prot · GY0936 · 2010-12-16 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Meddelande om preliminär sammanträdesplan vice talmannen meddelande att en preliminär sammanträdesplan med voteringstider delats ut till ledamöter. 3 § Hänvisning av ärende till utskott Föredrogs och hänvisades EU-dokument KOM(2010)726 till näringsutskottet Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . 4 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkande 2010/11:AU2 Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande 2010/11:SfU1 Utgiftsområdena 10, 11 och 12 inom socialförsäkringsområdet (prop. 2010/11:1 delvis och redog. 2010/11:RRS3). 1 (S): Barn- och familjepolitik kanske är vår viktigaste fråga. Våra barn, deras framtid och familjers förutsättningar för att få ihop livets pussel berör och engagerar oss alla. Om vi blickar tillbaka historiskt har vi i byggt en framgångsrik familjepolitik som vi har kunnat känna stolthet över, och många andra länder har studerat oss och infört modeller lika våra. Men det kanske är läge att använda en gammal socialdemokratisk slogan, som tydligen inte heller är helt omodern eftersom ett borgerligt parti alldeles använde den i sin valanalys: Vi kan vara stolta men inte nöjda. När vi tittar på dagens familjepolitik, vilket är det vi ska göra, vill jag främst lyfta fram tre delar. Det är barnfattigdom, barns rätt till båda sina föräldrar och gravidas möjlighet till sjukpenning. Vi ska ge alla barn ekonomisk och social trygghet. Dock har vi en situation där barnfattigdomen ökar. Barnen är förlorare när inkomstskillnader ökar. Barns uppväxtvillkor blir väldigt ojämställda. Skillnaden mellan barn i är stor och har blivit större med den borgerligt förda politiken där klassklyftorna har ökat. Detta problem måste tas på allvar. Det krävs en ordentlig analys av läget, och det räcker inte att prata om en familjepolitik som stärker föräldrarnas makt och inflytande. Titta till exempel på de familjer som drabbats av försämringarna i trygghetssystemen! De har en minst sagt besvärlig ekonomisk situation, och dessa människor är också föräldrar. Det är familjer som lever under mycket svåra ekonomiska förhållanden, och socialbidragen ökar i de flesta svenska kommuner. Det finns barn som aldrig har möjlighet att åka på semester, utan gatan blir deras sommarlovsställe. Det finns barn som tvingas avstå från fotbollsträningen därför att de har föräldrar som varken har råd att betala för fotbollsskor eller träningsavgifter. Till och med i skolan ska vi då och då lämna någon hundralapp till aktiviteter pengar som många familjer faktiskt inte har. Medan vi här planerar för julen med allt vad det innebär av god mat, klappar och gemenskap, finns det många därute som funderar på om de ska få ihop något julfirande över huvud taget. Det är dags att vi tar problemen på allvar och blir överens om att vi måste förbättra situationen för de barnfamiljer som har de allra minsta marginalerna. Det ska inte finnas barnfattigdom i välfärdslandet . Våra barn har också rätt till båda sina föräldrar, men verkligheten fungerar inte så. Alltför många barn har inte den rätten. Vi måste se problemet, och vi måste tillsammans bestämma oss för att det faktiskt är oacceptabelt att vi en bra bit in har så många barn som inte har den förmån och den trygghet det innebär att ha en vardaglig relation med både mamma och pappa. Vi har ett ojämnt uttag av föräldraförsäkringen. Enligt en kommer det att ta till innan uttaget av föräldraförsäkringen är jämställt om vi inte agerar. Det är alltför ofta kvinnor som tar ut de så kallade VAB-dagarna, och vi cementerar dessutom genom vårdnadsbidraget gamla könsroller när vi inte ger våra barn möjlighet till en uppväxt där mamma och pappa har lika stor roll. Vårdnadsbidraget tar tydligt avstånd från tvåförsörjarmodellen och understöder en familjepolitik där kvinnorna tar hand om barnen och männen tar hand om jobbet. Tror de borgerliga själva på vårdnadsbidraget? Det finns inte i budgeten, har