prot · GX09106 · 2010-04-20 00:00:00 — beslutades att göra ändringar i landsbygdsprogrammet för att kunna ta emot nya medel från den europeiska ekonomiska återhämtningsplanen för bredbandsutbyggnad. tillfördes från EU under förutsättning att medfinansierade satsningen med . Den svenska medfinansieringen förutsågs i huvudsak komma från kommunerna. Det finns flera skäl till detta: För det första är budgetutrymmet i landsbygdsprogrammet, trots programmets storlek, begränsat. För det andra finns det ett kommunalt intresse för att tillhandahålla bra bredband till kommunens invånare. För det tredje har många kommuner sedan det förra bredbandsstödet jobbat med bredbandsutbyggnad och även då medfinansierat satsningen. Att kommuner går in i projekt slutligen också för att de offentliga medlen används till effektiva och ändamålsenliga satsningar av hög kvalitet. Det finns således två former av stöd för bredbandssatsningar i landsbygdsprogrammet. Av dessa kräver den nyare satsningen offentlig medfinansiering utanför landsbygdsprogrammets budget även för ekonomiska föreningar. I den mån medel fortfarande finns tillgängliga i den ursprungliga satsningen kan dock som tidigare ekonomiska föreningar erhålla stöd utan sådan medfinansiering under förutsättning att detta även stämmer överens med prioriteringar. Slutligen vill jag säga att denna satsning på bredband till landsbygden är helt i linje med den antagna bredbandsstrategin, där målet är att ska ha bredband i världsklass. Bredbandsstrategin syftar bland annat till att möjliggöra för marknaden att se till att av alla hushåll och företag har tillgång till bredband om minst /s. Bredbandsstödet ska medverka till att täcka upp där marknaden inte kan tillgodose dessa krav. 11 (): Jag får börja med att tacka jordbruksministern för svaret. Det var ett väldigt omfattande och bra svar, en bra beskrivning av ett väldigt viktigt projekt som handlar om att stödja landsbygden. Både jordbruksministern och jag bor på landet och känner ju väl till både möjligheterna och utmaningarna som landsbygden i hela men kanske i synnerhet har att förhålla sig till. Det här är naturligtvis en oerhört bra och otroligt viktig satsning. Det är jag den första att understryka. Min interpellation handlar emellertid om en problematik som har uppstått som man möjligen skulle kunna beskriva som den berömda mellan-stolarna-problematiken. Det är väldigt bra att vi har ett bra och omfattande landsbygdsprogram, och det är också bra att regeringen har valt att satsa väldigt tydligt på en bredbandsutbyggnad på landsbygden. Det är viktigt för att hela ska kunna leva. Problemet har uppstått därför att vissa förutsättningar har gällt tidigare. Ett antal ekonomiska föreningar har bildats runt om i landet. I var det tolv ekonomiska föreningar som bildades, och trots att man ansökte enligt konstens alla regler visade det sig sedan att det var många föreningar som ansökte och pengarna räckte i slutändan inte. Det är väl i och för sig inget unikt scenario. Detta har vi varit med om inom andra områden också. Det problematiska var att när det nu tillskapas nya medel har förutsättningarna ändrats, det vill säga kraven på medfinansiering från kommunerna fanns inte uttalade när ett antal ekonomiska föreningar gick in med sin projektansökan tidigare. När det gäller de nya pengarna som har tillskapats och som naturligtvis är mycket välkomna har man tydligt uttalat att kommunerna måste gå in som medfinansiärer. Det i sig skulle kanske vara helt oproblematiskt om det inte var så att säger att de gamla ansökningarna, alltså de påbörjade projekten, inte går att automatiskt överföra och att man inte bara kan skriva in att kommunerna skulle kunna vara medfinansiärer. De gamla ansökningarna är alltså över huvud taget inte aktuella. Så uppfattar de ekonomiska föreningarna det. Man kan inte gå in och ansöka enligt de nya villkoren, och det är nya förutsättningar som gäller för att kunna söka de nya medlen. Det här gör att ett antal ekonomiska föreningar hamnar mellan stolarna. Man har lite svårt att handskas med det. Jag bara undrar hur jordbruksministern förhåller sig till detta. Jag är mycket väl medveten om att man som minister inte får styra myndigheters agerande. 