prot · GX0981 · 2010-03-03 00:00:00 — Frågan är vad Socialdemokraterna och vänsterkartellen har för dold agenda när det gäller framtiden och utförsäljningen av statliga företag. Det tycker jag vore ganska intressant att få veta. När det gäller har vi sagt att ägardirektiven kommer . Regeringen återkommer med tydliga ägardirektiv. Där kommer det också att framgå precis vad vi vill, även när det gäller miljösidan. Det kommer att finnas med i direktiven. Även där är historien intressant. En socialdemokratisk regering gav ägardirektiv som inte följdes upp och inte uppfylldes. Det talas det ganska tyst om också. Vi följer upp. Vi har begärt att få tydligare ägardirektiv, och regeringen kommer att följa upp dem. 52 () replik: Jag står här i kammaren och ställer frågor till representant, för regeringens representant finns ju inte här. Då är det viktigt att jag också får svar utifrån den politik som ska föra och för här i riksdag. Det är jätteviktigt att få reda på det. Vi har hört citera partiprogram. Det är klart att det finns partikongressbeslut även hos . Det finns partikongressbeslut hos alla de borgerliga partierna, men även hos de rödgröna partierna. Det är väl inget oväntat. Då är det väl bra om kan redogöra för vilka företag ni ska sälja. Du har precis redovisat att det inte finns något ideologiskt i att äga statliga bolag. Kan du då inte redovisa vilka bolag ni ska sälja? Jag har också redovisat att regeringens syn på det statliga ägandet står i skrivelsen. Jag läser igen: Ambitionen är att ska vara en ledande aktör i strategin i riktning mot fossilt oberoende både på hemmaplan och internationellt. Då är det väl märkligt att regeringen och den borgerliga majoriteten i inte har tyckt det vara viktigt att få fram ägardirektiv till som har valt att investera i fossil kol- och gaskraft. Här säger att det kommer . Jag tycker i alla fall att det är viktigt att redovisa varför man har varit så defensiv och inte tagit de här frågorna på allvar. Jag skulle gärna, fru talman, vilja ha svar på mina frågor, även om hellre vill ställa egna. 53 () replik: går fort när man har roligt, och därför hinner man inte med precis allting, även om jag gärna skulle se att jag hade . Jag ska försöka trycka in så mycket som möjligt på de och som är kvar. Först och främst vill jag gärna upplysa om att majoriteten i har en viss kontakt med regeringen. Det är så. Det finns en viss dialog till exempel mellan kristdemokratiska riksdagsgruppen och de ministrar som sitter på andra sidan vattnet och är med i samma parti. Det är inte så att det är vattentäta skott mellan majoriteten i och regeringen. Detta sagt bara som en lite spännande upplysning. återkommer igen till ägardirektiven och avsaknaden av ägardirektiv. Med en dåres envishet återkommer jag till det som jag även sade i mitt anförande, nämligen att vi har begärt att regeringen ska återkomma till med ett vässat ägardirektiv där de tre grundprinciperna lönsamhet, konsolidering och ledande i omställning, alltså 2020-målen, ska finnas med på ett tydligt sätt. Det är väl ett tydligt svar till . När det slutligen gäller tycker jag att det är fantastiskt trevligt att man numera kan välja om man ska gå till och köpa Ipren eller till bensinstationen . Tillgänglighet och valmöjlighet är alliansregeringens honnörsord även fortsättningsvis. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §.) Föredrogs trafikutskottets betänkande 2009/10:TU13 Sjöfart. 