prot · GY0925 · 2010-12-01 00:00:00 — Det är också viktigt att vi gör det enkelt för dem som jobbar med att producera detta. Det finns alltså två delar i det här. Det känns som om oppositionen kokar soppa på en spik just . Det är nämligen samma soppa som vi försöker att reda ut och få tydlighet i, men någon har stoppat i en spik och tror att det går att debattera den. Det gjorde att jag kände en viss frustration inför det här anförandet när det gäller att se var vår oenighet ligger. Var är det vi inte är samstämda? Som sade, handlar det om att skapa tydlighet. Detta är att ta första steget. Det jag tycker är besynnerligt i den argumentation som vi har hört är att vi ska sitta ned och vänta och ta allting på en gång. Det oroar mig. Det är mycket bättre att vi tar de steg vi kan när vi ser att vi kan skapa tydlighet. Det står i propositionen att i en organisation med tydligare ansvar kan tillsynsmyndigheternas samlade kunskap, kompetens och resurser användas effektivt och regeringens möjlighet att styra myndigheterna underlättas. Regeringen avser att ändra tillsynsförordningen i syfte att åstadkomma en tydlig och ändamålsenlig organisation för kemikalietillsynen. Jag hoppas att det är vår gemensamma målsättning här inne. Tydlighet, enkelhet och effektivitet, och därmed en småländsk sparsamhet, borde vara en dygd för den här kammaren i dessa tider. Vi kommer med våra egna erfarenheter från olika områden, och det är viktigt att se att i den mindre kommunen med de mindre resurserna är det kanske inte möjligt att åstadkomma detta hur väl man än vill. Då handlar det om att få skapa större strukturer som har den möjligheten, för det är det mänskliga mötet, , som är avgörande. Relationen mellan tjänstemän och producenter eller konsumenter ska vara tydlig och enkel. Det har inte så mycket med huvudmannaskapet att göra. Att rätt kompetens finns kan däremot ha med huvudmannaskapet att göra. En starkare huvudman med mer resurser har möjlighet att ha en mer differentierad grupp människor som arbetar med de här frågorna. Jag tror att det viktigaste i det här sammanhanget ändå är att stryka under det flera före mig har sagt, nämligen att vi som nation måste vara pådrivande i de här sammanhangen i det internationella perspektivet. Vi behöver också se till att tydligt ta upp de här diskussionerna internationellt. produceras betydligt mer av de varor vi nyttjar någon annanstans än här och någon annanstans än i . I de diskussionerna behöver vi ta med hur det produceras och hur vi kan bistå med att skapa förutsättningar för att hitta bättre vägar på plats. Hur ska vi städa framför egen dörr här hemma så att vi inte exporterar problemen i form av uttjänta teknikprylar? Sådana har vi ju alla mer eller mindre ett litet lager av hemma eller har lämnat någonstans. Hur ska vi se till att inte de hamnar i fel sammanhang? Det finns oerhört mycket som är värt att debattera i det här sammanhanget, men det handlar egentligen inte dagens betänkande om. Debatten här har inte berört det särskilt mycket, för vi är i grunden överens om en tydlighet och en struktur som ger en enkelhet för producent och konsument. Det handlar om en trygghet för oss som står som lagstiftare och om att vi har en så optimal organisation som vi för ögonblicket kan ha. Därför känner jag att det är viktigt att yrka bifall till förslaget i det här betänkandet så att vi inte väntar, för då gör vi oss själva en björntjänst. Däremot ska arbetet att utveckla detta vidare fortsätta. 