prot · GX09136 · 2010-06-14 00:00:00 — Vänsteroppositionen har av någon outgrundlig anledning reserverat sig i denna fråga, trots att genom är skyldigt att förhindra tortyr och vid misstanke om tortyr genomföra en skyndsam utredning. Om man misstänker att ett flygplan ska landa i syfte att föra fångar till ett land där de riskerar utsättas för tortyr i strid med ska staten, i detta fall , vidta alla nödvändiga åtgärder för att förhindra att detta inträffar. kommer i den specifika debatten om detta ärende gå in mer på detaljer och händelseförlopp. Det är ett resonemang som hela Alliansen står bakom. I elva ärenden finns det reservationer. I övriga ärenden är vi alltså eniga. Dagen ter sig därför lite märklig. Eftersom vi bara debatterar det vi är oense om glömmer man det vi är helt överens om och som vi lämnar helt: påstådda jäv vid vindkraftsetablering i Markbygden föll platt liksom korruptionsfunderingarna vid olja-för-mat-programmet. Så gjorde också uttalande om The och anmälan om självständighet vid förstärkningen av valutareserven, med flera. Vi kommer i den fortsatta debatten att peka på meningsskiljaktigheter i vår granskning. Vi allianspartier har, eftersom vi är ense i vår granskning, delat upp debatterna emellan oss. kommer vara med i debatten i ärendena som rör Arbetsförmedlingen, , och . Vi står givetvis bakom de ställningstaganden som majoriteten har i övriga ärenden. Jag yrkar därmed på godkännande av utskottets anmälan. 8 i (fp): Så är den då klar, granskning av årets anmälningar av regeringen. Det rör sig om 28 anmälningar mot den nuvarande regeringen och 4 anmälningar mot den förra regeringen. Vi har i årets betänkande varit eniga om att ansvariga statsråd i den nuvarande regeringen kunde ha gjort bättre ifrån sig på två punkter. Det rör sig om informationen till som brustit i två fall samt utrikesministerns ansvar för uttalandet vid den svenska ambassaden i . Det sistnämnda ärendet är principiellt mycket viktigt, anser vi i , och rör den grundlagsstadgade tryck- och yttrandefriheten. Den svenska ambassadören i skickade ut ett uttalande i form av ett pressmeddelande som kunde uppfattas som kritik mot publicering av en artikel. är enigt om att företrädare för med hänsyn till de ändamål som uppbär censurförbudet i allt väsentligt måste avhålla sig från att uttala sig om det lämpliga eller olämpliga i ett publicistiskt beslut. Det finns alltid en risk för att sådana uttalanden uppfattas som en påtryckning eller i alla fall ett försök till påtryckning mot publicisten. I detta ärende är det viktigt att framhålla att all information pekar på att ambassadören agerade på egen hand när pressmeddelandet skickades ut och att utrikesministern inte var informerad på förhand. Vi menar i KU att det ändå, med tanke på den kritik som riktades mot UD efter Muhammedkarikatyrkrisen, hade varit rimligt att förvänta sig att vid det här laget hade förtydligat sina instruktioner om hur utlandsmyndigheter ska agera i dessa viktiga yttrandefrihetsfrågor. Utskottet riktar dessutom anmärkningar mot den förra regeringen i ett ärende. och pågick utredningar av både och för att utröna om använde europeiska länder för mellanlandningar med fångtransporter inom det så kallade Guantánamosystemet. Enligt för mänskliga rättigheter följer ett ansvar för medlemsstater att förhindra tortyr och att vid misstankar om tortyr genomföra en skyndsam utredning. Om en medlemsstat har allvarliga skäl att tro att ett flygplan som landar på dess territorium har fångar ombord i syfte att överföra dessa till ett land där de riskerar att utsättas för tortyr eller inhuman behandling i strid med , åligger det också staten att vidta alla nödvändiga åtgärder för att förhindra detta. Utskottet har inte lyckats klarlägga alla omständigheter rörande de tre misstänkta plan som landade i . Vi har inte heller funnit belägg för att några sådana fångtransporter som anmälningarna gäller har ägt rum. Men vi vet att det på , trots att de vidtog vissa åtgärder