tydligt tagit avstånd och många kommuner som har borgerlig majoritet har valt att inte införa vårdnadsbidraget. Det finns alltså anledning att fråga er som representerar de borgerliga partierna: Ser ni vårdnadsbidraget som en del av familjepolitiken? Förskolan är en viktig del i barns utveckling, och det känns dessutom mycket märkligt när man stimulerar kvinnors återgång till hemmet som vi är i behov av och arbetar hårt för en förstärkt arbetslinje. Arbete ligger till grund för kommande reformer, och vårdnadsbidraget verkar i motsatt riktning. Vårdnadsbidraget bör därför avskaffas. Vi har ett ojämställt föräldraskap. Att barn inte har samma rätt till båda sina föräldrar märks inte minst i de familjer som splittras. Då delar alltför få barn vardagen med sin pappa, vilket självfallet inte gynnar vare sig barnen eller papporna. leder ett ojämställt föräldraskap till att kvinnor får sämre förutsättningar på arbetsmarknaden. Kvinnor har inte bara lägre lön utan i större utsträckning ofrivilliga deltider och otrygga anställningar. Ensamstående kvinnor har sämre ekonomiska förutsättningar, vilket gör boendemiljö och möjligheter till upplevelser och aktiviteter svåra. Barnen är självfallet förlorare. Det är dags att se detta ur ett barnperspektiv. , herr talman: förutsättningar till sjukpenning har diskuterats. Problemet ska identifieras, står det i propositionen, men problemet är ju redan identifierat. Vi har flera praktiska exempel, och vi har domstolsbeslut. Fyra kvinnor en busschaufför, en sjuksköterska, en förskollärare och en arbetsmiljöinspektör led alla av besvär som var kopplade till deras graviditeter, och kvinnorna hade sjukskrivits på hel- eller deltid av sina läkare. De hade drabbats av bland annat ryggont, trötthet, sömnsvårigheter, smärtsamma sammandragningar och kraftig foglossning. avslog dock kvinnornas begäran om sjukpenning eftersom besvären ansågs vara normala i samband med graviditet. Det var diskriminering, fastslog . anser dock inte att man diskriminerat gravida kvinnor utan bara tillämpat gällande lagstiftning. Jag ställde en fråga till statsrådet om vilka åtgärder statsrådet var beredd att snabbt vidta för att komma till rätta med problemet. Svaret jag fick var att man lutar sig mot propositionen och att eventuella brister ska åtgärdas inom mandatperioden. Detta anser jag vara anmärkningsvärt. Om vi är medvetna om ett problem måste det finnas en ambition att skyndsamt lösa det. Jag vill avslutningsvis, herr talman, säga att vi självfallet står bakom alla reservationer på området. Jag väljer dock här i kammaren att förenkla genom att yrka bifall till reservationerna 24, 27, 36, 37 och 46. 2 (MP): Vi miljöpartister är kritiska gentemot regeringens familjepolitiska mål eftersom man inte sätter barnens behov av ekonomisk och social trygghet i främsta rummet. Inte heller fokuserar Alliansens mål på att minska de ekonomiska klyftorna i samhället, alltså skillnaderna mellan familjer som har barn och familjer som inte har det. Vi måste därutöver modernisera lagstiftningen utifrån alla de olika familjebildningar som finns i samhället . Kärnfamiljen är inte längre den närmast allenarådande familjemodellen. Det finns många olika familjekonstellationer . föreslår att målet i stället ska formuleras enligt följande: Familjepolitiken ska ge förutsättningar för goda ekonomiska och sociala levnadsvillkor för alla barnfamiljer. Skillnaderna i de ekonomiska villkoren mellan familjer med och utan barn ska minska, och jämställdheten mellan könen ska uppmuntras inom ramen för den generella politiken. Många människor upplever att de inte har tillräckligt med tid för sig själva, vänner och släktingar och sina barn framför allt. Småbarnsföräldrarna har svårt att få livspusslet att gå ihop. Karriär ska kombineras med familjeliv, en aktiv fritid och kanske föreningsliv. tycker de flesta att det är viktigt att tillbringa med sina barn så att de får en bra personlighetsutveckling och en bra uppväxt. Det är extra viktigt när