prot · GX09130 · 2010-06-02 00:00:00 — Men regeringen tar bort det. Det blir oerhört konstigt. Det är väl ändå rimligt att man har den här typen av frågor även om någon inte skulle vilja ha dem. På vilket sätt gör det universiteten ofria om studenterna skulle tillfrågas om kvaliteten? På vilket sätt blir det sämre om man frågar studenterna? 119 i (c) replik: säger att den som vill bli granskad vill bli det på objektiva grunder. Det är det som det handlar om. Vi ser att det förslag till kvalitetsutvärdering som den här propositionen också visar på handlar om en större förutsägbarhet, en större transparens, än vad som har rått tidigare just vid granskningar. Det har funnits en kritik mot tidigare granskningar angående att det inte har varit tillräckligt förutsägbart, men visar vi med det här nya kvalitetsutvärderingssystemet att det är så pass viktiga grunder vi har. Det är också så, precis som jag sade i mitt anförande, att studenter på olika sätt kommer att vara delaktiga i den utvärdering som sker. Jag tycker att det här att man inte skulle tillmäta sina studenter den vikten är ett bevis också på en låg tilltro till våra lärosäten. Jag ser det som en självklarhet att lärosätena faktiskt också lyfter in den delen när de vill utvärdera sin verksamhet. Det sker att man efter olika kurser och program utvärderar och låter studenter vara med och utvärdera. Det är alltså en väl fungerande verksamhet. Jag förstår inte riktigt varför det återigen ska skrivas lärosätena på näsan: Vi tror inte att ni kommer att använda er av studenternas erfarenheter, och därför ska vi tala om för er att det är precis så ni ska göra. Det är ju det vi har kunnat se i tidigare tillägg till den resursfördelning vi har haft. Det handlar om att ytterligare detaljstyra. då man inte har kommit fram med något eget förslag på kvalitetsområdet har man i stället kommit med ett antal fler parametrar och därmed ökat detaljregleringen. 120 () replik: resonemang har sina poänger och kan låta vettigt isolerat från vad det här faktiskt handlar om. Det är klart att man ska lita på människor, det menar jag också. Men om det nu är så att regeringen menar att utgångspunkten är att vi ska lita på att universiteten tar med studenternas åsikter, varför ska vi inte lita på att universiteten tar med examensarbetena? Varför ska vi inte lita på att universiteten tar med alumnienkäter? Hela det resonemanget faller. Om man argumenterar för att alla kriterier ska bort därför att vi litar på att de sköter det själva får man rimligtvis ta bort alla kriterier. Om man i andra hand menar att vi ska ha några kriterier kvar är det rimligt att man faktiskt har kriterier och att vi säger att man har kriterier. Då kan man inte argumentera mot andra kriterier och säga: Men vi litar på dem. Det blir ett väldigt konstigt synsätt. Rimligtvis tycker regeringen att vissa kriterier är viktiga, nämligen granskningen av examensarbetena och resultaten och jag kan säga att de är bra och viktiga och andra saker är oviktiga, nämligen studenterna, och dem kan man ta med om man känner för det. Det är den enda rimliga slutsatsen. Man kan inte argumentera på ett sätt med vissa saker och på ett annat sätt med andra. Jag vet att studenter är med och att man har interna utvärderingar och så vidare. Det tycker vi är alldeles utmärkt. Men pratar vi om ett system som vi ska inrätta och som vi tycker ska vara kvalitetsdrivande och som vi också vill koppla resursfördelning till. Då är det faktiskt en helt annan sak, och då får man antingen argumentera för att alla regleringar från staten ska bort eller faktiskt vara tydlig med vilka regleringar man vill ha och vilka man inte vill ha. 121 i (c) replik: återkommer till de skrivningar som finns i propositionen. Låt mig ge ett litet lästips: Läs hela propositionen. Läs alla de delar och kriterier som finns. Där står det att i bedömargrupperna har studenterna en given plats. Det är viktigt att säga att studenterna har det. kan vi se att vi behöver stärka