12 Jordbruksminister (): Jag vill börja med att tacka för interpellationen. Jag tycker att denna interpellation är både intressant och viktig. Den är det av flera skäl. Bredband är en av de grundläggande förutsättningarna för att människor ska trivas på en bostadsort, men också för att verksamheter ska utvecklas. Företagande och nya jobb behövs i alla olika delar av vårt land. Sedan måste jag direkt återigen poängtera och påpeka att jag som statsråd inte får ge mig in i enskilda myndigheters handläggning av ärenden eller göra överväganden och avvägningar kring vilka beslut och värderingar som enskilda myndigheter och länsstyrelser gör. Men jag kan konstatera att i finns det under axel 3 66,72 miljoner tillgängliga. I har man valt att lägga 4,36 av de här på att förstärka de grundläggande tjänsterna, däribland bredband. Det är inget som hindrar i att göra en annan fördelning av de totalt . Det är alltså privilegium och möjlighet att omvärdera de olika insatser som görs inom axel 3. 13 (): Jag vill naturligtvis gärna bekräfta jordbruksministerns roll i det hela, och jag är mycket väl medveten om att man som minister inte går in och styr myndigheternas agerande. Det finns en frihet där och den ska vi naturligtvis i allra högsta grad respektera. Jag är också medveten om att inte bara har det här uppdraget. Inom ramen för landsbygdsprogrammet, som ju är otroligt viktigt för just utvecklingen inom svensk landsbygd, har man en rad viktiga uppdrag. Men bredbandsutbyggnaden på landsbygden är definitivt någonting som vi är väldigt angelägna om att man ska prioritera. Jag har naturligtvis också stor respekt för det som påpekar, att har fått ett antal miljoner att fördela till olika projekt. Man har valt att fördela drygt 3 miljoner till bredbandsutveckling. Jag kan respektera det, även om jag vet att det finns ett hårt tryck från landsbygden och de ekonomiska föreningar som har bildats. Det är många som ansöker om de här pengarna så vi kan kanske ana att det inte är alla som ens under den här andra ansökningsomgången kommer att ha möjlighet att få medel tilldelade. Jag skulle kanske vilja skruva lite grann på frågan för att kunna prata i lite mer generella termer och inte i absoluta, enskilda projekt. Då skulle jag vilja ställa frågan så här: Tycker jordbruksministern att det kan vara problematiskt när man på det här sättet ändå öppnar en möjlighet att under vissa förutsättningar ansöka och det finns ett antal föreningar och medborgare som inrättar sig under de förutsättningar som då är givna, och förutsättningarna för de nya ansökningsomgångarna ändras för samma bredbandsutveckling som det handlar om den här gången eller något annat viktigt projekt som kan vara viktigt för landsbygden eller att utveckla? Tycker jordbruksministern att det kan finnas en viss problematik i att förutsättningarna förändras och därmed också förhindrar att vissa kan få del av de tillskapade medlen? Är det ett problem? 14 (): Bredband och bredband på landsbygden och i glesbygden är oerhört viktigt för kommunikationen. Det tror jag att vi alla kan vara överens om här, inte minst vi tre kronobergare. Vi kan ha en ganska tydlig bild av hur det ser ut exempelvis på landsbygden i . Men vi har kanske också en tydlig minnesbild av hur det var efter stormen , hur vi då hade ett näringsliv som hade ett jättebekymmer, framför allt ute på landsbygden. Kanske inte , för då hade vi väl alla problem, även vi som bodde i tätorten, utan det som hände sedan. Det visar också på vikten av att vi fortsätter att bygga ut så att tillgängligheten ökar, särskilt för det som är kopplat till Internet på olika sätt. Vad vi än gör i vardagen har vi behov av att ha tillgång till bredband och till Internet. I det här