prot · GX0988 · 2010-03-16 00:00:00 — Men det är självklart att vi nu ska vara med och ta ansvaret. Vi kan också se att det ansvaret har fört till stora framsteg så stora framsteg att det när man jämför med de risker som andra energislag kan medföra är fullt tänkbart att vi kommer att ha kärnkraft till i och att en eller annan gammal reaktor byggs ut. Det är i sig inte alls dramatiskt längre. Däremot är det också helt klarlagt, utifrån regler som vi är överens om, att kärnkraftsindustrin inte kan smita undan en tum från sitt ansvar. Den lagstiftning som gäller är att man har det fulla ansvaret för att ansöka om det förvar som kan behövas för det avfall som skapas. Dessutom har vi ökat ansvaret för kärnkraftsindustrin genom att också ge den det fulla ansvaret för eventuella kostnader om det värsta tänkbara skulle inträffa, nämligen en olycka. Det betyder också att om man från kärnkraftsindustrins sida vill förlänga kärnkraftens liv måste man på en gång också räkna på vad det innebär för kostnad, både för avfallshantering, för själva driften av kärnkraften och för eventuella olyckor. Man kan inte smita undan i någon del. Det är fullständigt glasklart i lagstiftningen. Man ställs till svars hela vägen. Vi har också en tydlig boskillnad mellan bolag och stat. Det är inte staten som ska beräkna hur mycket avfall det kommer att bli. Där ligger ansvaret hos bolagen. Det är de som har ansvaret och avgör hur länge de anser att det är lönsamt att säkra driften. Från statens sida ställer vi krav på miljö och säkerhet. Där har vi myndigheter som ska bedöma. Det är Miljödomstolen och . Det är också fullständigt klart att staten inte kommer att släppa kärnkraftsindustrin en millimeter över bron utan att den också tar det fulla ansvaret. vill jag säga klart och tydligt att när det gäller mellanlagret i Clab har man bedömt att det kan både renoveras och byggas ut. Men det dystra svaret på frågan om säkerhet fullt ut för hela kedjan av avfallshanteringen är att det får vi veta först den dag man på allvar har prövat de metoder som SKB vill satsa på. Jag räknar med att det ska gå att lösa, men också där gäller den strikta uppdelningen. Kärnkraftsindustrin har ansvaret att lägga sitt förslag och sin ansökan på bordet. Jag och regeringen, liksom myndigheterna och Miljödomstolen, ska hålla tummen i ögat på de bolagen och se till att det i varje del granskas att villkor, regler och krav verkligen är uppfyllda. 50 (): Jag delar självfallet miljöministerns åsikt om bolagens ansvar. Där tror jag inte att det råder någon tveksamhet. Däremot är det trots allt de politiska beslut man fattar som öppnar för olika scenarier. Har vi koll på vart detta kommer att leda i slutändan? Jag och många med mig känner en oro här. Riskanalysen, den mängd som kommer att produceras och så vidare gör att detta inte är någon liten fråga. Det har tagit . Kommer det att ta till? Vi har visserligen teknik, men den är också lite ifrågasatt. Kommer den att klara kraven på kapsling och så vidare? Jag är medveten om att detta inte är något som vi kan lösa så här i en debatt i kammaren, men det är sådana frågor som dyker upp. Jag tycker att det är viktigt att vi ändå tittar på dem så noga vi kan. Vi har våra olika möjligheter genom de församlingar vi sitter i. Det är också glädjande att miljöministern tryckte på det goda samarbete vi hade . Det är lite synd att vi inte fortfarande kan ha det, men det är en helt annan fråga. Miljöministern tog också upp att hans parti motarbetade kärnkraftverken det begav sig. Jag kan inte låta bli att citera lite från ett arrangemang som miljöministern har varit på: Jag hör till dem som förstörde mina tonår med kärnkraftsfrågan. Det var 70-tal, den stora politiska stridsfrågan gällde kärnkraften. Vi () gick med glödande glada solar på rockslaget Atomkraft Nej Tack!. (-) Det är vår generations ansvar att även ta hand om avfallet. Kärnkraft och kärnavfall har inte bara bäring på våra och våra barn och barnbarns liv utan kommer att påverka kommande generationer. Moraliskt ansvar in . Det var från utfrågning . 