prot · GY0935 · 2010-12-15 00:00:00 — Jag säger att båda de här satsningarna kommer att leda till fler matföretag inom besöksnäringen och då oftast i områden som verkligen är beroende av att ytterligare arbetsplatser kommer till. På fokusområdet restaurangbranschen har jag redan i min inledning nämnt att vi har aviserat en sänkt restaurangmoms. Vi lägger också en liten slant på att bygga upp nätverk för att få ut mer av det vilda köttet som vi i en internationell jämförelse har god tillgång till i vårt land. Det gör vi för att få ut detta till den normala handeln men också till restaurangverksamheterna. Allt detta gör vi under den övergripande vision som jag har, nämligen att vi ska bruka utan att förbruka. Vi ska bruka utan att förbruka de naturresurser som vi har i form av mark och vatten. Gör vi då inte något mer och utöver detta som någon säkert säger landsbygdsministern alltid pratar om, nämligen Matlandet ? Jo, vi satsar pengar på att få en klimatsmart grön näring också. bönder gör en jätteinsats för vår miljö i smått och stort. De håller till exempel våra beteshagar öppna, vilket hjälper oss att bevara den biologiska mångfalden. Och jag är alldeles övertygad om att alla vi här och alla andra i vårt land är synnerligen angelägna om att vi ska bevara och utveckla den. Dessutom vidtar bönder en mängd åtgärder som minskar den negativa miljöpåverkan som kan komma av att vi odlar. Det är klart att odlingen i sig är en påverkan på miljön. Jag vill hjälpa bönder i det här viktiga arbetet. Därför föreslår regeringen satsningar på att vi ska fortsätta att energieffektivisera i smått och stort. Det ska vi göra därför att den mest klimatsmarta kilowattimmen är den som inte används. Det är jättebra att vi fortsätter att utveckla fossilfria bränslen och drivmedel, och det ska och måste vi göra, men att effektivisera är ju det allra mest klimatsmarta vi kan hålla på med. Därför satsar vi alltså pengar på detta. Vi vill helt ställa om så att vi får ett fossilfritt jordbruk. Jag tror att samhället måste understödja detta genom att ställa om maskinparken till arbetsmaskiner som kan köras på de fossilfria bränslen och drivmedel som snart finns på plats. Jag vet att bönder gärna vill dra sitt strå till stacken i det här sammanhanget, och jag tycker att vi ska hjälpa till. En annan faktor som är jätteviktig för miljön är skogen. Skogen är egentligen naturens egen medicin mot klimatförändringar. För att den långsiktiga produktionsförmågan i ska säkerställas satsar vi på ett program för skogsträdsförädling, och näringen svarar upp med lika mycket pengar därtill, så att vi kan få fram en högre produktionsförmåga i våra skogar. För att säkerställa att vi även fortsättningsvis har riktigt duktiga människor som arbetar i och runt skogen utökar vi antalet platser på den behörighetsgivande förutbildningen för skogsmästarprogrammet, även populärt kallat det skogliga basåret. Detta gör vi därför att jag är angelägen om att vi ska ha tillväxt och utveckling i alla delar av vårt land. 212 i (S) replik: Jag tror också på de gröna näringarna. Det tror jag framgick väldigt tydligt i mitt anförande också. Det är något som också vi socialdemokrater har haft en medveten politik för . närmar vi oss jul. Det är vad man kan kalla en mathögtid i vårt land, i alla fall för många. Varannan tugga som vi stoppar i oss är importerad mat. Jag undrar om landsbygdsministern tycker att det är bra. Jag undrar om regeringen har en strategi för svensk livsmedelsproduktion. Det har låtit på en del inlägg här som om matlandet är den livsmedelsstrategi som vi har. Jag undrar inte hur mycket pengar som är avsatta. Jag undrar inte hur vi ska marknadsföra och exportera, utan jag undrar vilka visioner och mål vi har. Hur mycket ska vi producera i ? Vilken mat ska vi producera? Var ska vi producera den maten? Vad får den produktionen kosta? Med de klimatförändringar som vi har framför oss kommer vi att ha väldigt goda förutsättningar det har vi , och de kommer att bli ännu bättre att producera olika slags livsmedel i vårt land. Är det någonting som regeringen förbereder sig för eller är det bara dagens marknad som ska styra vad vi ska producera? 