svaret säger jordbruksministern att målet för bredbandsstrategin är att ska ha bredband i världsklass. Det låter jättebra. Men frågan är hur nära det målet är bort. har fått strax över 3 miljoner. Jag tror att var och en här i kammaren eller som läser protokollet funderar över hur mycket man, om man ska investera i bredband, får för 3 miljoner till åtta kommuner, där flera av kommunerna är små glesbygdskommuner som inte har den allra bästa ekonomin särskilt inte nu när man inte i budgeten får något ökat tillskott av regeringen heller, utan man ska snarare få göra ytterligare åtstramningar. Hur ska man då klara av en medfinansiering? Om man ur ett Kronobergsperspektiv funderar lite framåt är det klart att vi har på oss för att bli världsbäst vad gäller bredband. Om vi räknar med 3 miljoner blir det inte så mycket pengar det heller. Då blir min fråga till jordbruksministern: Med det här systemet och med så lite pengar som faktiskt är avsatta i budget för att klara att bli världsbäst i bredband, kommer man verkligen att klara av det? Eller är regeringen beredd att avsätta mer medel för att vi faktiskt ska klara av det här och för att näringsliv och alla de människor som bor i glesbygden ska ha samma möjlighet och tillgång som andra till Internet, både för att kunna driva företag och för det som är kopplat till vardagen i allt det som man gör? 15 Jordbruksminister (): Jag måste igen konstatera och bekräfta vad både och tar upp, nämligen nödvändigheten av att ha bra elektroniska kommunikationer läs: bredband i olika och alla delar, för människor och för verksamheter och företagande i stort och smått. Det är skälet, fru talman, till att vi har inrättat möjligheten som komplement till den marknad som den socialdemokratiska regeringen sade att man skulle sköta över alla delar av landet. Så har inte skett. Det måste kompletteras. Vi vidtar nu två åtgärder med hjälp av vårt landsbygdsprogram. Det är till gagn och fördel för de delar av landet där marknaden inte sköter detta. Det var minister som sade att det skulle gå till på det sättet. Det var inte vi. Det var inte jag. Det var ni som sade att marknaden skulle sköta utbyggnaden av bredband i olika och alla delar av landet. kompletterar vi i de delar av landet där marknaden inte styr mot de mål vi har, nämligen att det ska finnas bredband av världsklass till av hushållen och företagen i vårt land med minst hastighet . Vad beträffar de mer konkreta frågorna kan jag konstatera att vi fick en möjlighet att inrätta ytterligare ett program i och med att EU antog sin ekonomiska återhämtningsplan . En del i den ekonomiska återhämtningen på Europanivå var att se till att fler hade tillgång till elektronisk kommunikation läs: bredband. För del innebar det att vi kunde ta hem ett antal pengar, vilket vi har gjort, men regelverket säger att för att få ta hem pengarna måste andra offentliga aktörer också medfinansiera projekten. Jag sade i mitt svar på interpellationen att det är av ett antal skäl, bland annat kvalitetsskäl. Men även av prioritetsskäl är det viktigt att andra aktörer är med, har man sagt från EU:s sida. Det finns alltså två sätt att få fram pengar på. Den första delen, den egentliga frågan, har jag redan besvarat. Det är möjlighet att omprioritera inom axel 3 om man vill ha mer pengar inom den axeln. I har man valt att lägga en viss andel pengar på den typen av tjänster. Det är möjligt att det ska vara någon annan siffra. Jag är emellertid förbjuden att uttala mig om det ska vara mer eller mindre, men möjligheten att omprioritera inom axel 3 finns. Vad beträffar det nya programmet, som kräver medfinansiering, är det bara ungefär hälften av pengarna som är fördelade per län. Den andra stora potten, som uppgår till , är ofördelad att användas efter prioritering och där behoven är störst. Det är lite temat först till kvarn får först mala. Den som är duktig och vill något på det här området har möjlighet att hämta rätt mycket mer pengar. Låt mig också säga att det fortfarande finns kvar i kanaliseringspengar att användas när kraftbolag gräver ned de kraftledningar som ibland har raserats av stormar, inte minst i vårt område. 