prot · GX0981 · 2010-03-03 00:00:00 — Det finns ett antal faktorer som gör att vi måste betrakta utvecklingen i med största oro. Det våld regimen riktar mot den gröna rörelsen och mot andra oppositionella är mycket brutalt. Låt säga att protesterna i eskalerar, att de breddas till en vidare social och humanitär revolt om ekonomin försämras avsevärt, till exempel till följd av ett kraftigt sänkt oljepris. Vilket våld skulle inte regimen kunna använda mot befolkningen då, om regimen dessutom är beväpnad med kärnvapen? De skulle förstås inte använda kärnvapen mot sin egen befolkning, får vi innerligt hoppas, men vapnen i sig skulle göra det betydligt svårare för omvärlden att påverka . Den iranska regimens uttalade och ständigt manifesterade önskan att utplåna staten är också ett hot vi måste ta på allvar. Låt säga att en iransk ledare skulle uttala att bör utplånas, bli wiped off the map eller att bokens sidor ska försvinna från historien. Det skulle knappt ens noteras i . Om det skulle ske två gånger skulle det möjligen kunna hanteras, slätas över och betraktas som en fadäs. Men när dessa uttalanden och hot från ledande företrädare i , också mot bakgrund av deras ambitioner på det nukleära området, levereras gång på gång, år på möten, på seminarier, i tal, på konferenser och vid intervjuer, hur uppfattas de då av mottagaren? När dessa ständiga uttalanden om att inte har rätt att existera kombineras med de nukleära ambitionerna och ett intensivt globalt opinionsarbete från regimens sida för att förneka förintelsen förstärks också uppfattningen om den iranska regimens antisemitiska karaktär. har kapacitet att förse Hizbullah och Hamas med vapen och annat militärt stöd. Det är ingen orimlighet att regimen ser dessa agenter som möjliga bärare av betydligt farligare vapen än vad de förfogar över . Den israeliska oron för ett med kärnvapen är inte bara befogad. Det är dessutom en skyldighet för israeliska ledare att uttalandena från högt uppsatta företrädare för den iranska regimen tas på största allvar. Den tredje faktorn som är viktig att beakta är hur ambitioner på atomenergiområdet uppfattas av andra stater i regionen. Risken är att en rad arabstater och även kommer att göra bedömningen att också de behöver ett starkare skydd mot . Risken är ett framtida med kärnvapen som triggar i gång en rustningsspiral i hela regionen. Då finns givetvis också en risk att icke-spridningsavtalet förlorar i legitimitet och dess funktion undermineras. Jag är övertygad om att ingen här inne i vill detta. har fattat beslut om sanktioner mot och bekräftat dessa . har undertecknad icke-spridningsavtalet och därmed förbundit sig att inte utveckla kärnvapen. diskuteras i säkerhetsrådet att skärpa sanktionerna mot och att tydligare inrikta dem mot företag som är kopplade till iranska revolutionsgardet, Sepah-e Pasdaran. Det är osäkert om det går att nå enighet i säkerhetsrådet. Men vår förhoppning måste ändå vara att det ska gå vägen. måste aktivt driva på andra länder i frågan om sanktioner mot . Om det inte går att nå enighet i bör vi inte vara främmande för att diskutera andra forum för skärpta sanktioner mot , till exempel inom EU-kretsen. Jag vill också lite kort beröra några motionsyrkanden som rör en så kallad exitstrategi för vår närvaro i . Det är viktigt att betona att de internationella styrkorna inte är i för att stanna där för evigt. Målet är att bidra till att ska kunna styra landet och garantera säkerheten . Vi ser också hur nu är på väg att lämna med en sådan exitstrategi från sida. har nu färre än 100 000 soldater på plats i , vilket är det minsta antal man har haft sedan invasionen 2003. En exitstrategi för vår närvaro i borde inte vara någonting dramatiskt. Men det måste ändå vara utifrån att motivet för vår närvaro där är att kunna slutföra det uppdrag som krävs, nämligen att kunna lämna över makten så att den afghanska regeringen också klarar av att sköta säkerheten i landet. Förutsättningen för en exitstrategi måste vara att den arbetas fram utifrån realistiska och säkerhetsmässiga bedömningar av hur situationen i landet utvecklas. Med dessa ord yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på motionerna. 