54 (): Fru talman och ledamöter! Vi ska nu debattera trafikutskottets betänkande 2009/10:13 med rubriken . I betänkandet behandlar trafikutskottet frågor om sjöfart i 55 yrkanden i sammanlagt 30 motioner från allmänna motionstiden . När det gäller sjöfartens omfattning framgår av betänkandets inledning att av de gränsöverskridande internationella godstransporterna utförs med fartyg. Även EU:s motsvarande andel av import och export är , medan handeln mellan medlemsländerna till sker till sjöss. Den svenska kusten är och utgör därmed den längsta kuststräckan i EU. Det innebär att är ett av EU:s mest sjöfartsberoende länder där av gränshandeln går sjövägen. Dessutom kan nämnas att uppemot 30 miljoner personer reser till och från med färja , vilket är nästan dubbelt så många som antalet flygresenärer. Detta är omfattande, och det är en viktig fråga att debattera och diskutera. I ett av betänkandets 16 avsnitt rubricerat Utveckling av sjöfarten behandlas förslag från flera motionärer om att inre vattenvägar, som och samt och , ska införlivas i EU:s gemenskapslagstiftning som rör inre sjöfart. För övrigt rör motionsförslagen sjöfartens finansiering, miljö- och säkerhetsrelaterade sjöfartsfrågor, sjöfart i samt fritidsbåtsverksamheten, för att nu nämna några områden. I betänkandet finns tolv reservationer från de tre partierna Socialdemokraterna, . Dessutom finns ett särskilt yttrande från dessa tre partier. Med detta överlämnar jag ärendet till debattörerna. 55 (): Vi socialdemokrater har tillsammans med och fyra reservationer i betänkandet. Vi står givetvis bakom alla fyra, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservationerna 1 och 7. är ett av mest sjöfartsberoende länder. av vår utrikeshandel sker sjövägen. långa kust och många hamnar gör att transporter via sjöfart lönar sig väl. Denna resurs borde kunna utnyttjas mycket bättre. Sjöfarten är ett miljövänligt sätt att transportera gods på. En betydelsefull del av godset som transporteras på våra vägar skulle i stället kunna ta sjövägen längs våra kuster samt i de större sjöarna och kanalsystemen. Det skulle gynna miljön och klimatet samt minska trängseln på våra vägar. Dessutom skulle det omfattande vägslitage som orsakas av de tunga fordonen kunna reduceras. Vid sidan av miljöargumenten skulle en ökad sjöfart också generera nya jobb inom sjöfartsnäringen och angränsande branscher. Enligt en rapport från i är omkring 25 000 jobb bara i direkt eller indirekt kopplade till sjöfarten. Totalt sysselsätter det svenska sjöfartsklustret över 200 000 personer. tillsatte den dåvarande socialdemokratiska regeringen en utredning med uppdraget att identifiera hamnar av särskilt stor betydelse för det svenska godstransportsystemet. De hamnar som pekades ut skulle ges prioritet i förhållande till övriga hamnar när det gäller statligt finansierad infrastruktur. Syftet med utredningen var utmärkt: att få en samlad syn på infrastrukturen till och från mest strategiska hamnar. Detta är oerhört angeläget. är ett litet, utrikeshandelsberoende land, och som jag sade tidigare sker av utrikeshandel sjövägen. Om det uppstår brister i hamnanläggningarna eller i den anslutande infrastrukturen till dessa anläggningar slår det hårt mot den svenska ekonomin. Utredaren gjorde ett fantastiskt jobb. Regionala företrädare, näringslivsfolk och berörda myndigheter vittnar om en utredare som lyssnade, tog allas synpunkter i beaktande, lyssnade en gång till för att sedan skriva ihop ett förslag som i princip gjorde alla nöjda. ser man en statlig utredning som får så mycket beröm av remissinstanserna. utredning möttes, bildligt talat, av stående ovationer. Vad gör då regeringen med ett så utomordentligt beslutsunderlag? Det duger inte. En regering måste ha kraften att prioritera. En regering måste ta ansvar. Den svenska rederinäringen har bekymmer. har finansminister inte lyft ett finger för att ta fram en lag om så kallad tonnageskatt. Eftersom har avstått från denna möjlighet utflaggas nu befintliga och nybeställda fartyg till andra länder i . passivitet sätter tusentals jobb på spel och minskar möjligheter att gå i bräschen för en säker och miljövänlig sjöfart. Vi socialdemokrater inser vikten av en konkurrenskraftig svensk rederinäring. Vi vill skyndsamt ta fram en lag om tonnageskatt. Det handlar om att ta ansvar för både jobben och miljön. Den så kallade tonnageskatten innebär en fast beskattning och ersätter framför allt reavinstbeskattning. Poängen för ett litet rederi är att det inte behöver skatteplanera för att undvika att