prot · GY0935 · 2010-12-15 00:00:00 — Böcker är i allmänhet heller inte särskilt dyra. Det ska vi vara väldigt glada för. Dock ska naturligtvis även få en bok! 110 (S) replik: Jag har två funderingar till kultur- och idrottsministern, en om nutiden och en om framtiden. I slutet av sitt anförande sade kultur- och idrottsministern att hon uppskattade debatten oavsett var den kom ifrån. Jag har dock tvivlat på detta . Det är så att inte riktigt tycker att det kan klara det uppdrag man har fått från regeringen utan i stället ständigt driver debatten om anslagen. Detta har föranlett statsrådet att skriva brev till styrelseordföranden och ifrågasätta vd:s höga tonläge, som det står i brevet. Min fundering blir: Är det ett nytt sätt att styra en myndighet att skicka brev om myndigheten försöker utöva sitt uppdrag? Och det är inte nog med detta en av kulturministerns politiskt sakkunniga, , går ut i medierna och kallar en alltför välbekant klagosång från otacksamma bidragstagare. Jag undrar: Är det en inställning som omfattar flera på att våra institutioner som får pengar från statsbudgeten är otacksamma bidragstagare? Jag har i alla fall inte hört någon kulturinstitution som inte tycker att den ständigt behöver mer resurser för att förverkliga någonting den brinner för. 111 Kultur- och idrottsminister (M) replik: Vad har skrivit på Facebook får stå för honom själv. Han har även kommenterat detta, tror jag, så det står inte jag bakom. Däremot är det riktigt att jag har skrivit ett brev. Jag var nämligen också överraskad över den reaktion gav uttryck för i medierna innan vi hade hunnit prata om detta. Mycket av det satsningen på digitala biografer, vilket är väldigt välkommet, bygger på är nämligen underlag från . Man har sett framför sig att det kommer att bli ett stort teknikskifte, och man tror att det kommer att sätta fart . Det är också därför vi har valt att göra vår satsning . 112 (S) replik: Vi har också haft besök av där man konstaterade att det nog kommer att vara lite för långt fram. Men vi släpper denna fråga och tar en mer positiv fråga, som handlar om framtiden. Det rör kulturen som tillväxtfaktor. Satsningen på 73 miljoner, som är 70, ligger hos , och statsrådet har också tillsatt ett slags råd. Vad jag förstår är det lite tandlöst, men statsrådet får gärna svara på vad rådet ska göra i denna fråga. Min fundering är dock: Vi har en idé att också använda idrotten som en faktor för tillväxt. En av punkterna i detta program handlar om att stötta stora internationella arrangemang i vårt land där sporten och idrotten kan utgöra en väldigt viktig del. har statsrådet sagt nej till stöd till stora arrangemang, men min fråga är: Kan statsrådet ha en fundering att ändra sig i detta ställningstagande för tillväxtens skull? 113 Kultur- och idrottsminister (M) replik: Tandlöst eller inte vi har inte förutsatt att det ska ha särskilt vassa tänder. Rådet är just ett råd och består av kulturskapare, inte av organisatörer. Det är för att man ska se att de medel som är avsatta i denna handlingsplan också ska hamna där de behövs och även bistå såväl oss politiker som och andra med förslag utifrån de kontakter man har när det gäller var dessa pengar gör mest nytta. Jag har sagt att vi är väldigt positiva till fler stora, internationella evenemang på idrottsområdet. Flera får vi också här. Det är dock en helt annan sak än att tycka att man ska lägga 3 ½ miljard kronor på ett med väldigt bristfälliga ekonomiska kalkyler och för att bygga ut arenor som ganska bums därefter skulle rivas. Det tycker vi inte är en god användning av skattebetalarnas medel. Jag kan säga att jag tror att jag har fått ett eller två mejl efter detta beslut, så det verkar som att svenska folket delar vår uppfattning. Apropå det var inne på inledningsvis, att det var passivt, undrar jag hur man kan se det som passivt. Vi talar om Skapande skola, som man också prisar från oppositionen, och den utbyggnad av allianserna som gjordes under föregående mandatperiod, som vi också har lagt extra pengar på. Vi talar om den förlängning vi gjorde av Access under med och den handlingsplan för kultur, kulturella och kreativa näringar som verkar. Vi har den satsning vi har gjort på Hus med historia och de renoveringar vi nu sätter i gång efter åratal av försummelser av bland annat och . Vi har det uppdrag vi har gett till Forum att skildra kommunismens brott mot mänskligheten. Över hundra miljoner människor har mördats. Vi har vågat förändra. Vi förändrar musiklivet, och vi har haft kulturutredningar och filmutredningar. 