16 (): Jag tror inte jag behöver beskriva för någon nu levande i kammaren utmaningarna och möjligheterna att bo på landet. Människorna på den svenska landsbygden jag pratar inte bara om är ett lätt härdat släkte. Vi gillar vår landsbygd. Vi älskar våra träd, ängar, åkrar och röda stugor. Vi har svårt att tänka oss att bo tätt inne i de stora städerna. Därför tar vi oss an både möjligheterna och utmaningarna. Det har vi också kunnat se i fråga om bredbandsutbyggnaden. Människorna på svensk landsbygd har faktiskt gått in med kraftiga egeninsatser, inte bara i form av rent kapital utan även i form av fysiskt grävande med spadar, hackor och grävmaskiner för att få sina sladdar och sitt bredband ända fram till den röda husväggen. Vi vet att det är så. Men vi vill att spelreglerna ska vara förutbestämda, givna och förutsägbara. I den här delen av bredbandsutbyggnaden, som i grunden är otroligt positiv, har man ändrat spelreglerna. Det är problematiskt. Det skulle kunna jämföras med att man mitt under pågående fotbollsmatch plötsligt bestämmer sig för att helt nya regler ska gälla. Det blir svårt att spela matchen då, och det blir svårt för en del föreningar att gräva vidare och få sitt bredband. Det beklagar jag. 17 (): Ministern vill inte gärna kommentera det som är aktuellt , det vill säga strax över 3 miljoner till för utbyggnad av bredband på landsbygden. Det är klart att det inte räcker speciellt långt. Det är klart att det blir svårt med de tolv projekt som just nu är aktuella. Det är klart att kön är betydligt längre. Hela den stora pott som ministern talar om, 126 miljoner, utslagen över hela glesbygden trots först till kvarn blir en fråga som innebär något så fort det går att bevilja projekten och få dem klara, som beskriver i sin fråga. Först då kan man ansöka om mer pengar. Ju fortare man blir färdig med det, desto större är möjligheterna att få del av den andra potten. Om det drar ut kan hela potten vara slut om det finns något annat län som är snabbare. Det är konstiga regler. Min fråga kvarstår: Är man från regeringens sida beredd att se till att det kommer mer pengar? Det är via den statliga budgeten. Det är en koppling emellan för att få medfinansieringen. Det hänger samman med det som är länsstyrelsernas budget. Jag tror det heter 1:1-kontot. Det är fråga om hur mycket pengar det blir till länsstyrelserna. Vi är beroende av dem i förhållande till medfinansieringen och för att få pengar från EU. Här vet vi att får en alldeles för låg summa. Det hänger samman med detta. Vi behöver mer pengar för att klara utbyggnaden av bredband i landsbygden. 18 Jordbruksminister (): Ja, det ska vara förutbestämda spelregler. har vi två stöd som hanteras av länsstyrelserna. Det är förutbestämda spelregler för båda stöden. Vad gäller det första stödet är det upp till respektive länsstyrelse att avgöra om huruvida det är den summa som är avsatt för att bygga ut bredband under axel 3 som ska gälla eller om det är någon annan summa. I det nya stödet är det också förutbestämda spelregler. Där finns ungefär hälften av pengarna som finns tillgängliga att fördela för . Den andra delen ligger än så länge i en central pott, och de kommer att fördelas vid ett specifikt datum så att det inte blir någon mannamån mellan dem som har lite mer bråttom respektive är lite mer saktfärdiga än vad andra är. Låt mig igen konstatera att vi har ytterligare 63 miljoner i den så kallade kanaliseringspotten att använda för att samförlägga när andra åtgärder ändå görs till exempel på elnätet i ett område. Det finns också, för att tala pengar, ytterligare möjligheter att använda de strukturfonder som finns och som innehåller ganska mycket pengar. Där finns outtagna, outnyttjade pengar så här långt. Låt mig allra sist än en gång tacka för interpellationen. Jag tycker att den är viktig. Jag vill tillägga att jag ser mycket fram emot att få se det budgetförslag som oppositionen kommer att presentera. Det förefaller som att det finns oändligt mycket pengar både till det ena och det andra. