prot · GX0974 · 2010-02-12 00:00:00 — Det måste finnas en rimlig tillgång till serviceställen, och de tjänsterna måste tillhandahållas. Det är därför som , som utövar tillsyn över detta, också har initierat ett tillsynsärende just för att se vilken förändring och omvandling som sker med servicen vad gäller företagscenter. I den dialog som har haft med Posten har man från Postens sida just satt in förändringarna i ett större perspektiv. Det är riktigt att de 337 företagscenter som finns kommer att läggas ned eller förändras. I den plan som man nu ska hantera kommer de att ersättas med 1 700 postombud med generösa, kanske till och med generösare, öppettider. Samtliga postombud ska vidareutbildas och certifieras i det som kan vara företagsspecifika uppgifter. Det här är egentligen en utveckling till ökad tillgänglighet. Det finns en möjlighet att detta skapar bättre förutsättningar i fler delar av landet, i likhet med vad som har skett med pakethantering för privatpersoner. Det är mycket viktigt att vi sätter in förändringen i sig i det bredare perspektivet, som nämner, och ser att service kan förändras och utvecklas till att nå kanske fler kunder på ett smartare sätt. 41 (): All verksamhet förändras, och det sker i nära anslutning till att tekniken utvecklas, människors liv förändras och så vidare. Det måste alltid, även inom den statliga verksamheten, finnas ett förändringstänkande. Men då är frågan: Vilken väg väljer man att gå? har presenterat en utredning som innebär att man ska försöka bredda tänkandet, med Arbetsförmedlingen, och olika myndigheter tillsammans i minst ett sådant här företagscenter i varje kommun. Om det är problem med företagscentret kan man till och med ta upp en dialog om att införa andra typer av statliga verksamheter i detta center och på det sättet tillsammans nå en ökad slagkraft. Men den diskussionen förs inte, utan tar sitt beslut strikt gällande bara sin egen organisation. Då hamnar vi i en nedläggningssituation, i stället för att öppna för den bredare dialogen. Jag har inte sagt att förändringar inom Posten ska stoppas. Det jag däremot har sagt är att man bör föra ihop det som sker när det gäller statlig infrastruktur och service på olika områden och koppla det till en eventuell uppfattning som regering och riksdag skulle ha: Vilka är konsekvenserna av Högdahls utredning? Är det för mycket begärt att skjuta upp en hel del saker och försöka samla ihop sig till ett ställningstagande om hur vi bygger en gemensam statlig servicestruktur och även ha med Postens företagscenter i det resonemanget? Sedan är det inte så att företagscentren inte används, att det saknas kunder och att de står tomma . Det är inte alls verkligheten. Det är för ytligt att bara säga att det inte är någon efterfrågan. Om man besöker ett företagscenter kan man se att det är en efterfrågan, att det kommer företagare och att det är människor där. Det är alltså inte med sanningen överensstämmande att efterfrågan saknas. Däremot kan det vara så att saker och ting behöver förändras och struktureras, men då bör det ske på ett någorlunda planerat sätt och framför allt i samklang med övriga statliga initiativ som tas. kan vi konstatera det sägs också i Högdahls utredning att de mindre orterna och landsbygden har fått en sämre service. Det märks även i de större städerna. Myndigheterna blir mer koncentrerade och specialiserade, och många upplever att det är svårare att få kontakt och service. Det är i detta perspektiv jag tycker att man ska se utvecklingen av Postens företagscenter. Om den rätta politiska viljan finns vore det inte för mycket begärt att man från regeringens sida med anledning av Högdahls utredning signalerar till statliga företag, verk och myndigheter att det nu är något nytt på gång. Men så gör man inte. Orsaken är kanske att det egentligen inte är något nytt på gång, utan man ser det som att de får sköta sitt eget revir. Man lägger sig inte i. Det är ju egentligen det som är svaret som ministern ger mig. Man borde utforma ett samhällskontrakt med en statlig grundservice i varje kommun minst ett servicecentrum där man har arbetsförmedling, försäkringskassa, polis, kronofogde men även kan tillfoga Postens olika verksamheter. Kommunen kanske också bör finnas med i en sådan organisation. Det finns alltså framåtsyftande idéer på lut. Då är det väl bättre att ta tag i dem och försöka göra något av dem för att upprätthålla service än att bara låta det ena efter det andra avvecklas i sitt eget stuprör? 