prot · GY0937 · 2010-12-17 00:00:00 — I patientsäkerhetslagstiftningen finns nu ett ansvar för vårdgivare att bedöma patienternas, de vårdsökandes behov och se till att de behoven blir tillgodosedda på ett säkert och effektivt sätt. Det gäller läkemedel och det gäller andra insatser. Och det ska vara evidensbaserade vård- och omsorgsinsatser. Här brister det i psykiatrin. Här brister det i omsorgerna. Vi har inte all den kunskap vi skulle behöva för att säkra upp. Här behövs alltså insatser inom forskning och uppföljning. Vi har fantastiska register i detta land som kan utnyttjas i det här sammanhanget, inte minst det individbaserade läkemedelsregistret. Läkemedelsgenomgångar vinner nu mark över landet. Vi såg dock av gårdagens öppna jämförelser att det fortfarande inte ser bra ut på en del ställen i landet. Men andra ställen visar att man nu har tagit tag i frågan och till exempel användningen av olämpliga läkemedel till äldre minskar. Här är en förändring på gång. Därmed anser jag att det inte behövs någon lagstiftning. Försäkringar togs också upp i anförande. liberalerna vill ju ha en så bra offentlig vård och omsorg att man inte behöver gå försäkringsvägen. Vi kan ju se nu att det inte är lika intressant med sjukförsäkringar utanför det solidariska systemet jämfört med tidigare. Det här kan man ta som ett uttryck för att människor har sett att det händer positiva saker. Det har blivit lättillgängligare vård med de fria etableringarna av nya vårdcentraler och så vidare. Jag vill också ta upp frågan om personligt ombud. Vi stöder den utvecklingen med pengar. ska tillsammans med länsstyrelserna erbjuda och stimulera kommunerna att inrätta flera verksamheter. Att lagstifta om allting kan låta bra. Det kan låta välvilligt. Men det kan styra fel och bakbinda. Man följer lagstiftningen och tror att man gör rätt, men sedan har utvecklingen gått vidare och visar att man går käpprätt fel. Vi anser i Alliansen att det är bättre att stimulera den här utvecklingen kommunalt och lägga in pengar. Det nämndes också att det skulle yrkas bifall till en reservation om parboende. Parboende har vi ju drivit med kraft i Alliansen. Det blev väldigt synligt . Vi gjorde också en kartläggning av hur det ser ut i landet. Det här behovet kommer att lösas inom ramen för de stimulansmedel som finns för äldreboenden. Vi följer noga vad som händer ute i kommunerna. Vi har flaggat för en lagstiftning, men återigen, med referens till det jag sade , ska vi passa oss för att lagstifta för mycket. Vi ska se om vi med andra stimulanser kan få utvecklingen att landa där vi vill. Sedan var det bemanningen i demensvården. Vi är naturligtvis alla upprörda över det som har hänt. Men återigen, att gå ut med riktlinjer som alltså blir bindande kan bli så fel. Jag vill gå tillbaka till hälso- och sjukvårdslagen som ger ett lagrum för vård på lika villkor och den patientsäkerhetslagstiftning som vi har antagit och som stadgar hur individer ska bedömas. Det kom från Kommuner och Landsting en fallbeskrivning som är oerhört belysande och som handlade om hur man kunde reducera antalet människor kring en våldsam patient genom att helt enkelt minska personalen, inte öka den. Man har alltså gjort en individuell bedömning. Det gör man ju bäst på lokal nivå. Jag vet att man får överskrida sin talartid, men jag försöker hålla mig inom den tid jag har anmält till talarlistan, därför avslutar jag här. (Applåder) I detta anförande instämde (FP), (M), (C) och (KD). 