för att säkerställa att det gjordes en utredning kring det plan som förväntades landa , inte kom någon utredning till stånd. bröt därmed mot sina folkrättsliga förpliktelser. Det är oerhört viktigt att KU påtalar detta och desto mer beklämmande att vänsterblocket har reserverat sig mot detta. Det är inte förvånande vad gäller Socialdemokraterna, som ofta har värnat makten framför mänskliga rättigheter, men har vi också fått svart på vitt på att mänskliga rättigheter även för Vänstern och inte är mer än en fernissa när makten tillsammans med Socialdemokraterna lockar. Er reservation ger carte för framtida regeringar att titta åt ett annat håll vid misstankar om brott mot . Vad gäller övriga ärenden uttalas inga anmärkningar, och det är min uppfattning att Alliansregeringen har arbetat mycket bra med att trygga jobb och välfärd för i en akut internationell kris och lågkonjunktur, och man har gjort detta inom grundlagens ramar. Näringsministern har styrt upp styrningen av utmärkt genom att införa mer av formell styrning, byta styrelseordförande och förtydliga uppdrag. Socialminister har sett till att beslut om en utförsäljning av delar av har fungerat utmärkt. Medborgare har bättre tillgång till läkemedel på fler ställen och fler timmar . Finansmarknadsminister har ansvarat för att hålla det svenska bankväsendet stabilt under finanskrisen, och är bland de länder i som har klarat krisen bäst. Ett bättre betyg finns knappast att få. Reservationerna från oppositionen har snarare en sakpolitisk grund än en konstitutionell sådan. Jag och mina allianskolleger kommer att återkomma till alla dessa ärenden i de olika debatterna. Avslutningsvis, fru talman, vill jag kommentera vår ordförande i besvikelse över att i våra utfrågningar frånhänder sig allt ansvar och bara hänvisar till ministrar. Det känns en smula pinsamt att behöva påminna ordförande om att varje statsråd har ett eget ansvar för sin egen ämbetsutövning och att regeringens beslutsfattande enligt grundlagen sker kollektivt. Sedan är det en annan sak att statsministern har en särställning i och med att han eller hon ensam utser och avskedar statsråd samt utser vilka som ska vara chefer för departementen. Men det fråntar inte de enskilda statsråden ansvaret. När statsministern hänvisar till ministrarna är det helt i enlighet med grundlagens anda och bokstav. Om har erfarenheter av att regeringen var mer toppstyrd från statsministern under hennes egen tid i regeringen är det bara att beklaga. Det är faktiskt så här grundlagen ser ut. 9 (): Så är den här, dagen för min sista riksdagsdebatt. Jag har varit partipolitiskt aktiv och suttit i . Alla åren har jag varit ordinarie i . är det den sista granskningsdebatten och, får jag väl säga, det känns inte helt fel. Det har varit mycket intressanta år, inte minst genom det granskningsarbete som utför. KU har sina för- och nackdelar. Sammanträdesintensiteten och pappersmängderna talar sitt tydliga språk. Till det intressanta hör att man får vida större överblick i och med granskningen än vad andra fackutskott får. Jag har för övrigt också suttit i och det är också något som ger en god överblick. En sak har jag definitivt lärt mig av alla mina år i politiken. Det är tålamod. Demokrati är tålamod. Det skulle kunna vara mitt testamente för protokollet till alla nya ledamöter som kommer in i . Jag har sett unga ledamöter komma in och vända, ibland för att de inte ser nog snabba resultat. Men politik handlar om tålamod, och jag får väl säga envishet också om man ska få något litet uträttat. Jag vill så här i inledningen av debatten framföra några tack. Först vill jag tacka det alldeles förnämliga kansli som förfogar över, med kanslichefen i spetsen. De är inte bara utomordentligt duktiga och kompetenta, de är också synnerligen trevliga. Varmt tack för era insatser under den här mandatperioden, inte minst för ! Jag vill också tacka alla mina kamrater i utskottet för ett bra arbete. Vi kan vara oeniga åsiktsmässigt i