213 Landsbygdsminister (C) replik: I motsats till den socialdemokratiska regeringen som styrde och ställde har den här regeringen tagit fram en matlandetvision eller låt oss kalla den för en livsmedelstrategi. Jag tycker att det är semantik vad man kallar saker och ting. I visionen Matlandet finns, fru talman, uppsatta mål. Ett mål är att vi ska öka vår livsmedelsproduktion. Vad gäller import och export har vi sagt att vi borde kunna producera lika mycket livsmedel för export som vi importerar. Varför ska vi då handla, säger säkert någon. Ja, en del saker har vi inte naturgivna förutsättningar att över huvud taget producera i vårt land. Jag är en liberal frihandelsvän och vill gärna att vi ska kunna exportera det vi är duktiga på att producera. Eftersom vi har de naturgivna förutsättningar vi har är det min övertygelse att djurproduktionen skulle kunna öka kraftigt i vårt land. Men eftersom jag inte är någon stalinist och inte vill ha några femårsplaner säger jag att marknaden måste få avgöra vad som ska produceras. ger vi medel, redskap, för att öka den produktion som jag är övertygad om både kan och ska bli större. 214 i (S) replik: Jag hoppas verkligen att landsbygdsministern inte försöker insinuera att jag är något slags stalinist för att jag tycker att vi ska ha en livsmedelsstrategi. I så fall tror jag att han dömer ut ganska stora delar av den näring som vi nu debatterar och som efterfrågar en livsmedelsstrategi, eftersom de inte anser att Matlandet är den livsmedelsstrategi som de vill ha. De vill ha en vision, en tanke om vad vi vill med det svenska jordbruket. Det här är femte året som vi diskuterar detta, och vi har efterlyst en bred parlamentarisk beredning som ska diskutera vad vi vill med vårt jordbruk. Detta har ständigt röstats ned av Alliansen. Man vill inte samarbeta på det sättet med näringen och de andra partierna utan man vill driva skutan helt på egen hand. Det kan bli problem om regeringen skulle förlora ett val eller en omröstning. Jag anser att det vore bra om vi kunde prata ihop oss. Det här är som sagt femte året som jag står här och får ett blankt nej. Det här klarar tydligen regeringen bäst själv. Jag vill hälsa från de näringar som jag är ute och besöker att de inte tycker att det duger, och ärligt talar tycker inte jag det heller. Jag vill passa på att önska landsbygdsministern god jul. Jag hoppas att du får en trevlig jul, att du får mycket god mat och att du tänker på varannan tugga, om det är så vi ska ha det framöver, att det kommer någon annanstans ifrån. Mat är inte riktigt att jämföra med andra typer av varor som vi exporterar och importerar, beroende på vad vi är bäst på att producera. Det finns också en klimataspekt på hur maten färdas fram och tillbaka, och den måste vi ta lite extra hänsyn till. Det tycker jag att vi kan tänka på i dessa juletider. 215 Landsbygdsminister (C) replik: För att öppna för en dialog har vi, som väl känner till, tillskapat en kontaktgrupp. Vi kan kalla den vad som helst, men vi har öppnat för en dialog om de framtidsfrågor som finns vad gäller den gemensamma jordbrukspolitiken i Europeiska unionen. När det gäller att involvera näringen och alla dess delar i att öka produktionen har jag bett representanter för näringen att ingå i det vi kallar för en högnivågrupp för att se vad som fordras för att vi ska nå de mål jag vill att vi ska nå, nämligen att öka vår matproduktion och därmed få fler jobb och levande samhällen i alla delar av landet. Den gruppen har kommit fram till några saker som oppositionen starkt motsätter sig. Man säger till exempel att vi måste ha konkurrenskraft och lönsamhet, men i sitt budgetalternativ skattebelägger oppositionen ytterligare saker och därmed minskar lönsamheten och konkurrenskraften för den svenska livsmedelsproduktionen. Man efterlyser också fortsatta