15 (S) replik: Jag tycker alltid att det är trevligt att lyssna på , måste jag säga. Jag tycker att det som sägs mestadels är väldigt insiktsfullt och klokt. Några små reflexioner vill jag göra. Den ena gäller vår diskussion om vårdvalsdelen. Där är det klart att har ett perspektiv, men de är knappast hälso- och sjukvårdsansvariga. Jag vill gärna passa på tillfället och säga ett par ord när det gäller just vårdvalet. I vår reservation beskriver vi att vi gärna ser en variant av vårdvalet där man utformar det på ett sätt som innebär att man arbetar förebyggande och där det faktiskt inte är vårdgivaren som står i fokus. I princip kan jag säga att det som vi är kritiska till och då kan också lyssna uppmärksamt är den fria etableringen. Det framgår tydligt i vårt förslag. inledde med att instämma i tidigare anförande. Då gissar jag också att begreppet välfärdens kärna är något som instämmer i. Jag fick inget särskilt bra svar av , men jag hade också många frågor. Det var säkert fråga om brist på tid. Jag tänkte att kanske kan utveckla hur den borgerliga regeringen tänker och funderar över begreppet välfärdens kärna. Vad ingår i begreppet? Jag tror inte att jag är ensam om att fundera på det. 16 (FP) replik: Jag inledde med att det är fråga om rätt vård i rätt tid med hög kvalitet. Det är välfärdens kärna när det gäller hälso- och sjukvård och social omsorg. Sedan måste det finnas pengar till detta. Det är därför som alliansregeringen satsar kraftfullt på jobbpolitiken. Det var glädjande att vi i går kunde ta del av att arbetslösheten minskar. Vi går åt rätt håll. Det är avgörande för att vi ska ha offentliga medel för hälso- och sjukvård, äldreomsorg, skola och så vidare. Välfärdens kärna är dessa ting inom vården och omsorgen. Sedan finns också andra områden som inte hör till denna debatt. Sedan var det frågan om den fria etableringen. Vi anser att det är viktigt att den möjligheten finns. Jag har åkt runt i landet och besökt en hel del av de vårdcentraler som har etablerats. Det har visat sig att personalen trivs, och de har friare händer att lägga upp arbetet vid vårdcentralerna. Det jag har försökt att få tag på är information om hur det ser ut med stafett- eller hyrläkare på dessa vårdcentraler. De siffrorna går tyvärr inte att få fram. Men jag ska gräva vidare det lovar jag. 17 (S) replik: Då får återkomma när hon har de uppgifterna, och då kan vi fortsätta diskussionen. Det är väl ingen som inte inser att om det inte finns skatteintäkter kan vi inte finansiera vår välfärd. När arbetslösheten ökar är det finanskrisens fel, och när den minskar och börjar närma sig nivå är det regeringens förtjänst. Egentligen är det strunt samma vilket det handlar om. Det är naturligtvis fantastiskt bra att arbetslösheten minskar, även om jag är mycket bekymrad för de grupper som håller på att fastna i långtidsarbetslöshet. Det är tydligt att den biter sig fast och ökar i särskilt utsatta grupper. Vi pratar om människor med utländsk bakgrund och funktionshinder. Det är en del av de grupper som finns under vårt ansvarsområde. Jag vill återkomma till det avslutade med, nämligen demensvården. Jag tycker att det är anmärkningsvärt att det finns ett så starkt patos för det kommunala självstyret och för de kommunala politikerna i det här fallet men att man inte sätter den enskilde äldre individen i fokus. När det gäller hur riktlinjer tas fram är det alldeles riktigt att det handlar om evidens, beprövad kunskap och konsensus. Men många av de riktlinjer som tas fram är också i varierande grad grundade på forskning, och det finns mer av beprövad erfarenhet och konsensus. Det kan variera, vilket säkert också är fallet i det här sammanhanget. Hur ställer sig till de riktlinjer som med största sannolikhet kommer att tas fram? Är det något som alla kommuner ska följa slaviskt, eller finns förutsättningar för lokala variationer? Det lät lite grann i anförandet som att om alla ska göra likadant blir det inte bra. Men hela poängen är att rekommendationerna är till för att följas med både sunt förnuft och utifrån de lokala förutsättningar som finns. Det är inte lokala variationer som kan förklara det vi har sett. 18 (FP) replik: Det här var många frågor att besvara . När säger att de inte har underlag för att utfärda riktlinjer har jag stor tilltro till den kompetens de besitter och att det därför inte är möjligt. I Äldrecentrums rapport stycke 3, som hänvisade till, framgår det att det är fråga om ett uppdrag där det finns