barnen är små, så att de får en harmonisk utveckling och klarar skolan. anser att det är angeläget att föräldrar får mer tid för sina barn. Vi har föreslagit en reform som vi kallar för barntid. Det finns en lagstadgad rätt förvisso att gå ned i arbetstid till under barnets första , men en del människor har inte råd med det. Då har vi förslaget om barntid. Det innebär att man får ett bidrag för att gå ned i arbetstid beroende på individuella preferenser och få en ersättning, som är pensionsgrundande. Till skillnad från Alliansens vårdnadsbidrag är detta pensionsgrundande. Det innebär en minskad risk för att man hamnar i en bristande trygghet högre upp i åldrarna. Barntid är helt individualiserad och går inte att överföra till den andra föräldern. Däremot kan båda föräldrarna ta ut barntid, och då kan bägge föräldrarna ta större ansvar för föräldraskapet och gå ned lite i arbetstid. Jag vill vidare prata om de så kallade VAB-intygen. Det har jag personlig erfarenhet av i min familj. Det är krångligt för föräldrarna att hantera det. Förskolepersonalen är oftast stressad redan som det är av arbetssituationen. Att då behöva administrera de här intygen vänder vi oss å det bestämdaste emot. Fusk och missbruk kan man ändå komma till rätta med på andra sätt. Främsta fokuset i förskolan och skolan måste vara att personalen ska ta hand om barnen och sköta sitt pedagogiska uppdrag. Därom borde vi vara överens. Jag står givetvis bakom alla reservationer från , men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 36 under punkt 31. 3 (SD): Man brukar säga att familjen är hjärtats fosterland. Familjen är den grundläggande gemenskap i samhället inom vilken nästa generations medborgare växer upp och fostras. Utan att styra familjer alltför mycket måste vi ändå förhålla oss till denna samhällsbärande entitet även rent politiskt. En viktig värdemätare på hur bra familjepolitiken lyckas är hur väl våra barn och unga mår. Och tyvärr har vi tvingats se hur nya generationer mår allt sämre. Till exempel i nationella folkhälsoenkäten som genomfördes kunde man konstatera att nästan hälften av alla flickor i övre tonåren besväras av ångest eller oro. Problemen har ökat kraftigt , och symtomen är bland annat självskadebeteende, ätstörningar och depressioner. Allt detta har blivit allt vanligare. Det finns så klart många förklaringar till detta. Vi har i breda termer kunnat se en långsiktig samhällssplittring och en upplösning av tidigare gemensamma värden i takt med att det sociala kapitalet i samhället har minskat, brottsligheten blivit råare, segregationen tilltagit och arbetslösheten inte bara bitit sig fast utan ökat. utrustar svenska skolan våra barn och ungdomar allt sämre för den verklighet som de ska möta. Internationellt sett halkar vi efter i kunskap, och skolans pedagogik präglas i mångt och mycket av en missriktad snällism och oförmåga att skapa trygghet och en stabil struktur och ibland att ställa adekvata krav. De mindre barnen blir å sin sida utsatta för sociala experiment redan på dagis i form av inte minst genusteori. Att barn är otrygga och många unga känner oro för framtiden är kanske inte alltid helt konstigt. Jag tycker att vi bör vända den här utvecklingen. Tyvärr kommer inte budgetförslag att gå igenom, vilket bland annat innebär att ensamstående föräldrar med dålig ekonomi får ett lägre underhållsstöd än vad som kunde ha blivit fallet med vårt budgetförslag. Det är en skam att underhållsstödet har fått ligga på ungefär samma nivå i omkring . Det är framför allt ensamstående föräldrar med lägre inkomster som drabbas. Jag skulle vilja fokusera särskilt på några reservationer, och för att spara tid nöjer jag mig med att yrka bifall till reservationerna 29, 39, 45, och 47. Vi måste respektera familjens helighet, herr talman, och vi måste respektera att alla familjer har varken samma förutsättningar eller samma behov. Vi vill ge föräldrar verktyg att kunna skapa en tillvaro, rutiner och uppfostra sina barn på ett