prot · GX09124 · 2010-05-24 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollen för . 2 § Anmälan om inkomna uppteckningar från EU-nämndssammanträden Tredje vice talmannen anmälde att uppteckningar från följande EU-nämndssammanträden inkommit: 3 § Anmälan om inkommet protokollsutdrag från utskott Tredje vice talmannen anmälde att ett utdrag ur prot. 2009/10:37 i ärende om subsidiaritetsprövning av EU-förslag inkommit från näringsutskottet. 4 § och förslag om vissa förändringar Föredrogs socialutskottets betänkande 2009/10:SoU19 och förslag om vissa förändringar (prop. 2009/10:131). 1 (): Det här är en viktig proposition som har kommit efter det att vi fick lex . har vi en del erfarenhet av hur det har fungerat. Här beskrivs hur man ska förfara när det har inträffat något, när något så att säga har gått snett och hur det sedan ska hanteras. Jag vill inte förlänga diskussionen här utan bara säga att jag yrkar bifall till utskottets förslag. 2 (): Jag talar i den här debatten för alla de tre rödgröna partierna, , och . Vi stöder och ställer oss bakom propositionen om att förstärka och förtydliga lex . kom ju till efter att den modiga undersköterskan som vikarie i äldreomsorgen vågade lyfta fram missförhållanden och tydligt visa på att det behövdes ett stöd för personal att kunna göra detta. Det föreslås flera bra åtgärder för att säkra kvaliteten på insatser. Bland annat föreslås att lex ska omfatta alla grupper inom och och att lagen utökas till att omfatta en påtaglig risk för missförhållanden. Det är viktigt att man inte bara agerar när missförhållanden har skett utan att man redan när man ser att det kan komma att hända slår larm. Det är också bra att de enskilda utförarnas ansvar har förtydligats. Vi ställer oss bakom propositionen i stora drag, eftersom vi anser att den ökar kvaliteten på verksamheten och ger bättre och tryggare arbetsplatser. Men vi har en synpunkt i en reservation. Vi är kritiska till lämpligheten i att personal i enskild verksamhet ska rapportera missförhållanden till den som ansvarar för verksamheten. På en väl fungerande arbetsplats diskuterar man arbetsförhållandena och hur jobbet fungerar. Där framför personalen sina iakttagelser och synpunkter, vad som är bra och vad som inte är bra. Personalens kunskap tas till vara och bidrar till kontinuerlig kvalitetssäkring och verksamhetsutveckling. Men vad händer när en arbetsplats inte fungerar, där relationen mellan ledning och personal kanske inte är bra och där det inte finns en fungerande arbetsmiljö? Det är där risken finns att personalens kunskap inte tas till vara, att missförhållanden inte rättas till eller inte uppmärksammas. Det är främst i de här fallen, där det inte fungerar, som personalen behöver stöd i lex . Det kan då vara direkt olämpligt att ledningen, som kanske är problemet, ska ta emot anmälan och göra en bedömning av allvarligheten i missförhållandet. Vår ståndpunkt stöds också av som är det fackförbund som organiserar de allra flesta inom äldreomsorgen och som har stor erfarenhet av hur det fungerar på arbetsplatserna. De framför att det måste finnas samma trygghet för anmälaren oavsett om han eller hon är anställd inom offentlig eller privat verksamhet. Det får inte finnas en risk för att anmälningsförfarandet av arbetsgivaren kan uppfattas som att arbetstagaren åsidosätter den lojalitet som han eller hon är skyldig att visa arbetsgivaren. För att det inte ska bli arbetsrättsliga åtgärder säger att det är väldigt viktigt att man vet detta och kan känna sig trygg. anser också att alla missförhållanden ska anmälas till den som är huvudman för verksamheten, det vill säga kommunen och inte till ansvariga i enskild verksamhet. Samma synpunkter har också framförts av i den framställan man gjorde angående statens styrning av kvaliteten i privat äldreomsorg. Vi tycker att mycket är bra i den här propositionen, men vi har en reservation. Den gäller att anställda i enskild verksamhet, som alltså jobbar i verksamhet som har privata utförare, precis som de som jobbar i verksamhet ska lämna sin anmälan till kommunen och kommunens socialnämnd. Därmed, fru talman, yrkar jag bifall till reservationen från , och . I detta anförande instämde (), och (båda s) samt (). 