prot · GX09133 · 2010-06-07 00:00:00 — har satt världsrekord i antal politiska flyktingar per capita. Det är just denna enögdhet, denna närmast besatta kampanj med ett allt hårdare språkbruk satans mördare, vem ska de utvalda döda nästa gång och så vidare som gör att dessa krav på bojkott mot klingar så falskt. Målet tycks inte vara att ska kunna byggas upp till en livaktig demokratisk stat, utan målet tycks vara att bryta ned legitimitet som en självständig stat. Omvärlden måste i stället, precis som jag har nämnt, inrikta sina krafter på att ingjuta mer inte mindre energi i fredssamtalen och att stärka de krafter på båda sidor, inte bara på politisk hög nivå utan också på gräsrotsnivå, som står för moderata tankar, reformistiska idéer och demokrati. Ett steg på den vägen är att omvärlden ökar sitt engagemang och att tar det fulla ansvaret för det orimliga och oproportionerliga agerandet i samband med bordningen av Gazaflottan, vilket man nu också kommer att tvingas göra. 7 (): Det var med bestörtning vi alla tog del av nyheten om den israeliska försvarsmaktens bordning av Ship to Gazas fartyg på internationellt vatten som ledde till flera dödsfall. Det var tragiskt för alla som dog och skadades och för deras anhöriga, men det var också tragiskt för alla oss Israelvänner, eftersom den politik som den israeliska regeringen för leder in i en politisk återvändsgränd. Oavsett vilken syn man har på den långvariga israelisk-palestinska konflikten går det inte att rättfärdiga agerande gentemot fartygskonvojen och användandet av dödligt våld. Det är oacceptabelt, och det är viktigt att det nu tillsätts en oberoende internationell utredning för att klarlägga vad som hänt. Mitt parti, , och alliansregeringen vädjar också till att följa förslaget från . När det gäller de palestinska områdena krävs ett och uthålligt öppnande av gränsövergångar för att släppa in humanitär hjälp, kommersiella varor och personer i . måste upphöra med bosättningspolitiken och de hårda och oproportionerliga repressalierna mot det palestinska folket. Men det krävs också att Hamas erkänner rätt att existera och att de palestinska myndigheterna både på och i vidtar seriösa, långsiktiga, konkreta och resultatgivande åtgärder för att stoppa granatattacker och terrordåd mot israeliska mål. är den äldsta och fram till att blev det den enda demokratiska staten i med ett parlamentariskt system, där yttrandefrihet, pressfrihet, religionsfrihet och jämlikhet mellan könen är lagfäst. låter sig inte paketeras i en enkel sanning. Den är snarare en studie i hur orsak och verkan leder till en ständigt eskalerande våldsspiral, där hat och avstånd mellan folken växer. Det är bra att debatterar den här frågan. Jag tror nämligen att det är viktigt att vi här i kammare får tillfälle att göra det tydligt för väljarna att det finns två linjer i svensk utrikespolitik i dessa frågor. Dels har vi alliansregeringens linje med en tydlig kritik emot och avståndstagande från våldsanvändande mot civila hjälpsändningar, med tydliga krav på en oberoende internationell utredning och ett hävande av blockaden mot . Detta agerande ska ske genom FN och EU för att nå resultat och inte bara vara svensk plakatpolitik. Dels har vi vänsteroppositionens blinda fördömanden och krav på att ensamt ska agera och isolera äldsta demokrati, kombinerat med en romantisering av den terrorkrigföring som bedrivs av Hamas och andra extrema grupper gentemot från . Det finns inga tvivel om att det behövs mängder med humanitär hjälp till , dels för att klara återuppbyggnaden av bostäder, skolor, sjukhus och grundläggande infrastruktur, dels för att hjälpa invånarna att fylla vardagliga behov av mediciner, mat, kläder, bränsle med mera. Genom FN, EU, bilateralt biståndsarbete och olika hjälporganisationer når också betydande biståndsinsatser fram, men behoven är större än vad dagens hjälpinsatser klarar av att täcka. Sett ur det perspektivet är självklart Ship to Gazas initiativ med hjälpsändningar mycket