sätt som passar barnens behov och familjens livssituation. Därför vill vi att regeringen utökar satsningen på vårdnadsbidrag. Inte minst ensamstående föräldrar, och i synnerhet de som även är egenföretagare, har ofta svårt att få ihop sitt livspussel när förutsättningarna plötsligt förändras, som det ofta är i småbarnsfamiljer, till exempel i ett läge där ens barn blir sjukt som man tillfälligt inte har något annat val än att ge den egna verksamheten några dagars extra tillsyn. För att underlätta för familjer bör man titta närmare på möjligheten att tillfälligt överföra föräldrapenningen för professionell barntillsyn. Kvinnor och män kan mycket väl ha vissa generella förutsättningar som skiljer sig utifrån en biologisk grund. Men som vi accepterar detta måste vi också respektera att alla är vi individer och är olika som individer och att föräldrar tar sig an olika roller från familj till familj, oavsett kön. Jag menar att det är otidsenligt att barnbidraget betalas ut till föräldrar efter kön. Det är dags att införa delat barnbidrag mellan föräldrarna. Av många olika skäl tar en stor del av befolkningen emot bostadsbidrag för att klara av sina boendekostnader. Systemet är utformat med utgångspunkt att endast de som verkligen behöver bidraget ska få det. Regelverken får dock betraktas som lite stelbenta när den enskilde bidragstagaren ibland måste flytta till en dyrare lägenhet för att få bostadsbidrag, eftersom regelverken i första hand tar hänsyn till bostadsstorlek. Det är regelverk som bör ses över. Med de orden tackar jag för mig, herr talman. 4 (MP) replik: Det är intressant att har gått till val på att fördubbla vårdnadsbidraget från 3 000 till 6 000. I reservationen hålls det dessutom öppet för att det inte ska finnas någon övre gräns för hur mycket kommunen kan betala ut. Man är nu beredd att fördubbla vårdnadsbidraget. Det innebär att det närmar sig studiemedelsnivån. För en del hushåll börjar det närma sig nivåer där man kan leva på det, och det kanske rent av kommer i konkurrens med att det inte lönar sig att jobba. Så min fråga är hur stor nyttan är i förhållande till arbetslinjen. 5 (SD) replik: Till att börja med är vårdnadsbidraget frivilligt för kommunerna. Det är upp till varje kommun att införa det eller inte. Sedan är ju inte vårdnadsbidraget jämförbart med studiebidraget. Studiebidraget är en direkt kostnad, även om det så klart på lång sikt också är en investering för samhället. Vårdnadsbidraget ska nog snarare ses som en transferering av medel för barntillsyn från dagisverksamhet bland annat till enskilda föräldrar i de fall där familjen önskar sköta barntillsynen. Familjer är olika och har olika behov. Det är ofta rent naturligt att föräldrar vill vara hemma mer tid med sina barn om man har den möjligheten. Ett system som inte belastar samhället ekonomiskt, som bygger på frivillighet, har jag svårt att se som någonting dåligt. 6 (MP) replik: Det är intressant, för pratar ju i vanliga fall om vikten av att lära sig det svenska språket och om språklig utveckling. Här har vi en situation där det tenderar att kunna bli en rätt så stor andel föräldrar med annan bakgrund som tar emot bidraget. Hur ser på det? Det är väldigt intressant att få veta. 7 (SD) replik: Låt mig börja med att notera att det är lite märkligt att , som ändå är en förespråkare av mångkulturalismen, är skeptisk till bidrag med utgångspunkten att människor med annan bakgrund kanske oftare skulle nyttja det. Jag har svårt att förstå den analysen utifrån den ideologiska grund som vilar på i sin politik. Visst finns det en risk för ett stort uttag just i områden som redan är segregerade, och det kan leda till att små barn får svårare att komma i kontakt med samhället. är det områden där det är segregerat även på dagis. Det är väldigt många barn som växer upp i , och som ändå inte kommer i kontakt med det svenska språket heller på dagis. Vi har en integrationspolitik i , och vi har en trovärdig sådan till skillnad från andra