3 (): Gör rätt från början! Det är precis det som ett systematiskt kvalitetsarbete egentligen handlar om. Om man gör rätt från början behöver man inte göra om och behöver inte heller riskera fel. Precis så lätt och precis så svårt är det. Syftet med lex är och kommer också i fortsättningen att vara att komma till rätta med brister i den egna verksamheten, att utveckla sin verksamhet och att förhindra att missförhållanden uppkommer igen. Alliansregeringen fokuserar väldigt starkt på ökad kvalitet i och har därför satsat på flera åtgärder både för att stärka kunskaperna och för att höja kvaliteten. Det handlar till exempel om öppna jämförelser, brukarundersökningar och att utveckla olika kvalitetsindikatorer, men också om bättre underlag för fria val inom . Det viktigaste styrinstrumentet staten har är tillsynen. Tillsynsreformen inom har lagt grunden till en tillsyn som kan bedrivas på ett samordnat, effektivt och enhetligt sätt över hela landet. har en stor potential att kunna utvecklas till ett bra instrument både för att identifiera, dokumentera och åtgärda fel, brister och missförhållanden i hela . Då krävs det förändringar. Det krävs att lex också ska ändras till att gälla inom hela och få större likheter med hälso- och sjukvårdens lex . För den som precis som jag lyssnade på helgens rapportering om situationen på en del Sisinstitutioner, där det berättas att ungdomar tvingas till avklädning eller tas av kläderna med tvång innan de isoleras, känns dagens debatt och onsdagens beslut ännu viktigare än tidigare, att vi nu beslutar om en skyldighet också för personal inom de områdena att rapportera om missförhållanden eller påtagliga risker för sådana. Det viktigaste i det här ärendet är ändå själva implementeringen i arbetet och ute i verksamheterna. Det allra mest avgörande för att det ska bli ett bra resultat av denna lex är att bestämmelserna blir en regelmässig del av det systematiska kvalitetsarbete som görs i kommunerna och i de enskilda verksamheterna som hör till . Här är också grundtanken att vi ska sluta leta personliga syndabockar, att det är viktigare att fokusera på systemet i stället för individen. Det ska inte handla om vem som gjorde fel utan vad det var som brast i organisationen. Det är bara när man börjar lägga mer tonvikt vid det förebyggande, på riskanalyser och på rent kvalitetsarbete, det som gör att fel, brister och missförhållanden upptäcks på ett tidigt stadium, som vi i möjligaste mån kan undvika att det händer. Visst var hon modig, , som vågade stå upp för de gamla som hon tyckte for illa. Hon var sedan den som fick ge namn till lagen lex . Det är inte många förunnat att få en lag uppkallad efter sig, men det civilkurage hon visade var både viktigt och djärvt. Det är så pass att hon av blev utsedd till hedersdoktor. Hon promoverades vid en ceremoni i . Högskolan skriver bland annat i motiveringen: utgör därför en viktig förebild för vår verksamhet inom hela området Hälsa och välfärd. är det för nästa steg, för en utvecklad lex , där förhoppningen är att alla inblandade ska vara besjälade av att höja kvaliteten i alla verksamheter, skapa tryggare arbetsplatser och därmed minimera risker och fel. Jag yrkar därmed bifall till utskottets förslag. 