51 Miljöminister (): Det stämmer precis. Jag sade det där som miljöminister när jag stod inför . Det var också ett sätt att visa att man med väldigt starkt engagemang kan åstadkomma förändring, och det är det som har skett när det gäller kärnkraftsfrågan och den förnybara energin. ser vi att förnybar energi ökar enormt i . Vi ser också att det finns en mycket bred uppslutning bakom det ansvar som ska gälla för att lösa avfallsfrågan också för kommande generationers skull. Det är helt sant som säger. Grundfrågan, det vill säga hur man ska klara en säker förvaring av avfallet, borde självklart ha ställts innan man en gång påbörjade utbyggnaden. Det som vi, som den gången motarbetade utbyggnaden, kan göra är trots allt att se till att vi verkligen löser avfallsfrågan. Och jag tror att vi är mycket närmare än tidigare. Jag tror också att är långt före många andra i världen på den punkten. Vi ska ändå fortfarande hålla tummen i ögat, ställa mycket höga krav och se till att det här ansvaret tas hela vägen. Och genom att satsa, precis som jag beskrev i interpellationssvaret, mycket mer på förnybar energi kommer vi faktiskt också att minska beroendet av kärnkraften. tycker jag att vi är i en situation där det inte är särskilt dramatiskt att tänka sig att kärnkraften, den parentes vi har i , kommer att förlängas till. Det viktiga är att vi gemensamt tar ansvar för avfallets säkerhetsfrågor och ser till att mycket snabbt fortsätta utbyggnaden av förnybar energi. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2009/10:282 om köttklister 52 Jordbruksminister (): har frågat mig vad jag avser att göra för att underlätta för konsumenten att kunna spåra köttets ursprung när det kan ingå flera styckade detaljer i en enda biff. Jag har vidare fått frågan om jag avser att lyfta fram denna fråga som en beslutspunkt i ministerrådet. Först vill jag påminna om innehållet i det beslut som togs i EU om att godkänna användandet av så kallat köttklister, en tillsats vars kommersiella namn är Fibrimex. var mycket aktivt i diskussionerna som hölls i kommissionens arbetsgrupper och lyckades tillsammans med några andra medlemsstater genom en god argumentation åstadkomma ett beslut som ger konsumenterna full information om produkten för att de därefter ska kunna göra egna val. I beslutet fastslås att Fibrimex endast får användas i förpackade köttprodukter till försäljning till slutkonsumenter. Förutom att det av ingrediensförteckningen ska framgå att tillsatsen använts ska köttprodukten också för tydlighetens skull bära informationen sammansatta köttdelar före produktnamnet. Vidare ska i ingrediensförteckningen av religiösa skäl anges att ursprunget av tillsatsen är nöt eller gris. Jag är nöjd med detta förhandlingsresultat. Kommissionen hade ursprungligen tänkt sig att produkten också skulle få säljas i restauranger och storkök, ett användningsområde som skulle göra det svårt att tillförsäkra att konsumenterna skulle få tillräcklig information om det kött som serveras. Jag har också noterat att märkningskravet vad gäller Fibrimex fått följdeffekter. Näringen har tillkännagivit sin avsikt att se över sin märkning av smörgåsskinka och tydliggöra för konsumenten i vilka fall skinkan inte kommer från en hel muskel utan består av små köttbitar av skinka som bundits ihop av en så kallad tumlingsprocess, en process där man inte använder sig av tillsatser. Jag anser att det är positivt att näringen på detta sätt känt av marknadens önskemål om att få bättre kunskap om produkter och om hur de framställs. När det gäller frågan om möjligheten att spåra köttets ursprung delar jag upp mitt svar i två delar. Sedvanliga märkningsregler gäller för de här produkterna. Detta innebär i korthet att samtliga ingredienser ska anges i fallande skala, det vill säga den ingrediens som det finns mest av ska anges först, samt att djurslaget ska anges på köttråvaran. Handlar det om flera köttslag, som till exempel blandfärs, ska