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2009/10:326 om alternativ till djurförsök 19 Jordbruksminister (): har frågat mig om jag avser att ta initiativ till att ge eller någon annan myndighet ett tydligt uppdrag att samordna arbetet med att ta fram strategier för att ersätta djurförsök, om jag avser att säkerställa att de djurförsöksetiska nämnderna kan inhämta nödvändig kunskap om alternativ till djurförsök och att ge berörda myndigheter i uppdrag att minska djurförsöken inom sina områden. Användning av försöksdjur är tyvärr en förutsättning för forskning och utveckling inom många områden. Djurförsök innebär att svåra etiska avvägningar kan behöva göras. Vi har ett regelverk som ger djuren ett starkt skydd och som innebär att djurförsök ska begränsas så långt möjligt. En avvägning ska alltid göras mellan å ena sidan behovet av att använda djur och å andra sidan lidandet för djuren. De djurförsöksetiska nämnderna får bara godkänna ett försök om syftet inte kan uppnås utan användning av djur. Så få djur som möjligt ska användas, och djuren ska inte utsättas för större lidande än vad som är absolut nödvändigt. Den som ansöker om att få göra djurförsök är skyldig att redogöra för möjligheten att använda en alternativ metod. Nämnden ska se till att varje ansökan blir tillräckligt utredd och allsidigt prövad. Djurförsök görs för olika syften. Ett är att se till att produkter vi kommer i kontakt med är säkra för vår hälsa och vår miljö. Vilka tester som görs för till exempel läkemedel och kemikalier är i hög grad styrt av regelverk inom EU eller på internationell nivå. Dessa ses regelbundet över, till exempel i ljuset av tillgängliga alternativa metoder. Myndigheternas experter på de berörda områdena deltar aktivt i detta arbete. Utveckling, validering och slutligt godkännande av alternativa metoder har tyvärr visat sig ta mycket . Kommissionens utvärderingscenter ECVAM, som inrättades , har genomfört en rad valideringsstudier, men mycket arbete återstår. har en tradition som går tillbaka ända till av att stödja forskning som syftar till att utveckla alternativ till djurförsök. Forskningsstödet har administrerats av olika myndigheter. är det som har denna uppgift. Ett nytt EU-direktiv om skydd av försöksdjur är i det närmaste färdigt. Direktivet har ett rejält fokus på alternativa metoder. Utveckling och validering ska ges fortsatt stöd. Medlemsstaterna ska identifiera lämpliga laboratorier för valideringsstudier och sprida information om alternativa metoder. Jag är mycket nöjd med att direktivet har denna inriktning. tar upp frågan om myndigheters ansvar för att begränsa djurförsöken och hävdar att myndighetsstyrningen är bristfällig. Hon säger att inte har något formellt uppdrag att sprida information om alternativ. Jag håller inte alls med om detta. är enligt lagstiftningen tydligt utpekad som ansvarig myndighet för försöksdjursfrågor. I uppgiften ingår att följa upp hur lagstiftningen fungerar i praktiken. Verket har ansvar att vidta de åtgärder som behövs. Om det, till exempel inom ramen för verkets bemyndiganden, inte är möjligt måste regeringen informeras. När det gäller de djurförsöksetiska nämnderna, som organisatoriskt är en del av , kan det inte råda några som helst tvivel om att verket ansvarar för deras verksamhet. Regeringen har stått bakom initiativ att inrätta ett centrum för djurvälfärd. Detta arbetar bland annat med försöksdjursfrågor. Det är mycket glädjande att SLU:s centrum och nu har inlett ett samarbete för att utveckla möjligheterna för ledamöter i de djurförsöksetiska nämnderna att rådfråga experter. På regeringens bord ligger också en utredning vars förslag är att inrätta en central djurförsöksetisk hantera överklaganden. Jag följer dessa frågor noggrant och är självklart beredd att vidta åtgärder om det är nödvändigt. 