signaler från två håll om att det här inte är rätt väg att gå. Man har annat att stödja sig på, till exempel det som står i patientsäkerhetslagen. Det finns andra frågor som måste lösas inom demensområdet, till exempel skydd. Tvång och skydd är en viktig fråga. Där är vi på väg fram. Vården och omsorgen om de äldre i kommunerna måste bli sammanhållen. Det framgår i Alliansens program att vi ska arbeta på det sättet. Det är inte bra att läkare arbetar på ett håll och den övriga personalen under annan huvudman. Vi måste komma till rätta med huvudmannaskapet för de äldre multisjukas och demenssjukas skull. Jag tror att det är den här vägen vi ska gå. ska vi samla på oss den kunskap som finns hos demenscentrum, anhörigcentrum och Äldrecentrum och alla andra enheter som forskar om detta. hinner jag inte ta upp frågorna om sjukförsäkring och pensioner som jag hade tänkt mig. 19 (MP) replik: Tack så mycket, , för ditt anförande. Jag skulle vilja klarlägga en sak, men jag kanske missuppfattade dig. har inte föreslagit att personligt ombud ska föreskrivas i lag. Jag kanske missuppfattade ditt anförande. Vi säger att man ska se över statsbidragen och konstruktionen. Det är inte detsamma som att lagfästa. Det är inte det vi har uttryckt. 20 (FP) replik: Då missuppfattade jag. Då förstår jag inte riktigt reservationen. Vi ökar på bidraget, och signalen är tydlig till och länsstyrelser om att det är en utveckling vi vill se. 21 (MP) replik: Det är riktigt att ni ökar på. Jag sade i mitt anförande att vi tycker att det är bra. Men vi är ändå rädda att av kommunerna fortsättningsvis kommer att vara utan personligt ombud. Vi är också rädda att man minskar på detta i dåliga ekonomiska tider. 22 (FP) replik: Jag tror att för de kommuner som inte satsar på detta blir det dyrare. när vi arbetar med alla dessa jämförelser mellan kommuner och sjukhus har vi mycket bättre förutsättningar att väcka huvudmännen för sådant som de bör satsa på. Det är hela poängen. Vi började att på läkemedelsområdet visa upp hur olika det såg ut i landet. Sedan föll det i glömska, men då väckte det stort intresse och ledde till förändringar. ser vi i fråga om öppna jämförelser av olika slag att man tar itu med det hela. Jag är övertygad om att de positiva erfarenheterna av personliga ombud i av gör att de andra kommer att följa efter. Då får vi se vad det kostar, men vi lovar inte några mer pengar . Men det går att se att vi ökar på budgeten. Vi visar tydligt att det här är något vi tror på. 23 PER RAMHORN (SD): Vi diskuterar nu utgiftsområde 9, som är ett brett, stort och viktigt område. Det gäller allt från folkhälsofrågor till vård- och omsorgsfrågor. Jag kommer att hålla mig inom ett område, nämligen äldreomsorgen. är på många sätt ett bra land att åldras i, men det finns fortfarande stora brister som måste åtgärdas. Efter många verksamma år inom äldreomsorgen har jag sett både saker som gjort mig oerhört stolt och glad och saker som har gjort mig arg och ledsen. Tyvärr är det så att det som gör en arg och ledsen också ofta sätter djupast spår. Det är till exempel när man ser äldre människor som får bara ett halvt julbord på grund av att kommunen inte anser sig ha råd med både varm och kall mat till de äldre . Det hände i min egen kommun. Det är när äldre människor får sitta ensamma i vardagsrummet på ett äldreboende med en påslagen tv som enda sällskap. Det är när äldre människor får låna pengar för att få ut sin medicin på . Detta är inte värdigt ett land som . Vi sverigedemokrater vill att alla ska kunna se fram mot ålderdomen; det ska vara som en efterrätt på livet. Vi vill utveckla äldreomsorgen och förverkliga visionen om att ska vara världens tryggaste land att åldras i. Därför vill vi med detta budgetförslag presentera en rad åtgärder för att underlätta livet och vardagen för de äldre. Bland annat behöver kommunerna ökat stöd för att utveckla och höja kvaliteten på det sociala innehållet för de äldre. För många äldre krymper det