114 (M): Jag skulle vilja uppehålla mig i utgiftsområde 17 vid framför allt den del som berör idrotten. är fantastiskt när det gäller idrott. Just nu i denna stund är världens mest omskrivna fotbollsspelare svensk, världens bästa simmerska svensk, några av de ledande stjärnorna i världens bästa hockeyliga svenskar, världens bästa längdskidåkare svenskar, världens fjärde bästa manlige tennisspelare svensk detta som exempel på att idrottslandet fortsätter att producera världsstjärnor. Det faktum att fick priset i friidrottsvärlden visar att även framtiden ser ljus ut för svensk idrott. Men idrotten är inte bara elit och spets utan också bredd och djup gemenskap. har 70 olika idrotter anslutna, 2,2 miljoner aktiva idrottsutövare, 400 000 förtroendevalda och 900 000 passiva stödmedlemmar. Det finns, inte att förglömma, ett stort antal övriga icke-Riksidrottsförbundsanslutna idrotter samt människor som regelbundet besöker exempelvis privata gym och kommunala simhallar och springer på joggingspår. Idrott i är i större utsträckning än i de flesta andra länder till för alla som bor här, oavsett social bakgrund och privata ekonomiska muskler. Detta är en svensk modell som vi fortsatt ska värna. Det är med omsorg om denna svenska idrottsmodell som regeringens stora satsning, , på Idrottslyftet ska ses. Denna satsning, som sjösattes , är en tydlig ambition och uttalad önskan om att idrotten ska nå ännu fler och bli ännu bredare. Enbart i bidrog Idrottslyftet med drygt 36 000 nya gympatimmar i skolan under Idrottslyftets år tre. I dessa tider när begrepp som svensk och svenskhet diskuteras tenderar idrottens symbolvärde att bli ännu viktigare. skördade den franske ultranationalisten stora framgångar med ett budskap som enkelt uttryckt gick ut på: fyra miljoner arbetslösa fransmän är lika med fyra miljoner invandrare. Det var ett tänk där människor delades in i vi och de. Hans teorier blev dock motbevisade i samband med som hölls i . Hemmanationen vann mästerskapet, och stor nationalhjälte, och därmed den yttersta symbolen för , blev den nordafrikanske muslimske invandraren vid namn . Årets svenska mästare i fotboll, , har fem spelare i sin trupp som inte har invandrarbakgrund. Nykomlingen i nästa års allsvenska fotboll är , och är en av världens mest omskrivna fotbollsspelare. Det nya och färgglada åskådliggörs på idrottsarenorna runt omkring i . I budgeten satsar regeringen lite drygt 1,7 miljarder på svensk idrott . Den gamla och oförutsägbara finansieringsmodellen där idrotten finansierades via Svenska Spels överskott ersätts med en finansieringsmodell via skatter. Det är en rimlig och logisk förändring. Jag skulle dock i detta sammanhang vilja lyfta upp tre områden där idrotten har potential att förbättra sig. Det första området handlar om integration. Svensk idrott är alltjämt segregerad. Unga män med invandrarbakgrund ägnar sig åt fotboll och kampsport men bara i undantagsfall åt ishockey, ridsport, tennis och golf. Gamla strukturer behöver i detta sammanhang brytas. Det andra området handlar om brottsförebyggande arbete. Idrotten har, som få andra, potential att sätta in ungdomar med stor benägenhet att hamna i kriminalitet och missbruk, företrädesvis unga män från socialt utsatta områden, i ett socialt sammanhang som skyddar dem mot destruktiva krafter. Detta sker men kan utvecklas och förbättras ytterligare. Det tredje området är jämställdhet. är