det framgå av märkningen. Ursprungsmärkning i betydelsen angivande av varifrån köttet kommer är en fråga som är mycket aktuell, och den diskuteras inom EU. Frågan är komplex, och har i dessa diskussioner stött kraven på att ursprungsmärkningen ska bli fortsatt frivillig på de områden där den är frivillig . Vidare har vi betonat vikten av att reglerna för märkningen utformas på så sätt att konsumenterna inte riskerar att vilseledas. Detta är ytterst ett ansvar som ligger på producenterna. När det gäller nötkött finns det en obligatorisk ursprungsmärkning. Enligt den bedömning som gjort kommer en produkt som består av sammansatta köttdelar inte att omfattas av den obligatoriska ursprungsmärkningen, eftersom det handlar om en köttberedning, vilket också gäller för andra produkter såsom till exempel korv. Producenten har som sagt möjlighet att välja att frivilligt märka produkten. Slutligen: På frågan om jag avser att lyfta fram denna fråga som en beslutspunkt i ministerrådet är svaret nej. Jag är som sagt nöjd med förhandlingsresultatet. EU:s medlemsstater har tillsammans med kommissionen på ett konstruktivt sätt skapat framåtsyftande regler som ger konsumenterna nödvändig information för att kunna göra sina val. 53 (): Tack, jordbruksministern, för svaret, som faktiskt var klart som korvspad! är det ändå för mig obegripligt i sitt innehåll. Äntligen köttklister det har faktiskt någon utbrustit i det här landet. Det gjorde man på tidningen . Jag undrar om man på ledarsida skulle ha utbrustit: Äntligen Fibrimex! Det skulle man förmodligen inte ha gjort. Jag hade gärna själv myntat ordet köttklister, för det säger verkligen precis vad ämnet används till. Men i övrigt lyser väl den här entusiasmen med sin frånvaro. Miljöministern talar om ett gastronomiskt land av vikt och om gårdsrestauranger och gårdsbutiker. Det känns lite gammalromantiskt, och vi är väldigt överens om att vi ska ha gårdsrestauranger och gårdsbutiker. Men ska vi inte bara ha tumlad skinka. ska vi också låta andra pussla ihop söndagssteken. Till vilken nytta, undrar jag. Inte ens branschen i tycks tycka att det här är en jättebra idé. På Scans hemsida har skrivit: Att tillsätta trombin känns som att vilseleda konsumenterna genom att skapa en produkt med rätt utseende, men som i själva verket består av olika delar sammansatt kött. Det är ju som jag ser det, ett uppenbart försök att sälja något under falsk flagg och den utvecklingen är knappast något som vi i vår bransch är i behov av. Detta skriver från . Jag har också sett i pressen att inte heller miljöministern är särskilt trakterad av köttklistret på sin egen tallrik. Men det behöver naturligtvis inte betyda att man inte kan säga ja till det i EU. Men frågan är: Varför? Visst är det jättebra att det inte ska serveras i restauranger, i storkök och så vidare. Men vad finns det för skäl att inte säga nej om man inte vill ha det? Det verkar vara köttbranschen ute i som tycker att köttklister är en himla bra idé men ingen här, förutom , inte ens jordbruksministern själv. Varför kan man inte säga nej? Det låter som att man inte kan tala inom EU om man har sagt nej till någonting. Men det kan väl inte vara så att man hade blivit utkörd ur klassrummet om jordbruksministern eller hans företrädare nu hade sagt nej till köttklister? Då hade man väl fortfarande kunnat diskutera huruvida det ska kunna serveras i storkök och restauranger? Det kan väl ändå inte vara så att man måste säga ja för att få den allra minsta påverkan. Det känns mycket egendomligt. Jag undrar vem som ska äta det här hoplimmade köttet. Producenterna kan frivilligt ursprungsmärka. Varför ska det vara frivilligt? Varför ska det inte vara självklart att jag ska kunna se hur många ursprung köttbiten har som ser ut som en hel köttbit men som är hoplimmad med Fibrimex? Det måste jordbruksministern svara på. Varför när man inte vill ha det måste man säga ja för att få vara med i leken inom EU? Det tycker jag verkar mycket egendomligt. Och varför ska det vara frivillig ursprungsmärkning? Varför är det farligt att tvinga fram en ursprungsmärkning som inte är frivillig? 