naturliga sociala nätverket med ökad ålder. För dem som dessutom har ökade besvär med åldersrelaterade sjukdomar begränsas även de fysiska förutsättningarna för ett aktivt socialt liv. Här behövs fler möjligheter för de äldre att delta aktivt i olika sociala sammanhang och nätverk, som naturligtvis är grundade på de äldres intresse och förutsättningar. Kosten är också ett sorgebarn på många håll inom äldreomsorgen i . Tre av fyra i äldreomsorgen är drabbade och ligger i riskzonen för undernäring. Obehandlat är detta tillstånd livshotande och leder i förlängningen till försämrad livskvalitet. Ca 200 000 är beroende av insatser från vård och omsorg för att få sina behov av mat och måltider tillgodosedda, vilket motsvarar av befolkningen. Som vi alla vet har måltiderna och maten stor betydelse för hälsan och välbefinnandet. Vi anser att nutritionskompetens bör finnas inom äldreomsorgen i samtliga kommuner för att analysera de äldres kostsituation men också för att utbilda äldreomsorgspersonalen inom till exempel näringslära och specialkost. För är värdig vård i livets slutskede en prioriterad fråga. Döden är en del av livet. Den som lämnar livet bör få samma uppmärksamhet och kärleksfulla vård som den som träder in i det. I båda fallen behöver människan bli hjälpt, sedd och bekräftad. vårdades och avled de flesta människor på sjukhus, men har det skett en förskjutning. Allt fler svårt sjuka och döende vårdas i särskilda boendeformer eller i det egna hemmet med hjälp av hemtjänst eller hemsjukvård. Det ställer höga krav på den palliativa kompetensen bland personalen i den kommunala vården och omsorgen. I en rapport från bekräftas att det finns behov av just kompetensutveckling i den palliativa vården för personalen. I rapporten konstateras också att likvärdig palliativ vård inte kan erbjudas i hela landet. mål är att kunna erbjuda alla svårt sjuka och döende en god palliativ vård oavsett var man bor i landet. Därför vill vi tillföra ett antal miljoner för att utveckla och förbättra den palliativa kompetensen bland vård- och omsorgspersonal i kommunerna. Ett annat område som oroar mig mycket är våldet mot de äldre. En undersökning visar att av kvinnorna och av männen i samma åldersgrupp utsatts för någon form av övergrepp efter att de har fyllt . Resultatet visar att våld mot äldre kvinnor och män förekommer i en sådan omfattning och medför sådana konsekvenser att det måste betraktas som ett folkhälsoproblem. Ett sätt att förebygga våld mot äldre är att ge information till de äldre om deras rätt till olika former av stöd och hjälp men också att utbilda personalgrupper som de äldre kan tänkas komma i kontakt med. Vi anser att samtliga kommuner ska ha en strategi för att upptäcka och hantera våld mot äldre. är det bara ett fåtal kommuner som har detta. Till slut vill jag bara säga att jag tror att samtliga här inne i kammaren vill att ska vara ett tryggt land att åldras i och att man ska kunna vara säker på att få den vård och omsorg som man har behov av på ålderns höst. Vägen dit kan se lite olika ut utifrån vilket parti vi tillhör, men vågar vi bara lyssna och ta del av varandras förslag och inte lägga så mycket prestige i varifrån idéer och förslag kommer, så som har skett i en del kommuner, bland annat i min hemkommun , är jag helt övertygad om att vi kan nå dit, att kan bli världens bästa och tryggaste land att åldras i. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. 