skatta bort vinsten vid en försäljning. För de större rederierna är det nödvändigt att kunna visa på konkurrensneutrala kostnader för investerare. Samtliga sjöfartsländer inom EU har infört tonnageskatt. Tydligen är kvar, men det är ingen stor sjöfartsnation. är ett undantag. Detta förhållande leder till att förlorar fartyg till andra flaggor och att fler fartyg flaggas ut. Enligt fartygsregistret består den svenska handelsflottan av 594 fartyg, och ökade antalet fartyg i denna under utländsk flagg med 24 till 354. Vi vet att det pågår förhandlingar kring ytterligare utflaggning en utflaggning som drivs på genom finansministerns märkliga motstånd mot att ta fram ett förslag om tonnageskatt. Risken är uppenbar att vi får se fler utflaggningar . Den kraftiga lågkonjunkturen förstärker den utvecklingen. Resultatet blir att tusentals jobb går förlorade och att riskerar att förlora sin tätposition när det gäller utvecklingen av en modern och miljövänlig handelsflotta. Det finns också en risk för att haven alltmer kommer att befraktas av fartyg under mindre nogräknade flaggor flaggor under vilka fartygen inte bara är mindre miljövänliga utan ibland också tveksamt sjödugliga. Angående sjöfartens miljöpåverkan vill jag särskilt peka på om konsekvenserna av de nya svavelreglerna inom SECA-området. Rapporten visar tydligt att regeringen måste börja agera inom IMO för ett regelverk som ger minskad miljöpåverkan från sjöfarten och som undviker att ge svensk industri och sjöfart sämre konkurrensförutsättningar än andra länder. Detta beslut kommer att få helt oacceptabla konsekvenser för svensk industri. Regeringen har varit anmärkningsvärt passiv i denna fråga. Regeringen måste agera både för miljön och för sysselsättningen. är ett av mest sjöfartsberoende länder, sade jag i min inledning. Om detta får fortsätta kommer att ligga långt ned på den listan framöver. är ett av världens båttätaste länder, och många utländska turister söker sig till våra vackra kuster och skärgårdar. Därför är det tragiskt att det sker så många olyckor med fritidsbåtar . Ofta finns det alkohol med i bilden. Utvecklingen är långt ifrån det trafiksäkerhetsmål vi satt upp här i , och vi bör göra ännu mer för att vända utvecklingen. , polisen, och tullen återkommer till behovet av ett nationellt register för fritidsbåtar. Ett register skulle underlätta för polisen och tullen i deras övervakningsarbete. När det sker olyckor är ett registreringsnummer ett enkelt sätt att slå fast vem båtägaren är. Detsamma gäller för det ökande antalet båtstölder. Det är betydligt krångligare för en person att hävda att båten är hans om man måste ändra registreringsnumret på båten. har redan ett nationellt fritidsbåtsregister, och det fungerar utmärkt. Jag har svårt att förstå det motstånd som den här diskussionen orsakar bland alliansens företrädare, särskilt med tanke på att vinsterna är så givna. Var står alliansen i den här frågan ? Vart tog alliansens vilja att bekämpa brott vägen? En mycket trolig förklaring till motståndet är att man ser ett fritidsbåtsregister som ett första steg mot att införa båtskatt. Då klarnar bilden av den borgerliga regeringen. Rädslan för skatter är en betydligt starkare drivkraft än värnet av rättsstaten. (Applåder) I detta anförande instämde (). 56 (): Jag kan också instämma i föregående anförande, fast jag glömde att trycka på knappen. Vi har en borgerlig regering som brukar lägga stor energi på att prata om att man är för en arbetslinje och om sänkta skatter. Men när det kommer till sjöfart verkar det vara omvända världen. Vi hörde av , och det står också i betänkandet, att av de gränsöverskridande internationella godstransporterna utförs med fartyg. Det är alltså ingen liten struntmarknad vi talar om, utan det är en avgörande faktor för den svenska möjligheten att exportera viktiga varor till andra länder. Det är fullständigt ofattbart att den regering som brukar tala om hur viktigt det är att skapa och behålla arbetstillfällen i landet