140 HANS () replik: Först får man tyvärr konstatera att skiftet i på posten som utrikespolitisk talesperson har inneburit att det gått från ett brett engagemang för nedrustningsfrågor, som jag trots allt får erkänna att hade, till att frågan om nedrustning blivit en fin fernissa i retorik om , och . Låt mig börja där började, nämligen med den fruktansvärda attacken på Halabja. Jag instämmer i mycket av de beskrivningar som gjordes av det fruktansvärda brott som begicks mot det kurdiska folket i norra . Jag och anser det vara ett folkmord på den kurdiska befolkningen utförd av regim. Det vore intressant att höra om denna retorik från här i talarstolen också omsätts i konkreta politiska förslag. Vi i har föreslagit att årsdagen av gasattacken ska göras till en internationell dag mot massförstörelsevapen. Är det ett krav som ställer sig bakom? Vi har också sagt från sida att borde erkänna att attacken mot Halabja var en del av ett folkmord på den kurdiska minoriteten. Är det någonting som också anser? Det har i varje fall inte hitintills lyckats få genomslag för det i den borgerliga regeringen. Jag och var oeniga om mycket på många olika områden. En sak som vi varit eniga om och , och jag tror också och jag, är synen på klustervapen. Vi har tidigare i denna kammare oftast varit eniga i vår skarpa kritik mot klustervapen generellt internationellt men också mot det svenska innehavet av klustervapen i form av bombkapsel 90. Jag har sett flera utspel från folkpartister där man krävt att bombkapsel 90 ska avvecklas. står vi där av borgerligt styre där ingått i regeringsställning. Vad har hänt med bombkapsel 90? Har de avvecklats? Nej, de ligger fortfarande kvar i sina lådor. har inte ens en gång ratificerat den internationella konventionen mot klustervapen. Min fråga till är: Vad säger du till dina väljare när de frågar varför har svikit i frågan om bombkapsel 90? Varför har ni backat när det gäller era krav på ett internationellt förbud mot klustervapen? 141 () replik: Det är intressant att också notera skiftet hos . Det har inte varit så mycket skifte. Faktum är att ingått i ett organiserat politiskt samarbete sedan lade ned Komintern 1934. Det är klart att det blir en omställning för partiet att behöva jämka samman uppfattningar med andra. Det ska bli intressant att se hur kommer att hantera ett antal frågor om , EU-medlemskap och en del annat framöver inom oppositionens samarbete. Jag vill nämna några saker. Det är alltid lite rörande när vänsterpartister börjar tala om kurderna i . Det var ni som var emot flygförbudszonen över norra som räddade livet på många kurder. har själv skrivit motioner här i om att vi inte ska erkänna . Det innebär i praktiken att du de facto vill återinstallera den regim som var . Det tror jag att en del av dina väljare inte riktigt skulle instämma i. Notera att jag här svarar på frågorna, även om du vill ställa dem en gång till efteråt. När det gäller klustervapen kommer förstås att ratificera konventionen. Det följer av att vi har undertecknat konventionen. eget parti samarbetade med Socialdemokraterna innan förra valet. Vad gjorde man då? Man integrerade bombkapsel 90 i JAS. Det var den socialdemokratiska regeringen som agerade på ett sätt som har gjort att vi är ännu mer beroende av BK90 nu än vad vi annars skulle ha kunnat vara. Det är alldeles självklart att konventionen ska ratificeras. Men vi måste göra det på ett sätt som är i överensstämmelse med miljö och annat när man ska fasa ut de här vapnen. 