54 Jordbruksminister (): Låt mig igen påpeka att märkningen på ifrågavarande produkter inte bara kommer att vara tillsatsen Fibrimex. Det kommer att före produktnamnet stå sammansatta köttdelar så att vi som konsumenter kan avgöra om vi vill välja den här produkten eller om vi vill välja bort produkten i fråga. För att man ska kunna påverka inom EU måste man söka allianser. Man måste se om man har tillräckligt med kompisar för att kunna påverka ett beslut. Finner man vid inledningen av sådana diskussioner att man inte har tillräckligt många kompisar för att till exempel kunna säga nej måste man försöka att hitta en position där man ändå kan påverka så mycket som möjligt åt det håll som man vill gå. Det gäller i det här fallet, och det gäller i många andra sammanhang inom den europeiska unionen. Vi har här fått ett ställningstagande från EU som gäller i hela EU, det vill säga slutkonsumenten ska bli upplyst för att kunna avgöra om man vill använda sig av produkten eller inte. För mig räcker det. Jag är dessutom glad över att producenterna i vårt land har sagt sig vilja avstå från att använda det här, för det minimerar risken för att vi får in den här produkten i vårt land. Jag tror uppriktigt inte att svenska konsumenter vill ha den här produkten. Är det någon som vill försöka är det fritt, men då är man upplyst som konsument om att det består av sammansatta köttdelar. Varför kan man inte ange ursprung? Eftersom det består av sammansatta köttdelar är det att jämföra med korven. Då är det väldigt svårt att ange det. Det kommer kanske från olika typer av djurslag och kanske också från olika länder och har bearbetats i olika länder. Det skulle bli en ganska så lång förteckning över de länder och områden som sådana här saker kommer från. 55 (): Jag tror inte heller att köttklister är något farligt. Det är inte det vi diskuterar. Men vem vill ha det? Det diskuterar vi. Det är omöjligt, säger jordbruksministern. Det kan bestå av så många delar. Man har samma problem som med korven. Det måste väl vara jättesmå slamsor av kött som ska sammanfogas till någon söndagsstek, biff eller något om man inte ska kunna ursprungsmärka. Det låter för mig väldigt egendomligt. En korv kan heller inte innehålla så fruktansvärt många olika beståndsdelar, olika kött från så många olika länder att det skulle bli en väldigt lång lista som skulle bli svår att hantera. När det gäller att söka allianser var det enligt uppgifter som jag har fått ett land som röstade nej och ett annat som lade ned sin röst för det här köttklistret. var väl ett av länderna. Varför måste man säga ja för att fortsätta att vara med och diskutera? Det har jag fortfarande inte fått svar på. Vad finns det för mervärde för konsumenterna, för folkhälsan och för djuren också för den delen att använda köttklister i livsmedel? Jag antar att idén med hoplimmat kött är att använda slaskprodukter eller annat kött som inte kan användas till något annat. Man pusslar ihop det till en hel och större stek eller något sådant. Jag utgår från att tanken är att slaskprodukterna ska vara billigare. När man inte ens kan se varifrån de kommer, vilka är det då som ska äta det här hoplimmade köttet? Det är klart att man kan förstå att jordbruksministern inte tänker lyfta det. Tydligen är det jordbruksministern, även om han inte säger att det är så himla bra, och ledarsida som tycker att köttklister är så himla bra. Men jag skulle gärna vilja ha svar på vad det är för mervärde för oss konsumenter, folkhälsan och djuren att klistra ihop kött som annars inte kan användas. 