behandlar hela sjöfartsnäringen på ett så uppenbart nonchalant sätt. Den kritiken är det inte bara vi i oppositionen som har, utan även representanter från arbetsgivarna, redarna och olika fackliga företrädare är djupt oroade för att den politik som förs kommer att försvåra möjligheten att bedriva sjöfart på ett sätt som skapar någon typ av avkastning för ägarna. Vi riskerar att ännu fler fartyg flaggas ut till andra länder, och vi tappar arbetstillfällen och skatteinkomster. Jag skulle vilja få ett svar på en fråga. Regeringen vill ju sänka snart sagt varje skatt som finns hela ert upplägg går ju ut på att sänkt skatt ger bättre verksamhet, något som vi inte håller med om men här finns det en skatt där vi i oppositionen tycker att det skulle finnas en vits med att ändra systemet. En enig näring tycker det också, såvitt jag förstår, från arbetsgivare till arbetstagare. Men då är , finansministern jättetrilsk och säger: Nej, det ska vi minsann inte göra! Vi ska inte ha några konstiga förmåner för sjöfartsnäringen. Jag kan se stora skillnader bland alliansens företrädare. Enskilda företrädare för alliansen pratar sig ibland varma för detta, men man verkar ha svårt att få med sig den som bestämmer i alliansen i de här frågorna, nämligen . Det skulle vara bra om ni ville förklara: Varför vill ni inte ha en tonnageskatt? Vilket är det huvudsakliga argumentet? Det är inte bara jag som är intresserad av detta utan hela sjöfartsnäringen. I övrigt försöker vi från oppositionens sida gemensamt trycka på att sjötransporter är förhållandevis miljövänliga jämfört med andra transporter, framför allt vägtransporter med lastbil. Vi riskerar nu att få en utveckling som tvingar fram fler landtransporter. Då tänker jag på det som vi tar upp i reservation 7. Det är jättebra att man ställer tuffa krav på alla transporter, men det är inte kostnadseffektivt eller bra för miljön om man vidtar åtgärder som leder till att transporter som sker till sjöss flyttas till landsväg. Jag ser inga egentliga svar på varför. Detta är också en fråga där regeringen har tänkt sig att man ska ha hög miljöprofil. Leder detta till ett bra miljöutfall? Jag vill göra tydligt att vi ska försöka påverka alla transporter och deras miljöpåverkan, men det ska göras på ett sätt så att vi inte får en transportorganisation som i själva verket ökar utsläppen, det vill säga genom att vi får mindre sjöfart och mer landsvägstransporter. Här skulle man vilja ha lite utförligare svar. Även om alliansen nu i sista stund efter reservation 7 har försökt ändra majoritetstexten är jag inte säker på att de som bedriver sjöfart är särskilt nöjda med svaret. Man är djupt orolig för att det som pågår kommer att leda till att allt fler kommer att transportera sina produkter på land i stället. Det drabbar svensk basindustri och svenska löntagare. Vad är syftet med detta? Hur har ni tänkt jobba vidare? Man ska kunna konkurrera på lika villkor, tycker vi. Det är jättebra med tuffa miljökrav, men det är rimligt att resten av EU-området och övrig sjöfart har liknande krav. Vi har fortfarande inte riktigt förstått hur det gick till när man tog detta beslut. Det verkar inte vara någon som riktigt känner till hur man tänkte och vilket beslutsunderlag man hade. Det är något märkligt att man gör konsekvensanalysen efter att beslutet har tagits. Vad avser ni från alliansens sida att göra, så att detta inte ska leda till fortsatt utflaggning eller till att man väljer att flytta över transporter på land, med ökade utsläpp som följd? En annan sak som är helt obegriplig är det massiva motståndet mot någon typ av registrering av fritidsbåtar, vilket har funnits tidigare. Jag skulle vilja ha ett argument. Varför ska man registrera en EU-moppe för , medan en båt som kostar inte ska registreras? Varför är det intressant att eventuellt återfinna en stulen EU-moppe medan det inte är intressant att ha ett system som skulle möjliggöra och underlätta för polisen att hitta stulna båtar? Vad är det