vällovligt. Men, fru talman, att skänka humanitärt bistånd till befolkningen i var nog inte Ship to Gazas främsta syfte. Genom väl genomförda PR-satsningar har Ship to gjort allt som står i deras makt för att skapa uppmärksamhet kring hjälpsändningen och också försöka plocka politiska poäng. Dessutom har man valt att samarbeta väldigt nära med IHH, en organisation som av anses ge ett mycket aktivt stöd till Hamas som i sin tur har utrotandet av staten som sitt överordnade politiska mål. I stället för att välja väletablerade kanaler via FN och WHO för att nå fram med sitt bistånd valde Ship to konfrontationslinjen redan innan fartygen lämnade sina hemmahamnar. Det har varit viktigare, och det är inte fel i sig, att skapa provokation för att få till stånd en politisk debatt än att verkligen nå fram med hjälpsändningar. Vi kristdemokrater har alltid sett oss som staten vänner. Det innebär inte att vi blint står bakom alla ageranden. Vänner kan och ska vara raka mot varandra. När det finns orsak att framföra kritik, som i det här fallet, gör vi det. Men vi har den grundläggande övertygelsen att har en rätt att existera inom säkra och erkända gränser och att landets invånare ska kunna bo i trygghet, utan rädsla för att plötsligt utsättas för terrordåd i sin vardag. Vi är också det palestinska folkets vänner. Även de har rätt att bo i ett eget land inom säkra och erkända gränser. De har också rätt till fred, frihet, välstånd och demokrati, och de ska inte vara beroende av någon annan stats nyckfulla godtycke eller tvingas acceptera olagliga bosättningar. De ska inte heller behöva lida under religiöst förtryck, korruption och dåligt fungerande offentliga institutioner. För oss kristdemokrater är förtryck, våld och terror oacceptabelt, oavsett vem som står bakom det. Men ska vi lösa den här konflikten som har många olika bottnar och en lång historia krävs det mer dialog och inte mindre. Därför krävs inte heller bojkotter av olika slag som det har höjts röster för. Vi ställer inte upp på krav om bojkotter och sanktioner eller att bryta olika typer av diplomatiska förbindelser med . Det är ingen väg framåt. Det leder inte till fred och försoning. Det är viktigt att världssamfundet och ställer krav både på , på Hamas och på de palestinska myndigheterna. 8 (): När vi debatterar den här frågan vill jag inleda med att tacka utrikesminister för den insats han den gångna veckan har gjort i frågan. Det är flera tidigare talare som också har sagt detta. Jag tycker att man nog inte kunde agera på något annat sätt. Det var ett kraftfullt agerande, och jag tror också att det av var väntat att det skulle bli på det sättet. När det gäller den resa som jag själv var med på till , men som slutade i , finns det ett antal frågor som jag vill lyfta fram. Först och främst handlar det om hur svenska medborgare hanterades både under bordningen och efter bordningen, när vi kom i land i Ashdod i . Det är inte första gången jag kommer till . Jag har varit där två gånger tidigare i olika fredsprojekt där vi har samverkat med israeliska fredsvänner. Bland annat har vi jobbat med före detta soldater i ett initiativ som heter Breaking the Silence, som innebär att soldater som har varit med om att begå övergrepp vill berätta. De vill inte vara tysta. Det handlar om övergrepp, precis som det jag och mina vänner blev utsatta för ombord på to och de andra fem fartygen. Det är uppenbart att den återvändsgränd som vi har talat om är ett faktum. Israeliska soldater vägrar att ta ansvar för det som deras regering lägger på dem att göra, att utföra övergrepp som till sin art är grova och som en demokratisk stat, som påstås vara, faktiskt har ett ansvar att hantera på något sätt. Veckans händelser har visat att så inte är fallet. Jag vill ta upp en annan fråga. Den handlar om olika former av konsekvenser. Det ena gäller den typ av frågor som berör militären. är en vapenköpare på den internationella marknaden. När jag i den här kammaren för ställde en fråga till vår