prot · GX09103 · 2010-04-14 00:00:00 — Jobberbjudandena står säkert som spön i backen bara de får veta att jobbskatteavdraget finns. Jag tycker att det nästan känns lite genant att säga så till de 1 500 ungdomarna i . På s. 41 i står det, beträffande de 70 miljarderna eller 70 000 miljonerna som man nu vräker ut i jobbskatteavdraget, det som ska få oss att plötsligt vilja jobba, att man inte kan se om det har någon effekt förrän . Då först kan man se effekten av jobbskatteavdraget. Det är klart att man alltid kan säga att det kommer att ge guld och gröna skogar, men jag har själv erfarenhet av att det inte fungerar i verkligheten när man resonerar så. var jag nämligen på något ställe där man kunde väga sig och i förhållande till vikten se hur lång man skulle bli. skulle jag bli 2,20 och tänkte att då kan jag ju spela basket. Det har dock ännu inte skett, utan jag väntar fortfarande. Mitt råd till mina borgerliga vänner är därför: Var försiktiga med sådant som ni inte kan mäta i nutid. Om det visar sig, vilket allt fler forskare säger, att jobbskatteavdraget inte fungerar har ni under kanske skickat i väg på någonting som inte fungerar. Det är nästan lika mycket som budgeten ni då har skickat i väg innan vi vet om det fungerar eller inte. Jag ska inte recensera era nätter, men ligger ni inte sömnlösa ibland och funderar: Tänk om vi hade fel och det visar sig ? Det kan inte kännas speciellt trevligt. Tiden går fort när man har trevligt. Jag vill avsluta med att yrka bifall till vår gemensamma reservation. 66 (): Jag vet inte vilken gång i ordningen vi debatterar jobbskatteavdraget, som alltså är ämnet för dagens debatt. Det finns några frågor som behöver få svar i den här debatten. Vem har tjänat på reformen? Hur många jobb har reformen gett? Är det nödvändigt att informera särskilt om just denna reform? Det är kärnan i dagens debatt. Vem har tjänat på reformen? var ute och talade om att kvinnorna gynnas i alliansregeringens budgetar. Jag har tittat lite grann på den jämställdhetsbilaga som alltid bifogas budgeten. Där görs en ganska bra analys av kvinnors situation. Kvinnor jobbar mer med obetalt hemarbete. Fler kvinnor än män är deltidsarbetslösa. Kvinnor är väldigt beroende av utformningen av socialförsäkringssystemen. Javisst, den analysen ställer jag upp på. I jämställdhetsbilagan tillstår man att den direkta effekten av politiken är något bättre för män än för kvinnor, men här kommer det jämnas detta ut. Man menar att det blir mer fördelaktigt för kvinnor i och med att effekterna av jobbskatteavdraget slår igenom. Precis som tycker jag att det är en ganska häpnadsväckande analys som där görs, men vi får väl höra kommentarerna från majoriteten senare i debatten. Nästa fråga är hur många jobb jobbskatteavdraget skapar. Här rör man sig med siffror som tyder på 70 00080 000 jobb. Detta sägs i betänkandetexten, och det är också den utgångspunkt som haft när den kompletterat SCB:s arbetskraftsundersökningar i den rapport vi nu debatterar. Kärnan i den rapporten tycker jag är, och det sägs också klart och tydligt, att detta förutsätter att alla medborgare har total information om jobbskatteavdraget. I annat fall uppnår man naturligtvis inte dessa siffror. Tabell 7 är väldigt intressant, om man nu ska hänvisa till rapporten. Den visar allmänhetens kännedom om jobbskatteavdraget. De som verkligen skulle påverkas av reformen är arbetslösa och unga. av de arbetslösa känner till den. Bland unga människor är det . Detta talar sitt tydliga språk. Det var under den förutsättningen. När man frågar folk hur detta påverkar deras arbetsutbud säger att de vill arbeta mer till följd av jobbskatteavdraget, medan säger att de inte bryr sig, att det inte påverkar deras beteende eller arbetsutbud. Det är också väldigt intressanta siffror. Jag tänkte också säga några ord om informationen om jobbskatteavdraget. har självfallet ett generellt uppdrag att informera om alla skatter och allt som har med skatter, avdrag och så vidare att göra. Väldigt