partier. Alla ni andra har en invandringspolitik som helt enkelt omöjliggör all form av integration, vilket ni nu har bevisat . Vi är inte beredda att gå så långt att vi börjar begränsa familjens frihet i för svenska medborgare därför att er mångkultur har ställt till det och skapar nya problem. Vi hanterar problemen med mångkulturalismen med ena handen, men vi måste föra en bra familjepolitik med den andra. Det är mitt svar. 8 (S) replik: Jag har bara en fråga till . I SD:s budget kan man se att ni har för avsikt att spara 72 miljoner på det allmänna barnbidraget. Då är min fråga: Anser att vi har för många barn i ? 9 (SD) replik: Vi har så klart justerat budgeten efter förutsättningarna. Men med vår politik skulle vi ha en betydligt mindre invandring. Vi ser också att det skulle bli betydligt färre utbetalningar av barnbidrag. Det är inte så att vi har gått till val på att sänka barnbidragen, och det är inte heller så att vår budget innebär en sänkning av barnbidraget, men man måste uppskatta budgetpostens storlek utifrån realförutsättningarna. 10 (S) replik: Jag uppfattar att det är precis som beskriver det, att det ska vara färre barn i , inte att man ska sänka barnbidragets nivå. Då ställer jag frågan en gång till: Tycker du, , och ditt parti, , att har för många barn? Skulle må bättre av att ha färre barn? 11 (SD) replik: Jag tycker väldigt mycket om barn. Jag tycker att ska ha många barn. Jag skulle också gärna se att det föddes fler barn i . Men vår invandringspolitik har inte som utgångspunkt att minska barnafödandet eller att försöka motverka att barn lever i , utan vår invandringspolitik har som utgångspunkt att vi ska ha en samhällsutveckling som är hållbar, som inte splittrar samhället. Då blir en konsekvens att det inte blir ett lika stort tillflöde av nya invånare till . Det medför också att statsbudgeten på i princip alla poster minskar av rent naturliga skäl. Ju fler människor som lever i ett land, desto större utgifter, givetvis, för staten, även intäkter, men det är en annan diskussion. Men det här är bara en justering efter vår politik. Med resonemang kan man aldrig ifrågasätta någon som har en mer generös invandringspolitik. Mig veterligen vill även Socialdemokraterna begränsa antalet barn som kan komma till . Ifall vi till exempel skulle få in ett liberalt parti som helt skulle vilja släppa gränserna skulle de kunna använda samma retorik mot dig, . Men politik handlar ju här i mycket om att förhålla sig till verkligheten och att utforma en politik som är realistisk, och då blir den här typen av utopiska resonemang inte speciellt relevanta. 12 (V): är det verkligen råkallt, både ute och inne, inte för alla men för många. Klyftorna mellan dem som har och dem som inte har ökar och ökar. Unga människors ekonomi har blivit allt sämre. Särskilt unga ensamstående föräldrars ekonomiska standard har sjunkit. På bara har andelen ensamstående föräldrar som lever i fattigdom fyrdubblats ja, fyrdubblats! Unga ensamstående föräldrar med låg ekonomisk standard har ökat från . Det visar en rapport från . Så ser det ut. Högeralliansen har regerat i fyra och ett halvt av de åtta åren. Fattiga föräldrar betyder också fattiga barn. Det kan vara så illa att föräldrar inte ens har råd att hämta ut nödvändig medicin till sina barn. Var tionde förälder har väntat med att hämta ut läkemedel till sina barn. Det visar en undersökning som Majblomman gjorde . Det betyder att 90 000 skolbarn inte fick den behandling som deras läkare rekommenderat, och vi talar om ! En ensam förälder är oftast en kvinna. Det gäller både de som är unga, , och de som är äldre. Och är det kvinnor som har huvudansvaret för barnen. tar män som blir föräldrar bara ut av föräldraledigheten. Jämställdhetsbonusen är det inte så många som har fattat vitsen med. Men den moroten värnar alliansen och hoppas att göra den tydlig nog så att papporna förstår att de också faktiskt kan vara hemma med sina barn, om de vill, för det är ju så att också en pappa är