försvarsminister om huruvida vi köper vapen av fick jag ett svar som jag här ska citera. har anskaffat bland annat mörkersiktutrustning närmare bestämt bildförstärkare samt störsändare från till den svenska försvarsmakten. Bildförstärkare används av den enskilde soldaten för att öka orienteringsförmågan i mörker och används under såväl utbildning som insatser Störsändare används för att öka skyddet för marinens fartyg och dess besättning genom att kraftigt försvåra för andra radarsystem att lokalisera fartyget. anskaffning av mörkerhjälpmedel och störsändare har genomförts helt enligt principerna för konkurrensupphandling. Om man tänker på de här två varorna som köper av är det inte svårt att tänka sig att det var precis den typen av utrustning som användes mot oss civila ombord på civila fartyg, bland annat svenska medborgare. Det var mörkerutrustning som användes av den enskilda soldaten för att kunna öka orienteringsförmågan i mörkret när de anföll oss. Det var störsändare som användes av deras fartyg för att slå ut den satellittelefon vi hade för att kunna meddela att vi på internationellt vatten blev utsatta för sjöröveri. Det är det närmaste ordet som finns när man utan någon som helst förvarning före bordningen, bara att vi ska stanna, går ombord på våra skepp och tar oss till fånga. Försvarsministern fortsatte så här: Vi försöker tillgodose våra nationella intressen på ett för skattebetalarna optimalt sätt, det vill säga genom att köpa så bra produkter som möjligt till så fördelaktiga priser som möjligt. En fråga jag har till vår utrikesminister är: Är det fortfarande så att finns med på tio-i-topp-listan över länder vi köper vapen av? En annan fråga handlar om militärattachéerna, eller försvarsattachéerna som försvarsministern har valt att kalla dem. Kan utrikesministern förklara för oss på vilket sätt vi kan ha kvar vår försvarsattaché i ? Vad gör den personen för nytta? Vad kommer det här handlandet att få för konsekvenser? För vilket annat land som helst i världen skulle det ha fått konsekvenser. Det är dem jag efterfrågar. 9 Utrikesminister (): Jag får börja med att göra det något ovanliga att tacka för de erkännande ord som i denna debatt har riktats till regeringens agerande. Det tillhör inte vanligheterna vare sig att de uttalas eller att jag har anledning att tacka. Just därför kan det vara trevligt att göra det. Låt mig också konstatera att det i de grundläggande frågorna råder en bred enighet. Det gäller synen på blockadpolitiken och strävan efter en fredslösning i . Jag tycker att den enighet som vi har där faktiskt är någonting som vi ska bygga vidare på. Vad inriktas nu regeringens agerande på? Det finns, som vet, ett antal kan vi säga konsulära frågeställningar som återstår. Vi ska återkomma till dem i något annat sammanhang. Men framför allt gäller det att se om vi kan medverka i en aktiv diplomati för att få till stånd ett nytt arrangemang för att få en rimligare situation för . Vi hade ett arrangemang genom en överenskommelse 2005 med EU-observatörer vid Rafah som medverkade i någonting som hade förutsättningar att fungera. Det vräktes över ända genom Hamaskuppen . Därmed kastade man ju ut den palestinska myndigheten från och därmed också förutsättningarna för EU:s medverkan, liksom också förutsättningarna för detta arrangemang. Vi måste nu mycket aktivt undersöka och komma tillbaka till någonting sådant. Det kommer att stå på dagordningen när vi träffas i EU-kretsen i . Det pågår en aktiv dialog om detta. I detta ligger ju att det bara är genom att delta aktivt i dialogen och i engagemanget som vi kan uppnå något resultat. Här är det möjligt att det finns en viktig vattendelare mellan regeringens sätt att se på detta och den politik som på ett eller annat sätt företräds av det rödgröna regeringsalternativet, eller vad det nu är för någonting. , som jag lyssnade noga på, hade som enda konkreta förslag att vi skulle dra tillbaka försvarsattachén. Han är alldeles övertygad om att detta skulle upplevas