142 HANS () replik: Det är en ytterligare borgerlig talare som nog får läsa på hur det fungerar här i kammaren. Man begär replik på den som har talat, och den svarar på de frågor som den har fått. Jag ställde två konkreta frågor. Är berett att stödja det förslag vi har från att man ska göra årsdagen för gasattacken mot Halabja till en internationell dag mot massförstörelsevapen? Är man beredd att driva att ska erkänna attacken mot Halabja som ett folkmord? Är det politik? Varför har man i så fall inte fått genomslag för det i regeringsställning. har att besvara de frågorna. Det var en sak som var oerhört intressant i anförande. Mycket var förutsägbart. Det har vi hört förut från . Han säger att och kärnvapen inte är speciellt relevant. Hur klingar det med den retorik vi trots allt hör från alliansen om att man vill ha en kärnvapenfri värld? Det innebär också att de nuvarande kärnvapenmakterna måste avveckla sina kärnvapen. Jag ser att nickar. Ska kärnvapen spridas i världen och ska tekniken och information om hur kärnvapen tillverkas spridas krävs att det är någon som har kunskapen. Kampen mot kärnvapenspridning måste föras både genom att begränsa spridningen men också genom att kunskap om tekniken inte längre ska finnas på vårt jordklot. Det är en förutsättning för att vi i det långa loppet ska kunna förhindra kärnvapenspridning till olika länder. Trots allt måste man kommentera utläggningar när det gäller . Jag kan säga att det inte finns någon i denna kammare och inte något politiskt parti i riksdag som önskar att ska skaffa sig kärnvapen. Alla partier i riksdag motsätter sig starkt att ska få kärnvapen. Men det finns en kärnvapenmakt i staten . När kommer och att kräva att ska avveckla sina kärnvapen? När kommer man att kunna stödja ett förslag som vi har lagt fram från de rödgröna, nämligen att ska göras till en kärnvapenfri region? Kan nu försöka svara på någon av mina konkreta frågor? 143 () replik: Jag noterar att valde att inte riktigt gå in i diskussion om sina egna förslag här i kammaren om att inte ska anses vara legitim att styra landet. baseras alltså på den majoritet som finns i parlamentet efter det att man har haft val i . Men har uppenbarligen en annan favoriserad modell för hur ska styras. Jag gissar att det inte är genom utländsk ockupation, så det måste väl vara någon form av inhemsk ockupation vilket rådde . Det blir lite intressant att diskutera sådana här frågor med eftersom det blir så oerhört tydligt att man egentligen inte gör någon större skillnad mellan en stat som , en teokratisk regim styrd av ayatollor och mullor, och , som styrs av systerparti. Man säger: Detta att får kärnvapen är någonting som driver av olika skäl därför att man inte gillar . Men i grund och botten måste vara en kärnvapenfri zon. Det är det som är den avgörande frågan. Jag ska vara uppriktig med . Jag känner inte att den avgörande frågan för global säkerhet är att avvecklar kärnvapen. Jag tror att det är betydligt viktigare att stoppa den iranska upprustningen. Det handlar inte ens om nedrustning, , utan det handlar om upprustning. Det handlar om en stat som är utsatt för sanktioner av . diskuterar vi att skärpa dessa sanktioner. Den viktigaste frågan för global säkerhet måste vara att vi i stället för att rikta våra ansträngningar mot att trycka till solida demokratier i enas i en bred allians i världen om att öka våra påtryckningar på och . De är ett betydligt större hot mot den regionala freden och säkerheten i världen. 144 () replik: Trots ett bredare anslag betraktade partikollega som företrädde er i utrikespolitiska frågor i kammaren sig själv som en hök. Det vore intressant att se och lyssna på om det också är Malms beteckning av sig själv. När jag lyssnar på anförandet tycker jag nog att det finns mycket som tyder på det. Eftersom fokuserar på tycker jag att det är viktigt att lyfta upp det också för min del. Jag tror och menar att alla kärnvapenstater har ett ansvar för att avveckla kärnvapen och massförstörelsevapen, se till att vi får en nedrustning och att nedrustningsfrågorna sätts på agendan. Vi andra stater, som inte har kärnvapen, har ett ansvar för att driva på den processen. Vi kan inte ge undantag och fribrev till något land oberoende av om det är en demokrati eller en