huvudsakliga skälet till att ni inte vill ha ett sådant register? Är i så fall det långsiktiga målet att vi ska avskaffa alla register över alla fordon? Varför ska just båtar ha denna specialbehandling? Jag förstår inte det, och jag skulle vara tacksam om någon kunde förklara vad som är syftet. En annan märklighet som drabbar sjöfarten är att man ska finansiera sin verksamhet via avgifter. Det innebär i princip att handelssjöfarten ska finansiera sjöräddning och så vidare för fritidsbåtar. Varför ska vi ha den ordningen? Menar ni på fullt allvar att det underlättar och förbättrar sjöfartens möjligheter i förhållande till andra transportslag? Vad är syftet med att just sjöfarten ska ha en särlagstiftning till skillnad från andra transportslag. Det är lätt att prata om att man ska behålla jobb, skapa jobb, att exportindustrin är viktig och så vidare och att vi ska vara miljövänliga, men om man de facto vidtar åtgärder och fattar beslut som drabbar en näring på ett hårt och brutalt sätt och riskerar att skapa färre jobb, vad är då syftet med det? Varför denna njugghet mot sjöfarten? Vi ställer mycket krav vad gäller svavel, kväve, olja och tekniska konstruktioner för att man inte ska släppa ut oönskade ämnen i havet. Vår poäng är dock att vi ska hitta en ordning som inte snedvrider konkurrensen. Det kan inte vara ett självändamål att sätta åt den sjöfart som finns i närheten av kust medan andra länders sjöfart gynnas av dessa ojämna konkurrensvillkor. Vi ska komma till rätta med de miljöproblem som finns inom sjöfarten. De ska åtgärdas, men det får inte leda till ökade landsvägstransporter. Med detta yrkar jag bifall till reservationerna 1 och 7. I detta anförande instämde () och (). 57 (): Jag yrkar bifall till reservationerna 1 och 7. Klimatet är en utgångspunkt för de allra flesta transportpolitiska avvägningar som vi gör i . I ljuset av det misslyckade klimatmötet i är det viktigt att fundera på vad vi kan göra. På vilket sätt kan riksdag bidra till att minska klimatpåverkan i och världen? Det gäller att vända på alla stenar. Egentligen är det väldigt lyckosamt att vi har den längsta kuststräckan i hela EU och att vi har moderna hamnar och bra infrastruktur till de flesta av dem. Det är ett oerhört gynnsamt läge. Vi har också en proaktiv sjöfartsnäring med rätt bra miljöprestanda jämfört med många andra länders flottor. Då är frågan: Hur ser vi till att godstransporterna får en bättre fördelning? är energin i den svenska transportnäringen till härrörande från fossila bränslen. Då borde det vara intressant att både byta ut fossila bränslen och ha så energieffektiva transporter som möjligt. Rent fysikaliskt sett är friktionen liten mellan fartygsskrovet och vattnet. Därför är sjöfarten mycket lämpad för transporter av stora gods. Då är frågan: Vad är det som händer i just nu? flaggades inte mindre än 30 handelsfartyg ut från . Den tidigare positiva trenden av inflaggning har vänt till dess motsats, och det är förstås otroligt bekymmersamt. Vad gör då alliansregeringen i det här sammanhanget? Hon är inte här , men jag tror nog inte att vi i allmänhet kan klaga på hennes närvaro här. Hon är här ganska ofta. Men jag ser att trafikpolitiska talesperson är här, så det vore ju en poäng att ni gemensamt från alliansen förklarar vad ni egentligen vill ha gjort när det gäller sjöfarten. Hur slår man vakt om den här näringen och möjligheterna till klimatomställning av godstransporterna? Det är ett antal saker som står på dagordningen, till att börja med tonnageskatten som har utvecklats av mina kompisar i det rödgröna gänget tidigare. Här kan man undra var är. Det här var ju en jätteviktig fråga för dem. när jag har debatterat de här frågorna för trafikutskottets räkning i kammaren har varit de som väldigt hårt har gått in för sjöfart och att man ska införa tonnageskatt. Vad har det blivit av det kravet? Man sade ju mycket tydligt före valet att det var en de viktigaste sakerna som skulle genomföras ifall vi fick en alliansregering. Jag