som ett dråpslag mot . Ärligt talat tror jag att det inte ens skulle få en notis i den israeliska pressen. Var placerar sina försvarsattachéer lär inte avgöra utvecklingen i . Vi har ingen pågående import av försvarsmateriel från . Det senaste var några containrar som tydligen slutlevererades i början av detta år. Politiken måste häva sig över det futtigas nivå när det gäller frågor som är så viktiga som denna. Sedan lyssnade jag uppmärksamt på vad ni vill konkret. är i sedvanlig ordning rätt tydlig. Han vill häva associationsavtalet, riva upp det, mellan Europeiska unionen och . Handelssakerna ingår i det. Han sade att vi ska kräva ekonomiska sanktioner eller sanktioner mot delar av den israeliska ekonomin. Då blir naturligt min fråga till : Vad är det rödgröna regeringsalternativets faktiska alternativ till regeringens engagemangspolitik? Kommer ni att inom EU verka för att riva upp associeringsavtalet med och handelsbestämmelserna? Ja eller nej? Kommer en annan regering att i FN och i EU kräva ekonomiska sanktioner mot delar av den israeliska ekonomin? Ja eller nej? En allvarlig utrikespolitisk situation kräver ett allvarligt utrikespolitiskt agerande. Antingen har vi en engagemangspolitik för att försöka att i bred internationell samverkan inom EU och inom FN uppnå resultat, eller så har vi en plakat- och isoleringspolitik som inte isolerar , eftersom det inte finns stöd för dessa krav, men som isolerar från möjligheten att göra bland annat de konkreta insatser till förmån för svenska medborgare som vi faktiskt hade möjlighet att göra . I detta anförande instämde () och (). 10 HANS (): Låt mig inledningsvis markera att vi från sida tydligt och klart har fördömt varje folkrättsbrott som också Hamas har gjort sig skyldigt till. Men Hamas folkrättsbrott har ingen gång och i ingen del ursäktat eller bortförklarat eget agerande. Jag noterar i den debatt som har följt att megafoner i kammaren nu försöker diskutera allt annat än just blockad. Det är en förståelig strategi för dem som vill föra fokus från de viktiga frågorna, nämligen blockaden, och det är en förståelig strategi för dem som vill förminska allvaret i agerande men det är en djupt ohederlig strategi. Det som vi från begär är att och resten av EU ska upphöra att särbehandla , att världssamfundet ska ha en måttstock för folkrätt och mänskliga rättigheter som också omfattar . På punkt efter punkt ser vi hur har en gräddfil i världssamfundet. Med ena handen skickar vi uttalanden och fördömanden, och med den andra handen ger vi förmån efter förmån. Vi ser hur EU och FN i allt högre grad använder sig just av sanktioner för att möta brott mot de mänskliga rättigheterna. Man har infört sanktioner mot , , , med flera. Inte har den borgerliga regeringen då kritiserat dessa sanktioner, och ingen anklagade någon för antikongolesisk hysteri när man införde sanktioner mot . Varför kan man då införa sanktioner mot små länder i men inte mot ? suspenderade EU sitt associeringsavtal med med hänvisning till regimens överdrivna, oproportionerliga och urskillningslösa användning av våld. Man införde reserestriktioner för den uzbekistanska regeringen. Då hördes inte ett kommatecken av kritik från borgerligheten i . Ingen sade att skulle bli isolerat genom att vi införde dessa sanktioner mot . I EU:s handelsavtal är kap. 2 tydligt villkorat med respekt för de mänskliga rättigheterna, precis som sade tidigare. Det våld som har visat mot både Ship to och de ockuperade palestinierna kan knappast beskrivas som något annat än just överdrivet, oproportionerligt och urskillningslöst. Varför är det då helt otänkbart att införa sanktioner mot ? Varför är det då helt otänkbart att häva handelsavtalet med ? Hur grova och omfattande måste brotten mot de mänskliga rättigheterna bli innan EU tar konsekvenserna av att systematiskt bryter mot det ingångna avtalet? Frågan är i denna debatt vem som egentligen är enögd. Om vi menar allvar med att försvara folkrätten måste också folkrättsbrott få