regelförenklingar. Där hoppas jag att kammarens ledamöter hjälper mig i det arbete som jag så här långt har lyckats med ganska bra, om jag själv får säga det. Det är den andra punkten som dessa, vi kan kalla dem småföretagare, efterlyser. Den tredje punkten är att vi förändrar attityden, att det blir fint att vara primärproducent, att vara bonde och producera det som är nödvändigt för att vi ska må väl, nämligen mat. Jag vill tillönska ledamoten en god jul och ett gott nytt år. 216 (V) replik: Jag vill tacka landsbygdsministern för att han är i kammaren och debatterar med oss. Jag har två konkreta frågor. När jag lyssnade på ministerns intressanta anförande hörde jag honom aldrig riktigt beröra frågan om ekologisk produktion, men jag kanske missade det. Det tycker jag är en viktig del när vi talar om livsmedelsproduktion. Vi har sett att målet att av landsbygdsarealen ska vara tillägnad ekologisk produktion inte har uppnåtts. Det uppgår nu till . Jag undrar vilka åtgärder landsbygdsministern tänker vidta för att stimulera den ekologiska produktionen. Min andra fråga rör exportbidragen. Det är vi alla motståndare till. Det innebär att EU ger subventioner för att man ska exportera överskottet. Det kan vara mjölk, kött, ägg eller något annat. Det slår sönder marknader i utvecklingsländer. Trots det har ministern vid fem tillfällen via sina tjänstemän i förvaltningskommittéerna i röstat för höjningar av exportbidrag. Första gången var 2006, därefter och slutligen så sent som . Höjningarna gällde kycklingkött, ägg och mjölkprodukter. Dumpningen av just dessa produkter går till länder som , , , . Jag undrar om det varit ett misstag eller om det är en medveten politik från regeringens sida och om ministern kan lova att man i förvaltningskommittéerna inte kommer att rösta för höjda exportbidrag fler gånger. 217 Landsbygdsminister (C) replik: Vad beträffar den ekologiska produktionen understöds den med i storleksordningen ur landsbygdsprogrammet. Det gör vi för att vi är angelägna om att konsumenterna ska tillhandahållas de produkter som efterfrågas av en stor konsumentgrupp. Att i sammanhanget då tala om ytterligare 10 miljoner är, och använder jag ordet igen, semantik. Det gör varken till eller från. Låt mig också säga att jag vet att ganska mycket i praktiken är ekologiskt odlad och skött men inte certifierad. Delvis tror jag att det beror på att regelkrångel finns och att det för brukaren, bonden, upplevs som alltför ogenomträngligt för att låta sig certifieras. I landsbygdsprogrammet finns alltså för detta ändamål. När det gäller exportbidragen är kammaren helt överens om att vi tillsammans får försöka se till att sortera bort det instrumentet från den gemensamma jordbrukspolitiken. Vid de tillfällen jag kan erinra mig har vår ja-röst inneburit att vi har förhindrat ett ännu större bidrag till exportstödet. En nej-röst hade lett till att ett annat förslag hade vunnit, ett som hade gett än mer pengar i exportsubventioner. 218 (V) replik: Det sistnämnda förstår jag inte. Andra länder som är motståndare till exportbidrag, till exempel, röstar nej . Jag förstår inte detta. Om man är motståndare röstar man nej till en höjning. Förklara det igen. 219 Landsbygdsminister (C) replik: är det så att det finns tre, fyra eller fem förslag på saker och ting. Då kan det vara av vikt att stödja det som är minst skadligt genom en ja-röst i stället för att få ett förslag som leder till ytterligare mer pengar. 