4 (): Precis som vi har hört förut infördes lex 1999 för att gälla inom både och enskild verksamhet. kommer, precis som sade mig, lex att utvidgas till att gälla även de som arbetar i andra grupper som är föremål för stöd och omvårdnad på olika sätt. ska i fortsättningen omfatta alla som arbetar inom och i , Sis. Arbetsgivaren och ansvarig nämnd, Sis ledning eller enskild som driver verksamhet måste utan fördröjning ta itu med rapporterade problem. Personal inom missbruksvård och ungdoms- och utredningshem får också samma rapporteringsskyldighet. Det som jag tycker är viktigast i förslaget det är mycket som är viktigt är att ett allvarligt missförhållande, eller en påtaglig risk för ett allvarligt missförhållande, också ska anmälas till . Det har varit som man har väntat ut att något har hänt eller ska hända innan man har agerat. De som jobbar ideellt kommer inte att beröras av förslaget, men det hindrar inte att man visar civilkurage och anmäler ändå. Jag tror att många håller med om att behöver kvalitetssäkras så att vi alla kan vara lugna med att det fungerar på alla socialkontor i olika kommuner. Det är en av samhällets viktigaste inrättningar, till och med kanske den allra viktigaste, för att våra trygghetssystem ska fungera. Det är dit människor ska kunna vända sig med ett litet behov eller ett behov på liv och död för den enskilde. På de allra flesta socialkontor tar personalen uppgiften på allra största allvar och jobbar mycket med värderingar och attityder för att på bästa sätt möta människor som är i behov av deras hjälp och stöd. Man följer portalparagrafen och är mån om att arbeta med helheten, man har barnperspektivet i fokus och låter det styra i alla frågor som rör barn och unga samt man arbetar ständigt med attityd- och värderingsfrågor. Men så finns det socialkontor och institutioner som arbetar precis tvärtom. Även om de är få blir de likväl för många. Portalparagrafen med efterföljande meningar står längst in i en hylla. Helheten och respekten för dem som behöver hjälp kan kanske till och med vara noll. eller institutionen är introvert, och man arbetar efter principen att vara kollegial. Att slå ifrån sig med att det inte är mitt ärende, att det inte är jag som är den unges kontaktperson eller liknande kommer med det nya förslaget inte att vara möjligt. Vi har i massmedierna bara kunnat läsa om flera hårresande fall. tog upp några. Det är fråga om ungdomar som inte får behandling eller får fel sorts hjälp, som inte får hjälp alls, blir satta i isoleringsrum, barnärenden som har skötts på ett regelvidrigt sätt samt barn och unga som på olika sätt har blivit kränkta. Det här är bara några exempel. Det vilar ett tungt ansvar på de handläggare och övrig personal som är med och fattar de livsavgörande besluten när det gäller barn och unga. Det gäller hela deras framtid, inte bara . Det krävs ett gott ledarskap med en öppen attityd och en vilja att rätta till eventuella missförhållanden. Jag tror att en utvidgad lex bland annat kan ses som en hjälp för en handläggare på ett socialkontor och personal inom olika institutioner, som har fått samhällets ansvar att arbeta på allra bästa sätt för de barn och unga som behöver hjälp. De ska få den trygghet och omvårdnad som alla barn och unga har rätt till. Det ska också ses som ett led i att vi aldrig mer ska behöva göra en ny vanvårdsutredning. Det hoppas vi ska vara en engångsföreteelse och inte bli en kapitelbok. Ändringarna som föreslås ska börja gälla . Jag avslutar med att yrka bifall till propositionen. 5 (): Det var som gick ut i medierna och berättade om vanvården av äldre på det sjukhem som hon då jobbade på. Det var då debatten om vården av äldre började i och utmynnade i att lex Sarah-bestämmelsen infördes i socialtjänstlagen 1999. Det var för att äldre och personer med funktionsnedsättning skulle garanteras god omvårdnad och få leva under trygga förhållanden. Både frivilligarbetande och yrkesverksamma fick i och med bestämmelsen en skyldighet att anmäla missförhållanden. Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade fick 2005 en liknande bestämmelse som skulle vaka över att personer som omfattades av lagen skulle få gott stöd, god service och få leva under trygga förhållanden. Tyvärr har vi trots lex fått ta del av många livsöden bland äldre och personer med funktionsnedsättning som har varit utsatta för fysiskt våld, psykiska kränkningar och andra övergrepp. Länsstyrelserna har också pekat på att reglerna kan upplevas som oklara bland personal. Men kan vi dock konstatera att kännedomen om lex ökat bland omsorgspersonalen. Regeringen har på olika sätt vidtagit åtgärder för att stärka kvalitetsarbetet inom . Det har man bland annat gjort med öppna jämförelser, brukarundersökningar, förbättrade kvalitetsindikatorer och det fria valet inom . Trots att vi har haft lex har man tyvärr funnit att erfarenheterna från anmälningar som har inkommit inte har använts i kvalitetsarbetet för att utveckla vården och för att förhindra och förebygga att inte allvarliga missförhållanden uppstår. Därför tycker vi att det är glädjande att alliansregeringen tar ytterligare ett steg för att höja kvaliteten inom . Det gör man genom att utvidga lex till att omfatta hela men också verksamhet inom och verksamhet som berör lagen om stöd för personer med funktionshinder samt enskilt anställda. Personalen får med denna utvidgning ett personligt ansvar för att medverka till att arbetet som bedrivs inom dessa områden är av god kvalitet. På detta sätt ökar förutsättningarna för att komma till rätta med brister inom verksamheterna, att utveckla dem och förhindra att missförhållanden uppstår. Man kommer att kunna identifiera, dokumentera och åtgärda missförhållanden inom hela . Detta känns mycket tillfredsställande eftersom även andra områden inom varit föremål för kritik. Inom framför allt barn- och ungdomsområdet har det redovisats alarmerande rapporter om barn som farit illa. Vi vet till exempel att trots skyldighet att starta utredning efter inkommen anmälan om att barn far illa i många fall inte startar någon utredning. I en forskningsrapport från hade man granskat 1 570 anmälningar om barn som far illa, och av dessa ärenden ledde inte till någon som helst fördjupad utredning. en del har nämnt det i tidigare anföranden kommer också att omfattas av lex , och det kan behövas med tanke på de rapporter och den kritik som vi har fått höra med anledning av den inlåsning av ungdomar som har skett på Sisinstitutionerna. Med denna ändring får man också större likhet med hur lex används inom hälso- och sjukvården. Det känns helt rätt i tiden eftersom man som enskild är aktuell inom båda huvudmannaskapsområdena, både i landstingen och i kommunerna. Alliansregeringen har åter satt ned foten för att utveckla kvaliteten inom och för att ingripa mot missförhållanden, allt för den enskildes bästa. Som personal är man i och med denna ändring skyldig att rapportera om missförhållanden eller påtaglig risk för missförhållanden till berörd nämnd eller ledning, inte bara då man beviljats en åtgärd utan redan då en åtgärd kommer på tal. Vi har haft otillräcklig kunskap om hur situationen kring förekomsten av missförhållanden ser ut i hela landet, men med denna ändring kommer vi att få möjlighet att ha bättre koll på detta. Det är angeläget att vi får den inblicken för att kunna utveckla dessa områden, systematisera rutiner och kvalitetssäkra. Sedan stärker vi återigen individens ställning. 6 (): Vi minns alla hur hon plötsligt stod där framför tv-kamerorna 1997, , . Med ett stort mått av civilkurage berättade hon om vad som hände på i . Det avslöjande som hon gjorde ledde fram till två viktiga saker. Dels ökade medvetenheten i varje kommun och landsting om behovet av att tillförsäkra sig en hög beställarkompetens. Dels ledde det fram till den här förändringen i socialtjänstlagen, lex en väldigt viktig lagstiftning. Där föreskrivs att den som uppmärksammar eller får kännedom om allvarliga missförhållanden i omsorgerna måste anmäla detta till socialnämnden. För yrkesmässigt bedriven enskild verksamhet ska anmälan om allvarligt missförhållande göras till den ansvarige för verksamheten. Detta beslutade riksdag . har fyllt en viktig funktion inom äldre- och handikappomsorgen, men den har haft vissa svagheter som åtgärdas i och med de förändringar som regeringen föreslår och som ligger på bord för beslut. För det första utvidgas lagen till att omfatta hela , även barn- och ungdomsvården och . Det är viktigt. För det andra utvidgas lagen så att det inte bara är