24 (V): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nr 1 om vård efter behov, reservation nr 21 om äldre pars rätt att bo tillsammans, reservation nr 27 om äldreomsorg på det egna modersmålet och motion So580 som har utskottsmajoritet och handlar om just nationella riktlinjer för bemanning i demensvården. Jag har lite fascinerat följt diskussionen här. I går blev jag uppringd av ordförande . Hon var väldigt glad över att det nu kommer att bli nationella riktlinjer för bemanning i demensvården. Hon skickade mig ett insändarsvar på och artikel i , och hon började med: Jag vet inte så mycket om politik, men jag vet mycket om demensvård. Det kan jag bara instämma i. är den största anhörigorganisationen. Jag kan också konstatera att , som har medlemmar som dagligdags upplever verkligheten i demensvården, också tycker att det behövs riktlinjer för bemanning. Vi var många som blev upprörda efter Uppdrag gransknings program från . Det är helt orimligt att demenssjuka äldre ska lämnas inlåsta på rummen eller på en avdelning medan personalen arbetar på annat håll. Redan då var min partiordförande och från Socialdemokraterna ute och krävde riktlinjer för bemanning i demensvården. Det hela blev ännu värre när vi efter oanmälda besök på 94 demensboenden som man slumpvis plockat fram runt om i landet fick veta att inte var något undantag. På majoriteten av dessa demensboenden var det lika illa. sade att det på av dem inte är någon god och säker vård som bedrivs . Man sade också att det de gör är olaga frihetsberövande när det inte finns personal som kan låsa upp dörrar hos dem som är inlåsta på rummet eller på avdelningen. Det var alltså mycket hård kritik. Man var också tydlig med att det var så här trots att personalen gjorde allt vad de kunde och lite till för att räcka till. Det var ingen kritik mot personalen, utan det var helt enkelt en underbemanning. Självklart finns det gränser när äldre far direkt illa. Självklart går det inte att ha en person som ska ta hand om många svårt demenssjuka. Självklart kan man inte lämna demenssjuka ensamma inlåsta på en avdelning när de på grund av sin sjukdom inte har möjlighet att själva använda larm och annat för att kalla på hjälp. Självklart måste det finnas människor där. Människors närvaro och omsorg kan inte ersättas av larm, larmmattor och låsta dörrar. Här har det sagts att det inte går. har sagt att det inte går. Äldrecentrum har sagt att det inte går. Att inte har velat lägga fram riktlinjer för bemanning är riktigt. Äldrecentrum har aldrig sagt att det inte går. är professor och forskare när det gäller äldre. Han är med i princip i alla statliga utredningar som handlar om äldre och äldreomsorg. Jag har pratat med honom, för han jobbade med både riktlinjer när det gäller demensvård och de nationella riktlinjerna som kunnig forskare, och han var ansvarig för Äldrecentrums rapport om riktlinjer för bemanning beställd av . Han är väldigt tydlig med att det visst går. Det är mycket kring demensvården som det finns för lite forskning kring. Då använder man sig, som sagt, av den kunskap och beprövade erfarenhet som alla de människor har som har jobbat länge i demensvården. Det är så man har gjort i . Man har också gjort andra saker som vi tycker är ganska självklara. Det finns ingen forskning som säger att vi ska ha speciella demensenheter och att det inte är bra att demenssjuka finns bland andra icke demenssjuka i äldreomsorgen. Men beprövad erfarenhet bland människor som jobbar i demensvården visar att det blir bättre om vi skiljer demenssjuka, så att de har egna boendeenheter och personal som jobbar och utbildas för den sjukdomen. Men det finns ingen forskning som säger att de äldres livskvalitet blir bättre genom det. Det är likadant med taktil massage. Det finns ingen forskning som säger att det är bra. Beträffande många saker får vi alltså vänta innan vi har forskningsevidens. Men de behöver ändå göras och kan göras utifrån de erfarenheter som många kunniga människor har ute i verksamheten. Intressant att säga är också att det blev ett resultat av Stockholmsrapporten. Det tog faktiskt innan det blev offentligt, men det blev ett resultat. I har man lagt 50 miljoner för att komma upp i bemanning när demensenheterna var för lågt bemannade. Det resultatet är viktigt, och det resultatet behöver vi för nationella riktlinjer för bemanning. Det ska inte vara så att detta rullar runt vartefter gör en tillsyn och politikerna reagerar på den eller att varje kommun måste titta på detta och uppfinna