icke-demokrati. Men det är naturligtvis mycket mer oroande om det är ett land med en regim som man känner stor osäkerhet inför som också har kärnvapen i sin arsenal. Vi känner en stor osäkerhet inför den kärnvapenspridning som sker oberoende om den sker i den ena eller den andra världsdelen. Därför gäller det att ha en sammanhållen och konsekvent politik. Men har talat om att han vill dra in med svenska armén i . Han var intresserad av att göra detsamma i tidigare. Alternativet var att man pläderade för den tomma stolens politik i förhållande till när de har hållit anföranden. Sedan ger man instruktioner att skicka ambassadören till presidentinstallationen i . Man uppmärksammade den gröna revolutionen, och inte minst kvinnorörelsen som är en viktig del i den demokratiska oppositionen i , i ett väldigt sent skede. Det har varit ett hattande från majoritetens sida. som är ganska ny i sin roll som ledamot i utrikesutskottet har möjlighet att både distansera sig från det som har varit och att markera hur han ser på sina tidigare ställningstaganden i förhållande till . 145 () replik: Jag noterar hos ett liknande perspektiv som hos , som var uppe i talarstolen tidigare. Det innebär att det egentligen inte är någon större skillnad vem det är som förfogar över atomvapen och styr en stat som har kärnvapen om det är partivän som har dem och som inte kommer att använda dem eftersom han är begränsad genom ett demokratiskt regelverk eller om det är andra partikollega jämfört med om det är i eller i . Det jag har talat om i mitt anförande är risken för att som en totalitär stat blir en kärnvapenmakt. Jag har talat om risken för att detta kan leda till en rustningsspiral i . Jag har talat om risken för att ett med kärnvapen kommer att kunna utöva ett hårdare och mer brutalt våld mot sin egen befolkning. Om regim förfogar över kärnvapen finns det också en risk för att de skulle kunna använda dessa för att utplåna staten . Då begär replik på detta och säger: Du är en hök, ! Sedan när blev det att vara en hök att vara emot upprustning och emot att diktaturer får kärnvapen, ? Sedan när blev det att vara hökig? Att vilja stoppa upprustningen måste väl snarare betyda att man är en duva? Det kan inte betyda att man är en hök om man argumenterar för detta. Vad innebär det då i världsbild att inte vara en hök, vilket jag förmodar att anser att hon inte själv är? Vad innebär det att vara en duva? Om jag, som vill motarbeta att får atomvapen, är en hök vad är du då själv som en duva? Menar du att vi ska se lite mellan fingrarna? Menar du att det här kanske inte är den avgörande frågan att ta tag i? Hur kommer världen att se ut då, ? 146 () replik: Jag tror att jag förstår hur nu tänker. Det här med hök var en beteckning som din företrädare i utskottet använde om sig själv. Därför är det intressant att utifrån det anförande som har hållit här i kammaren också fundera på och ställa frågan direkt till dig själv. Hur ser du på den beteckningen? Jag tycker nog att vi på något sätt ändå har fått svaret. När det gäller den andra övergripande frågan vill jag hävda att det inte finns något land som ska ha fribrev när det gäller kärnvapeninnehav. Vi ska jobba för ett bra nedrustningsavtal. Vi ska jobba för att driva på länder som är internationellt erkända som kärnvapenstater. Vi ska vara aktiva för att vi inte ska få se en kärnvapenspridning. Jag är djupt orolig för nya länder som innehar kärnvapen. Jag är djupt orolig för det som vi befarar när det gäller utveckling i riktning mot kärnvapen i . Jag är djupt orolig för att vi ska få en okontrollerad spridning också till ännu mer instabila stater och grupperingar som inte finns under statskontroll. De är ju också ännu svårare att nå med förhandlingar och opinionsarbete. Vi kan inte ge något land fribrev. Vi måste utgå från varje land och lyssna till det. Men det betyder inte att vi inte ska ställa krav. Jag uppfattar det som att vill ge något land fribrev. Då tror inte jag att vi sammantaget kan öka våra ansträngningar och nå dit vi vill en värld fri från massförstörelsevapen och primärt det vi talar om här och just , nämligen kärnvapen. 