förstår inte riktigt vart det har tagit vägen. Jag kan sakna civilkuraget i vårt utskott, att vi inte vågar tala om det som vi borde kunna vara överens om. Regelförenklingar var också något som alliansen pratade mycket om före valet. De gick till val på att det skulle bli enklare för små och medelstora företag. Särskilt utmärkte sig och gjorde ett stort nummer av detta i valrörelsen . Efter valet, när nu har både , och flera andra i , kan man inte riktigt se att det handlande som man skulle kunna förvänta sig har lyst med sin närvaro. Om jag förstår rederinäringen rätt har tillkomsten av den byråkratiska Transportstyrelsen lett till både fördyring och förvirring. Det är ganska många redare som berättar att de inte riktigt vet vad som gäller. Det är också krångel i hamnarna med hur olika regler ska tolkas. Det har inte blivit enklare sedan bytte regering. Sjöfartsstödet är en annan sak som vi rödgröna införde 2001. De kanske inte gör det . Men frågan är vad som egentligen händer på det området. Ett högteknologiskt rederiföretag i som bland annat sysslar med sjömärkning har vuxit från ett till fem fartyg med 200 anställda. De vann en tvist i kammarrätten mot , som hade nekat företaget sjöfartsstöd som de för övrigt skulle erhålla i alla andra jämförbara europeiska länder. Efter domen ändrade regeringen vid i rederistödsförordningen så att det klart framgår att denna typ av verksamhet inte är stödberättigad, vilket får till följd att rederiet flyttar, en framtidsbransch för . 200 arbetstillfällen försvinner. Var är arbetslinjen där? Ja, man skulle kunna fylla på listan med ännu mer. Men jag förstår liksom inte riktigt om den här regeringen inte tycker att sjöfarten ingår i svenskt näringsliv. Jag tycker att man visar sig osedvanligt tondöv inför de nödsignaler som branschen skickar. har kanske uppfattat någon sorts signal i alla fall, för hon har tillsatt två utredningar. Den ena utredningen ska göra en analys av det svenska maritima klustret och den andra ska se över konkurrensförutsättningarna för fartyg under svensk flagg. Enligt utredningsdirektivet ska den andra utredningen särskilt beakta möjligheten att införa ett svenskt internationellt fartygsregister. För mig som har facklig bakgrund ringer då larmklockan rätt så kraftigt. Vi trodde att den här idén var död och begraven , då Bildtregeringen gjorde ett halvhjärtat försök att lyfta fram frågan. Alla andra register som finns i vår omvärld skapades för att införa bekvämlighetsflaggsliknande förhållanden under nationell flagg för att därigenom sänka bemanningskostnaderna. Bildtregeringens förslag innehåller tre element: Metoder för inskränkningar för de nationella facken i rätten att teckna kollektivavtal, delar av den nationella arbetsrätten gäller inte i registret och det är en diskriminerande sociallagstiftning för de lågavlönade icke-européer som är anställda enligt registret. Tror eller någon av hennes kompisar här i kammaren att man kan rädda svensk sjöfart på det sättet? Vi förstår inte riktigt detta. Jag förutsätter att vi från de rödgröna unisont säger nej till införandet av ett sådant internationellt svenskt register och till inskränkningar i fackliga rättigheter. Det här är inte sättet att vara proaktiv när det gäller att rädda svensk sjöfart. Det som vi i stället behöver göra är att bejaka sjöfartens möjligheter, att bejaka att det ställs högre miljökrav och att möta dem på ett konstruktivt sätt. Men det är inte det man gör . Staten är sällsynt passiv. Man tror tydligen att marknaden klarar det här själv. Vi rödgröna förespråkar en aktiv näringspolitik där staten tillsammans med näringen tar ansvar för den omställning som måste ske till följd av att vi måste möta framtidens miljökrav. Så gjorde vi till exempel när vi införde ett bidrag för att införa katalysatorer som farledsavgifterna differentierades. Det är rimligt att möta omställningen tillsammans. Så gjorde den svenska staten när omvandlades från ett jordbruksland till ett industriland.