det ont om pojkar och män i stallen och på gymnastikmattorna och ont om tjejer och kvinnor i ishockeyhallarna. Det finns gamla könsmönster kvar som inte tjänar någon och som vi behöver jobba mer med. Slutligen, herr talman, vill jag säga att är fantastiskt när det gäller idrott. Vår bredd bidrar till bättre folkhälsa, fostrar den uppväxande generationen i ansvarstagande och social träning samt förgyller mångas tillvaro på läktare och framför tv-apparaterna där hemma i soffan. Regeringen värnar vår svenska idrottsmodell genom att satsa på den ekonomiskt men talar också om dess utvecklingspotential. Med dessa ord vill jag yrka bifall till förslaget i KrU1 gällande utgiftsområde 17. 115 (SD) replik: Jag måste säga att jag inte delar oro när det gäller att alla grupper inte ägnar sig åt samma typ av verksamhet i exakt samma utsträckning. Jag skulle vilja veta om det är uppfattning att samhället är jämställt då alla etniska grupper och båda könen ägnar sig åt ishockey, fotboll, spelar klarinett och dylikt i exakt samma utsträckning. Jag har lite svårt att se det, och jag har lite svårt att få ihop det med ideologiska utgångspunkt om individualism och valfrihet. Jag var någon sekund för sen att begära replik på kulturministerns anförande. Men du var inne på vi och de, . Med anledning av det undrar jag om du delar den uppfattning som kulturministern framförde i ett citat i slutet av sitt anförande om att den svenska kulturen endast är barbari. Det är en uppfattning som även statsminister har framfört efter idrottskravaller. Skulle man kunna tänka sig att uttalade sig på det sättet om något annat lands kultur, eller är det bara den svenska kulturen som blott är barbari? 116 (M) replik: När det gäller idrotten kan vi ta ett exempel, innebandy. I en undersökning visade det sig att ingen med utländsk härkomst var aktiv inom innebandyn på hög nivå, som landslagsspel, varken inom juniorbandy eller inom vuxenbandy, oavsett kvinnligt eller manligt. Det är att ha en idrott där det enbart är svenskar med svensk bakgrund som utövar den och där det inte finns möjlighet att ha en blandad konstellation. Meningen med integrationen är att få andra bilder, att få en blandad kompott, få möjligheten att träffa andra från andra områden, från andra situationer. Om vi har en uppdelning där vissa oavsett om det nu har med ekonomiska förutsättningar att göra eller inte spelar golf medan andra som kommer från till exempel inte har möjlighet att spela golf och bara kan hålla på med fotboll anser jag att det självklart är ett problem. 117 (SD) replik: Jag tolkar det som att det är uppfattning att vi med skattemedel ska se till att alla etniska grupper ska vara lika representerade inom alla olika typer av idrotter och kulturverksamheter. Jag fick inget svar på frågan om du, , delar kulturministerns och statsministerns uppfattning om att den svenska kulturen blott är barbari och huruvida det är tänkbart att anser det om något annat lands kultur. 118 (M) replik: Skattepengar är det inte fråga om det i det här fallet. Det vi vill se är att alla ska ha en möjlighet att testa på alla typer av idrotter och få en möjlighet att se vad det finns för typer av idrott. Sedan har vi inte sagt att vi genom att skattefinansiera ska se till att den som bor i till exempel ska få spela golf. Det är inte det som är frågan. Vad gäller fråga nr 2 är svaret ja. Jag stöder både det som kulturministern har tagit upp och det som har talat om . 