prot · GX0981 · 2010-03-03 00:00:00 — Det är intressant och väldigt viktigt för och basindustrin att veta om en rödgrön regering kommer att tvinga att frånträda den avsiktsförklaring som man gjorde tillsammans med basindustrin . 23 HANS (): Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet angående statliga bolag. När det gäller ägande av våra gemensamma resurser handlar det om att ha en idé om varför och vad man vill använda sitt ägande till. Det handlar om att kunna förvalta principer om hållbarhet och sunda ersättningar till befattningshavare, att vara föredömen inom sina olika verksamhetsgrenar och också ta ansvar för jämställdhetsaspekterna. Det handlar väldigt mycket om ansvar. Allt ägande förpliktar. Det gäller förvaltning av verksamheterna och också resultaten av densamma. Det gäller också att som ägare gång på gång ställa sig frågan: Är det rätt att äga vissa saker? Ska man ompröva ägandet? Ska man utöka det, minska det eller i vissa fall helt avveckla det? Den frågan måste svenska staten också ställa sig. Är staten en bra ägare till bolag? Den som kom till upptäckte att staten sålde alltifrån lotter till läkemedel, tågbiljetter och alkohol. Dessutom hyrde man ut kontor, förvaltade fastigheter och sysslade med bolån. I har staten haft många verksamheter i bolagsform. Dessa statliga bolag kan enkelt delas in i två kategorier. Det är företag som verkar under marknadsmässiga villkor och företag med särskilda samhällsintressen. Det absolut viktigaste för att främja ett gott företagsklimat är att vi som politiker värnar om att det ska råda en sund konkurrens i näringslivet. Flera problem uppstår när staten uppträder som ägare och lagstiftare i näringslivet. Risken är uppenbar att konkurrensen snedvrids, att mindre goda investeringsbeslut fattas och att svårigheter att tillföra kapital till företag som behöver expandera ofta uppstår. I fallen och blir det rent principiellt komplicerat när stater går in och bedriver affärsverksamheter i andra stater. Det har debatten belyst väldigt väl. Även de ryska gasprojekten i visar detta väldigt tydligt. Låt oss titta igenom hur förvaltningen har varit av statligt ägande . Då alliansregeringen tillträdde pekade man tidigt ut ett antal verksamheter som var aktuella att avveckla ur ägarhänseende. Med rätta mest uppmärksammad blev försäljningen av Vin & Sprit för rekordbeloppet . Det är ett mycket lyckat exempel på en hantering med skattebetalarnas intresse i fokus. Även omregleringen av visar att en hel marknad kan öppnas för en yrkesgrupp som inte haft möjlighet att vara entreprenörer inom sitt eget verksamhetsområde. Raden av exempel där statens företag verkar på en konkurrensutsatt marknad kan göras lång. Kanske tydligast på denna himmel lyser SAS, som även ställer sig positivt till att släppa ägargreppet om. Det måste ske med ansvar och att rätt läge för försäljningen ska väntas in. Såväl ett aktivt ägande som avyttringen av detsamma måste ske med skattebetalarnas bästa för ögonen i fråga om när och hur detta ska ske. Ansvaret ligger just nu i att göra bolaget säljbart. I det sammanhanget skulle jag vilja rikta ett tack till Socialdemokraterna och för stödet i det hänseendet. Kanske är stödet rent av ideologiskt. Vi får väl se hur debatten yttrar sig. I övrigt är vänsterkartellen splittrad även i denna fråga. Tillsammans vill de tre musketörerna nu dra tillbaka mandatet att sälja Nordea, och Sonera men utan att föreslå hur eller i vilken omfattning man vill inskränka. har länge velat sälja SAS. är även s med på tåget. Som sade gäller det att få SAS på rätt köl så att det går bättre än tåget. Det ska säljas nu när bolaget är som sämst ute. Tack för det stödet. För min del som moderat och som företrädare för alliansen är det inte ideologiskt att sälja när man får som sämst betalt. Det kanske det är för andra. vill ensamt sänka avkastningskraven för SJ och helt i stick i stäv med de principer som gäller för fri konkurrens. Det strider dessutom mot . Vilken ideologi