42 HANS (): Jag hade inte tänkt lägga mig i den här debatten från början. När statsrådet säger att kassaservicen har förändrats för att det inte fanns någon efterfrågan är det en sanning med stor modifikation. Det är klart att vi som vanliga konsumenter i yrkesaktiv ålder har väldigt små behov av att besöka kassaservice. Förslag om att förändra kassaservicen har dykt upp tidigare, och vi socialdemokrater har sagt nej till det. Det må vara att man som frisk medelålders person inte har något behov av kassaservice, men det finns ett stort antal äldre och funktionshindrade och människor på landsbygden som faktiskt behöver den. Det finns också en rätt stor grupp småföretagare på landsbygden som skulle få bekymmer att lämna från sig sina dagskassor om man förändrade detta. Detta var farhågor som vi framförde när förändringen genomfördes. Då lovade man från regeringens sida att man naturligtvis skulle ta det i beaktande och följa upp det. Tyvärr tvingas vi nu säga: Vad var det vi sade? Äldre och funktionshindrade och människor som saknar bil på landsbygden blir nu utan kassaservice i många fall. kan man inte ta sig som äldre om man inte har bil. Man blir alltså beroende av att andra människor sköter ens kontanthantering. Det är inte bra. Ännu värre är det att man helt har bortsett från småföretagarnas behov av att hantera dagskassor. Jag har under de år jag har suttit i ägnat mig åt att åka med lantbrevbärare. Varje gång jag har gjort det har jag kunnat konstatera att det finns ett stort behov hos småföretagare det kan vara turistföretag, små verkstäder eller annat på landsbygden av att kunna lämna sina dagskassor. Detta har regeringen helt lämnat åt sidan. Det är verkligen ingen småföretagarvänlig politik som den här regeringen för, åtminstone inte när det gäller småföretagarna på landsbygden. kommer detta med företagscentren som en ytterligare försämring för småföretagen. Det är djupt oroande. Jag förstår inte hur , som har slagits för landsbygdens överlevnad, kan leda en sådan utveckling. Det är klart att ministern kan säga att det är Postens sak att själv organisera detta. Så säger man om man abdikerar. Man har faktiskt ett ansvar i riksdag och regering för att se till att de statliga verksamheterna fungerar, så att det finns service i hela landet. Hela landet ska leva, sade förr, men det tycks vara bortglömt . 43 Statsrådet (): Låt oss ta den bredare debatten. De här förändringarna för Posten, för företagscenter och för , har delvis samma orsak. De beror naturligtvis på förändrade mönster hos människor i landsbygd såväl som i staden, men det bortser och från. När det gäller har vi regler för att tillgodose behoven hos äldre och funktionshindrade, så kom inte med sådana slarviga påståenden! När det gäller dagskassor för företag finns en pågående tillsyn just med anledning av att det där tar innan marknaden kommer in. Där har vi en tillsyn för att se hur det hela utvecklas. Men låt oss komma tillbaka till diskussionen om företagscentren. Matematiskt, kära och , är väl 1 700 postombud mer än 337 företagscenter? Stämmer inte det? Det är detta som är poängen med att skapa förutsättningar för att Posten ska ha en bra tillgänglighet. Det är ett ansvar som har. Det finns ingen USO-tjänst här, men har i ansvar att följa och se till så att det finns en tillgänglighet för konsumenterna. Posten använder uppenbarligen ett tänk där man skapar förutsättningar genom att nyttja postombud precis på samma sätt som man har gjort med pakethanteringen för privatpersoner. Det blir till och med bättre öppettider. Det blir en sådan mix som efterfrågar, där det finns fler verksamheter inom ett och samma område och det till och med kan bli ökad tillgänglighet för den enskilde företagaren. Vill man inte lyssna på argument, och vill man inte se att det sker förändringar den här regeringen skapar bra och bättre förutsättningar för att knyta ihop landet och människor på ett aktivt sätt i stället för att bara sitta på kammaren och studera hur förändringen sker kommer den här debatten naturligtvis inte att utmynna i något. Det arbete som Posten nu gör kommer att pågå . Enligt den information som man så här långt har gett är det ett arbete som kommer att innebära att 337 företagscenter ersätts med i runda tal 1 700 postombud runt omkring i landet. 44 (): Ministern undviker konsekvent att föra in Högdahls utredning när det gäller nedläggningen av företagscenter. Varför kan man inte vänta ett tag med detta och sätta in det i en helhet, som Högdahls utredning förespråkar? Det handlar om hur man bygger en statlig struktur som garanterar en likvärdig service för hela landet. Då får och regeringen säga sitt först, och därefter får de statliga verken agera. Han jobbar på olika orter i och i andra länder. Sina brev, räkningar och paket hämtar han på företagscenter på . Jag har dem på poste restante, säger han. Hur det blir med den tjänsten i fortsättningen vet han inte. Det känns oroande. För oss som är i väg och jobbar är det nödvändigt att kunna lösa det här med posten på ett vettigt sätt, säger han. Jag vet