119 (M): Det är på sitt sätt en fördel att vara sist på talarlistan. Då får man förmånen att lyssna av alla kloka tankar och förhoppningsvis klargöranden, inte minst från den sida som jag själv inte representerar, De rödgröna. Det enda klargörande dock som jag hört från den sidan är att varje anständig nation måste hålla sig med en kunglig opera, som vi fått höra från vänsterpartisten . Det är ett intressant påpekande i sig att det inte räcker med en opera, den ska vara kunglig också. I övrigt är det nog otydligheter och otydligheter. Min moderata kompis var ganska snäll när hon sade att pengarna från den rödgröna sidan skulle räcka till fria entréer, de 94 miljoner som De rödgröna sätter av i ramökning. Kostnaden för fri entré var 96 miljoner senast, och då gällde det enbart basutställningar. Den långa listan av satsningar i övrigt där det ska vara mer av allt, allt ska öka och det ska vara fler utbetalningar från De rödgröna är satsningar som är fullständigt ofinansierade. kommenterade alla de här satsningarna på ett föredömligt sätt tidigare. Till allt detta finns det inte en enda krona. Det går inte, herr talman, att ta ställning till de här förslagen av det skälet. Det saknas helt enkelt preciseringar. Jag anser att kulturskapare är förtjänta av en mycket mer stringent politik än så. De har inget att vinna på den här typen av låtsaspengar. Då får vi höra från utskottets ordförande, , att det här inte gäller 2011, utan det ska ses som en ambition för framtiden. Det är lite grann som vid regnbågens slut, där väntar en skattkista. Men på det viset ska vi inte bedriva politik i riksdag. Vad kulturskaparna behöver är riktiga pengar, och det är precis vad kulturministern och regeringen anvisar. Tom Cruise har en mycket känd replik i filmen som jag tycker skulle passa i det här sammanhanget. Show me the money, skriker kan ut om och om igen. Och det är vad jag vill se, visa oss pengarna! På vilket sätt ska De rödgröna finansiera alla de satsningar som de säger sig vilja göra? Det är vi alla förtjänta av att få höra. , , som alltså citerar när han drar en lans inte utan för isolationistiska politik. Är inte det intressant? Jag vill bara påminna om att allra mest kända roman handlar om flyktingar från som flydde bristen på religionsfrihet och svälten som var här i vårt land till ett land som med hjärta och värme tog emot dem. (Applåder) Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §.) 13 § Utbildning och universitetsforskning Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2010/11:UbU1 Utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning (prop. 2010/11:1 delvis). 120 (S): 13 476 elever gick ut nian utan godkänt betyg i svenska, engelska eller matematik. Det är den högsta andelen elever , då det nuvarande betygssystemet infördes. För någon vecka sedan presenterades den senaste PISA-undersökningen, som visade att svenska elever fortsätter att tappa i kunskaper i matematik och naturvetenskap. Men än mer anmärkningsvärt är att de svenska eleverna också tappar stort på två områden där vi tidigare utmärkte oss positivt. Det handlar om läsförståelse och likvärdighet i den svenska skolan. Elevernas socioekonomiska bakgrund har större betydelse för kunskapsresultaten än i OECD-genomsnittet. Skillnaderna mellan infödda elever och elever med utländsk bakgrund är nu bland de största i hela . har visat att denna växande skolsegregation är en av anledningarna till de sjunkande kunskapsresultaten, både för de framgångsrika eleverna och för de svagare eleverna. Och segregationen fortsätter att växa. Faktum är att i de mest välbärgade bostadsområdena är det bara ett par procent av eleverna som inte blir behöriga till gymnasieskolan medan andra skolor i fattigare bostadsområden kan ha av eleverna som inte når behörigheten. Det är alltså 20 gånger vanligare att inte nå behörigheten i de här skolorna. Det här är fullständigt oacceptabelt. I detta allvarliga läge hade jag förväntat mig att utbildningsministern hade deltagit i dagens budgetdiskussion, så att vi kunde ha fått en ordentlig debatt om läget och vad som måste göras för att vända utvecklingen. Jag är förvånad över att har prioriterat annat som denna. Men regeringen kommer inte undan en offentlig diskussion om vad som måste göras här och . Det duger inte att säga att eleverna och föräldrarna får vänta på bättre resultat. Vi socialdemokrater har därför lämnat in en begäran om en särskild riksdagsdebatt med anledning av det allvarliga läget i svensk skola. Högtidstalen