är det då som förenar denna spretighet? Jag ser snarare en ologisk avsaknad av ideologisk logik som förenar. Låt oss titta på vad som kan hända med de statliga bolagen . Staten är per definition inte alltid en bra ägare, på samma sätt som staten inte alltid är en dålig ägare. Efter den första översynen av statens bolagsägande är det nu dags att gå vidare med en gedigen bedömning av verksamheterna och om de hotar den fria konkurrensen. Man ska se över samhällsnyttan av verksamheterna och om det är ett tillräckligt argument för att de ska fortsätta att vara statligt ägda. Inte minst handlar det om verksamheten kan överleva med bättre förutsättningar på en privat och konkurrensutsatt marknad med fler ägare. Det finns ett antal verksamheter som skulle kunna må bra av en annan ägare än svenska staten. Bland motionerna kan vi notera att bolaget är ett sådant. Det är ett utbildningsföretag som konkurrerar på en marknad där det finns gott om privata aktörer. Dessutom har vi ett annat exempel i , som huvudsakligen bara utsätts för konkurrens av företag med säten i utlandet. Med ett tydligt system för licensgivning och kontroll skulle dörrarna kunna öppnas även för fler svenska företag att konkurrera med nya momsintäkter till staten för vidarebefordran till medborgarnas välfärd. Det är klokt sätt att sätta välfärden på spel. Staten som ägare måste på ett klokt sätt förvalta våra gemensamma intressen och i huvudsak äga där ingen annan aktör kan fylla ut ansvarskostymen. Där ska huvudfokus vara att utveckla och trygga välfärdens kärnverksamheter. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. 24 () replik: Det är bra med tydliga politiska motståndare. Det är uppenbart att vi har olika syn på vad som är viktigt när det gäller statligt ägande. Jag skulle inledningsvis vilja förtydliga mina yrkanden på reservationerna 1, 4, 7 och 10. Vi står naturligtvis bakom samtliga s-reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till dessa. Jag har frågor till , herr talman. Vilka bolag är det vill sälja? angav i sitt anförande att och förmodligen kommer att bli föremål för utförsäljning. Men har angett att också finns på försäljningslistan. Hur är det då med ? Hur är det med SJ, där man håller på att avreglera marknaden ska de också säljas? Är föremål för utförsäljning? Vilka bolag är det som kommer att finnas med i era planer på att sälja? Utifrån det anförande nu hade utesluter man inte något av de bolag som staten äger. När det gäller har sagt att man ska använda bolaget i omställningen till att satsa på förnybar energi trots att vi har sett att man gör precis tvärtom. Däremot har uttryckt att det är jättebra om kan vara de som investerar i kärnkraft. Vad är egentligen bilden? Tycker att man ska använda för att investera i mer kärnkraft? Om vi kan få svar på det, herr talman, vore jag jättetacksam. 25 HANS () replik: Jag kan lugna på en punkt: Inget statligt bolag ska säljas ut. Det finns ingen utförsäljningslista, och det kommer inte att finnas någon utförsäljningslista. Däremot har vi sålt ett antal bolag. Det är en väldig skillnad på att sälja och sälja ut. Att sälja SAS hade varit ett utomordentligt exempel på att sälja ut att inte kunna få ersättning för det värde som bolaget egentligen borde betinga. Det är inte ansvarsfullt som ägare att göra sig av med verksamheter som man inte får betalt för. Vad jag gav exempel på här är några bolag som mycket väl borde kunna genomlysas oaktat vilken regering som styr . Jag vill påminna om att den tidigare, socialdemokratiska, regeringen sålde ett stort antal bolag för stora mångmiljardbelopp under sin regeringstid. vill man dra tillbaka mandatet att sälja bolag som vi inte av samhällsintresseskäl behöver ha i vårt ägande. Det är till exempel en bank, Nordea, och Sonera. Jag gläder mig åt att Socialdemokraterna tillsammans med sina övriga partner nu backar upp att göra SAS säljbart. Ingen har talat om att sälja . Ingen har talat om att sälja . Jag skulle vara mycket, mycket förvånad om det över huvud taget kommer på tal. Det är typiska exempel på bolag som det finns ett samhällsintresse av att bevara. 