konsekvenser. Då borde det vara en självklarhet att EU häver sitt handelsavtal, att sanktioner införs och att upphör med allt militärt samarbete med . I stället ser vi med den borgerliga regeringen hur EU i detta nu förhandlar med om ett fördjupat polisiärt samarbete inom ramen för Europol. Det sker med den godkännande. Hur kan det vara rimligt, , att vi fortsätter att fördjupa samarbetet med som vi ser dessa grova brott mot mänskliga rättigheter och folkrätt? Om världssamfundet inte nu agerar riskerar folkrätten att devalveras i grunden. Hur ska vi kunna kräva av andra stater att de ska respektera folkrätten om vi accepterar att kränkningar får passera utan åtgärder? Dessutom skickar vi, tack vare oförmåga att agera, en tydlig signal till den israeliska regeringen att de kan fortsätta att borda humanitära transporter, att de kan fortsätta med blockaden, eftersom det inte kommer att få några konsekvenser. Är det den signalen som vill skicka till världssamfundet? Är det den signalen man vill skicka till staten ? 11 (): Det fanns åtminstone ett välkommet besked i det som utrikesminister nämnde, nämligen att det inte finns några pågående vapeninköp från . Därmed har på SvD:s ledarredaktion fått svar på alla de frågor han har ställt till mig om varifrån vi ska köpa materielen om vi inte köper den från . Det är uppenbart att den här borgerliga regeringen inte heller har tänkt att köpa dessa sensorer till UAV:erna från . Det var ett positivt besked från utrikesministern att det inte finns några pågående vapenimportköp från . Det tackar vi för. Den enkla anledningen, , till att vi inte ställer dessa krav på eller är att det inte finns något associeringsavtal mellan EU och dessa länder. EU har som policy att man sluter avtal med länder i närområdet för att på den vägen fördjupa relationer med dem och se till att de ändrar en del av sin politik. Det är vad utrikespolitiken går ut på. Här har vi ett praktexempel på att det finns ett associeringsavtal, artikel 2, där båda parter förbinder sig att stå upp för demokrati och mänskliga rättigheter. Det anses vara ett essential element i avtalet. Då vänder jag mig igen till . Bosättningspolitiken, muren på ockuperat område, och bordningen ingenting av detta är i enlighet med internationell rätt, folkrätt och mänskliga rättigheter. Då är det rimligt, precis som EU gör när andra länder gör saker som vi irriterar oss på och tycker är brott mot de avtal vi har ingått, att vi säger att vi inte gillar det och ser över om de ska förlora en del av de fördelar de har i avtalet. Vad är det som är så konstigt med det? Precis som säger gör vi så på andra områden. Vi har suspenderat handelsavtal förut när det har handlat om länder som har begått grova kränkningar mot mänskliga rättigheter. Jag säger absolut inte att detta är enkelt, men jag tycker absolut att som är vän av mänskliga rättigheter och demokrati ska lyfta upp frågan i EU-kretsen och fråga hur vi ser på detta. Är det ett brott? Är det ett essential element som har brutit mot? Hur går vi då vidare? Jag tycker att det är rimligt. Jag tycker också att det är rimligt att vi bojkottar produkter från ockuperat område. Jag tycker att det är rimligt att vi tar hem vår militärattaché. Ingenting av detta handlar om att vi isolerar eller att vi inte skulle vilja ha en engagemangspolitik. Jag tycker att det är viktigt att vi fortsätter att ha en dialog och ett samarbete med , men det måste få konsekvenser när man gör som man har gjort . Detta är just vad debatten ska handla om. På vilket sätt kan vi få att häva blockaden mot ? Det innebär inte att allt ska fortsätta som förut. Då måste vi naturligtvis ställa krav. Det är utmärkt om EU är berett att på något vis ta över ansvaret för hur förnödenheterna ska nå . Jag såg att och från gick ut och sade att EU nu ska ta ansvaret för inspektionen av de fartyg som går in till . Det är möjligt att det är en lösning om EU har de resurserna att vi kan garantera att Hamas inte får sig vapen tillsänt. Vi är naturligtvis alla ense om att vi vill ge humanitära förnödenheter så att Gazas befolkning slipper lida nöd, men vi vill inte se till att Hamas den vägen får vapen så att de kan terrorisera befolkning. Det är viktigt att Europeiska unionen ser till att vara aktiv, sätta press på och utnyttja de medel vi har. Det medel vi har är ett associeringsavtal, och enligt mig är det högst rimligt att ställer frågan: Är detta ett brott mot associeringsavtalet? Kan man verkligen fortsätta att ha de fördelar som detta avtal ger när man bordar ett skepp på internationellt vatten och dödar nio aktivister? 