20 (): Jag får tacka jordbruksministern för svaret och för beredvilligheten att vidta åtgärder om så krävs. Utvecklingen på området för alternativ till djurförsök går framåt. Cellodlingar, datamodeller, kemiska analysmetoder med mera erbjuder allt fler möjligheter att ersätta djurförsök. Det är förstås en glädjande utveckling för alla oss som tycker att det är etiskt problematiskt att utsätta djur för plågsamma djurförsök. Men det är inte bara bra för djuren utan också för oss människor. De moderna djurfria metoderna är ofta både snabbare, billigare och säkrare eftersom man slipper de problem som uppstår när man ska översätta resultaten från en art till en annan, nämligen till människor. Det finns alltså mycket att vinna på att ersätta djurförsök. Trots det är det ingenting som sker automatiskt, utan det kräver resurser och styrning från samhällets sida. Jordbruksministern håller inte med om att saknar ett konkret uppdrag att sprida information om alternativ till djurförsök. är visserligen, som ministern påpekar, ansvarigt för försöksdjursfrågor. Men det finns inga konkreta uppdrag i regleringsbrevet och heller inga särskilda medel avsatta. Enligt ansvariga för försöksdjursfrågor har verket ingen särskild sakkunskap när det gäller alternativ till djurförsök, och man har ingen rådgivning riktad till de djurförsöksetiska nämnderna utöver ett allmänt utbildningsstöd. Ministern hänvisar till experterna vid SLU:s centrum för djurvälfärd. De kan säkert vara till stöd för de etiska nämnderna i deras bedömningar av om djuren utsätts för mer lidanden än nödvändigt vid försöken. Däremot är de knappast några experter på alternativ till djurförsök. Jag hävdar därför fortfarande att behöver få ett tydligt uppdrag för att kunna ge ett bra stöd i arbetet för att ersätta djurförsök. Min sista fråga om att ge andra berörda myndigheter i uppdrag att inom sina områden arbeta för att minska djurförsöken fick jag inget svar på. Jag tycker dock fortfarande att det är en relevant fråga. Man skulle till exempel kunna tänka sig att fick i uppdrag att främja alternativ till de djurtester som görs av varje tillverkningssats av vacciner och biologiska produkter som till exempel botox. skulle kunna bidra med att till exempel de tester som görs på möss för att undersöka förekomst av bakteriegifter i skaldjur skulle kunna ersättas av andra analysmetoder. skulle kunna överväga om det finns andra metoder att studera fiskbeståndet än genom provfiske. Slutligen borde Kemikalieinspektionen kunna hämta inspiration från där man har påbörjat ett strategiskt arbete för att utveckla framtidens avancerade robotiserade, cellbaserade tester. De kan betydligt snabbare, billigare och bättre svara på om enskilda kemikalier eller kemiska blandningar är farliga och om det finns riskgrupper som kan behöva ett extra skydd för vissa kemikalier. Hur ser ministern på det? 21 FINN (): Jag vill tacka för interpellationen. Jag vill också tacka jordbruksministern för ett bra och utförligt svar på en mycket viktig och delvis komplicerad fråga. Det är två saker i interpellantens frågeställning som jag skulle vilja belysa något ytterligare trots det utförliga svaret från ministern. Jag vill förtydliga att det har hänt väldigt mycket som alliansregeringen har haft ansvar för frågan till gagn för att utveckla alternativa försöksmodeller jämfört med helkroppsundersökningar på djur. På ser man att det finns en utfästelse , alltså från , om ett nytt försöksdjursråd med brett uppdrag. Det står: För att förstärka insatserna inom försöksdjursområdet inrättar nu ett försöksdjursråd. I rådet kommer en rad olika organisationer och myndigheter att vara representerade. Rådet kommer att fungera som ett forum för informationsutbyte i försöksdjursfrågor och också vara rådgivande i arbete på området. kommer att ha två utskott. Det ena ska syssla med etik- och utbildningsfrågor, det andra med forskningsfrågor.