noggrant har ni i majoriteten skrivit i budgetpropositionen vad som är målet med verksamhet. Information är en del. Det handlar om löpande ärendehantering och naturligtvis om kontroll. Det handlar också om att bekämpa brottslighet. Det är naturligtvis väldigt viktiga saker som man har att göra. Man måste också kunna ställa sig frågan: Går det att informera fler människor till arbete? Kan ökade informationsinsatser få fler människor i arbete? Ja, kanske på marginalen. Det kan inte jag svara på. Jag läser i betänkandet att ni tycker att det är väldigt positivt med förslagen till ökade informationsinsatser. Då menar ni att det inte bara handlar om att just ska öka informationsinsatserna om jobbskatteavdraget. Det är det ni skriver inte generell information, utan om just jobbskatteavdraget. Ni pratar även om andra myndigheter, till exempel Arbetsförmedlingen eller andra myndigheter som har till uppgift att informera om stöd och bidrag och så vidare i samhället. De ska också informera om jobbskatteavdragets förträfflighet. Jag tänkte avsluta med att läsa några rader ur en interpellation som en moderat skrev för . Bakgrunden är att , som då hette , hade en informationskampanj, i första hand riktad till unga människor, för att förhindra svartarbete. Det var väldigt mycket diskussion om det då, och det handlade mycket om attitydfrågor. Det står så här: Opinionsbildning i fria länder handlar om att medborgare, medier och partier talar om för stat och myndigheter vad vi anser, och de har att rätta sig därefter. I diktaturer är det tvärtom stat och myndigheter som talar om för medier, partier och medborgare vad de får tycka och tänka. Myndigheter ska därför inte ägna sig åt opinionsbildning. Ändå är det precis vad ägnar sig åt . Målgruppen för en kampanj till en kostnad av är dessutom ungdomar mellan , alltså de flesta av landets förstagångsväljare. Ursäkten för kampanjen sägs vara att motverka svartjobb. De enkätsvar där en fjärdedel av landets ungdomar tycker att svartjobb är okej räcker dock svårligen för att motivera ett så avgörande brott mot den fria opinionsbildningen som en myndighetskampanj till ungdomar ett valår. Det var bara för att illustrera vilka känslor den typen av debatt väckte för här i . Jag yrkar bifall till reservationen i betänkandet. 67 (): Att beräkna jobbskatteavdragets effekter på sysselsättningen är inte det lättaste. Vi skulle förstås kunna göra det lätt för oss och titta på hur många som jobbar nu och hur många som jobbade när regeringen tillträdde, men det är inte särskilt seriöst. Vi vet alla att vi har haft en finanskris som vi inte ska lasta regeringen för, även om vi kan lasta regeringen för hur den hanterat den. Varken regeringen eller försöker heller studera jobbskatteavdragets effekter empiriskt, utan man nöjer sig med teoretiska simuleringar. Om människor beter sig som i de här modellerna kan jobbskatteavdraget skapa en hel del jobb, kommer man fram till. Trots svårigheterna med att studera jobbskatteavdragets effekter empiriskt finns det ändå en del som försökt. , en nationalekonom som har försökt studera detta, har ägnat de senaste två numren av den ärevördiga tidskriften till att nagelfara regeringens jobbpolitik. Han har varit snäll mot regeringen och bara tittat på sysselsättningen fram till dess att finanskrisen slog till, när det fortfarande var en stark konjunktur och sysselsättningen ökade. Då såg man att ökningen skedde framför allt i två grupper, de allra yngsta och de allra äldsta. Det är en slutsats som också stöds av granskning. Henreksons slutsats är att det framför allt rör sig om extraknäckande gymnasister och studenter samt pensionärer. Det är förstås väldigt roligt för dem; det är inte så att jag missunnar dem deras extraknäck. Men om målet är att minska utanförskapet har man ändå inte nått hela vägen fram. Inte ens med regeringens egenhändiga definition av utanförskap utgörs det stora utanförskapet av gymnasister som inte har ett extrajobb. Det stora utanförskapet gäller