möjligheten för dem som varit studenter, att vi när det gäller anställningsbarheten hittar ytterligare kriterier. Det har varit svårt att se på vilket sätt man kan mäta samverkan. Det har förts diskussioner om det. När det gäller granskningen av resultaten är detta det viktigaste. Det studenterna känner till när de går sin utbildning är den kvalitet de upplever i den studentmiljö där de befinner sig. Då kommer de också att finnas med i bedömargrupperna och kunna vara med och göra inspel . Vi lyfter fram att studenterna har en viktig roll även sedan de lämnat sina studier vad gäller anställningsbarheten och den användbarhet de anser att studierna haft. Det blir då ett ytterligare kriterium. Dessutom tittar man på de självständiga arbetena. När man sammanväger studenternas åsikter ger det en bred bild av hur de ser på kvaliteten vid lärosätet. Vi tittar alltså på studenternas möjligheter under alla de tre kriterier som finns beträffande kvalitetssystemet. När det gäller möjligheten att ha ett kvalitetsdrivet system har studenterna självklart en viktig roll, men vi måste också se hur det kan bli långsiktigt hållbart. De expertgrupper som granskat propositionen, och som det tidigare hänvisats till, säger att de ser med tillförsikt an detta kvalitetsutvärderingssystem, att det kommer att bli långsiktigt hållbart. Givetvis kommer lärosätena och studenterna att finnas med . 122 AMINEH KAKABAVEH (v) replik: Det är egentligen för sent att stå här och försöka övertala varandra. Jag insåg att det inte fanns så mycket utrymme för den kritik som framfördes till utskottet, bland annat av ordföranden för , , som organiserar 70 000 studenter. De ansåg tydligt och klart att de inte fanns med i processen. Den egna ambitionen är en sak, men det är en helt annan sak om man har en allians eller sitt parti med sig. Enligt SFS och andra studentkårer har de inte haft möjlighet att påverka hela processen. TCO och studentkårerna efterlyser fortfarande tiden, det vill säga den tid lärarna har för studenterna. De kräver så mycket som för vissa utbildningar. Det är det som är kvalitet, inte det självständiga arbetet. Problemet är, , att det inte är fråga om de studenter som har goda möjligheter att klara sig på egen hand. Vi har alla varit studenter. Hur var det? Jo, man jobbade vid sidan av och gjorde en mängd andra saker. I slutändan fick man skynda sig med studierna. Det är helheten i utbildningen som ger kvalitet. Vad tycker om att studentinflytandet inte alls var så centralt i processen, vilket också framkom vid mötet i utskottet? 123 i (c) replik: Jag vill än en gång påpeka att hela detta fokus på kunskap och kvalitet i den högre utbildningen handlar om studenterna. Det är de som blir bärare av den nya kunskapen. De använder kunskapen antingen det är som anställda, entreprenörer eller något annat i arbetslivet. Jag anser att det finns ett mycket tydligt studentperspektiv i alla de olika delarna. Det gäller både kvaliteten på det avslutande arbetet och att man finns med och bedömer det pågående kvalitetsarbetet, samt att man även gör det i efterhand. Jag har därför svårt att förstå att studenterna inte skulle finnas med. Vi blandar och ger lite grann i debatten, och det är klart att man ibland känt att man inte funnits med i hela processen. Det är viktigt att säga att vi diskuterar kvalitetsutvärderingssystemet, och där finns en stark betoning på studenternas roll och på studenterna som bärare av kvalitet. I den kritik som funnits har man framfört att det kvalitetssäkringssystem som vi nu lyfter fram ger större möjligheter för lärosäten som arbetar med breddad rekrytering att på olika sätt förklara sitt arbete och visa på det resultat man når beroende på de studenter man har. I debatten har lite föraktfullt sagts att det nu bara kommer att handla om att jaga de bästa studenterna. Detta förslag handlar inte om det. Däremot handlade det förslag som tidigare fanns till viss del om det. Det är således viktigt att läsa propositionen med nya glasögon. Det finns en del att kritisera beträffande processen. Den har många varit missnöjda med. När man tittar på innehållet i propositionen ser man emellertid att det finns ett starkt stöd, och det finns också ett starkt studerandeperspektiv. 