147 () replik: Jag tyckte mig se en liten reträtt från sida; nu var det inte jag som var hök utan min företrädare. Hon är inte här, och hon kan inte försvara sig, men jag förmodar att hon har samma uppfattningar som jag har. Om hon själv har titulerat sig hök får det stå för vad hon själv säger. Det är ingenting som jag kan kommentera här. Jag vill dock notera en sak. Vi kan ta upp det i detta replikskifte eftersom har rört vid dessa frågor tidigare under debatten. Det har talats om klustervapen, bombkapsel 90 och Osloprocessen. Varför heter processen Osloprocessen, herr talman? Det beror på att initiativet kom från . Varför kunde inte processen heta Stockholmsprocessen, ? Varför kunde inte den socialdemokratiska regeringen, om ni nu är så engagerade i detta, ta initiativ till de här frågorna? Varför var det den norska regeringen och inte den svenska som tog detta initiativ? Jag tror att man ser någonting ganska väsentligt här. Det är lätt att höja rösten när man sitter i opposition. Man låter svansföringen bli lite högre. Man är lite mer mustig i sin retorik mot dem som är ansvariga och mot dem som styr. Men det blev ingen Stockholmsprocess mot klustervapen när Socialdemokraterna själva styrde. Det blev inte heller så att man tog några avgörande steg för att fasa ut de här vapnen, utan det man gjorde var att man integrerade in bombkapsel 90 i . Socialdemokraterna talar med kluven tunga här. Vi får hoppas att de lyssnar lite mer på de andra partierna i just den här frågan och att de andra partierna lyssnar lite mer på Socialdemokraterna i andra frågor, men risken är att det blir precis tvärtom. Vi får avvakta och se hur det kommer att bli framöver. 148 (): Jag tycker att det har varit en intressant debatt. Jag sitter inte alltid med i utrikesutskottet, utan jag har ett litet annat perspektiv utifrån att jag är försvarspolitiker i första hand. Jag har dock läst ert betänkande. Rubriken för just det här avsnittet är Globala utmaningar. Sedan har man pratat om klusterbomber och massförstörelsevapen. Jag har all respekt för att vi ska diskutera det, men jag har ett litet annat perspektiv i mitt anförande. Låt mig få framföra det. Vi vet att kriser och katastrofer inträffar. Däremot vet vi nästan aldrig i förväg var och när de inträffar och vilka konsekvenserna blir, och kanske just därför måste vi var och en vara beredd på att även vi själva kan drabbas. I vårt sårbara samhälle behöver det inte handla om terrorism. Det handlar också om stora naturkatastrofer, som dem vi har följt , eller någon annan viktig händelse. Skydd och säkerhet är en del av välfärdsfrågorna. Förebyggande och förberedande åtgärder kan, om de uteblir, kosta åtskilligt mer än åtgärderna som sådana. Det gäller inte minst om även det svårbokförda mänskliga lidandet tas med i beräkningen liksom undergrävandet av myndigheters trovärdighet i allmänhetens ögon. Hos den enskilda människan sitter sårbarheten i huvudet. Redan medvetenheten om att livshotande situationer inträffar, ofta utan förvarning, ökar vår förmåga att klara oss. Den som, utöver en mental beredskap, vet hur man skyddar och räddar liv, hur man ger medmänskligt stöd samt hur man avlastar myndigheter är en oumbärlig tillgång för samhället både här hemma och där borta. Hot, risk och säkerhet är begrepp som kan laddas med olika innebörd. De hot och risker som världen och dess invånare står inför ser annorlunda ut . Hotbilden är mer komplex och omfattande. gör vi bedömningen att det inte existerar ett hot om ett storskaligt militärt angrepp mot vårt land. I andra delar av världen finns krigshotet fortfarande kvar både inom och mellan stater. Den tekniska utvecklingen gör samhället mer sårbart. Tydligast framstår detta inom informationssektorn där systemen kan manipuleras i brottsliga syften. Fjärrstridsmedel kan komma att användas i allt större