103 (MP) replik: Jag begär replik på ett av de senare anförandena från allianspolitikerna. sade att debatten inte alls har handlat om det som propositionen innehåller och att vi är helt överens om det här systemet som innebär att det ska bli enklare, tydligare och klarare. Jag tror att du överdriver lite och slätar över debatten. Jag tycker att det är olyckligt. Flera av oss som har pratat för reservationen har pekat på saker som är ganska viktiga i det här sammanhanget. Vi har pekat på att det inte är så himla enkelt. I utredningen fanns det stora betänkligheter kring om man inte hade behövt gå djupare i detta innan man gjorde en omreformering. Vi har också pekat på, vilket ni själva har biträtt i utskottet, att det är viktigt att gå vidare med frågan om varutillsynen. Jag tror inte att vi någonsin kan få ett system som är en svartvit karta. Det var någon som tidigare pratade om att det är viktigt att medborgarna känner sig trygga och att det blir kvalitet i systemet. När du som medborgare stöter på en kemikalie i en produkt som du har i handen har du ingen aning om vilken myndighet du ska peka på för att få veta om de tar sitt tillsynsansvar. Vi i kan tro att myndigheterna gör det de ska, men det är inte alls klart att medborgarna kan känna sig säkra på att någon har kontrollerat de här verksamheterna, och de här produkterna framför allt, och vet att de får ett bra bemötande när de har frågor. Det kommer att dröja innan det är klart i . Förenkla inte bilden! Säg inte att vi är överens när vi har varit väldigt tydliga med att vi har en reservation! Vi har faktiskt debatterat de delarna. Sedan återkommer vi till den stora frågan om kemikalierna. I detta anförande instämde (S) och (V). 104 (KD) replik: Det kan nog vara så att även jag hemfaller åt de lite vida tonerna . Det är klart att det finns en reservation i det här betänkandet. hörde vi precis att vi i grunden har en gemensam syn på att vi behöver ha ett tydligt och så enkelt system som möjligt utifrån att detta är komplexa frågor. Jag som medborgare och nyttjare ska veta att det är en eller två myndigheter som arbetar med de här frågorna som jag behöver försöka ha i minnet. räcker det med att själv, som lekman på det här området, ta sig in i den här materien för att se att det finns en oerhört stor frustration över att det är så komplext. Jag tror att du sade tidigare i ditt anförande att den som är utbildad på detta ser det som en problematik när det gäller vad som är mitt ansvar och vad som är någon annans ansvar. Då tycker jag att det är en självklarhet att vi nu börjar med att ta de steg vi kan för att göra det bättre. Sedan är inte det här bra, det vill säga det är inte perfekt. Det kommer det aldrig att bli. Det kan vi nog också vara överens om, men vi måste ju våga ta de steg vi kan och ta ett steg i taget. Om vi ska vänta på att vi ska kunna ta det där jätteklivet får vi vänta väldigt . Vi kommer alltid att kunna känna att vi behöver mer kunskap och mer kompetens. Ju mer komplex en fråga är, desto enklare är det att säga det. Därför tror jag att det här är ett steg i rätt riktning. I det underlag som vi nu har sett har regeringen också sagt att det finns mer som behöver göras. Man kommer bland annat att ge uppdrag åt KemI. 105 (MP) replik: Då förstår jag det bättre. Vi är överens om att det inte är perfekt. Det får jag tacka för. Regeringen har pekat på att Kemikalieinspektionen behöver ytterligare uppgifter. Det har vi i oppositionen, och särskilt vi i , lyft fram . Det är bra. När det gäller tillsynen tror jag att vi kommer att se, precis som vi har sett på en del andra områden, att de extra pengar som regeringen anslår riskerar att ätas upp av ökade tillsynsuppgifter om man inte är duktig på att också ta ut avgifter, vilket en del av de andra aktörerna har varit. Åtminstone har de kommunala aktörerna varit mer duktiga på det. Vi får nog fortsätta att bevaka det här området, och det gäller även tillsynen på kemikalieområdet. 106 (KD) replik: Där kan vi nog vara överens. Vi behöver jobba vidare med de här frågorna. Det viktiga för oss nu är att ta ett steg och inte vänta ytterligare. Det skulle vara att underlåta att göra saker bättre när möjlighet finns. När det gäller hur avgifter och annat ska tas ut är det också viktigt att se att ett förenklat och tydligt system också underlättar för den som ska betala notan. Vare sig det är vi som gemensamt ska betala den via skattsedeln eller om det är den enskilda producenten som får den i form av en avgift bör regelverk och struktur vara så enkla som möjligt, och framför allt ska producenten aldrig behöva känna att två personer kommer och gör exakt samma jobb när en man skulle ha kunnat göra det. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 19 §.) Föredrogs miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2010/11:MJU4 Fiskevårdsområden (prop. 2009/10:227 och prop. 2009/10:237 delvis). vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 19 §.) 16 § Åtgärder för levande hav Föredrogs miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2010/11:MJU5 Åtgärder för levande hav (skr. 2009/10:213). 107 (S): Havet är jordens största soptipp, och alla har vi varit med och skapat den. Under parollen det som inte syns det finns inte slängs det mesta tillbaka i havet. var det kanske av okunnighet, men vet vi bättre. vet vi att vi inte bör släppa ut gifter, att vi inte bör skapa övergödning och att vi inte bör transportera levande organismer runt våra hav och ödelägga den ekologiska balansen. Ändå fortsätter vi. Människans förmåga och uppfinningsrikedom är enorm när det gäller att tära på det kapital som jordens tillgångar och produktion av ekologiska tjänster erbjuder oss. Regeringens så kallade prioritering av havsmiljöfrågan handlar till stor del om att föra samman de ekonomiska resurserna från flera konton till ett enda för att göra satsningar på havsmiljön. Det kan vara ett sätt att tydliggöra havsmiljöfrågorna, det kan jag hålla med om, men den enorma satsning företrädarna talar om handlar mer om bokföringsteknik än om den miljardinvestering som man påstår sig göra. Skapandet av en myndighet för vatten- och havsfrågor är bra. Det är en fråga som drivits av flera partier och som vi beslutat om i stor enighet. Det viktiga är dock inte myndigheten i sig, utan vilket ansvarsområde den ska ha. Låt mig nämna ett par områden som är viktiga. Fisket och fiskeresurserna i sin helhet bör hanteras av denna myndighet. Även ansvaret för kalkning är en fråga som bör hanteras av den nya myndigheten. Vi behandlar en skrivelse. Den innehåller inga hårda förslag, vilket hade varit önskvärt. Regeringens facit är inte mycket att skryta om. I de utvärderingar som utskottet gjort kan framhållas att bland de mest positiva åtgärderna är införandet av LOVA-pengar. Det är resurser som staten ger till stöd för att bland annat inrätta båtbottentvättar och toalettömningsanläggningar. Det är bra, men i slutändan har det ganska marginell påverkan. En annan bra åtgärd är fosforförbudet, initierat av den tidigare socialdemokratiska regeringen, som till slut har genomförts. Det har märkbart minskat utsläppen av fosfor i havet. Förbudet genomfördes trots starkt motstånd. Regeringen hävdade länge att det skulle ske på frivillig väg, medan vi drev frågan om lagstiftning. Till slut insåg regeringen att vår väg var den enda som gav resultat. Ekonomiska styrmedel är bland de mest effektiva för att uppnå miljöförbättringar. Där är vi socialdemokrater och regeringen helt ense. Att då slopa skatten på handelsgödsel, som regeringen gjort, framstår som fullständigt ologiskt. Det bekräftar endast att det är särintressena som styr regeringens politik. Ett annat projekt med ekonomisk styrning, som varit regeringens stora nummer, har varit införande av utsläppsrätter för kväve och fosfor. Det begravs nu i en utredning efter att lyft fram ett antal hinder för ett genomförande. Det finns ett fyrtiotal reservationer i detta betänkande, och jag tänkte lyfta fram ett par av dessa. Kalkningen utgör en av de mest lyckade och effektiva miljövårdsinsatser som genomförts. kan kalkningsverksamheten även betraktas som en av de mest betydelsefulla fiskevårdande insatser som någonsin gjorts. har gjort bedömningen att kalkningen ska öka i distrikten för att uppfylla ramdirektivet för vatten. En sådan integrerad miljömålskalkning skulle leda till att fick lättare att leva upp till EU:s vattendirektiv om god ekologisk status liksom att uppfylla de av regeringen antagna miljömålen om levande sjöar