26 () replik: För mig är det jätteviktigt att säga här i talarstolen att de bolag som nämnde är av samhällsintresse och viktiga bolag att äga för och för staten. Jag vill påminna om att vi står i , och det är riksdagspartierna som får ange vad man vill göra. Jag har inte suttit i en socialdemokratisk regering. Jag har bara suttit i . Det är viktigt att vi nu redovisar vad vi vill göra. Det är därför jag ställer frågan om vilka av bolagen man vill sälja. Det regeringen har angett och som majoriteten och har ställt sig bakom är att göra en översyn av samtliga statliga bolag för att se vilka som ska säljas. Om man nu ska sälja , , och är det viktigt att redovisa det. Både och har varit på tapeten här i talarstolen. Jag nämner SJ därför att säger att de företag som verkar på en konkurrensutsatt marknad, vilket jag uppfattar att SJ gör, också kan vara föremål för utförsäljning. Då är det viktigt att man redovisar det. Anledningen till att jag använder ordet utförsäljning är att man inte vet om man får det bästa priset. Det man kan garantera är att det man har sålt ut kan man inte ta tillbaka med mindre än att man exproprierar, och det tror jag inte att kommer att förespråka. Jag noterar en sak, herr talman, när det gäller och styrningen av bolaget. Jag försökte få reda på vilken linje det är som kommer att gälla för de olika partierna, men jag fick inget svar på hur man ska använda . Ska man använda det som ett statligt bolag och investera i förnybar energi, eller kommer det att handla om att investera i kärnkraft? Jag tycker att det är viktigt att vi får reda på det här. 27 HANS () replik: har kommit att bli ett av ledande energibolag. Kritiken mot innehavet av de tyska kolkraftverken har varit mycket hård. Förvisso har de uppgraderats, och de är renare än sina föregångare. Men även staten måste som ägare vara på det klara med om det ligger i de svenska skattebetalarnas intresse att spela på den internationella europeiska producentmarknaden. har hamnat i fokus. Jag tycker att inte minst den här debatten har visat att detta ger anledning att fundera på om statens omfattande framtida ägande i ska vara precis som det är . Det här är en översyn som inte är gjord . Regeringen gjorde en översyn inför . De sex bolag som har varit på försäljningslistan har regeringen sökt mandat att få sälja. Ansvaret har man tagit genom att inte fullfölja försäljningen av ett antal bolag. Det är ansvarsfullt ägande. Det handlar inte om att sälja ut någonting. Det handlar om att sälja. Det handlar om att på bästa sätt tillvarata skattebetalarnas pengar och ge bästa möjliga verksamhet tillbaka. När det gäller är debatten här lite förvirrad. Ska staten som ägare till lägga ned kolkraftverk i ? Vad kommer det att innebära som ansvarsfull ägare? Ska man skänka bort dem? Ska man sälja? På vilket sätt blir det renare energi i för att man byter ägare av ett antal kraftverk? Jag måste på de jag har kvar påminna om den lyckade försäljningen av Vin & Sprit. Vi fick som har varit alldeles utmärkta att använda för att betala av statsskulden i denna internationella finanskris. Det var ett utmärkt exempel på ansvarsfullt ägande och avyttring av ägande. 28 () replik: Det är relevant och viktigt att veta vilka planer alliansregeringen har om den eventuellt kommer att sitta vid makten efter nästa val. Regeringen skriver själv i propositionen att statligt ägande av företag ska minska. Vilka mer är det då än dem man har fått bemyndigande för? Det är en relevant fråga, som också bör besvaras. SJ, till exempel, finns på en konkurrensutsatt marknad. Regeringens politik är att öka konkurrensutsättningen ytterligare genom att öppna järnvägsspåren för konkurrens. På vilket sätt leder det till att vi får ett bättre sammanhållet trafiksystem i ? Får vi fler spår? Får vi ett bättre underhåll av vårt järnvägsnät genom att konkurrensutsätta det? Blir det bättre för resenärerna eller för företag som behöver få ut sina varor? Det här måste regeringen visa. Vilken politik är det som gäller för framtiden när det handlar om infrastruktursatsningar? Detta är inte vilket område som helst, utan det är helt avgörande för om vi ska få en fortsatt ekonomisk tillväxt i . Vad vill regeringen? Är konkurrensutsättningen det övergripande målet, och inte andra samhällsviktiga funktioner som att människan behöver sättas i centrum? 