12 (): Det tragiska som hände är tyvärr inte det första tragiska som hänt i . Det vi måste fråga oss är naturligtvis: Vilken väg leder framåt? Det är uppenbart att vissa tror att sanktioner och bojkotter, eller möjligen det kraftfulla tilltaget att ta hem den av utplacerade militärattachén, skulle leda till en förändring och att det var det som saknades för att lösa konflikten i . Jag delar inte den bilden. Det är väl snarare så, fru talman, att vi om vi tittar ut ser att sanktioner och bojkottpolitik sällan har varit riktigt framgångsrikt. Det är naturligtvis någonting vi har anledning att fundera på i andra sammanhang, och helt klart är det som ytterst bör ta den typen av beslut. Det , och palestinierna behöver likaväl som israelerna är fred, frihet och egna stater inom erkända gränser. Det behövs bistånd och humanitär hjälp, men framför allt, fru talman, behövs möjligheter att få en ekonomi som fungerar. Jobb och företagsamhet för människor i och på skulle vara vägen framåt, och då måste vi arbeta för att bryta de hinder som finns för att detta ska kunna inträffa. Jag delar helt och fullt den bild utrikesministern tidigare gav: Det är engagemang och dialog som bör vara vägledande för agerande, inte plakat- och isolationspolitik. Jag hörde inget svar på utrikesministerns tidigare fråga till den rödgröna oppositionen om vad som är den samlade politiken i detta fall. Jag hoppas, fru talman, att det i slutet av denna debatt ska vara möjligt att få ta del av ett svar. Är det så att Socialdemokraterna anser att en bojkott- och sanktionspolitik skulle vara vägen framåt för att lösa konflikten? Det är väl snarare så att linje som i sina tidigare skrifter, vilket vi diskuterade senast , talade om att man gärna lämnar EU men ska kunna använda det i några syften så länge vi är kvar är den linje som verkar ta över. Vill man inte samla och försöka utnyttja möjligheten till en aktiv, tydlig och engagerad dialog tillsammans med andra medlemmar i och tillsammans i FN kommer man inte att nå framgång. Man kan möjligen vinna slaget på men inte hitta lösningar för . Och det borde, fru talman, vara det vårt arbete och politiska engagemang syftar till: att bidra till fred, utveckling och frihet för människorna som drabbats så länge, så hårt och så tragiskt i . 13 (): Det råder en förhållandevis stor enighet i kammaren, får jag ändå tillstå. Kritiken mot den israeliska aktionen är tydlig. Det pekas på brotten mot internationell rätt när fartygen bordades på internationellt vatten. Det råder enighet om behovet av att förnödenheter förs in till de civila och om att på ett bra, effektivt och tydligt sätt har krishanterat situation och snabbt fått hem svenskarna från . Vi är överens om att det behövs en seriös, internationell utredning av vad som verkligen har hänt. Det är mycket bra och mycket viktigt. Vi ställer tydliga krav på . Jag är precis som en varm vän av . Varma vänner måste dock också kunna vara tydliga med att rikta kritik när någonting går fel. Men vi kan också, fru talman, konstatera att det i den konflikt som råder, som har pågått staten utropades och ett antal tiotal år , är viktigt att man om man nu väljer att göra en sådan resa och väljer att som stå där med bössan och samla in pengarna vet vilka det är man samarbetar med. En del har nämnts i medierna om den turkiska organisationen , en islamistisk organisation med tydliga kopplingar till Hamas.