om en likvärdig skola som jämnar ut livschanser mellan barn ekar ganska tomt. Faktum är att det mer än är så att dina skolresultat påverkas av vilka som är dina föräldrar, och det är, som bekant, ingenting som man lätt påverkar eller kan välja själv. Den hårda verkligheten är att den svenska skolan inte längre lyckas kompensera för de massiva skillnaderna i kulturellt kapital som barnen får med sig från hemmet. Därför är business as usual inte ett alternativ i skolpolitiken. Det behövs förändring och utveckling, en modern skolpolitik som sätter kunskap och kreativitet i fokus, en skolpolitik som har siktet inställt . Det är det här som jag tycker att dagens budgetdebatt borde handla om. Jag är övertygad om att måste pröva och ompröva många av de metoder och verktyg vi tidigare använt i skolpolitiken. De gamla svaren räcker uppenbarligen inte till. För mig och socialdemokratin är utgångspunkten för en sådan förnyelse självklar: Målet måste vara en jämlik skola där alla elever, oavsett bakgrund, ges förutsättningar att växa och nå resultat i världsklass. Därför vill vi att skolpolitiken sätter fokus på de framgångsfaktorer som vi vet ger resultat. Det handlar om tydliga mål, systematisk uppföljning, höga förväntningar, en benhård övertygelse om att alla vill och kan lära och inte minst ett tydligt och professionellt ledarskap både i skolan och i klassrummet. Skolforskning visar att lärarnas ämneskunskaper, pedagogiska förmåga och personliga engagemang är några av de viktigaste faktorerna för att höja elevernas kunskaper. Därför vill jag att vi diskuterar skolförnyelse och tar utgångspunkt i just lärarna i syfte att stärka lärarnas ställning och status. Det handlar om alltifrån att få upp söktrycket till lärarutbildningarna och införa lämplighetstest vid antagning till att premiera lärare och lärarlag som uppnår resultat. Det behövs också mer forskning och pedagogiskt utvecklingsarbete, också i klassrummen, och fler karriärtjänster. Låt mig vara tydlig med en annan sak. Det finns lärare som inte längre fungerar eller som har tappat lusten och viljan att undervisa barn. Dessa lärare måste ges möjlighet att omskola sig till andra yrken. Allt detta behövs för att också driva upp lönerna och förbättra villkoren för lärare. Lärarlegitimationen, som vi har diskuterat i utbildningsutskottet, är också en del i detta. Men det nya prövoåret får inte bli av ställtid, ett slags förlängd provanställning. Det var aldrig vår tanke när vi lanserade förslaget om AT-tjänstgöring för nya lärare. Legitimationspropositionen är bara ett steg det får inte bli steget. Vi måste fortsätta investera i fortbildning och behörighetsgivande utbildningar. Därför är det lite märkligt att se att regeringen räknar med att Lärarlyftet ska skäras ned kraftigt . Alldeles oavsett vilka satsningar som görs på lärarnas kompetens och karriärvägar och oavsett hur mycket vi förändrar skollagar, läroplaner och timplaner, kommer vi inte runt verkligheten i klassrummet. Om vi hade vunnit valet hade vi investerat 12 statliga miljarder till kommunerna . I vår budget har vi också öronmärkt pengar specifikt till skolan för att öka lärartätheten i syfte att kunna minska klasstorlekarna. Ytterst handlar denna skolinvestering om lärarnas förutsättningar att se varje elev, om att frigöra mer tid för undervisning och om att minska den administrativa bördan. Ingen borde kunna påstå att det är ointressant för lärarnas pedagogiska möjligheter om det är 31 eller 23 elever i klassen. Vi socialdemokrater är beredda att investera i förutsättningar för en bättre undervisning, men det innebär också att vi kommer att ställa ännu högre krav på att skolan skolledare, lärare och annan personal levererar bättre kunskaper till alla elever. Regeringen gör tyvärr en annan ekonomisk prioritering. Man väljer bort att investera stort i skolan. Socialdemokraterna, och har lagt fram ett gemensamt alternativ till regeringens budgetförslag baserat på våra vallöften. har fattat