29 HANS () replik: Det är intressant att SJ kommer upp nu i diskussionen, när de verkligen inte går som tåget. Under har underhållet minskat kraftigt inom järnvägstrafiken. Den nuvarande alliansregeringen kan inte ta på sig ansvaret för att den processen sattes i gång. Det gjordes för länge sedan. Antalet personer inom järnvägsunderhållet har minskat med tusentals . Genom den nuvarande regeringens försorg har infrastruktursatsningarna ökat kraftigt, och de kommer att fortsätta att öka. Detta är vad som behövs för att lägga grunden för en fungerande järnvägstrafik. Vi i har också beslutat om att järnvägsmonopolet ska upphöra. Successivt släpps det in nya aktörer på järnvägsmarknaden. Det är en mycket viktigt utveckling att följa. Det ska också kunna erbjudas trafik när det inte är fullt på spåren. Det är alltid ansvarsfullt att se över vilka bolag man har i sin kista. Det måste en regering göra oavsett vilken färg den har. Det ska man göra från tid till annan. Det här kommer att göras framöver. Det finns ingen anledning att peka ut vilka som ska säljas, när de ska säljas och var de ska säljas. Det här ska göras i en samlad översyn. Mandatet under den här mandatperioden har varit klart och tydligt. Det har varit sex bolag att sälja, varav tre finns kvar och inte är lönsamma för skattebetalarna att avyttra. Det är ett tydligt, om än i ögon luddigt, besked. 30 () replik: Jag tolkar svar själv. Det behöver inte han göra. Vem har helhetsansvar? Vem ska ha det? Ska man över huvud taget ha ett helhetsansvar när det gäller infrastruktursatsningar? Eller ska man låta marknaden sköta sådana viktiga samhällsfunktioner som infrastruktursatsningar? Enligt är en konkurrensutsättning lösningen för att få fram mer och bättre spår och investeringar i järnvägsnätet. Jag kan inte tolka det svar som jag får på annat sätt. Det är alltid den sittande regeringen som har ansvar för den politik som förs. Det går inte att skylla på att detta är orsakat av den föregående regeringens politik. Jag medger att det har varit en felaktig infrastrukturpolitik under en rad år, och speciellt när det gäller SJ. Bolagiseringen, sönderslagningen, av SJ har lett till bristande underhåll och minskande investeringar. Om investeringarna ska tas ur driftbudgeten får vi givetvis en situation där de pengarna ska ställas mot andra samhällsinsatser. Som jag ser det, vilket också har sagt, behövs det en investeringsbudget och en investeringsplan för utbyggnaden av järnvägsnätet för att vi ska komma till rätta med det elände och den situation som vi har , annars kommer det här tågkaoset bara att öka ju fler operatörer som kommer in på nätet. 31 HANS () replik: Jag tackar för att ser problemen som de är och inte försöker måla upp dem på något annat vis. Det är självfallet den sittande regeringen som har ansvar för den nuvarande verksamheten, men vi är överens om bilden av att det har varit brister som har pågått alltför . Det finns många orsaker till att det ser ut som det gör just nu på spåren. Jag tror att vi är många som har stått även i gassande sol på stationer runt om i landet och undrat varför man inte får information om förseningar. var det inga snöproblem. Det finns informationsproblem, och det finns andra problem när det gäller driften av verksamheten. Det är också viktigt att man som ägare ställer krav på vilka uppgifter bolagen ska utföra, vem som ska ta ansvar och vad som är gemensamma åtaganden det som ingen annan kan göra, till exempel infrastrukturen på järnvägen. Det är samhällets