mycket, men jag ska säga att jag mycket har uppskattat personerna bakom åsikterna. Ärligt talat var jag inte särskilt förtjust 2006 över att fortsätta i utskottet. Inte på grund av utskottets arbete i sig utan därför att 14 av 17 ledamöter var gröngölingar på området. Men alla är barn i början, det har jag också varit, och arbetet i utskottet har utvecklats väldigt fint . Ni har berikat min tillvaro. Årets granskningsarbete tillhör kanske inte det mest konstitutionellt intressanta, som flera talare har varit inne på. Jag har varit med om betydligt intressantare saker. Arbetet präglas av att det är ett valår. Så har det väl varit att oppositionen aktiverar sig särskilt ett valår. ska man verkligen sätta dit regeringen. läste jag ledare. Den hade rubriken inget för KU. Här skriver ledarskribenten följande: fäller i formfrågor, men friar när det gäller politiska frågor om vardag och framtid. Och kanske är det precis så det ska vara. Ja, så är det, och utan något kanske. Det finns ett antal uttalanden i förarbetena om KU:s uppgift som går ut på att granskningen ska vara inriktad på rättskontroll och administrativ praxis, det vill säga om regeringen och har följt gällande regler och vedertagen praxis. Vid underlåtenhet att handla prövas frågan om skyldighet att handla föreligger enligt regler och praxis. Utskottet, fru talman, gör alltså normalt sett ingen materiell prövning av politiken i sak. Det är det som skiljer KU:s granskning från den övriga politiska kontrollen. Något annat sätt att hantera denna uppgift hade varit just skandalöst. Just därför kan man tycka att inflationen i reservationerna i just det här betänkandet är ett uttryck för lite väl vidlyftiga granskningsmetoder. Jag noterar också att det dessutom är inflation i så kallade kritikmeningar. har vi försökt att komma bort från prickningsmeningar för att när vi kritiserar i stället göra det i sak, utan speciell betygsättning. I granskningsgruppens rapport som kom kom vi överens om följande: En vanlig fråga rörande granskning gäller i vad mån utskottet rör sig med fasta uttryck för att ange kritik av olika styrka, till exempel kan inte undgå kritik, förtjänar kritik, förtjänar allvarlig kritik. Utskottet får dock sägas efter hand ha avlägsnat sig från användningen av sådana lokutioner. I stället har utskottet i huvudsak låtit varje bedömning tala för sig själv. En sådan hållning rymmer bland annat en möjlighet för ledamöterna att enas om benämningar som innebär kritiska omdömen om något som förekommit i regeringsarbetet. Som har framgått i det föregående kan det antas att eniga bedömningar har den största utsikten att bidra till utvecklingen av konstitutionellt rättslig praxis i regeringsarbetet. Vi enades också om slutsatsen att strävan bort från lokutionerna vidhålls utan att användningen av ordet kritik förbjuds. När jag i utskottet kommenterade den flitiga förekomsten av kritikmeningarna i reservationerna hävdades från oppositionshåll att innebörden av granskningsanalysen var att vi skulle sluta ägna oss åt gradering av kritikmeningarna, inte att vi skulle sluta använda oss av ordet kritik. Jag har gjort lite efterforskningar på området, och jag kan konstatera att det där bygger på en missuppfattning av ordet lokution. Lokution ett ålderdomligt uttryck betyder uttryck, uttryckssätt, talesätt eller fras och har inget med gradering att göra. Visst, vi har inte förbjudit ordet kritik, men för den skull behöver vi inte inflatera det. I alla fall tyder inte oppositionens agerande på någon strävan bort från lokutionerna, och det är beklagligt. För det förtjänar oppositionen kritik. 