inte om man kommer att klara av att överföra postboxar och all den service som finns på ett företagscenter till , bensinmackar eller andra postombud och kunna garantera att kvaliteten håller samma nivå. Det är för mig okänt, och jag skulle vara förvånad om ministern med omedelbar verkan kan garantera det också. Här river man upp en infrastruktur. Man säger att man ska ersätta den med något annat som fungerar bra, men det finns över huvud taget ingenting vi kan se som garanterar detta. Det är liksom ett oskrivet kort. Man har inte fört någon dialog med kunderna, och man överdriver när det gäller resonemanget kring att det här är tjänster som inte skulle nyttjas. Men varför kan man inte vänta till dess att Högdahls utredning har blivit behandlad och analyserad? Då skulle man kunna presentera en helhet när det gäller den statliga infrastrukturen, hur den ska se ut för att man ska kunna erbjuda en service över hela landet och där ingår även Posten. 45 HANS (): Ministern säger att det inte finns något behov av kassaservicen, och därför är den i princip avskaffad. Man måste följa utvecklingen. Det är klart att man måste följa med i den tekniska utvecklingen, men när det gäller kassaservicen har man gjort en ordentlig utvärdering av det här och konstaterat att det finns stora brister. När man pratar med regeringsföreträdare i trafikutskottet, där vi hanterar den här frågan, medger de öppet att det finns brister som ska rättas till. Regeringen bereder frågan. Frågan är: Hur länge ska man göra det? Hur länge ska företagare på landsbygden vara utan möjlighet att hantera sina dagskassor på ett vettigt sätt? i påpekade det här för regeringen . Jag tycker att det finns all anledning att ta det här på allvar, för det är ett stort bekymmer, inte för väldigt många människor, inte för majoriteten av människorna i landet, men för ett antal äldre personer på landsbygden i glesbygd är det här ett reellt bekymmer. Framför allt är det ett stort bekymmer för ett antal småföretagare på landsbygden. Då borde regeringen faktiskt ta tag i den här frågan och snabbt göra någonting åt detta. I stället låter man Posten genomföra ytterligare försämringar för småföretagarna. Det känns väldigt konstigt och väldigt passivt från regeringen. Man sitter bara och tittar på i stället för att ta ledningen i arbetet. 46 Statsrådet (): Jag förstår att gärna vill blanda ihop saker och ting här. är det så att vi har en upphandling när det gäller tjänst, motsvarande den som var för , till äldre och till funktionshindrade. Vad gäller dagskassor för företagen skedde det ingen upphandling av den anledningen att vi tror att det just inom det området kommer att utvecklas service på den normala marknaden. Det tar alltid tid i den omställningen. Det är därför som vi följer det ärendet så noga tillsammans med länsstyrelserna i ett antal områden. Det handlar också om att ge incitament för att det ska ske, att det ska träda in aktörer vad gäller hantering av dagskassor för företagare. Det arbetet är också mycket tydligt destinerat till . Man arbetar mycket tydligt med det. För jag är oerhört medveten om vikten av att vi har service i hela landet. Därmed inte sagt att den ser exakt likadan ut. Vad gäller har ställt interpellationer om den, tror jag, vid ett flertal tillfällen tidigare. som ansvarar för den har också svarat på detta. Jag går då tillbaka till Postens förändrade service vad gäller företagstjänster. Detta utvecklas , enligt det underlag som har fått av Posten. Egentligen skapar man fler postombud, 1 700 gentemot 337. Det kan kanske just vara det som är utvecklingen för att skapa den här flexibiliteten, som efterfrågar. Sedan kommer att hanteras. Den är på remiss , och den kommer att hanteras av . Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2009/10:222 om information om trådlös teknik 47 Statsrådet (): har, som jag tolkar det, frågat om jag har för avsikt att verka för att medborgarna via webben ska få tillgång till kartor över exponering från telemaster, repeatrar och telefonantenner något som kanske enklast kan sammanfattas med begreppet mobilbasstationer. frågar också om jag i så fall avser att verka för att en sådan tjänst tas i drift innan stänger sin tjänst Sändarkartan. Elektromagnetiska fält är något som finns runt om oss i vår vardag och som kommer från många olika källor. Många av dessa källor är naturliga. Andra är följder av tekniska installationer, men mobiltelefoni är bara en av dessa. Den myndighet som har det övergripande ansvaret inom hela området strålskydd är . Myndighetens tillsyn innefattar således även exponering från mobiltelefoni. Enligt bedömning finns det inte några vetenskapliga belägg för att mobil telekommunikation förorsakar några skadliga hälsoeffekter så länge rekommendationerna från för