheten att ersätta bonushysterin med stora lönehöjningar när de rörliga ersättningarna slopas. Vi anser vidare att dessa riktlinjer tydligt bör framgå. Löneökningstakten för ledande befattningshavare ska vara måttfull och i samklang med den generella löneutvecklingen på arbetsmarknaden. Detsamma gäller utvecklingen av pensionsförmåner och andra ersättningar. ska vara ledande i omställningen till ett långsiktigt hållbart samhälle när det gäller såväl miljön som arbetsvillkoren. De statliga företagen ska inte bedömas bara ur ett strikt företagsekonomiskt perspektiv. Samhällsnyttan måste också finnas med i en utvärdering. Att tågen kommer fram , att medborgarna får post utdelad och att vatten, skog, malm och allt annat är något som vi äger gemensamt kan inte bara värdesättas i pengar. Det finns ett demokratiskt värde i att vi tillsammans äger företag och därmed också kan styra företagen i syfte att forma och bygga det gemensamma. Men det utgår också från att man har en politisk övertygelse om att staten kan äga företag. Och, herr talman, det har vi socialdemokrater. 8 (): Jag yrkar bifall till reservationerna 1, 4 och 8, men givetvis står jag bakom samtliga reservationer från . I mycket stor utsträckning instämmer jag också i det sade i sitt anförande. Staten, svenska folket för den delen, äger ett antal företag som sysselsätter 170 000 människor runt om i landet. De statligt helägda eller delägda företagen har av regeringen fastställda mål inskrivna i bolagsordning och olika policydokument. Det kan handla om avkastningskrav, energi- och miljöpolitiska mål, socialt ansvar eller andra mål som är specifika för de områden som företagen verkar på. Många av företagen agerar dessutom på en konkurrensutsatt marknad både i och internationellt. Vi har ju företag som exempelvis , och . Andra företag däremot har uttalade samhällsuppdrag, såsom eller . Vidare har de statliga företagen gett staten, svenska folket, en utdelning på ca . Det är alltså stora värden som står på spel. Det handlar också om de många människor som får sin utkomst från de statliga företagen. Därför är det viktigt hur vi gemensamt styr och sköter om våra gemensamma tillgångar. Alliansregeringens uttalade målsättning är att staten inte ska äga företag. Dessa sköts bäst av privata ägare, påstår de. Mot den bakgrunden har alliansregeringen under sina vid makten sålt eller minskat statens ägarandel i en rad av svenska folket ägda bolag. Dessutom har alliansregeringen i sin iver att konkurrensutsätta statliga monopol genomfört en avreglering av apoteksmarknaden och bilbesiktningen, och den bolagisering som sker inom och andra verk öppnar för en framtida börsintroduktion. Bolagisering och en börsintroduktion leder ofrånkomligen till att ekonomin hamnar i förgrunden detta i stället för att verksamheten och människors behov sätts i centrum. Det finns fler argument för att staten ska vara en stark ägare eller ha monopol inom viktiga samhällsområden. Med statliga monopol kan vi garantera tillgång till samma service och rätt var man än bor i . Bilbesiktning, infrastruktur och post är några exempel. Med statliga monopol kan vi också kontrollera prisutvecklingen, medan privatisering och avreglering av marknader leder till högre priser. Vi har exempel på att avregleringen av elmarknaden har gett oss högre elpriser, inte lägre som var tanken. Privatiseringen och avregleringen av apotek har också inneburit högre priser på många receptfria läkemedel. Ökad konkurrens skulle leda till lägre priser enligt de borgerligas retorik, inte tvärtom. De vinster som vi nu kan se när det gäller apotek hamnar i stället hos privata ägare. Ca 270 apotek med mer än 2 000 anställda har sin hemvist på , i ett skatteparadis. Det innebär att den demokratiska kontrollen har gått förlorad. Med statliga bolag kan vi också agera prispressande på den konkurrensutsatta marknaden. är ett tydligt exempel på den viktiga roll som ett statligt företag kan spela. Genom