10 (): Först av allt yrkar jag på godkännande av anmälningarna i reservationerna 6, 3 och 9. Att jag inte tar upp fler yrkanden beror naturligtvis inte på att jag inte ställer mig bakom alla dem som har undertecknat utan för att minska skörden av voteringar i stort. står vi här med KU:s granskningsbetänkande igen, . Vårgranskningen är tung, och den tar mycket kraft anser jag i alla fall, om andra har tyckt annorlunda . är jag helt slut, och jag måste erkänna att jag ibland inte ens vill tänka ordet konstitutionsutskott. Men arbetet måste gå vidare. Vi måste hålla på. Arbetet med att granska regeringens och statsrådens tjänsteutövning har följt gällande regelverk och praxis. I en demokrati som vår är det tryggt att veta att det finns tydliga regler för hur ett regerande ska gå till. I vår roll är vi folkets ögon och öron. Folkets insyn är en i en demokrati som jag håller högt. Jag hoppas verkligen att jag eller generationer efter mig aldrig kommer att uppleva något annat. Min inledning är kort. Jag ska inte säga mer. Talespersoner före mig har tagit upp många delar i granskningsbetänkandet och också gjort tillbakablickar. Det som jag kan ta upp här kommer vi att ta upp senare i debatten. Jag står inte här för att förlänga den här debatten, eftersom vi har en lång dag framför oss med många debatter. Men jag vill göra ett litet tillägg. Jag vill skicka en hälsning till er som ställer upp för omval. Jag önskar er lycka till. Jag hoppas att vi ses igen. Till er andra uppmanar jag er att ha det riktigt skönt. Jag önskar er ett avkopplande och spännande liv utanför murar. Till kansliet riktar jag ett stort tack för ert arbete . Jag önskar er en skön semester. Om jag skulle få ett nytt förtroende; ses vi då i KU igen? Politik eller granskning? Det vete katten. Vi får se. 11 (): Jag tänkte här i inledningen reflektera lite grann över de svar vår statsminister har gett vid utfrågningarna som har genomförts med anledning av vår granskning. I nästan samtliga fall har statsministern svängt sig med att säga till exempel att arbetet inom regeringen är fördelat så att statsrådet ansvarar för ägarfrågor som rör , och frågor om löpande ägarstyrning eller eventuella kontakter mellan och bolaget förutsätter han därför att utskottet har fått svar på i samband med att varit på plats för utfrågning . Det är alltså fråga om någon typ av delegering. Det är självklart att statsministern i rimligtvis bör ha ett antal statsråd som ansvarar för olika frågor, men det ska inte frånta statsministern det övergripande ansvaret. En statsminister bör vara informerad och egentligen ansvara för alla samtliga statsråds frågor. Annars känns det rätt meningslöst att ha en statsminister. Låt oss jämföra med det som händer i , , där det finns förbundskaptener. De har något slags övergripande ansvar för laget. Det är väl självklart att förbundskaptenen för , Capello, inte skyller på sin målvaktstränare för den målvaktstavla som gjordes av målvakten i . Det är naturligt för den teamchefen, coachen, att ta på sig ett ansvar och stå för det och säga hur det ska rättas till, ta frågorna, ta kritiken, och ge svar på varför det hände. Vad var det som brast? Vad finns det för möjliga förklaringar? Det är den typen av ansvar som vår statsminister ska ta på sig i granskningen. Vi har i inledningsanförandena fått grunna lite grann över våra glasögon. När jag tittar på gänget från KU är det några som har glasögon och några har det inte, rent formellt. var det inte de glasögonen som det pratades om, utan det var de politiska glasögonen. Dem har vi alla, oavsett synnedsättning eller inte. Det pratas i termer av att utifrån vi som opposition, rödgröna, och jag som miljöpartist som är med på vissa av reservationerna, och vissa inte, skulle ogilla den förda politiken. Det skulle vara en grund för mina ställningstaganden i slutsatserna i min granskning. Det finns till och med ett litet löjets skimmer över att jag inte sköter min uppgift på ett bra sätt. Jag kanske inte har varit tillräckligt korrekt, stringent, i min granskning. Det är helt klart möjligt. Jag förutsätter att, liksom för allt annat inom svensk politik, vi har väljare som kan göra den typen av bedömning. Vi behöver inte hålla på med olika uttalanden i den här salen. Annars skulle den retoriska frågan kunna vara: Om det rödgröna gänget kan reservera sig på grund av en