allvarliga missförhållanden som ska anmälas utan missförhållanden över lag och om det finns en risk för missförhållanden. Med lagförslaget underlättar vi alltså för den som överväger att rapportera ett missförhållande att först bedöma om det verkligen rör sig om ett allvarligt missförhållande eller inte. Med lagen räcker det alltså att det är ett missförhållande som inte behöver vara av allvarlig karaktär för att en rapport ska göras, och på så sätt bidrar den till att skapa bättre förutsättningar och ett bättre förebyggande arbete. Det handlar inte om att i första hand jaga syndabockar utan om att stärka kvalitetsarbetet, som vi har sagt. Jag tycker att det känns väldigt bra. En viktig sak är att om en ansvarig finner att missförhållandet som rapporterats in är av allvarlig karaktär ska detta anmälas till . Det är oerhört viktigt. Det finns en följdmotion från Socialdemokraterna, , där det föreslås att en rapporteringsskyldighet till socialnämnden ska införas också för yrkesmässigt bedriven enskild verksamhet. Jag vill påminna om att enligt nuvarande regler ska en anmälan om allvarliga missförhållanden i enskilt bedriven verksamhet göras till den som är ansvarig för verksamheten. Utskottet anser inte att det finns skäl att frångå denna ordning som gäller, utan när man nu gör dessa ändringar kvarstår det. Syftet med lex är att komma till rätta med brister i den egna verksamheten, att utveckla den och att förhindra att liknande missförhållanden uppkommer igen. Regeringen anser att bestämmelserna och de ändringar som görs kan utgöra ett effektivt fungerande instrument för att lättare identifiera, dokumentera och åtgärda fel, brister och missförhållanden inom hela . Mot denna bakgrund, fru talman, yrkar jag avslag på motionen och bifall till utskottets förslag. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 5 § Ökad kvalitet vid läkemedelsförskrivning Föredrogs socialutskottets betänkande 2009/10:SoU23 Ökad kvalitet vid läkemedelsförskrivning (prop. 2009/10:138). 7 (): I betänkandet SoU23 behandlas regeringens proposition om ökad kvalitet vid läkemedelsförskrivning och 23 motionsyrkanden från allmänna motionstiden. Bland annat föreslås att ska lämna ut uppgifter om uttag av läkemedel och andra varor till landstingen för att förbättra möjligheterna för landstingen att öka kvaliteten och effektiviteten i läkemedelsförskrivningen. Vidare föreslås att receptregistret ska få innehålla uppgifter om förskrivarkod oavsett om förskrivningen avser narkotiska läkemedel eller inte. Slutligen föreslås att läkemedelsförteckningen ska få innehålla uppgifter om förskrivarens namn, yrke, specialitet och arbetsplats. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Utskottets majoritet tillstyrker propositionen. Det finns två reservationer och två särskilda yttranden. Varsågoda att debattera! 8 (): står bakom de lagändringar som presenteras i socialutskottets betänkande. Det är inte bara majoriteten som står bakom dem, utan vi från oppositionen står också bakom lagändringarna. Vi hoppas också att kvaliteten vid läkemedelsförskrivning kommer att förbättras ytterligare med dessa åtgärder. Jag gissar att allianspartiernas representanter som kommer upp senare i talarstolen mest kommer att tala för regeringens proposition. Därför väljer jag, fru talman, att i mitt anförande hålla mig till motion från höstens allmänna motionstid, som också behandlas i betänkandet, och till det särskilda yttrande som vi har tillsammans med Socialdemokraterna och . har i betänkandet också en reservation tillsammans med . Eftersom den reservationen bygger på motion överlåter jag argumentationen för en så kallad barn-Fass till . Först vill jag säga några ord om vårt särskilda yttrande. Visserligen kan vi läsa i betänkandet att läkemedel är en viktig del av hälso- och sjukvården, men när det gäller försäljningen av läkemedel ser regeringen den i huvudsak som en detaljhandelsfråga och inte som en del av hälso- och sjukvården. Ett välfungerande system med ett statligt