människor som är friska och arbetsföra men som inte har vare sig studier eller arbete att gå till. Om politiken inte kan bidra till att hjälpa dem att känna stoltheten i att kunna försörja sig själva och vara behövda på ett arbete är det ett misslyckande. menar att en av orsakerna till misslyckandet är att man har hämtat inspirationen till jobbskatteavdraget från länder som inte är jämförbara, framför allt , som stått som modell. Men där ser situationen annorlunda ut på avgörande punkter. Framför allt fokuserar han på skillnader i lönebildningen, där har jämförelsevis höga minimilöner. Det innebär att även om jobbskatteavdraget skulle sänka den reservationslön som människor lägst är beredda att jobba för får det inte samma genomslag på lönebildningen och på sysselsättningen. En annan viktig skillnad, som i och för sig Henrekson inte tar upp, handlar om den svenska barnomsorgen. Den amerikanska motsvarigheten till jobbskatteavdraget, EITC, har framför allt ökat arbetsutbudet hos ensamstående mödrar som behöver en ganska kraftig inkomstökning om de börjar jobba för att kompensera för de ökade barnomsorgskostnaderna. Men i , med välutbyggd och subventionerad barnomsorg, kan vi inte vänta oss lika starka effekter. De här aspekterna är ingenting som direkt kommer fram i granskning, och det var kanske inte deras jobb heller. Jag tycker ändå att det är viktigt att bära dem med sig. Någonting som däremot framkommer väldigt tydligt i granskningen är att om man vill påverka folks beteende måste de känna till de regler som ska påverka beteendet. Det är ganska självklart egentligen. kritiserade jobbskatteavdragets konstruktion; det var så krångligt att det var svårt för folk att förutse hur deras inkomster skulle förändras om de började jobba eller ökade sin arbetstid. I granskning framgår också att många människor över huvud taget inte känner till jobbskatteavdraget och än mindre hur det är konstruerat. Särskilt låg är kännedomen hos de grupper som man vill nå, alltså de människor som har en svag ställning på arbetsmarknaden. Det innebär att om vi nu i debatten får höra siffror på hur många jobb som jobbskatteavdraget har skapat ska vi vara väldigt försiktiga. De siffrorna handlar om en potential, hur många jobb som skulle kunna skapas givet antaganden om perfekt information, som vi faktiskt inte har . Det här kanske är lite stressande för regeringen. Men jag tycker ändå att utskottsmajoritetens slutsats är lite förhastad. Det är självklart att ska informera sakligt om de skatter vi har i landet. Den uppgiften har de redan. Men majoriteten vill gå längre än så. Det är klart att man undrar vad det innebär om man inte bara ska informera sakligt om de skatteregler vi har. Ska man börja driva kampanjer för jobbskatteavdragets förträfflighet? Är det verkligen jobb? Det kan man fråga sig. Det blir också lite löjligt när man vill att ska tala om för varenda arbetsförmedlare precis vad de ska säga till sina klienter i varje enskild situation oavsett vad just den personen behöver. Jag tror att arbetsförmedlarna ibland kanske vet bättre än vad som behövs för att motivera ungdomar att få jobb och hjälpa dem att hitta det jobbet. Det vore klädsamt om borgerligheten själv tog lite ansvar för sin politik. Om man inte har lyckats att konstruera ett jobbskatteavdrag på ett sätt som människor begriper och inte lyckats att göra det känt i de grupper man vill nå är det ett ansvar som man inte kan skylla ifrån sig på vare sig , Arbetsförmedlingen eller någon annan. Det ansvaret får man ta själv. Jag yrkar därför bifall till den gemensamma reservationen. 