annan politisk uppfattning än nuvarande regeringen, hur kan det komma sig att samtliga partiers företrädare i den moderatledda regeringen i KU har kommit fram till samma ställningstagande i alla frågor? Kan det inte vara möjligt att någon av företrädarna faktiskt tycker, eller har tyckt, att vi borde ha gjort något på annat sätt, att regeringen borde ha skött en fråga annorlunda och haft en egen vinkling i en skrivning? Nej, nu har samtliga regeringspartiers företrädare i KU samma uppfattning. Vi kommer att återkomma till frågan, fru talman, vad gäller de eventuella hemliga fångtransporterna. Det finns ett sådant granskningsärende. Jag hade inte tänkt att säga något, men frågan togs nu upp i inledningsanföranden om att transporterna skulle vara ett brott mot de mänskliga rättigheterna. Att bli anklagad för något sådant är inte särskilt roligt. Jag tycker inte heller att det riktigt är rim och reson att få en sådan typ av anklagelser, speciellt som vi inte vet någonting. Det finns ingen som pekar på att det skulle ha skett något över huvud taget. Finns det inga belägg för att någonting har hänt, vad är slutsatsen? Rimligtvis att då kan vi inte säga att någonting har hänt, och vi kan definitivt inte dra slutsatsen att dåvarande regeringen har brutit mot de mänskliga rättigheterna och inte heller jag som representant när jag granskat. Vi lär återkomma, fru talman, till den frågan när vi mer i sak diskuterar den. Beredning av proposition om krediter till (avsnitt 1.1) 12 (): Ärendet angående beredning av krediter till har granskats tidigare när granskade beredning av propositioner under kristid. Vid den tidigare granskningen enades utskottet om en kritisk skrivning och betonade att beredningskravet är av väsentlig betydelse i samtliga ärenden i vilka regeringen fattar beslut, även i krissituationer då regeringen nödgas bereda ärenden av brådskande karaktär. konstaterade vid förra granskningen, och vid denna granskning, att regeringen inte inkluderade all behövlig information när propositionen utarbetades i vad gäller krediter till . Detta innebar att finansutskottet fick komplettera underlaget för beslut i ärendet genom såväl skriftlig som muntlig information, bland annat i samband med en utfrågning av en tjänsteman på . Så stod det i förra granskningen ett kort konstaterande som talar om att det är viktigt att inför sina beslut erhåller all tillgänglig information som är av betydelse för ärendet. Denna ståndpunkt och dessa skrivningar i betänkandet var vi helt överens om i utskottet även , nästan ända fram till justering. Då kommer majoriteten i utskottet med en ny skrivning och vill stryka den mening som var helt okej vid förra granskningen. Meningen att detta innebar att finansutskottet fick komplettera underlaget för beslut i ärendet genom såväl skriftlig som muntlig information, bl.a. i samband med en utfrågning av tjänsteman på skulle bytas ut mot: Bristen avhjälptes dock genom att samarbetade med finansutskottet för att komplettera underlaget för beslut i ärendet genom såväl skriftlig som muntlig information . Härmed utses detta till årets frisering. Vi socialdemokrater påtalade att denna skrivning öppnade för att det kan tolkas som att det är okej för att komma med dåligt beredda propositioner till . Trots detta påpekande vägrade majoriteten att ändra sitt förslag till skrivning i utskottets utlåtande. Vi socialdemokrater vill inte medverka till att beredningskravet i regeringsformen urholkas och reserverade oss därför till förmån för den ursprungliga text som fanns i utlåtandet. 