124 AMINEH KAKABAVEH (v) replik: Låt mig tydliggöra att det är som tycker det. Vi är inte föraktfulla mot de duktiga studenterna, snarare tvärtom. Alla vill belöna, men det vi vill belöna är helheten och majoriteten, inte bara dem som är duktigast. Alla är inte duktigast. Det är därför TCO, SFS och många andra studentkårer anser att det är viktigt med lärartätheten. Vi menar att en del av kvaliteten bygger på just detta. Det vore en viktig kvalitetssatsning. När det gäller propositionen och den process som varit framgår det av att det enda studenterna kan vara med på är alumnienkäterna, och det är något som kommer ; det finns inte med . Då kan man utvecklas och upptäcka brister i kvaliteten. Det blir dock och kan därför inte ge den kvalitet som gäller utbildningarna . Det låter på debatten som om det handlade om studenterna, men det handlar om den kvalitet som studenterna vill ha i sina studier för att sedan kunna berika sig själva, samhället, arbetsmarknaden etcetera. Det är det viktigaste. Därför undrar jag vad tycker om kritiken som säger att studenternas arbete inte bara ska gälla enkäterna efter studierna i fyra till . Vad vill ni utveckla? 125 i (c) replik: Vi har gjort många olika saker för att stärka kvaliteten i den högre utbildningen. Låt mig påpeka att alliansregeringen i sina två första budgetar lade in kvalitetsförstärkningspengar kopplade till de lärosäten som hade den lägsta lärartätheten. Vi anser oss inte vara färdiga med tilldelningen, men det finns många olika delar som måste tillgodoses. Därför var det en prioriterad första fråga, och vi är beredda att framöver titta på detta ytterligare utifrån kvalitetsaspekterna för att se hur vi kan gå vidare. När det gäller studenternas möjligheter vill jag än en gång påpeka och betona att det är studenterna som är de viktigaste faktorerna kopplat till vilken kvalitet man uppnår. Då är det oerhört viktigt att man i det förslag som föreligger som proposition lyfter fram många delar som på olika sätt visar på kvaliteten. Det ger möjligheter för lärosätena att motivera och förklara de resultat man når. Det handlar inte enbart om examensarbetena. Från oppositionens sida har man i reservationen skrivit att det inte är så lätt för alla att skriva och tala om vad man kan, utan man kanske i stället vill visa det på olika sätt. Därför finns det med i propositionen att man ska göra besök vid lärosätena för att även kunna ta del av det. Det finns olika uttryckssätt när det gäller examensarbetena, och därför säkrar man att alla de olika sätten ska kunna tillgodogöras. Utifrån propositionens fokus på kunskap och kvalitet i den högre utbildningen vill jag än en gång betona att den nuvarande regeringen faktiskt vågar komma med förslag, inte bara diskutera kvaliteten, som gjorde när man stödde den tidigare regeringen. Möjligtvis diskuterade man förslag som gällde kvaliteten, men man vågade inte göra någonting. Här visar vi på möjligheterna att hitta och på olika sätt stärka ett kvalitetsdrivet system för studenternas skull och för skull. 126 (): Med början och fram till har det skett en enormt kraftig utbyggnad av det svenska högskolesystemet. Ett antal nya högskolor har kommit till, och ett antal högskolor har graderats upp till universitet. Alla de här nya högskolorna var välkomna och betydde mycket för att fler skulle söka sig till högre utbildning. De betydde också mycket för den regionala utvecklingen och specialiserade sig ibland på intressanta nischer. Men det fanns ett stort fel med Socialdemokraternas högskolepolitik. Den var inte finansierad fullt ut. Tvärtom urholkades under resurserna till högre utbildning. De nya studenterna fick mindre undervisning, färre lärartimmar och mindre stöd, men fler grupptentor och hemtentor