220 (S): Som har nämnts här förut har talare från miljö- och jordbruksutskottet varit uppe i debatten och talat om utvärderingen av regeringens politik på några områden. Jag tänkte beröra regeringens resultatredovisning för utgiftsområde 23, Areella näringar, landsbygd och livsmedel. Jag kan inte låta bli att kommentera analyser av den socialdemokratiska oppositionens politik. Tänk om han hade haft den självinsikten att han sett konsekvenserna av den egna högerpolitiken. Det är tusentals barn som har hamnat i fattigdom sedan regeringen tog över. Det är tusentals sjuka som drivs från sjukförsäkringen på grund av regeringen. och var det den socialdemokratiska regeringen som tillsammans med rensade upp i svensk ekonomi. Vi överlämnade 70 miljarder i överskott till högerregeringen . Det var unikt i . Det var det enda landet i som hade ett sådant överskott. Alla andra hade underskott. Det övertog alliansregeringen, och snabbt började man dela ut pengarna. Så inträdde en kris. Vad hände då? säger att om vi hade styrt hade vi ägt . Det kunde vi inte göra. ägdes redan av det mest kapitalistiska landet i världen, . Där kunde vi inte bjuda över dem på något vis. Vi hade en näringsminister som sade: Kan man inte sälja och , så lägg ned dem. Det sade man. På samma gång som hon sade det satt regeringar i , och och överlade med sina bilindustrier hur man skulle klara krisen. Men den sade: Lägg ned. snabbinkallades och avsatte 28 miljarder för att stödja 140 000 jobb i . Inte en krona användes. Det är högerpolitik och industripolitik. På samma gång subventionerade man städtjänster. Hade vi subventionerat och lika mycket som när vi gick hem och städade åt varandra kunde vi ha sålt dem för halva priset. Det är en fantastisk industripolitik. Jag träffade företrädare för industrin . säger de: Vi har ingen att tala med i regeringen, de vill inte tala med industrin. Det är er politik. Det är vad vi ska leva av. Det var en liten utvärdering av Högerns obefintliga industripolitik. Jag går åter till utvärderingen. Den utvärdering som vi har gjort i utskottet är oerhört värdefull. Den är värdefull för oss som ledamöter så att vi ser att våra gemensamma resurser används på rätt sätt och på bästa sätt. Vi har kunnat göra den på ett bra sätt tack vare att vi har en duktig utredningstjänst. Jag vill passa på att tacka dem för det jobb de har lagt ned och för ett bra samarbete med hela utskottet i den här frågan. För att kunna göra relevanta uppföljningar måste det finnas mål och resultatindikatorer att följa upp. har påpekat för regeringen vikten av tydliga och uppföljningsbara mål eller resultatindikatorer för att göra det möjligt att följa upp i vilken grad målen nås. Vi kan konstatera att viljan från regeringen att följa uppmaning är mindre god. Det finns exempel på att regeringen inte redovisar några indikatorer. I vissa fall har tidigare års resultatmål bytts ut mot nya så att en långsiktig uppföljning omöjliggörs. Det är lätt att få känslan av att regeringen vill försvåra utskottets möjligheter att följa upp och analysera de långsiktiga målen. Ett område som det är ganska lätt att följa upp resultatet på är regeringens skrotningskampanj för fiskebåtar. Det är ledsamt att ministern gick , eftersom det var han som var ansvarig för detta. Det är många av oss som kommer ihåg den tidigare jordbruksministerns och den nuvarande landsbygdsministerns tal här i kammaren och hans debattartiklar i Stockholmstidningarna . Landsbygdsministern lovade att satsa 200 miljoner av skattebetalarnas pengar på att skrota fiskebåtar. Det var ett enda syfte. Det gällde att höja lönsamheten i fisket. Det skulle satsas 54 miljoner för att få bort torskfisketrålare som fiskar i . Detta skulle motsvara av kapaciteten. De resterande miljonerna skulle satsas på att öka lönsamheten i . Regeringen skulle skrota av fiskeflottan, och på samma gång skulle man höja kvoterna och lönsamheten med lika mycket. Regeringen hävdade i sin redovisning att fiskeflottan som främst fiskar torsk i hade minskat . Det skulle säkert fungera att lyfta bort av den aktiva flottans kapacitet som kvoterna ökades lika mycket. Nej, det blev tvärtom. Faktum är att det släpptes in lika mycket fiskekapacitet eller till och med mer än det som skrotades bort. Det primära målet att öka lönsamheten uppfylldes aldrig. Tvärtom minskade lönsamheten. Det är ett tydligt exempel på hur den borgerliga regeringen bedriver sin fiskepolitik. Det är också ett tydligt exempel på hur regeringen trots att den säger sig värna om våra skattepengar slösar bort våra