icke-joniserande strålning inte överskrids. Sändarkartan togs ur drift , och myndigheten har inte lagstöd att begära in uppgifter från operatörerna om var deras basstationer finns. De medborgare som har frågor om basstationers placering och mobilnätens täckning får i stället fortsättningsvis vända sig till respektive operatör. Enligt min uppfattning finns det inte skäl att överväga en ny karta med uppgifter om mobilbasstationer. Som jag anförde kommer elektromagnetiska fält från en rad källor. Jag är fullt medveten om att det finns människor som upplever problem relaterade till elektromagnetiska fält, och det är därför självklart att forskningen och våra myndigheter ska följa utvecklingen på området aktivt. Jag utesluter därför inte att det kan komma att bli aktuellt att diskutera om det finns behov av ökad och kanske sammanställd information om olika källor till elektromagnetiska fält. Något skäl att särskilt peka ut mobilbasstationer i det här sammanhanget ser jag däremot inte, till skillnad från majoritet, att det finns. 48 (): Jag vill först tacka för det snabba svaret på min interpellation. Det är mycket riktigt som ministern påpekar i svaret att det finns många källor runt oss i vår vardag som orsakar elektromagnetiska fält. Men till var de källorna naturliga källor, distribution av likström och växelström, belysning, analoga kommunikationssystem, som radio och tv , men även transformatorer, generatorer och motorer av olika slag. Den digitala tekniken fanns då till största del i laboratoriemiljö. Ministern gör, herr talman, samma misstag som många ministrar har gjort tidigare. Man inser inte att digital teknik är någonting för biologin helt främmande. Som tur är blir myndigheter alltmer ensamma och isolerade om den uppfattningen. Allt fler länder i vår omgivning inser att digital teknik är skadlig. Ministern lutar sig på den svenska , som vägrar att redovisa den vetenskapliga osäkerheten i sina egna uttalanden. Det strider faktiskt mot EG-rätten. Enligt ska en myndighet komplettera sina rekommendationer och gränsvärden med att redovisa den vetenskapliga osäkerheten i det underlag man använder. I ett WHO-projekt har man sammanställt forskningen på området och konstaterat att det finns tusentals forskningsrapporter som visar på ett samband mellan digital teknik och ohälsa. Men all den forskningen vägrar alltså att redovisa både för oss beslutsfattare och för allmänheten på sin hemsida. Flera av EU:s medlemsländer har infört betydligt strängare regler än dem som vi i håller fast vid när det gäller strålningsnivåer från digital teknik. är kanske snart ensamt om att hålla fast vid den av elektronikindustrin infiltrerade vetenskapspanelen ICNIRP:s gamla rekommendationer. När exempelvis antog ett uttalande om en översyn av den europeiska handlingsplanen för miljö för perioden 20022004 räknade man upp ett antal nya sjukdomssyndrom som man ser på med mycket stort allvar. Bland dem fanns överkänslighet mot elektromagnetisk strålning. har även ställt sig bakom slutsatserna i det stora bioinitiativet och trycker då särskilt på att de gamla gränsvärdena nu faktiskt har spelat ut sin roll. säger tydligt att nya gränsvärden måste tas fram där man bland annat tar hänsyn till icke-joniserande strålning från den nya tekniken. beslutade med en förkrossande majoritet, 559 röster mot 22, att begära av medlemsstaterna att de ser till att det finns information om exponering för elektromagnetiska fält. Observera att man beslutade att begära, vilket är mycket starkare än att rekommendera medlemsstaterna. Då poängterade man särskilt strålning från telemaster, repeatrar och telefonantenner. Man nämner också kraftledningar. Att man poängterar det beror just på att den okunskap finns som ministern redovisar i sitt svar. Det är alltför många som fortfarande inte känner till att även mikrovågor är ett problemområde. Det är inte för att speciellt fokusera på mobiltelefonin som ministern vill påskina i sitt svar. Det krävs för att man ska förstå att det ingår i paketet, så att säga. Då kan man undra när nu en sådan övertygande majoritet i ställer en sådan här begäran till medlemsländerna vad motivet är till att ministern anser att ska vara ett svart hål på den europeiska exponeringskartan. 