ansvar. Det är staten som ska ta ansvar för det. När det gäller driften på järnvägarna, vem som kör på rälsen, har regeringen öppnat för att fler bolag ska kunna komma in och konkurrera. De som åker från till för i stället för, som det var tidigare, är kanske inte lika irriterade på avvecklingen av järnvägsmonopolet som representanter här i kammaren är. Jag tror att de är ganska glada. Vi får dessutom hoppas att vi med satsningar på infrastruktur och med nya direktiv till de statliga bolagen kan göra så att dessa personer är lika nöjda när de kommer fram, att de kommer fram och att de också kan välja vem de vill åka hem med. 32 () replik: Jag tror att gör det lite enkelt för sig när han säger att informationsproblemet är det stora problemet hos SJ. Det finns nog andra saker som man behöver göra. Men det var inte det jag tänkte prata om, utan det handlar om och vad och regeringen egentligen vill. Det står i betänkandet att det statliga ägandet ska minska, men det preciseras inte. Det intressanta är om och regeringen vill fortsätta att äga . Och vad vill man med i så fall? Vi i och de rödgröna har tydligt angett att vi vill att staten ska äga , att det ska vara tydliga ägardirektiv och att ska gå före i den gröna omställningen för att få ned koldioxidutsläppen inte bara i och utan även i anläggningarna i och . Det behövs mycket tydliga ägardirektiv. Problemet är att den nuvarande regeringen har berett frågan i hur som helst, och man kommer tydligen inte att hinna få fram ett nytt ägardirektiv om vad man vill med . Det är mycket skamligt. Det skulle vara mycket bra om vi kunde få ett besked om vilken riktning vill ha när det gäller . Min andra fråga gäller SAS. Hur många miljarder tänker regeringen och satsa på SAS? var det 1,3 miljarder som pytsades in. Då sade man att det var sista gången och att vi inte skulle behöva lägga in mer pengar. Redan då framförde kritik och sade att det var bättre att försöka sälja så fort som möjligt, men regeringen sade då: Det kan vi inte. Det finns inga köpare. står vi här igen. Det kommer en ny proposition där regeringen vill ha ett bemyndigande om att föra över 1 miljard till SAS igen. Hur ska vi behöva stå här och diskutera hur många miljarder SAS ska få? 33 HANS () replik: Jag hoppas verkligen att vi inte ska behöva stå här någon mer gång och diskutera den frågan. handlar det om att få SAS att fungera igen. Det handlar om att få ett bolag som kan bära sina egna kostnader och som genom sina tjänster och produkter kan tillhandahålla en service som gör det attraktivt att resa med. bör inte det här bolaget vara kvar i statens ägo. Det har den här utvecklingen tydligt visat. Där är vi överens. har velat, och vill fortfarande, avveckla SAS till vilket pris som helst, det vill säga , och där är vi inte överens. Det är i princip att ge bort ett bolag. Vi i alliansen anser inte att det är ansvarsfullt. Det är ansvarsfullt att bygga upp bolaget och göra det möjligt att få betalt för det. Det är ansvarsfullt ägande. Efter den turbulens som har varit på många håll och kanter inom handlar det nu om att konsolidera lönsamheten för bolaget. Det handlar om att fortsättningsvis göra det hållbart och ledande inom de verksamheter man bedriver . Det handlar också om att återupprätta förtroendet. Det är prioriterat och det viktigaste för och ledning att genomföra. Ägardirektiven om detta kommer, vilket har meddelats tidigare. Som ägare måste staten även i det här fallet fundera över vilka delar av som ska vara i statlig ägo och vilka som inte ska vara det. Där tror jag att vi kan föra en kreativ diskussion framöver för att även våga vända på dessa mossbelupna stenar. 