och dålig utvärdering. Den socialdemokratiska regeringen var ensidigt fixerad vid antalet studenter som kom in på en utbildning, men glömde ofta bort hur många som kom ut med kvalificerade kunskaper. Kvantiteten var helt enkelt viktigare än kvaliteten. Det är dags att lämna den här utbildningsfabriken och inte bara mäta framgång i antal eller procent som börjar eller slutar. Alliansregeringen inledde också mandatperioden med en kvalitetssatsning på studenternas utbildning. öronmärktes 120 miljoner extra och öronmärktes 240 miljoner till höjd kvalitet i grundutbildningen. Dessutom fick vi en forskningsproposition som gav den historiskt största ökningen av forskningsmedel någonsin i . Men handlar det inte bara om hur stora summor som fördelas till högskolorna. Det handlar också om hur fördelningen sker och om den sker på ett sätt som gynnar bra utbildning. har en stor del av ersättningen som går till högskolorna betalats ut efter hur många studenter som blivit godkända, så kallade helårsprestationer. Det ska villigt erkännas att det var den borgerliga regering som satt 19911994 som införde det systemet med stöd av Socialdemokraterna. Det var ett system som låg i tiden då. Men vaknade insikten hos många av oss att det kanske inte alltid är så klokt att ensidigt premiera antalet godkända studenter. Det kanske inte alltid är det perfekta systemet att en lärare vid en institution vet att han eller hon får ökade medel till sin institution ju fler studenter som blir godkända. Det behövs någon form av utvärdering av nivån på till exempel examensarbeten som blir godkända. motionerade om detta i opposition. Alliansen gick till val på att komplettera det gamla systemet med ett mer kvalitetsinriktat system. Det är ett förslag från regeringen till ett första steg i den riktningen, kan man väl säga, som vi har framför oss här . Regeringen föreslår att det blir oftare förekommande granskningar, minst i stället för vart sjätte, som . får i uppdrag att utvärdera utbildningens resultat i första hand, inte bara antalet godkända studenter eller hur man arbetar på olika sätt på olika nivåer i högskolan. Det här blir kanske en upprepning, men jag säger det med tanke på eventuella nytillkomna åskådare eller lyssnare: Studenternas självständiga arbete blir en väldigt viktig del av utvärderingen, liksom högskolans självvärderingar kombinerade med platsbesök från och även enkäter till studenter som har avslutat utbildningen och har erfarenhet av hur det har gått med anställningsbarhet och så vidare. Det ska vara externa oberoende sakkunniga som genomför platsbesök och jämför sina bedömningar med högskolornas egna. Men en kärna i bedömningen blir de självständiga examensarbetena, för de ger en helhetsbild av den akademiska nivån på lärosätet. Lärosäten som har riktigt allvarliga brister i sina utbildningar ska kunna mista sin examensrätt efter att ha fått möjlighet att rätta till det som är dåligt. De som får det bästa helhetsomdömet tilldelas extra resurser på grund av sin höga kvalitet. Ett bra omdöme av ger större resurser. framhåller regeringen att utvärderingen ska ta hänsyn till olika förhållanden, så att det blir en helhetsbedömning som bland annat också väger in hurdana studenternas förutsättningar är. Det är naturligtvis alltid viktigt att riksdag och regering utvärderar och följer upp hur universitet och högskolor når upp till målen. Vad som är nytt är också att regeringen dessutom tar ett första steg för att fördela resurserna till högskolorna efter deras resultat. finns inte någon jättestor koppling till kvalitet när pengar till grundutbildningen på högskolorna fördelas. Oppositionen yrkar avslag på propositionen, men har inget alternativt förslag. Jag har suttit här och lyssnat och försökt höra vad ni vill utvärdera och göra. I stället har jag fått höra ganska detaljerade beskrivningar av hur olika remissinstanser, enskilda högskolor, och utredningen förhåller sig samt att man borde ha haft fler diskussioner innan. Men det är