gemensamma resurser. Det fanns ingen strategi. Det fanns ingen plan. Det fanns ingen relevant uppföljning för att säkerställa att de satsade pengarna användes på rätt sätt och om de fått avsedd verkan. Det finns naturligtvis vinnare och förlorare i den här affären. Vinnare var de som fick 54 miljoner av regeringen. Förlorarna var, förutom vi skattebetalare, de som skulle få ökad lönsamhet. Resultatet blev det motsatta. Skrotningskampanjen fortsätter på . Redan nu har vi fått signaler om att de som har skrotat sina båtar har införskaffat nya. Här är två rubriker som alla har kunnat ta del av. Två fiskare i fick 4,8 miljoner för att skrota sin fiskebåt. Sedan köpte de en ny som var och inte omfattades av samma restriktioner. Helst hade jag sett att vi nyttjat pengarna till att inte öka kapaciteten på det sättet, säger till . En annan rubrik lyder: Skrotning som lönar sig. Fiskare rasar mot skrotningskampanj. kan avslöja att de som väljer skrotningsbidrag kan tjäna nästan jämfört med att sälja båten privat. kan de fortsätta att fiska som . Den politik som vi beslutade om här i måste självfallet kunna utvärderas och följas upp. Det visar inte minst det jag framfört här . kan vi politiskt vara överens om målen och vikten av att vi når målen, men vi kan vara oense om hur vi ska nå dit. Vad gäller lönsamhet i fisket kan vi vara helt överens om att när färre delar på samma fångst så ökar lönsamheten. Detta gemensamma mål måste uppnås på ett sådant sätt att åtgärden inte får motsatt verkan. Slutsatsen blir: Satsa inte våra gemensamma resurser på att skrota delar av fiskeflottan. 221 (C): Kvällen är sen, och som sista talare uppskattar jag självfallet att se ut över en välfylld kammares andra bänkrad. Tack för det, och tack för ert engagemang och er uppmärksamhet! Vi debatterar alltså det kommande Landsbygdsdepartementets förslag till budget för kommande budgetår. Namnändringen från är naturlig och bra. Även bytte namn , av en liknande anledning. Både departement och partier utvecklas i takt med verkligheten. växte fram på den svenska landsbygden och har en god politik för hela , där nyckelord som miljö, företagande och tillväxt i hela landet är centrala. är en aktiv och drivande part för att utveckla EU:s gemensamma jordbrukspolitik. Jordbruksminister arbetar hårt för att hämta hem till så mycket som möjligt av både jordbruks-, landsbygds- och miljörelaterade stöd och ersättningar. Även arbetet med att sänka svenska skatter och avgifter ned till de nivåer som gäller i vår omvärld är betydelsefullt för att öka det svenska jordbrukets konkurrenskraft, och likaså det pågående regelförenklingsarbetet. Visst finns det alltid mer att göra, och visst är förväntningarna stora, men mycket har faktiskt skett och mer är på gång. Ändå är det en stor utmaning att kunna vända den svenska livsmedelsproduktionens kräftgång till en helt nödvändig ökning. Det är mycket allvarligt att den svenska livsmedelsproduktionen, som är bäst i världen på djuromsorg och miljö, har minskat med en tredjedel på bara några decennier. Detta är inte så väl känt. Däremot vet vi nog många att den ekologiska produktionen de senaste två decennierna har mångdubblats från en mycket låg nivå till att omfatta av hela den svenska livsmedelsproduktionen. På till exempel mjölkområdet och vad gäller åkerareal har man nått ännu längre. har här satt upp mycket precisa mål för ekoproduktionen, bland annat vad gäller andelen ekoareal och för hur mycket den offentliga sektorn ska inköpa av ekologiska livsmedel . Det är höga mål, och trots betydande volymtillväxt är det en bit kvar. En del mål har dock nåtts, och de jag har nämnt finns kvar men beräknas nås senare än beräknat, enligt utskottets betänkande. Socialdemokraterna, vill höja målen och även ekostödet med , som vi har hört , trots att det redan är ett av de mest generösa i EU. Man vill också införa en nygammal skatt på handelsgödsel och ytterligare öka djurskyddskontrollerna, höja avgifter med mera. Den rödgröna oppositionens