68 (): Låt mig börja med att yrka bifall till utskottets förslag i skatteutskottets betänkande 38 gällande granskning av jobbskatteavdraget. Innan jag går in på det jag ska tala om vill jag säga att på ett väldigt bra sätt beskriver att man är helt utan politik. Han säger att han ställer sig på vågen och konstaterar att det är för mycket siffror, och han tänker försöka bli längre så att han kan spela basket. Moderat politik är vad jag gjorde . Jag har också stått på vågen och gjort samma erfarenhet. Men jag gick runt Riddarholmsfjärden. Det är handling som måste till. Det är precis klockrent vad skillnaden mellan jobbskatteavdraget och er politik är. Tack, Hans, för att du har fått in i varje fall mig på rätt spår i politiken och växa lite! Jag förstår också att du tror att jag fortfarande växer. Men så är det inte på längden. Vi ska nu försöka att gå åter till ordningen. Jag måste medge att jag är något förundrad över vänsterkartellens samlade angrepp mot och dess granskning av jobbskatteavdraget. Det är i och för sig ingen nyhet att vänsterkartellen är emot skattesänkningar. tycker att regeringen på olika sätt ska göra jobbskatteavdraget mer känt för människor. Det är en uppfattning som inte överraskande inte delas av oppositionen. Varför är det då så viktigt att göra jobbskatteavdraget mer känt? Jo, det är framför allt för att det är ett mycket effektivt verktyg för att skapa nya riktiga och varaktiga jobb. Alliansregeringen har tydligt visat att den politik som förs gör skillnad. Trots den värsta lågkonjunkturen i mannaminne har antalet förtidspensionärer minskat från 550 2006 till nuvarande 490 000. Det är en minskning med 60 000 personer. Antalet sjukskrivna har minskat från 220 000 till drygt 100 000. Det är således mer än en halvering . Tar man detta i beaktande får trots allt dagens arbetslöshetssiffror betraktas som acceptabla med hänsyn till den djupa globala kris som skapade denna lågkonjunktur. Mycket pekar på att arbetslöshetssiffran inte blir tvåsiffrig i procent även om vi är i ett känsligt läge i den globala konjunkturen. Det är dock viktigt att med kraft fortsätta att arbeta med att ytterligare minska arbetslösheten även om dagens siffror är bättre än tidigare prognoser. Jag undrar om vänsterkartellen verkligen är så cynisk att den till varje pris vill förhindra en positiv utveckling för enskilda människor, allt för att ta över regeringsmakten. Frågan måste ställas eftersom alliansregeringens jobbskatteavdrag har ett brett stöd utanför politiken därför att åtgärden är ett mycket effektivt sätt att skapa nya varaktiga jobb. Låt oss titta på rapporten från . Vad säger denna rapport som är så illa omtyckt av vänsterkartellen att den inte vill göra den känd? Jo, rapporten säger att jobbskatteavdraget har skapat närmare 90 000 nya jobb. Det är nästan lika många som det minskade antalet sjukskrivna. Höjda skatter är skadliga inom alla områden. Det utnyttjar förvisso vi politiker i många fall därför att vi vill att skatterna ska ha ett preventivt syfte. Vi vet att högre skatter på exempelvis cigaretter gör att vi får färre rökare. Andra punktskatter är höga och höjs för att det ska leda till att vi snabbare kan växla från miljöfarliga till mer miljövänliga alternativ. Vi vet att det är en balansgång som måste ske för att skattesystemet ska fungera som det är tänkt. För höga punktskatter på exempelvis cigaretter leder till ökad smuggling. Detsamma gäller om skatterna är så höga att människor inte tycker att det lönar sig att arbeta mer eller att arbeta över huvud taget. Det var den effekt vi hade 2006 med bra tillväxt men med marginellt fler jobb. Det är inte konstigt alls om antalet svarta jobb blir fler när förtjänsten för båda parter ökar. Det är precis vad som sker om saker görs utan kvitto. Vi ser att både och är mycket effektiva reformer mot svartarbete. Många människor ser det nu som mer lönsamt att ta kvitto. Kunden får en garanti på jobbet som utförs, och de anställda får ta del av de trygghetssystem vi har som till exempel sjukförsäkring och pensionsförmåner. Kan det vara så att , och annan ekonomisk forskning har fel när det gäller sambandet mellan skattenivå och antalet jobb? Nej, det tror jag inte på. Låt mig ta några exempel på vad jobbskatteavdraget gjort för mitt hemlän . 