väldigt lite och tunt om vilken inriktning mot utvärderingssystem oppositionen skulle vilja föreslå. Ändå har man inte bara några yrkanden, utan man avslår propositionen helt och hållet. Det här första steget till att höja nivån på kvalitetsgranskningen skulle alltså upphöra helt, och vi skulle börja om från början igen. Jag ser som sagt det här förslaget som ett ganska försiktigt men mycket viktigt steg mot ett nytt system där kvaliteten sätts i fokus. Till att börja med blir den nya principen för resursfördelning närmast ett komplement till det gamla systemet med helårsersättningar. Ingen högskola kommer inledningsvis att få mindre resurser med detta nya system, men tillskott av nya resurser kommer att fördelas inom det nya systemet. Det utrymme som frigörs genom avgifterna för utländska studenter, som talade om, får behålla, och det tänker man använda som ett extra resurstillskott, oavsett hur många studenter som kommer. Hur det sedan blir med det i verkligheten om vi mot förmodan skulle få en ny regering är naturligtvis oklart, eftersom Socialdemokraterna har accepterat avgifter för utländska studenter, medan både och vill avskaffa dem. Vi kommer naturligtvis att arbeta på olika sätt för att hitta ytterligare resurser som ska kunna föras över till utbildningarna och våra studenter. Men det finns redan från början ett utrymme frigjort på grund av denna reform. Oppositionen har till talat om hur förarbetena har gått till. Jag ser tvärtom den här reformen som inledningen på ett nytt sätt att tänka när det gäller både kvalitet och resursfördelning. Fokus sätts mer än tidigare på att bedöma lärosätenas resultat, inte på hur de kommer fram till resultatet, inte på processen. Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande. 127 () replik: Jag hade egentligen inte tänkt begära replik på , för det var till att börja med mest den gamla vanliga debatten. Men när han på slutet försöker göra gällande att vi inte har varit tydliga i den här debatten i våra yrkanden om vad vi föreslår undrar jag om bara läst reservation 1 eller om han också har läst reservation 2. Reservation 2 säger: Vi delar i huvudsak de förslag till kvalitetsgranskningssystem som tidigare tagit fram i samråd med majoriteten av de svenska lärosätena samt de organisationer som representerar lärare och studenter. Regeringen bör därför återkomma med ett nytt förslag till ett system för utvärdering av kvaliteten i högskolan, där förslag ska utgöra underlag. Det är väl ganska tydligt med vad vi föreslår. Vi tycker att det föreslagna system som sektorn har arbetat fram är bättre än regeringens. Det är väl ganska tydligt, eller måste vi upprepa det en gång till? Det känns ganska märkligt. Vi är också tydliga med andra saker. Vi är tydliga i vårt budgetalternativ att vi har 400 miljoner mer till kvalitetssatsningar. Jag vet att i förra valet lovade ett miljardregn över universitet och högskolor för att höja kvaliteten i grundutbildningen. Det har inte riktigt blivit fallet. Det har kommit en forskningsproposition som är hyggligt bra. Men i övrigt är de kvalitetssatsningar som har föreslagits från regeringen varit tricksande med siffror. Man har dragit ned på ett anslag och satsat på ett annat anslag. Det är inte första gången vi har debatterat det i den här kammaren. Det är i varje fall lite intressant att man måste något årtionde tillbaka för att diskutera framtiden. Om skulle vilja diskutera framtiden är det viktigt att titta på de förslag vi nu lägger fram. Det gäller förslaget att höja kvaliteten här och , där vi är helt överens. Vi är också helt överens om att vi behöver ett kvalitetsutvärderingssystem som premierar kvalitet men som också har sin förankring i sektorn. När det gäller enighet i övrigt skulle man kunnat ställa en fråga om huruvida Alliansen kommer att förstatliga skolan eller inte, men det är inte temat för dagens debatt. Jag antar att inte vill svara på det . 