politik ökar ekoproduktionen ytterligare; det är möjligt. Och självfallet är den värd all respekt och ska ha stöd efter sina miljöfördelar. Det är vi överens om. Men vad händer med den samlade svenska livsmedelsproduktionen? Här vill regeringen öka konkurrenskraften genom sina olika åtgärder, så att den nedåtgående trenden ska kunna brytas och bli till en ökning. Produktionen har sjunkit med en tredjedel, till förfång för både öppna landskap, gårdar, förädlingsindustrin och en god djuromsorg och miljö. Regeringens åtgärder är alltså helt nödvändiga, men vart leder oppositionens förslag? Man vill på fullt allvar försämra lönsamheten i det vanliga miljövänliga svenska jordbruket, som är bäst i världen. Detta är helt kontraproduktivt. Jag menar att era förslag kommer att minska den svenska jordbruksproduktionen ytterligare och leda till en än större import från jordbruk med sämre djuromsorg och sämre miljöpåverkan. Om den svenska livsmedelsproduktionen minskar och vi i stället ökar importen från andra länder runt , vars jordbruk läcker mer, innebär det att växtnäringsläckaget till minskar? Nej, tvärtom, det ökar. De gröna näringarna, alltså jord- och skogsbruket och trädgårdsnäringen, är näringar med stor betydelse för jobben och ekonomin. De utgör landsbygdens ryggrad och står för en betydande andel av bnp, rekreation och miljövärden. I reda pengar tillför de gröna näringarna ekonomi långt och har större betydelse än många av landets traditionellt stora industrier. I många kommuner på landsbygden står de gröna näringarna för vart fjärde jobb, och i hälften av landets 290 kommuner är av sysselsättningen beroende av dem. Det är alltså ett viktigt område vi diskuterar här i kammaren . Inom jordbruksområdet innehåller den budget som alliansregeringen presenterade åtskilliga förslag som ska stärka de svenska gröna näringarna. Det mest konkreta exemplet är kanske den stora satsningen på Matlandet , som syftar till att skapa fler jobb och högre tillväxt i hela landet. Genom att till exempel förbättra rådgivningen till små livsmedelsföretag och fortsätta nedsättningen av de avgifter som slakterierna betalar för den obligatoriska köttkontrollen möjliggör vi framväxten av nya konkurrenskraftiga livsmedelsföretag. Svenskt jordbruks konkurrenskraft behöver alltså stärkas, och alliansregeringen med jordbruksministern som banerförare har genomfört en rad åtgärder i denna riktning sedan förra valet. Mer behövs dock. Jordbruksnäringen har självklart huvudansvaret men måste för att kunna vända utvecklingen få full uppbackning från regering och riksdag, från förädlingsindustri och handel, från myndigheter och genom en kvalitetsinriktad offentlig upphandling med mera. Andelen importerade livsmedel har ökat , och importerar vi snart hälften av alla våra livsmedel. Därför välkomnar jag att regeringen har tagit initiativ till en högnivågrupp som analyserar situationen och hur den negativa trenden ska kunna brytas. Det är uppenbart att det för att den ska kunna brytas krävs en kraftsamling från alla goda krafter inom näringen, med stöd från politiken, industrin, handeln, myndigheter och konsumenter. Inga stenar får lämnas orörda här. Det handlar om fortsatta regelförenklingar, där jordbruksministern ju är drivande. Det handlar om jämbördiga skatter med omvärlden, där regeringen ju har agerat. Det handlar också om en offentlig upphandling som ställer motsvarande djuromsorgs- och miljökrav som ställs på det svenska jordbruket jordbruksministern jobbar på åt det hållet och mycket mera. Matlandet innehåller som en grundläggande punkt att livsmedelsproduktionens förutsättningar ska stärkas. Det är insiktsfullt och bra, tycker jag, att De rödgröna också inser lägets allvar och ställer sig bakom tankarna på en kraftsamling för att vända livsmedelsproduktionen. Exakt i vilka former detta ska ske och vad det ska kallas är faktiskt mindre intressant. Som landsbygdsministern sade: Det är semantik. Det viktiga är att det sker och att det sker så fort som möjligt.