34 () replik: Nej, vill inte sälja ut eller skänka bort SAS. Det har vi aldrig sagt. Men vi har sagt att det måste vara tydligt och klart att staten vill sälja vår minoritetsandel i SAS och gärna tillsammans med de andra statliga ägarna från de andra länderna. Det är den signalen som måste ges. Först då kan någon bli intresserad av att köpa. Så länge staten inte ger detta tydliga besked finns det inte heller några köpare. Sedan är det alltid en diskussion om hur många kronor man kan få per aktie, men det kan vi diskutera . Min fråga handlade om hur många miljarder regeringen är beredd att ge till SAS innan det kan säljas. Det får vi inte svar på här heller, utan svaret blir att vi ska göra det säljbart. Betyder det att vi ska pumpa in ännu fler miljarder i SAS för att kunna hitta en köpare? Det kan inte regeringsföreträdarnas partier svara på här . När det gäller säger att det ska vara långsamt hållbart, men det är helt uppenbart att man inte förstår vad det innebär praktiskt och vad det innebär i skrivningar i ett ägardirektiv. Frågan har ju beretts hur som , och man har inte kommit fram till någon skrivning om hur det ska ske. Faktum är att det satsas mer pengar på kolkraftverk och kärnkraft än på förnybara energikällor. Vi menar att det måste vara lönsamt på lång sikt, inte bara på det vis som i förra replikinlägget beskrev som kvartalskapitalism, nämligen att det är vinst på kort sikt som är det viktiga, utan det är vinst och lönsamhet långsiktigt som måste vara A och O. Då är förnybara energikällor det som gäller. Ställer upp på den politiken? 35 HANS () replik: Vad gäller SAS ska ytterligare en miljard skjutas till, och sedan ska detta bolag beredas och kunna göras säljbart. Vad gäller har de satsat på verksamheter i utlandet. De här verksamheterna kan man av många skäl, både rent energipolitiskt och ägarpolitiskt, ha synpunkter på. När det gäller de satsningar som har gjorts på framför allt kolkraft i och kan det vara värt att fundera över hur den kolkraften hade sett ut om inte hade gått in och gjort sina uppdateringar och en förnyelse av verksamheten. Det har blivit renare i de tyska kolkraftverken, och det tror jag faktiskt att vi som svenskar och ägare till ska kunna vara stolta över. Sedan förstår jag inte riktigt hur det kan bli renare för att ett kolkraftverk i byter ägare. Om ska vara det ledande energibolaget i för hållbar energi kommer det ansvaret definitivt att tas bättre av än av andra bolag. Men det är viktigt att vända även på de här stenarna. Ska verksamhet i vara i svensk ägo även , eller ? Det är någonting som vi har att titta framåt på när det gäller synen på ansvarstagandet för det statliga ägandet. Det är ett ansvar som vi har för att förvalta och förädla skattebetalarnas pengar, och det ansvaret är alliansregeringen även beredd att ta. 36 (): Jag vill börja med en liten historik på området statliga företag. Det kan ju vara läge att summera lite så här när vi börjar närma oss slutet på mandatperioden. Det är säkert inte sista gången som vi debatterar statliga företag i den här talarstolen, men jag vill ändå göra en liten tillbakablick. Det finns en tydlig ideologisk skiljelinje när vi tittar på ägande av företag och statligt ägande av företag. Av tidigare inlägg kan man nästan tro att det att ha en ideologi är någonting som vi inte befattar oss med i den här talarstolen. Det finns en tydlig ideologisk skiljelinje. Den har gjort att majoriteten medvetet har minskat det statliga ägandet, till exempel med fastigheter, OMX på Stockholmsbörsen och Vin & Sprit. När vi har gjort de här försäljningarna har tonläget varit högt. Man kan undra varför . Som framgår av betänkandet anser majoriteten att det måste finnas särskilda skäl för att motivera staten som ägare av ett företag. Att staten ska tjäna pengar är inte ett tillräckligt skäl. Vi har exemplet med den mycket lyckade försäljningen av Vin & Sprit. Staten tjänade bra med pengar på Vin & Sprit tidigare, men vi kunde inte se att det fanns några ytterligare samhälleliga skäl för att behålla Vin & Sprit. Vi sålde det. Jag funderar nu när vi tittar i backspegeln och frågar: Vilka omistliga samhällsvärden har vi gått miste om via den här försäljningen? Det är också så att statligt ägande innebär ett risktagande. Det innebär att vi som företagsägare ikläder oss ett ansvar.