utsträckning. Brister i kontrollsystem kan leda till ökad spridning av massförstörelsevapen. Detta är exempel på svagheter som antagonister kan utnyttja. måste också fattigdomens konsekvenser, resursbrister, naturkatastrofer, epidemier och olika miljöhot kunna hanteras på ett bättre och mer effektivt sätt. Globaliseringen och teknikutvecklingen för människor allt närmare varandra. Världens länder och invånare blir gränslöst beroende av varandra. Den viktigaste lärdomen av de senaste årens säkerhetspolitiska förändringar är att samarbete länder och organisationer emellan är helt nödvändigt för att skapa och upprätthålla säkerhet. håller på att bli en alltmer integrerad del av i globaliseringens tidevarv. Vår säkerhet kommer alltid att vara kopplad till våra grannars och säkerhet. Det är uppenbart att , som en del av och och genom sitt medlemskap i , är en del i en större säkerhetspolitisk gemenskap. Vi ser även positivt på ett ökat, fördjupat samarbete inom . Vi kristdemokrater menar att morgondagens försvars- och säkerhetspolitik måste vara anpassad till morgondagens hotbild. En viktig del i det vi menar kommer att utgöra grunden till många konflikter framöver är de konsekvenser som klimatförändringar får för vitala naturresurser. Naturtillgångarna har alltid varit viktiga beståndsdelar i säkerhetspolitiken. Under förutsättning att även fortsatt åtnjuter fördelarna av höga gas- och oljepriser finns det emellertid en anledning att anta att de stora försvarssatsningarna kommer att fortsätta. Givet detta kan man anta att militära förmåga kan komma att öka . står inför svåra utmaningar och flera avgörande vägval när det gäller sin försvarsmakt, inte minst på grund av den demografiska utvecklingen med allt färre unga som kan utgöra underlag för den massarmé som man räknar med. Det blir givetvis också intressant att höra vad som kommer ut av statsministerns och utrikesministerns besök i som pågår just . Det råder ingen brist på vapen i världen, och det gäller inte minst små och lätta vapen. I de konflikter där flest civila faller offer har tillgången till vapen, trots embargon och internationella överenskommelser, ökat . Det är ytterligt allvarligt att länder som säljer vapen till och regeringar. Dessa vapen kan bevisligen användas mot civila. Antalet offer i ett antal blodiga konflikter skulle ha varit väsentligt lägre om världssamfundet satt en hårdare press på de länder som säljer vapen till illegitima regimer. måste vara tydligt i sin kritik av vapenspridningen till dessa regimer. Spridningen av massförstörelsevapen är ett säkerhetshot som också måste tas på stort allvar. Det krävs tydliga markeringar från , EU och FN mot anrikningsprogram. Det är också viktigt att verka för stabilitet i länder som där det redan finns en betydande kärnvapenarsenal. Det är en moralisk uppgift för den demokratiska, frihetliga delen av världen att kraftfullt motverka kärnvapenspridningen. I den nya världen är ensam svag. menar att europeiska samarbets- och samverkansformer, inte minst på krishanteringsområdet där har varit pådrivande, bidrar till frihet, fred och välstånd i samt till ökad säkerhet och utveckling även utanför . Till detta kommer avslutningsvis den viljeyttring från en bred majoritet i genom den solidaritetsförklaring som har anslutit sig till, nämligen att inte kommer att förhålla sig passivt om en katastrof eller ett angrepp skulle drabba ett annat land i vår närhet. Vi förväntar oss också att andra länder kommer till vår undsättning om vi skulle drabbas. 149 () replik: Det var en intressant betraktelse jag lyssnade till av . Men jag vill också ställa någon fråga. Ska jag tolka både ditt anförande och det vi nu har hört sammantaget från majoritetens sida angående förhoppningen att Osloöverenskommelsen om klusterminor framöver ska ratificeras som att ni ställer ert hopp till att en socialdemokratisk eller rödgrön regering kommer att ratificera den överenskommelsen efter ett maktskifte? Är det så jag ska tolka det?