128 () replik: Jag tycker nog att det hade varit intressant för ledamöterna här, debattörerna och den intresserade allmänheten att se vad det är av förslag som ni vill ha med i stället för att bara hänvisa väldigt generellt och allmänt till att det är i linje med förslag. Det finns väldigt mycket i förslag. Det föreslår till exempel att utvärderingar ska ske , vilket också regeringen föreslår. Det föreslår tre betygssteg i huvudbedömningen för lärosätena. Det tar också regeringen upp som ett förslag. Det är inte den självklara enighet som ni säger i er reservation. Majoriteten av universitet och högskolor kritiserar för att vilja utvärdera just processen och arbetsprocessen för mycket. Det ger inte mig särskilt mycket att ni allmänt hänvisar till . Jag tror att både studenter och universitetsfolk i största allmänhet skulle tycka att det vore intressant att höra tre, fyra exempel på vad som är skillnaden mellan er utvärdering och den som regeringens föreslår. 129 () replik: Jag vet inte om kanske har varit borta lite från den högskolepolitiska debatten så att han har missat en del som har hänt . Det var en väldig kritik från högskolorna mot första förslag. fick då regeringens uppdrag att tillsammans med universitet och högskolor att arbeta fram ett nytt förslag. Jag välkomnade det. När det förslaget kom fanns det en enighet i sektorn. Därefter valde regeringen att riva upp detta. Det är en historiebeskrivning som och hans allianskompisar får ta ansvar för. Vi är väldigt tydliga med att vi tycker att det framarbetade förslaget är bättre än regeringens förslag. Vi tycker att det ska utgöra grund för det nya systemet. Det innebär, precis som var inne på, samma antal betygssteg och processer i övrigt som vi har diskuterat. Det är inte något konstigt. Det är inte så att vi ska arbeta fram något nytt förslag. Vi hade tyckt att det hade varit bra om riksdag hade kunnat enas om ett förslag. Tänk vad bra det kunnat vara om det också hade kunnat bli en långsiktighet i dessa frågor. Det hade jag känt varit bra. Men den här gången har regeringen och de borgerliga partierna valt att politisera en fråga som inte hade behövt vara politiserad i stället för att kunna gå härifrån och säga att vi haft en process som skötts bra. Jag undrar om tycker att processen har varit bra. Har beredningen av ärendet varit till fyllest? Är han stolt över den process som har varit? Känner han sig nöjd med detta? Det är den första frågan. Den andra frågan är: Känns det bra, , att man talar om ökad autonomi, och när högskolor och universitet får vara med och tycka till om kvalitet i högre utbildning bortser regeringen från det man har kommit fram till? Känns det som en logik som är stolt över? 130 () replik: Jag har här en klocka till min hjälp. Jag ser att har talat och utan att nämna ett enda exempel på vad ert alternativ till utvärderingssystem skulle vara. Däremot har ägnat dessa till att tala om att vi inte har lyssnat på tillräckligt mycket och till att tala om hur processen har varit. Jag tycker inte att det borde ha varit så svårt om man hade något förslag som låg en väldigt varmt om hjärtat att nämna det. Men det fick vi inte höra. Jag tycker fortfarande att vi sätter kvaliteten i fokus och känner mig trygg i det oavsett detaljerna i förhandlingarna innan. 131 (): Oj, vad spännande debatten blev om vårt efterlängtade förslag om ett resursfördelningssystem med utgångspunkten i kvalitet! Innan jag gör en kort genomgång av historiken vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. Detta är en del i en jättestor reform för hela högskoleväsendet. Det startade med att vi har gjort precis det som vi har yrkat från den här talarstolen . För mig själv handlar det som jag har varit uppe i debatten och yrkat bifall till mina förslag och mitt partis förslag innan vi kom i majoritet så att vi äntligen kunde genomföra någonting med utgångspunkt i kvaliteten. Det är spännande. Vi gav pengar till kvalitetshöjande åtgärder. Vi har fått kämpa med det ras som fanns inom högskoleutbildningen under förra mandatperioden och .