13 PER (): Det här ärendet handlar om beredning av ett ärende om krediter till . Det var mitt under den brinnande finanskrisen, vilket är väl värt att komma ihåg. Det var , och det gällde att hjälpa ett grannland på ruinens brant. Jag skulle snarare säga att den här propositionen visar att det beredningskrav vi har i fungerar bra, det vill säga att man måste kunna ha lite olika beredning beroende på om det är ett ordinärt ärende eller ett ärende mitt under brinnande kris. Vi har diskuterat det här i flera omgångar , och jag måste säga att jag tycker att det var en bra extra mening som majoriteten lade till. Jag är ledsen att vi inte fick bredare uppslutning för den. Den visar, och det tror jag är viktigt, att när det är riktig kris och riktigt bråttom kan regeringen komma till med en proposition, trots att man vet om att den inte på alla punkter är helt färdig, och tillsammans med utskottet i fråga göra kompletteringar. Det här ska naturligtvis inte vara någon huvudregel, och det är det heller inte, utan huvudregeln är en lång och strävsam beredning av ärenden med remissinstanser, Lagrådet och så vidare. Men när det är riktigt bråttom ska man kunna vara väldigt snabb. Jag tycker att det är en bra tingens ordning som majoriteten kommit fram till. Förflyttningen av generaldirektören för (avsnitt 2.1) 14 (): Ett av de ärenden som utskottet har granskat gäller förflyttningen av generaldirektören för . Bakgrunden till den här granskningen är den genomförda förflyttningen av berörd generaldirektör. Att notera är att generaldirektörens förordnande förlängdes . förflyttades generaldirektören efter ett kvällssamtal med ansvarig statssekreterare, och dagen efter utsåg regeringen en ny generaldirektör för . Enligt generaldirektörens egen uppgift skulle anledningen vara, enligt vad statssekreteraren sade, att hon inte hade apoteksmarknadsaktörernas förtroende inte regeringens, utan apoteksmarknadsaktörernas förtroende. Dagen efter utsåg man alltså en ny gd. Som utskottet tidigare understrukit syftar den ordning som vi har när det gäller att skilja eller förflytta en myndighetschef från en anställning till att man ska säkerställa myndigheternas och chefernas självständighet. Mot bakgrund av att vi har denna självständighet för våra myndigheter och chefer för myndigheterna är det naturligtvis av central betydelse att det finns skäl för en förflyttning som är sakliga och objektiva. Det här regleras av lagen om offentlig anställning, och det anges tydligt vilka skäl som ska finnas som grund för detta. Ska förflyttningen ske måste det dessutom föreligga synnerliga skäl. Den här förflyttningen av berörd generaldirektör beslutades av regeringen i samband med att man hade fått information om innehållet i en redovisning av ett uppdrag som generaldirektören skulle presentera. Det uppdraget var ett led i arbetet med privatiseringen av . Det uppdrag som skulle redovisas berörde den så kallade handelsmarginalen, hur stor den skulle vara, det vill säga den ersättning som staten betalar till företagen för att de ska sälja medicin. Uppenbarligen ogillades de slutsatser som skulle presenteras från regeringens sida. Det generaldirektören tänkte göra var att presentera en självständig slutsats baserad på en utredning av just den här frågan. Sedan har det visat sig att ersättningen som generaldirektören hade tänkt presentera låg betydligt lägre än den som den nya generaldirektören presenterade och som sedan blev regeringens beslut. De där som låg i det ursprungliga förslaget förvandlades till . Dessutom fattades ett beslut om den så kallade guldtian, det vill säga att företagen skulle få för varje expedierad förpackning. Ni hör rätt: för varje expedierad förpackning! Beslutet som den nya generaldirektören på uppdrag av regeringen föreslog medför nästan i högre kostnader för staten. Det paradoxala i detta ärende är, förutom att det inte föreligger några sakliga och objektiva skäl för denna förflyttning, att när man försöker göra ett bra jobb för staten, det vill säga hålla nere kostnaderna, då får man sparken, men genom att öka kostnaderna för staten kan man sitta kvar. Vi anser att förhållandet att regeringen ogillade slutsatsen i uppdraget inte utgör ett sakligt och godtagbart skäl. Tvärtom utgör en förflyttning av ett sådant skäl ett allvarligt ingrepp i den självständighet som gäller för myndigheterna och deras chefer i det svenska förvaltningssystemet.