har konkurrensen ökat. Det kommer också kunderna till godo genom lägre bolåneräntor. Trots alliansregeringens uttalade mål om att öka konkurrensen på de olika marknaderna kvarstår beslutet om att privatisera . Resultatet av en sådan politik kan minst sagt bara bli minskad konkurrens och höjda bolåneräntor. menar att den privatisering som sker av svenska folkets tillgångar måste upphöra. Det mandat som gett regeringen om en fortsatt utförsäljning bör dras tillbaka. För att ytterligare belysa regeringens bristande styrning måste jag säga några ord om . I regeringens skrivelse till står det att de statligt ägda företagen förväntas vara föredömen när det gäller miljöansvar och socialt ansvar. I den senaste propositionen skriver regeringen att förvaltningen av statliga företag har som övergripande mål att vara värdeskapande. På senaste bolagsstämma, , informerade statssekreterare om ägarens prioriteringar: Lönsamheten ska förbättras, och ska ha en ledande roll i klimatomställningen i . Den informationen från ägaren har ledning tolkat på följande sätt. Man har gjort om sina reinvesteringsplaner, och man halverar satsningen på vindkraft och ökar satsningen på kol- och gaskraft. Resultatet av regeringens kraftfulla styrning av är mindre av förnybart och mer av fossilt. Det fanns då det gick att ställa klockan efter SJ; det är nu ganska länge sedan. Förseningar och inställda turer är resultatet av den trafikpolitik som under en rad år förts i . Jag ska inte lasta den nuvarande regeringen för allt elände, utan det hela är resultatet av en politik som tyvärr inte har varit speciellt klok. Den här vintern har varit extra besvärlig med tågkaos som följd. Alla skyller på alla. Men vädrets makter kan vi inte göra mycket åt; det där är på något sätt liksom absolut. Men genom en effektiv planering och styrning och genom att någon har helhetsansvaret kan vi åtminstone motverka konsekvenserna av det vädret ställer till med. SJ skyller på som i sin tur skyller på bristande resurser till underhåll av spåren. Men, herr talman, ansvaret ligger på staten, regeringen ingen annan! Det vi upplever är resultatet av bolagiseringen av gamla SJ. Det är nu tre olika bolag som vart och ett agerar utifrån det egna uppdraget. är det ingen som har ett helhetsansvar för verksamheten. Det höga avkastningskravet på SJ gör att underhåll och investeringar inte på långa vägar räcker till. Till exempel är SJ av staten ålagt att skapa företagsekonomisk vinst. lönsamhetsmål handlar om av avkastningen på eget kapital. Dessutom har SJ ett utdelningsmål som innebär att staten kräver en utdelning till statskassan på av den redovisade nettovinsten. För perioden 20062008 har utdelningen uppgått till . Konkurrensutsättningen samt det höga avkastningskravet har inneburit att SJ sparat in på personal, på investeringar och på underhållet av sin vagnpark. Med politik hade läget varit avsevärt bättre än det läge vi upplever. Vi säger att SJ:s utdelningskrav på ägaren, staten, ska avskaffas och att avkastningskravet ska sänkas till . När det gäller infrastruktursatsningar handlar det om långsiktiga beslut som kräver en nationell politik, inte en politik som sträcker sig från en mandatperiod till en annan. Vi behöver en helhetssyn på hur ska utvecklas. Infrastruktursatsningar är grunden för en växande svensk ekonomi. Att skapa konstgjorda marknader genom konkurrensutsättning och öppnande av järnvägsnät för fler operatörer leder inte till fler spår eller bättre underhåll av vagnparken utan till det vi upplever , nämligen tågkaos. Vi kan inte skylla allt elände på SJ, eller Jernhusen. Deras uppdrag är att agera utifrån det uppdrag de har fått: att vara värdeskapande och ha affärsmässighet som ledord. Regeringen har allvarligt skadat förtroendet för de statliga företagen genom sin oförmåga att styra och ha en helhetssyn. Det är inte utan att jag misstänker att det är en medveten politik från regeringens sida i syfte att vända svenska folkets positiva syn på statligt ägande till ett stöd för fortsatt privatisering av svenska folkets egendom. 