apotek har avreglerats, och ett stort antal apotek har privatiserats. Följden är massor med problem. Otaliga är de patienter som till exempel numera får jaga runt för att mediciner som de vill hämta ut inte råkar finnas på . kunde apotekspersonalen direkt berätta i vilket apotek man kunde hitta mediciner som saknades. Men numera har läkemedlen blivit företagshemligheter. Därför kan jag inte som kund få upplysningar om i vilket apotek läkemedlet kan finnas. Nej, apoteken är inte längre sig lika. För att belysa detta ytterligare, fru talman, ska jag citera ett avsnitt ur ett brev jag fick i min hand . Brevskrivaren beskriver sina erfarenheter bland annat så här: Har varit inne på två apotek efter privatiseringen. Det första, tidigare ett av de bästa i min stad, såg ut som en hafsig second hand-affär med hälsopreparat utströdda i affären och receptdisken inträngd i ett hörn. På det andra presenterade jag mig som läkare för att skriva ett recept. Där mötte jag en nyanställd expedit som verkade väldigt obekant med rutiner och bl a förklarade för mig funktionen av receptremsorna . Som läkare vet jag förstås vilka mediciner jag tar, men frågan är hur informerar han andra patienter? Nej, det är tydligt att det var andra krafter än dem som handlar om att öka kvaliteten inom läkemedelsförsörjningen som fick regeringen att driva igenom förändringen av det svenska apotekssystemet. anser att en rationell och genomtänkt läkemedelspolitik är en viktig del av hälso- och sjukvårdspolitiken. Det är också viktigt att vi stöder producentobunden forskning och information om läkemedel. Vi har ett förslag i betänkandet som vi tycker borde ha fått en mer seriös behandling än det korta konstaterande som finns i betänkandet. förslag om att utreda möjligheterna att etablera ett statligt företag för läkemedelstillverkning avslås med motiveringen: Utskottet delar inte motionärernas uppfattning. Det är inte bara jag och som har uppfattningen att en statlig läkemedelstillverkning borde utredas. Jag har sett likalydande förslag både i medierna och i bloggosfären. Erfarenheterna av höstens och vinterns pandemivaccinationer har väckt intresset för inhemsk vaccintillverkning. Visserligen tjänade företaget som regeringen skrev avtal med om de 18 miljoner doserna stora pengar på affären. Men är det klokt att betala sådana överpriser på grund av ett pandemihot? Jag läste någonstans att de bolag som tillverkade vaccinet håvade in vinster på 70 miljarder av vaccinförsäljningen. En pandemi slår till utan urskiljning i fattiga och rika länder. Alla har inte råd att vaccinera sin befolkning. Alla är inte heller intressanta för läkemedelsbolagens syften. Om vi hade en statlig tillverkning skulle vi till exempel kunna satsa på att hjälpa utvecklingsländer vid en eventuell pandemi. Vi skulle också kunna tillverka vaccin mot säsongsinfluensa och olika barnvacciner. Jag ställde tidigare, under en frågestund, en fråga till folkhälsominister om svensk vaccintillverkning. Hennes svar var att vi har ingen kompetens för influensavaccintillverkning i det här landet. Det låter som att ministern totalt saknar förtroende och visioner för svensk läkemedelstillverkning. Det gör inte . En svensk nationell vaccinproduktion skulle underlätta ett långsiktigt smittskyddsarbete och göra oss mindre beroende av enskilda företag. Läkemedel är inte som vilken handelsvara som helst. De kommersiella krafterna inom läkemedelsindustrin är inriktade på att tjäna pengar, inte att förbättra folkhälsan. Vi har till exempel stora problem med antibiotikaresistens, men läkemedelsföretagen är inte intresserade av att forska fram nya läkemedel som skulle kunna klara av resistenta bakterier. I stället satsar man på läkemedel mot sjukdomar orsakade av livsstil. Det är sjukdomar som i stor utsträckning kan botas just genom att man byter livsstil. anser att problemet med bristande tillverkning av läkemedel som har små vinstmarginaler men som är nödvändiga skulle kunna lösas med en statlig läkemedelstillverkning.