56 Jordbruksminister (): Jag noterar igen att näringen i säger sig vilja avstå från den möjlighet som näringen i också har i och med att det här är ett EU-ställningstagande. Jag förmodar att näringen avstår från att använda sig av den här möjligheten för att man inte ser någon efterfrågan i . Det är så i vårt land, säkert beroende på att många av oss vill ha rena produkter. Vi vill dessutom ha en angivelse om hur processen har gått till vid framställandet av produkterna. Näringen åtar sig nu att mer och mer på frivillig grund upplysa oss som konsumenter genom märkning om vad det är som tillhandahålles. Då är det upp till oss som konsumenter att välja eller välja bort. Vad beträffar att påverka eller inte påverka är det igen att notera att vill man påverka i en viss riktning gäller det att leta upp tillräckligt många kompisar som också vill det när vi talar om beslutsfattande inom den europeiska unionen. Noterar man att det inte finns tillräckligt många för att till exempel säga nej blir man utan talan. De som vill driva en ja-linje som kanske är väldigt mycket ja får en överväldigande majoritet på så sätt. Då kan man ibland tvingas att ta den ställning som vi ibland gör för att vara med och påverka i den riktning som vi vill från svensk sida. 57 (): Det är en jättetråkig klubb om man inte kan säga nej och sedan få möjlighet att säga något, påverka och vara med i klubben och förbättra det som man vill göra. Det tycker jag är väldigt tråkigt. Då måste man alltid säga ja om man känner att det är ett jättedåligt beslut som man är på väg att fatta men det är fler än hälften som tänker fatta det beslutet. Då hänger man med. Det tycker jag är ett jättekonstigt sätt att se på EU. Man måste kunna vara mer offensiv än så. Jordbruksministern säger att näringen i inte tänker göra det här. Precis som jag läste upp säger att de inte tänker göra det. Men vi har en öppen marknad. Det är klart att det kan komma in sådant hoplimmat kött från andra delar och skapa en efterfrågan, eftersom det bör vara billigt. Annars finns det väl inget som helst skäl att sitta och klistra ihop köttbitar. Jag kan inte förstå vad det är som är det fina i kråksången med att säga ja till detta som ingen annan än ledarsida än så länge vill ha. Jag förstår verkligen inte varför man åtminstone inte kan arbeta för att tvinga producenter att ursprungsmärka var köttbitarna kommer från. Jag tycker att det är mycket egendomligt att det måste ske på frivillig väg. Jag tror inte på den långa listan. Då måste det vara en väldigt stor köttbit. 58 Jordbruksminister (): Tack för interpellationen. Det är en synnerligen viktig fråga eftersom den handlar om mat. Alla sådana frågor tycker jag är viktiga att diskutera. Man kan självklart säga nej till ett ställningstagande som en majoritet vill göra, men då avhänder man sig möjligheten att påverka på vilket sätt en majoritet säger ja. När det gäller frågan om kött som är sammansatt kan komma in i vårt land är svaret ja. Det kan det göra, men då är vi upplysta om att det är sammansatta produkter som vi konsumenter väljer eller väljer bort. Vi är också upplysta om att det finns en tillsats som kan heta Fibrimex. Vi konsumenter har ett ansvar att välja eller välja bort. När det gäller ursprungsmärkningen vill jag återigen påpeka att för att man ska kunna garantera konsumenten att det som står på förpackningen är korrekt måste man ha någon typ av kontroll. För sammansatta produkter som korv eller sammansatt kött är det oerhört svårt för en kontrollorganisation att härleda alla delar. Det är skälet till att undvika ursprungsmärkning på sammansatta produkter, till exempel korv. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2009/10:266 om situationen för dem som lämnat sjukförsäkringen 59 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig vilka initiativ jag kommer att ta för att säkerställa att majoriteten av dem som lämnar sjukförsäkringen och går över till introduktionen på Arbetsförmedlingen kommer att få lite mer i plånboken än man hade när man var sjukskriven. har även frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att de 50 000 som lämnat sjukförsäkringen ska ges verkliga möjligheter till rehabilitering och verkliga chanser till jobb. Införandet av den särskilda schablonberäkningen, vilken togs fram i samråd med Arbetslöshetskassornas