9 (): Staten är största företagsägare. Ett så stort ägande ställer givetvis mycket höga krav på ägaren, det vill säga regeringen, att vara just en ansvarsfull ägare till dessa företag. Tyvärr kan vi konstatera att regeringen inte har tagit detta ansvar när det gäller de statliga bolagen. Den viktigaste punkten för oss i handlar naturligtvis om och hur detta bolags agerande påverkar miljön. Tyvärr har vi nu en situation där är ledande i med att påverka klimatet negativt. Vi från tycker att i stället ska vara ledande i klimatomställningen, det vill säga att vi ska ha en green new deal i omställningen av klimatpolitiken för att minska påverkan på klimatet. Trots insikten från flera i regeringen om det viktiga i en grön omställning kan man inte skönja några förändringar alls när det gäller ägardirektiven och vilka direktiv har fått för att ändra inriktning mot att minska bolagets miljöpåverkan. var redan tidigare, också under den förra mandatperioden, missnöjt med inriktning. Eftersom regeringspartiernas företrädare säkert kommer att ta upp detta senare i debatten väljer jag att själv ta upp det, herr talman, för att föregripa eventuell kritik. Redan under den förra mandatperioden var missnöjt med hur s som regeringsparti agerade. Vi genomförde tillsammans med en ändring i uppdrag, nämligen att bolaget ska vara ledande i omställningen till en ekologiskt och ekonomiskt uthållig svensk energiförsörjning. Tyvärr har tolkat detta som att det bara gäller inriktningen i den nordiska verksamheten. Man äger nu bolag också utanför , i stora delar av . När granskade 2007 föreslogs därför att de samhällsmål som ska arbeta med skulle preciseras ytterligare. Trots detta har den nuvarande regeringen inte agerat. föreslår tillsammans med Vänstern och Socialdemokraterna att även i ska omfattas av uppdraget att vara ledande i omställningen till en hållbar energiförsörjning. Vi kan bara beklaga att regeringen inte verkar vara beredd att ta detta steg. Regeringens passivitet tillåter att fortsätta vara en av största utsläppare av koldioxid i stället för att vara en del av lösningen på klimatproblemet. har, som jag nämnt tidigare, ökat andelen kolkraft i sin energiproduktion. utsläpp uppgår till ungefär koldioxid , eller dubbelt så mycket som vad hela släpper ut. största kraftverk, Jänschwalde i Brandenburg, är största enskilda utsläppskälla och en av de tio största i världen. Ändå planerar för ytterligare stora investeringar i ännu mer kolkraft. Hur näringsminister och miljöminister , båda tillhörande , kan acceptera att fortsätter i gamla hjulspår är obegripligt. Jag hoppas att representant i debatten här kan försvara och förklara hur kan göra denna omsvängning i sin politik. Vi från tycker att regeringen ska kräva att tar fram en tidsplan för hur bolagets kolkraft i och ska kunna avvecklas och ersättas med förnybar elproduktion. Regeringen borde också kräva att utsläpp av koldioxid måste kontinuerligt minska i stället för att som öka. Självklart måste regeringen styra så att verksamheten överensstämmer med de miljömål har satt upp och de mål har ställt sig bakom i internationella överenskommelser. Även de kärnkraftverk som ägs och drivs av har dragits med allvarliga säkerhetsbrister. Sedan de båda kärnkraftverken i Krümmel och Brunsbüttel snabbstoppats 2007 har verken stått stilla och orsakat stora förluster. har på vår begäran räknat ut att och svenska staten som ägare har förlorat 1 ½ miljard svenska kronor på att driva kärnkraftverken i . När nu har visat att man inte klarar av att köra kärnkraftverken på ett säkert sätt är den enda rimliga slutsatsen naturligtvis att de borde avvecklas. Man måste också avbryta alla planer på att köpa in sig i eller bygga ut ny kärnkraft i andra länder. Möjligtvis kan vi få ett besked från regeringspartierna om hur man tänker agera i denna fråga.