och vattendrag och ett rikt växt- och djurliv. Mot denna bakgrund anser vi att försurnings- och kalkningsfrågorna bör samordnas fullt ut med övrigt vattenvårdsarbete för att det ska bli så effektivt som möjligt. Vi anser att försurnings- och kalkningsfrågan i sin helhet ska ingå som en naturligt integrerad del i den nya myndighetens verksamhet. Det är därför oroande att i sitt förslag till ny kalkningsstrategi och i sin vägledande kalkningshandbok nu föreslagit en generell ambitionssänkning beträffande de vattenkemiska målen, tvärtemot vad vattenmyndigheterna kommit fram till. Om kalkningshandboken blev vägledande skulle det innebära risk för att kalkningen minskar eller upphör i många sjöar och vattendrag. Flertalet externa, initierade bedömare uppfattar att de sänkta ambitionerna och målen riskerar att medföra omfattande biologiska skador på många ekosystem. Det är inte acceptabelt. IMO, den internationella maritima organisationen, anser att problemen med barlastvatten och de organismer det transporterar runt världshaven är ett av de största hoten mot världshavens överlevnad. Ändå är det bara 21 länder som ratificerat barlastkonventionen. Regeringen, som påstår att havsmiljön är en prioriterad fråga, lyfte inte ens upp frågan om barlastkonventionen under sitt ordförandeskap i EU. Under session i för en månad sedan tog jag upp frågan när vi träffade de nordiska miljöministrarna. Till min förvåning ansåg den svenske miljöministern att barlastkonventionen är en nationell angelägenhet och att det är upp till varje nation att ta ställning i frågan. Tänk om vi skulle se på övriga miljöfrågor ur samma snäva perspektiv! Regeringens och utskottets argumentation kring olika tekniker i frågan gör mig orolig. Är okunskapen så stor? Vet man så lite om den utrustning som finns på marknaden, av både svenska och utländska tillverkare? Det finns utrustning som helt kan förhindra att främmande arter sprids. Dessutom finns möjligheten att nyttja PSSA. är klassad som PSSA, det vill säga särskilt känsligt havsområde. Det ger regeringen möjlighet att driva kravet att fartyg som ska trafikera ska vara utrustade så att inga främmande arter sprids med barlastvattnet. Kommer regeringen att göra det? Jag har lyft upp två för havsmiljön viktiga frågor varav en är helt nationell, nämligen kalkningen. Det är nu upp till regeringen att se till att denna framgångsrika metod fortsätter att användas, på samma positiva sätt som . Det finns inga ursäkter att vi nationellt inte kan hantera frågan. är det upp till regeringen att visa vilka ambitioner den har. Den andra frågan handlar om den biologiska mångfalden och de hot som haven står inför så länge barlastkonventionen inte trätt i kraft på grund av att alltför få länder undertecknat konventionen. Här är ett ypperligt tillfälle för regeringen att visa om den menar allvar med det internationella samarbetet, ett tillfälle att visa vilka åtgärder och initiativ regeringen tar för att det ska bli verklighet. Fram till har miljöministern varit helt passiv i frågan. Det finns ett stort antal betydelsefulla reservationer i utskottets betänkande. De handlar bland annat om gifter som kommer ut i havet, gifter som finns i bottensedimenten och de effekter det har på miljön och organismerna, om läkemedelsrester som genom våra avlopp strömmar ut i havet med de följdverkningar detta får, om vraken som ligger runt kusten och läcker olja och andra kemikalier och där regeringens arbete går fram i snigelfart, om utfiskningen av våra och andras vatten, där åtta av tio arter är mer eller mindre hotade, och om utfiskning i fattiga länder, där EU:s fiskefartyg, med godkännande av vår regering, bedriver fiske. Jag står naturligtvis bakom alla våra reservationer och yrkar bifall till reservation nr 11 och nr 30. 