samorganisation och Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen, innebär att möjligheterna till en högre ersättning ökar för många av de personer som övergår från sjukförsäkringen till arbetslivsintroduktionen. Vidare syftar schablonberäkningen till att förenkla handläggningen vid arbetslöshetskassorna, vilket möjliggör en snabbare utbetalning av rätt ersättning från . Att dra slutsatser om huruvida majoriteten har fått det bättre eller sämre är svårt. Regeringen kommer givetvis att följa detta noggrant och det kommer att göras en ordentlig bedömning när mer statistik blir tillgänglig. Regeringen har vidtagit flera åtgärder för de personer som har varit sjukfrånvarande , eller längre. Bland annat har ett nytt arbetsmarknadspolitiskt program, arbetslivsintroduktion, införts. Syftet med arbetslivsintroduktionen, som ska vara individanpassad, är att ge deltagaren stöd att identifiera sina resurser och förutsättningar för att öka möjligheterna att återgå i arbete. Regeringen har även infört en möjlighet att direkt efter avslutad arbetslivsintroduktion kvalificera sig till jobb- och utvecklingsgarantin eller jobbgarantin för ungdomar, inom vilka deltagaren bland annat kan ta del av arbetslivsinriktad rehabilitering. Vidare har regeringen avsatt mer resurser till lönebidrag, trygghets- och utvecklingsanställningar, som Arbetsförmedlingen kan erbjuda denna grupp. Regeringen avser att noga följa och analysera huruvida redan vidtagna satsningar är tillräckliga och effektiva för att lösa behovet av insatser för denna grupp. Mot bakgrund av detta har jag inte för avsikt att vidta några ytterligare åtgärder. 60 (): Tack för svaret. Arbetsmarknadsminister sade i ett Ekoinslag: Majoriteten av dem som lämnar försäkringen och går över till den här introduktionen på arbetsförmedlingen kommer faktiskt att få lite mer i plånboken än om man varit sjukskriven. Ministern fokuserar i sitt svar på schablonersättning, men min fråga var: Vilka initiativ kommer arbetsmarknadsministern att ta för att säkerställa att det blir så som ministern sade , nämligen att majoriteten av dem som lämnar försäkringen och går över till introduktionen på arbetsförmedlingen faktiskt kommer att få lite mer än man hade när man var sjukskriven? Schablonersättningen är ju ingen lösning. Den kom till för att människor skulle hinna få ersättning över huvud taget eftersom det var mycket kort om tid mellan beslut i och införande av de nya regler som regeringen hade lagt fram. Vilka faktaunderlag hade ministern när påståendet att en majoritet får mer i plånboken gjordes ? I dagens svar trycks det på att införandet av den särskilda schablonberäkningen innebär att möjligheten till högre ersättning ökar. De som har tjänat mer än blir förlorare. Det blir också de som har tjänat mycket lite eller inte är med i någon a-kassa. Kom ihåg att en genomsnittlig månadslön för en tjänsteman i privat sektor enligt SCB är , för kvinnor , alltså väsentligt mer. Det här har också fackföreningen tagit upp i en rapport som pekar på att de som haft högre inkomster än ca 20 500 eller mer får sänkt ersättning. ST är det fack som många av dem som jobbar som handläggare inom eller Arbetsförmedlingen och som har daglig erfarenhet av de nya reglerna är anslutna till. Aktivitetsstödet för dem som tjänat blir . Samma person fick tidigare i sjukpenning. En del av dem som utförsäkrats från sjukförsäkringen får inte tjänstledigt för att gå arbetslivsintroduktionen. I min grannkommun, , fick inte tre anställda på företaget ledigt. Kom tillbaka på heltid, eller säg upp dig var alternativen. Den ekonomiska press som sätts på människor gör att många försöker arbeta heltid med risk för bakslag och försämrad hälsa. Jag nämner också i min interpellation ett exempel som ministern inte kommenterar i svaret. Det handlar om en person som var studerande och blev sjuk. Han är en av alla dem som fått tidsbegränsad sjukersättning på garantinivå, alltså . Han hade inte hunnit jobba när han blev sjuk under sin utbildning.