58, 88. Vad då 58 och 88? Är det aktuellt snödjup eller vad? Nej, det ska faktiskt stå efter dessa siffror. Det betyder av boende i kommun har fått mer i sina plånböcker, och motsvarande siffra i är . Jag kan fortsätta uppräkningen av ytterligare 13 kommuner i . Jag kan ta några exempel: 510 miljoner och 432 miljoner. , som tyvärr inte lyckades ta sig upp i elitserien i hockey, får i varje fall som plåster på såren. Jag var och såg matchen, vilket kanske fortfarande hörs på min röst. I min hemkommun har vi gjort Avestaborna rikare. Så kan jag fortsätta uppräkningen. Det gäller för alla 15 kommuner. Lägger jag samman summan blir effekterna av alla fyra jobbskatteavdrag 2 338 miljoner. Vi har alltså sänkt skatten med för lärare, sjuksköterskor och metallarbetare i , allt genom att vi har infört jobbskatteavdraget. Siffrorna är framtagna av , . Det är också väldigt viktigt att göra klart att det är löntagarnas pengar. Vi har hört från talarstolen att man på något vis slösar med skattepengar. Men det är människors inkomster som vi beslutar om, alltså att en viss del ska gå till skatt. Det är självklart så att i människors plånböcker skapar nya jobb. Gör man ett antagande skulle 5 845 personer få jobb i om snittkostnaden per jobb skulle ligga på per person och år. Givetvis kan man inte räkna på det sättet. Men det visar tydligt hur skattesänkningar leder till bland annat ökad konsumtion som ger nya jobb i handeln och tjänstesektorn. Räknar vi med att har av befolkningen och av 88 000 nya arbeten betyder det att 2 640 arbetstillfällen skapats i tack vare jobbskatteavdraget. Det är inte illa pinkat av en trähäst, även om är vida känd. För inte så länge sedan i en skatteutskottsdebatt här i kammaren påtalades från socialdemokratiskt håll att inte styr . Nej, det är alldeles riktigt. Det gör regeringen bland annat via regleringsbrev. vill vänsterkartellen att regeringen inte ska lägga sig i hur man informerar om jobbskatteavdraget utan låta fixa detta själva, eller ännu hellre att så få människor som möjligt får klart för sig att de faktiskt får så mycket som en extra månadslön kvar i plånboken efter skatt. För mig är det solklart att det är viktigt att göra detta känt framför allt för att det har stora positiva effekter för vår välfärd. Med fler människor som jobbar ökar tillväxten för och för den enskilde. Därmed tryggas och växer även den gemensamma välfärden. Vi har fått våra deklarationsblanketter hem i brevlådan. Om man är lite av en detektiv kan man hitta jobbskatteavdraget om man läser på raden märkt Skattereduktion för arbetsinkomster. Det är väl lämpligt att människor tar fram sin deklarationsblankett och tittar på raden Skattereduktion för arbetsinkomster. Det är jobbskatteavdraget. Där kan ni på kronan när se vad just ni har fått i jobbskatteavdrag. Jag måste nog tillstå att tydlighet om jobbskatteavdraget är lika tydligt, eller rättare sagt otydligt, som vänsterkartellen är i sin politik. ska vi alla få tydliga besked från vänsterkartellen efter vårpropositionen, så på den punkten kommer snart informationen att vara glasklar för oss alla. Men om inget görs angående informationen om jobbskatteavdraget kommer det med all sannolikhet att se lika otydligt ut och otydligt är vad vänsterkartellen vill att det ska fortsätta att vara eftersom de är allt annat än förtjusta i sänkta skatter, i synnerhet om det sker genom jobbskatteavdrag. Låt mig avslutningsvis ge min syn på revisionen. Jag är av uppfattningen att revisorer och valberedningar har bland de viktigaste uppgifterna inom föreningslivet även om man inte alltid får den känslan. Revisorerna har koll på att redovisningen fungerar. Om inte styrelsen fungerar ska valberedningen föreslå nyval. En dålig valberedning vågar inte göra det ställningstagandet, utan föreslår i regel omval. kan beskrivas på samma sätt. Det är viktigt med en oberoende revision som granskar företeelser inom det verksamhetsområde den är satt att granska. Jag tycker att har lagt fram en bra rapport. Det är viktigt att vi tar åt oss av de riktlinjer revisionen har lämnat. Givetvis har man sin fulla rätt att ha avvikande mening. Det är dock intressant att vänsterkartellen väljer jobbskattefrågan, som i de flesta fall ger låg- och medelinkomsttagarna en hel månadslön extra att leva av. Jag hoppas att regeringen vidtar åtgärder enligt . Jag tycker även att det finns all anledning att fortsätta denna diskussion om jobbskatteavdragets goda inverkan för att skapa nya och varaktiga jobb. Vi vet att vänsterkartellen vill något annat. Jag hoppas att väljarna röstar för att behålla alliansregeringen och jobbskatteavdraget. I detta anförande instämde (). 