108 (MP): såg jag en film som heter med fantastiska bilder av havet. Många av er har säkert sett den. Det var inte särskilt många bilder av grumliga bottenfauna eller ens av något klarare vatten, men det gav en bild under ytan som inte lämnade min näthinna på . Filmen visar på ett fantastiskt liv och en fantastisk företeelse. Jag tror att det ger grundläggande kunskap om och är ett erkännande av att vi inte känner till det som finns under ytan, och kanske ligger det på något sätt bakom samhällets hantering av problemen. Vi vill gärna sopa under mattan det som händer. Vi vill inte gärna ta upp det till ytan. Vi vill inte gärna se att det finns stora problem. Vi använder havet som en rekreationsplats, som ett skafferi och som en transportväg, oerhört viktig för alla samhällen men naturligtvis särskilt för kustsamhällena. Men vi använder också havet som en soptunna. Havet och vattensystemet är filter för alla de gifter som vi introducerar i samhället. Jag välkomnar den skrivelse om åtgärder för levande hav som regeringen har lagt fram. Framför allt är det ett tecken på ett ökat engagemang från den sida när det gäller , och havsfrågorna. Det tror jag är ett engagemang som delas av hela . Det som behöver debatteras när det gäller denna politik och som jag tror att vi kommer att debattera är snarare de konkreta åtgärderna på ett oerhört vidsträckt politiskt område. Om man tittar på vattensystemen och reflekterar över hur vi sköter många delar av samhället inser man att det är många delar i förvaltningen som vi nu måste ta upp och diskutera. Det visas inte minst, herr talman, av att skrivelsen har svällt till inte mindre än 40 reservationer, och då är det ändå bara ett axplock av de politiska frågor som man skulle kunna ta upp. Övergripande skulle jag säga att vårt grundläggande problem är att vi fortfarande försämrar tillståndet i både och och kanske också i de globala haven i så många delar. De långsiktiga förbättringar som vi skulle få till stånd får ofta stå tillbaka för kortsiktiga intressen. Det är svårt att hävda reformer som behöver göras nu men där de positiva verkningarna kommer väldigt långt bort och där reformerna kan vara ganska omständliga och ibland också kostsamma och dyrbara i dagens samhälle. Då är det naturligt att man gärna skjuter på frågan, lägger den i en långtidsutredning och inte riktigt kommer loss. Det är kanske lite grann därför som vi nu står och hanterar en skrivelse. Under förra mandatperioden diskuterade vi här i kammaren mycket kring organisatoriska förändringar för att få en adekvat organisation på plats snarare än konkret handling för att göra något åt havens situation. Jag skulle vilja peka på några områden som vi måste inkludera i den diskussionen. Vi måste inkludera jordbruket i allra största utsträckning, eftersom jordbruket har en enorm påverkan. Inte minst ser vi en konkret påverkan på , det känsliga innanhavet. Det är anmärkningsvärt att regeringen kan prata om en ansvarsfull helhetssyn på politiken för och ta bort ett av de styrmedel som har verkat hämmande på en av övergödningskällorna, nämligen kvävegödslingen i jordbruket. Att ta bort skatten på handelsgödsel ser jag som den tydligaste signalen på att man inte gör det man sedan i fina skrivningar säger att man vill uppnå, det vill säga att man vill göra något för . I den delen skulle vi tjäna på att vara tydligare beträffande vilka åtgärder och vilken helhetspolitik vi egentligen har. När det gäller jordbruket finns det många andra åtgärder. I vår följdmotion till skrivelsen har vi pekat på att det är viktigt att gå till botten och utnyttja den nya kunskap som finns mer i jordbruket kring behovet av att till exempel sprida djurhållningen för att inte få stora koncentrationer som leder till läckor. Skogsbruket är en annan stor orsak till övergödning. Vi ser diskussioner om att kraftigt öka gödslingen även där, utan större konsekvensutredningar av vad det betyder för exempelvis . Vi ser industrier där den nuvarande regeringen resonerar om att man inte ska öka kraven på deras utsläpp eftersom det är dåligt ur företagssynpunkt. Men man diskuterar inte vilka konsekvenser det får för vattensystemen. Vi ser att hushållen har sina problem. Vi har fortfarande