hjulet. Det är kommunpolitikernas ansvar, men det är också ett nationellt ansvar när vi ser att bristerna är så stora. Därför är det väldigt rimligt att kommunerna får det verktyg som nationella riktlinjer för bemanning kan ge. Det borde vara lika självklart att införa en parbogaranti. Att äldre människor ska behöva vara rädda för att om den ene kommer in på särskilt boende ska den andre inte få följa med, även om de själva vill det och väljer det. Att man inte själv kan välja hur man vill tillbringa eller åren i sitt liv tycker jag är helt fel. Det skapar också otrygghet och rädsla hos många äldre. Därför tycker jag att det vore självklart att vi skulle kunna vara överens om en parbogaranti. Men är vi inte det, utan nu är det vi tre rödgröna som har föreslagit det. Om vi hade en sådan garanti skulle vi slippa mycket onödig ängslan. Lika självklart tycker jag det är att alla äldre människor i ska ha rätt till en värdig äldreomsorg. Det finns äldre som har kommit till så sent att de inte har hunnit lära sig svenska tillräckligt och personer som har jobbat länge i och blivit äldre men genom demenssjukdom och åldersförändringar har glömt det inlärda språket men kan sitt modersmål. Vi har också våra minoriteter. Självklart ska de kunna uttrycka sina känslor och sina behov och kunna kommunicera med den personal som ska hjälpa dem med så mycket. Därför har vi från lyft upp allas rätt att få äldreomsorg på sitt eget modersmål. Vi öronmärker 800 miljoner från de extra miljarder till kommunerna som vi satsade mer än regeringen. Vi vill stärka tryggheten, friheten och livskvalitet för äldre kvinnor och män. Vi vill använda de pengarna för att stimulera fram fria timmar, då äldre själva kan välja vad de vill göra . Vi vill förbättra maten på äldreboendena det behövs. Vi vill ha ett maxtak för hemtjänstavgiften, som är orimligt hög. Den är i många kommuner. Vi vill sätta det taket till . Som jag sade vill vi också stärka rätten till äldreomsorg och ha en parbogaranti. Men vi säger nej till de 35 miljoner som gäller starta-eget-bidrag och stimulans till den så kallade lagen om valfrihet. Valfrihet för oss i är något annat än fri etableringsrätt för privata företag. Det gäller att ha tillräckligt mycket personal och kunnig personal men framför allt att öka inflytandet för de äldre att själva kunna bestämma över sin vardag, över vilka insatser de får, hur de utförs och när de får dem. Jag ska avsluta med att ta upp den fråga som kanske var den viktigaste i valrörelsen för . För oss är det självklart att alla ska ha rätt till en god sjukvård och att de med de största behoven ska prioriteras. Därför har vinstintressen inget att göra i hälso- och sjukvård och vård och omsorg. Vård kan aldrig betraktas som en vara på marknaden vilken som helst. Jag är inte heller imponerad av att ska vara de som ska uttala sig om hur hälso- och sjukvården ska fungera. Vård ska inte heller vara efterfrågestyrd. Kundbegreppet är inte något som vi stöder. Efterfrågestyrd vård leder till att de med starkast resurser tar för sig. Nej, vi vill ha en vård efter behov och att de med de största behoven ska ha den mesta vården. De solidariskt finansierade resurser som vi avsätter till sjukvården ska också gå till hälso- och sjukvård. Men den principen flyttar sig den svenska sjukvården allt längre ifrån. Vi kan till exempel se hur man i med landstingsrådet har inlett en mycket nyliberal utveckling av sjukvården. av primärvård har privata utförare. är man på väg att göra likadant med specialistvården. Där har man en ersättningsmodell som inte tar hänsyn till diagnoser och socioekonomiska skillnader. Det är lönsammast med korta läkarbesök. Resultatet låter inte heller vänta på sig. På har man nu elva vårdcentraler och är på väg att få tre till, medan , där man faktiskt har större behov av hälso- och sjukvård och där det finns ungefär lika många invånare, har kvar sina sex vårdcentraler, medan familjecentralen tyvärr inte passade in i vårdvalsmodellen.