69 HANS () replik: Det var ju trevligt med promenader. Men jag tror nog att vi får hålla igen lite. Folk kan ju få reda på att vi har roligt i , och det är inte så bra. Därför passar jag. Jag vet inte om lyssnade så noga när jag höll mitt anförande. Men jag berättade då att jag har varit runt på arbetsförmedlingarna i bland annat för att kolla ungdomsarbetslösheten. Jobbskatteavdraget går bland annat ut på att få dem som står längst från arbetsmarknaden att förändra sitt beteende. Det är det som är själva poängen. Ungdomar är då utpekade som en grupp som står långt från arbetsmarknaden. Information om jobbskatteavdraget ska alltså få dem att förändra sitt beteende. Det kändes lite tokigt för mig när jag drog det här. Det var nog inte riktigt min grej. Jag nämner en siffra , och jag ställer ingen fråga. Det är inte så lätt att hålla reda på alla siffror. Det finns 1 500 ungdomar i som är arbetslösa. Deras ersättning finns i två olika varianter. Den lägsta ersättningen är ca . Den andra ersättningen är . Detta är vad man får när man är arbetslös och ungdom och inte med i någon a-kassa. av de arbetslösa ungdomarna är inte med i a-kassan. Vi har 55 000 som riksdagsledamöter. Min fråga till är: Hur mycket mer behöver vår skatt sänkas för att de ungdomar som har 1 000 eller ska förändra sitt beteende så att de går ut och tar ett jobb? Det är ju det som är poängen med jobbskatteavdraget. 70 () replik: Det är klart att man kan blanda in riksdagsledamöters löner i det här. Jag tror nog att många av oss vill tillbaka hit utan jobbskatteavdrag. Det är nog inte där det stora bekymret sitter. Man kan raljera och säga att ungdomar sitter hemma och bara väntar på att skatten ska sänkas så att de kan börja jobba. Jag tycker inte om det. Jag kan tala om för att jag har nära anhöriga som definitivt inte sitter i soffan och väntar på ett jobbskatteavdrag hit eller dit. De vill ha ett jobb. Det får man tydligen via sänkta skatter. Hur kan vi sälja fler om vi ska ta av folk mer pengar i skatt? Det är just ett helt sagolikt resonemang som för här. Det är intressant att läsa , som är gjord av en opolitisk och oberoende riksrevision: Reformen har förutsättningar att vara särskilt effektiv för att öka arbetsutbudet för grupper med svag ställning på arbetsmarknaden. Ja, just det det visar all forskning! , och andra har visat att det här fungerar. Jag funderar på varför det är så svårt att ta till sig forskning på området. Ni vill ju absolut inte göra det. Det är väl ändå så, , att grunden till att ni är så irriterade över är den sanning som står i er motion. Det står: Skattesänkningen har visat sig vara helt ineffektiv för att skapa jobb. Säg det här och , ! Vänsterkartellen vill ta bort jobbskatteavdrag 1, jobbskatteavdrag 2, jobbskatteavdrag 3 och jobbskatteavdrag 4. Säg det här och , så får vi klara ut det direkt! 71 HANS () replik: Poängen enligt den teoretiska mikrosimuleringen av jobbskatteavdraget är enligt er, , att man med hjälp av sänkta skatter ska förändra sitt beteende. Det betyder att de som inte har ett jobb ska få reda på att om man börjar jobba får man ett jobbskatteavdrag. Det ska löna sig att börja jobba . Det är detta som är den teoretiska modellen; sedan kan du säga vad du vill. Det är detta som är grejen bakom jobbskatteavdraget. Jag ställer fortfarande min fråga. Tror du allvarligt talat verkligen att de 1 500 arbetslösa ungdomarna i tar ett jobb på grund av detta? Jag håller med om att de tar vilket jobb som helst.