oerhört många undermåliga enskilda avlopp i . Det har diskuterats som ett problem så länge jag har varit aktiv i politiken. Jag har ännu inte, herr talman, sett någon lösning på det, och inte heller den frågan belyses i något större djup i den här skriften, trots dess aktualitet. Jag tror att det behövs en betydlig skärpning när det gäller hänsynsreglerna och framför allt tillsynen på de enskilda avloppen för att något ska hända. För att lyckas skulle regeringen behöva ha en strategi gentemot de lokala tillsynsmyndigheterna. Även transporterna är en viktig fråga. När det gäller att transportera till exempel olja på vet vi att det är ett känsligt kapitel. Jag skulle här vilja peka på något som kanske för många är rent abstrakt och teoretiskt men faktiskt är fullt möjligt, nämligen att vi skulle få en oljeutvinning i , det vill säga en prospektering efter olje- eller gasfyndigheter i , vilket skulle kunna få enorma konsekvenser för det livet i . Där hade det varit lämpligt att vara mer konkret och sätta ned foten. Vad är egentligen regeringens position när det gäller oljeutvinning i ? är det åtminstone fullt möjligt och legalt att ansöka om en sådan. Vill man verkligen göra något åt Östersjöfrågorna måste man också kunna sätta ned foten så, lite mer temporärt. Därmed har jag nämnt några få av de frågor som vi har debatterat en del i utskottet under beredningen. Jag skulle också kunna peka på det som var uppe i den senaste debatten, det vill säga kemikalierna. Det är väldigt mycket kemikalier som passerar genom vattensystemen. Ett förslag som har rest och kommer att resa igen om att måste agera inom EU för att få till varulagstiftning även för textilier i fråga om kemikalier, ett så kallat textil-ROHS-direktiv eller något liknande. Det är något jag står bakom som vi lyfter upp även i det här betänkandet. Också för flera av de djur som lever i och hade det varit lämpligt att man hade föreslagit lite mer konkreta åtgärder. Vi vill speciellt peka på den prekära situationen för ålen, som inte bara simmar igenom och finns i utan också finns i våra älvar och sjöar. Med den i stort sett 99-procentiga utrotning av ålen som vi har i de områdena skulle ett totalstopp vara den enda åtgärd som vore acceptabel, om vi verkligen ville stå på djurens sida i den frågan. Med det, herr talman, vill jag ställa mig bakom de reservationer som har lämnat under beredningen, men av tidsskäl yrkar jag bifall till enbart reservation 9 om skatt på handelsgödsel och reservation 25 om förbud mot oljeborrning i . 109 (SD): Det handlar om två motioner från Socialdemokraterna som har valt att ställa sig bakom. Det handlar dels om att ska verka för att storskarven stryks från EU:s lista över hotade fågelarter, dels om att vi vill verka för att införa allmän jakt på skarv. Det är en fråga som ägnade visst utrymme i sin EU-valskampanj 2009. Av den anledningen tycker vi att det är naturligt att vi ställer oss bakom de här motionerna. Det är naturligtvis för att ytterligare sätta press på regeringen för att få till stånd en lösning beträffande den problematik som jag tänker prata om . Det handlar om en fågelart som har varit utrotningshotad. är det snarare tvärtom. Den har kanske blivit ett skadedjur som översvämmar vissa områden i och inte bara är en konkurrent till yrkesfiskarna utan också ödelägger naturområden där den häckar. Många av er har kanske sett, när ni är ute och åker färja eller liknande, att det finns öar som är helt täckta av fågelspillning, och träden dör. Det liknar mer någon rekvisita från någon skräckfilm än natur. Fågeln äter också väldigt stora mängder fisk och blir därmed en konkurrent till oss människor om födan. Utan att ge mig in på några exakta siffror: Vid en snabb huvudräkning kommer jag fram till att det handlar om flera procent av den fisk som vi människor gör anspråk på i till exempel . Mot den bakgrunden anser vi från att bör verka för att allmän jakt på skarv införs och att skarven stryks från EU:s lista över hotade fågelarter.