beslut om att ramarna som återfinns i regeringens budgetproposition inte får överskridas. Därför återstår frågan om hur anslagen inom ramarna ska fördelas. Vi har emellertid mycket högre ambitioner än regeringen på utgiftsområde 16. Därför väljer vi att lägga fram ett särskilt yttrande som redovisar vilken inriktning vi skulle vilja se på politiken inom utgiftsområdet. Jag vill särskilt nämna några av de reformer och investeringar på skolans område som vi har föreslagit utöver den öronmärkta kvalitetssatsningen på ökad lärartäthet, som har jag beskrivit tidigare. Jag vill också framhålla att vi tycker att det är dags att utvärdera de senaste decenniernas stora skolreformer i syfte att stärka möjligheterna till en likvärdig utbildning, ökad kvalitet och en sammanhållen skola. Vi vet att utbildning är nyckeln till framtidens jobb och konkurrenskraft men också till människors frihet att forma sina liv. Ska företagen klara av att ständigt utvecklas måste deras anställda också kunna göra det. Det förutsätter breda investeringar i utbildningen. Vi avsätter därför resurser till totalt 44 000 fler studieplatser och praktikplatser i vårt budgetalternativ. Vi föreslår en riktad satsning på bättre yrkes- och studievägledning. Vi vet att regeringens politik med tidiga val och ökad sortering kraftigt missgynnar barn som kommer från familjer utan studietradition. Den nya gymnasieskolan, de nya och svårbegripliga antagningsreglerna till högskolan, meritpoängssystemet med mera gör det svårt för elever att göra rätt utbildningsval för att förverkliga sina arbets- eller utbildningsdrömmar. Vidare kan vi konstatera att många unga som inte får jobb saknar en fullständig gymnasieexamen. Vår långsiktiga ambition är att alla ska ha rätt till en fullständig gymnasieexamen. Vi vill därför , 2011, införa ett så kallat ungdomslyft som ska ge unga arbetslösa möjlighet att läsa in gymnasiekompetens. Det händer mycket positivt i svensk skola. De som gör det stora jobbet är lärare. De hade förtjänat en mer offensiv budget och en satsning på investeringar för att förbättra undervisningen. Tyvärr missar regeringen chansen. Det är synd, men det finns ett alternativ till regeringens skolpolitik. 121 (MP): utbildningspolitik sätter eleven i centrum. Vi säger att alla människor i grunden är kunskapssökande, aktiva och kreativa med en möjlighet att bli solidariska, ansvarstagande och empatiska individer. Vi tar tydlig ställning för att utbildning i första hand måste utgå från barnen, ungdomarna och studenterna. anser att skolans uppgift är att skapa optimala förutsättningar för varje individ att förverkliga sin strävan efter kunskap och utveckling. En av de viktigaste förutsättningarna för att förverkliga denna strävan är att det sker på den enskilda individens egna villkor. Alla ska garanteras likvärdig utbildning, men det betyder inte att utbildningen ska vara likformig. Eftersom barn är olika är det snarare så att mångfald är en förutsättning för likvärdighet. Det finns inte bara ett sätt att bedriva undervisning på, det finns många. vill därför främja mångfalden inom skolan. Vi vill se en utveckling där man stöder skolornas möjligheter att använda sig av olika typer av pedagogik och att profilera sig på olika sätt. Vi vill att alla ska få plats i skolan, att eleverna ska ges utrymme att utveckla sin egen identitet och att skolan ska fungera inspirerande i denna process. Detta förutsätter en stor pedagogisk frihet för alla skolor i oavsett huvudman. Det förutsätter också en stark och skarp tillsyn som garanterar likvärdigheten över hela landet. Att varje elev ska få en lika bra utbildning oavsett vilken skola eleven går i är ett krav som vi inte kan tumma på. presenterades den internationella PISA-undersökningen om tillståndet i skolan i ett trettiotal av världens länder. Undersökningen visar att den svenska skolan har halkat efter jämfört och har blivit sämre när det gäller elevens kunskaper i matematik, naturkunskap och läsförståelse.