49 Statsrådet (): Jag tackar för interpellationen. Jag vet att det är många som har funderingar och frågor kring de här områdena. Jag går tillbaka till interpellantens kritik mot att hänvisa till forskningen. Även hänvisar i sitt beslut till att det är oerhört viktigt att följa forskningen. Det finns inte något från forskningens sida när det gäller den specifika situationen med strålning från mobilmaster. Man måste också komma ihåg att resolution i sig inte är bindande, utan det är en rekommendation från parlamentets sida om hur medlemsstaterna kan agera. Jag vill nog påstå att kommentaren om att ska vara ett svart hål inte är med sanningen överensstämmande. Jag vill vara mycket tydlig och påpeka att naturligtvis följer de internationellt erkända gränsvärdesrekommendationerna för exponering av radiofrekventa fält. Vi lever upp till de säkerhetsmarginaler som är överenskomna mellan och rådet. Det är som inom alla områden viktigt för myndigheter och organisationer att föreskrifter är vetenskapligt belagda. Det hänvisar vi till i andra sammanhang. Det är därför som jag säger till interpellanten att det är viktigt att vi följer forskning och utveckling på det här området. Skulle det visa sig att vi behöver vidta åtgärder kommer vi naturligtvis att ta till oss det. Vad det gäller informationen som interpellanten efterlyser är inte operatörerna längre skyldiga att rapportera in uppgifter om var basstationerna är placerade. Det beror i grunden på att själva avgiftssystemet har förändrats. Därför finns det inte en naturlig koppling till att PTS begär in de uppgifterna från operatörerna. PTS har heller inte längre lagstöd för att begära in uppgifterna. togs Sändarkartan ur drift. Innan man gjorde det tog PTS ansvar för att göra en undersökning av besökarna på kartan just för att man skulle ha ett underlag för att värdera hur många det var och vilket intresse som fanns att följa informationen på Sändarkartan . 50 (): Många av dem som sitter på ensliga platser runt om i vårt land där de har hittat sin radioskugga, ofta i något kraftigt kuperat landskap, är de som vi har att tacka för att vår industri klarade övergången från tung basindustri till högteknologi. Jag tycker att det är skandalartat att vi i riksdag och regering inte lyssnar på dessa människor. Många tror att det handlar om människor som av olika skäl vill vara utanför samhället. Men har man rest runt och träffat dem vet man att många av dem är före detta ingenjörer på eller . De kan också ha varit ansvariga för datautvecklingen på eller något stort försäkringsbolag. Jag tycker att vi borde lyssna på den kunskap de människorna har som har satsat sitt liv och sin energi på att se till att vårt samhälle blev modernt. Anser regeringen rent krasst att de ungefär 3 000 personerna som är allvarligt skadade av strålning från elektriska installationer av olika slag inte längre har något värde över huvud taget? Anser man att de ett par hundra som tillkommer i den här gruppen är någon form av svinn i befolkningen som man får lov att räkna med? Då kan man undra om det finns några andra motiv som man skulle kunna föra fram för att regeringen skulle förstå att det är viktigt att följa begäran. har vi bara diskuterat dem som behöver informationen för att klara livhanken. Det är det som det handlar om för dem. Det är de som behöver den här informationen för att kunna ibland resa till vänner och bekanta utan att utsätta sig för alltför stora hälsorisker. Det finns ett annat intresse också. Det finns en turistnäring i det här landet. Det är inte så ovanligt att man arrangerar event där en del i spänningen är att vara utanför mobiltäckningen. Det är en variant. Det är människor som vill titta på kartorna för att se vart de kan åka för att slippa telefonin för att de helt enkelt tycker att det är spännande. Det finns också många som kommer till och vill försäkra sig om att de inte hamnar utanför. Det är minst lika intressant att informationen finns sammanställd enhetligt någonstans när man åker på semester från eller med en husbil till . Man ska då kunna övernatta och planera sin resa så att man kan koppla upp sig och jobba de timmar som man kanske behöver för att klara sitt företag. Så det finns helt andra skäl som man skulle kunna använda för att motivera att det här är en väsentlig information. Jag tycker att ministern tar det lite lättvindigt när jag påpekar att riskerar att bli ett svart hål på den europeiska kartan. Det här är information som är av samma vikt som väginformation och väderinformation för den som planerar en resa. Det gäller alltså både dem som har problem med att tekniken stör deras hälsa och människor som har nytta av att veta att tekniken fungerar där de tänker resa. 51 Statsrådet (): Interpellationen var inriktad på Sändarkartans vara eller inte vara och den information som finns där. Jag tror att jag har varit tydlig med att förklara att det inte finns någon skyldighet för operatörerna att lämna in någon som helst information om var basstationerna är placerade. Den förändringen beror på att PTS eget avgiftssystem har förändrats. Alltså har man förenklat detta och hanterar det på ett annat sätt. Då finns det heller ingen lagstiftning för att begära in den typen av uppgifter. Jag kan hålla med om man vidgar perspektivet och det finns olika intressenter.