en förälder. En mamma är ju självklart en förälder. Det är förhoppningar och morötter till papporna. är resultatet av regeringens så kallade jämställdhetsarbete väldigt klent. Med den här låga farten i jämställdhetsarbetet kommer det att ta ytterligare innan män och kvinnor delar föräldraledigheten lika, eller så gör det inte det. Det tar nog inte till, för med KD som färdledare för regeringens familjepolitik är väl målet ett annat. En tidsmaskin som tar oss verkar ju vara en politik i tiden för KD och för regeringen, tillbaka till då den amerikanska uppfinningen hemmafrun alltid fanns till hands, hade middagen klar när pappa kom hem från jobbet, hade sett till att ungarna var snutna och att tofflorna var på plats i tamburen. Nej, jag vet att ni inte håller med. Ni skulle i alla fall aldrig säga det högt. Men varför annars ett vårdnadsbidrag? Vårdnadsbidraget är den absolut sämsta reform som genomförts i modern tid när det gäller jämställdhet mellan kvinnor och män. Vårdnadsbidraget är en riktigt usel affär för kvinnor, inte minst ekonomiskt. Kvinnor som har använt vårdnadsbidrag har fått ett inkomstbortfall med . av alla som sökte vårdnadsbidrag var kvinnor i de 55 undersökta kommuner som gav ut uppgifter som underlag till rapporten Vad hände med hela lönen och halva makten? som publicerades och som gjordes på uppdrag av Arbetarrörelsens ekonomiska råd. Enligt rapportförfattarnas beräkningar skulle skillnaderna i inkomstbortfall i verkligheten vara dubbelt så stora. har vårdnadsbidraget funnits i , och det gäller föräldrar med barn från ett till . Det är på , inte skattepliktigt och naturligtvis inte heller pensionsgrundande. Det är inte nödvändigt att det är föräldern själv som är hemma med barnet. Bidraget kan lika gärna användas till en au pair, för den som har en sådan, eller till den gamla tidens barnflicka. är inte mycket pengar, men KD skulle gärna dubbla beloppet om de fick bestämma. Jag undrar hur många ensamma mammor som fixar hushållskassan med en sådan budget. Nej, man måste nog se till att man har någon annan som man blir försörjd av som det var förr innan vi marscherade och ropen skallade om daghem åt alla. Låt oss lära av . I lade man ned vårdnadsbidraget sedan det visat sig hör och häpna att av dem som nyttjade det var kvinnor. Det var kvinnor som stod långt från arbetsmarknaden; de var långtidsarbetslösa. Makten och inflytandet för kvinnorna i familjen minskade. Såklart minskade också möjligheten att komma in på arbetsmarknaden från vilken de hölls tillbaka med hjälp av vårdnadsbidraget. Detsamma gäller i . Dessutom ökar segregeringen. Språkutvecklingen hos barn med föräldrar som inte har svenska som modersmål försenas, och de får en svårare start i skolan. Det är mammor som inte har jobb och som saknar förankring på arbetsmarknaden som söker vårdnadsbidrag. Det är mammor i , , och , inte föräldrar i och . Alla barn har det inte heller som i vi barn i Bullerbyn. Alla barn är inte trygga och stimulerade i hemmet. Sanningen är att vårdnadsbidraget ökar segregationen och klassklyftorna mellan olika grupper av barn, och jämställdheten tar flera kliv bakåt. Det är också en konstig arbetslinje. En majoritet av befolkningen tycker att föräldrar bör dela lika på föräldraledigheten. Det är bra. Det är jättebra för barnen som får lika mycket tid med pappa och mamma. Det är jättebra för pappa som får lära känna sitt barn lika bra som mamma. Det är jättebra för mamma som vet att pappa kan. Precis som kvinnor kan, kan män. Varför är det inte så när de allra flesta tycker att det vore det bästa? Jo, för att många kring det omtalade köksbordet resonerar så här: Det passar inte riktigt i vår familj. Vi förlorar mer om pappa är hemma eftersom han tjänar mest. Eller: På mitt jobb blir de sura om jag tar pappaledigt. Så i vår familj är det bäst att mamma tar ut hela föräldraledigheten. Vi har i alla fall gjort valet själva. Det är riktigt men ändå fel. Vi gör våra förnuftiga val efter de förutsättningar som gäller.