prot · GX09145 · 2010-06-29 00:00:00 — Det finns ingen volym som hindrar att fler skulle kunna ta del av utbildningsinsatser inom ramen för jobb- och utvecklingsgarantin. Alltihop bygger på en individuell bedömning av arbetsförmedlaren och coachen tillsammans med den enskilda. Det finns alltså ingen volymbegränsning, utan är det så att fler bedöms ha nytta av det går det alldeles utmärkt också inom dagens regelverk. Det som däremot har hänt är att praktikplatser, praktisk kompetensutveckling, lyft och annat har ökat dramatiskt. har vi 100 000 fler platser i utbildningssystemet och i den aktiva arbetsmarknadspolitiken än vi hade . När det gäller ökningstakten för arbetslösheten i krisens spår ligger vi i princip mitt i EU-statistiken så här långt. Det som händer nu är dock att sysselsättningen faktiskt har ökat i statistiken under de senaste tre fyra månaderna. Det har den gjort som vi har högsta tillväxttakt och EU:s lägsta budgetunderskott. Man ska komma ihåg att det bara är lite drygt vi hade prognoser på 11,4 procents arbetslöshet. ser det ut att plana ut och börja sjunka från 9,5. Det är alltså bättre än de prognoser vi hade för bara ett drygt halvår sedan. Är jag nöjd med detta? Nej, det är klart att man inte kan vara. Det är klart att vår målsättning, liksom målsättning, vet jag, är full sysselsättning. Alla som vill och har möjlighet ska naturligtvis ha ett arbete att gå till, en lön att leva på, en arbetsgemenskap att känna trygghet i och en framtid att kunna påverka. Det är dock klart att ingen av oss kan verka i tomma intet, i ett vakuum, utan hänsyn tagen till vad som händer i vår omvärld. Ni tycker möjligen att jag tjatar om den ekonomiska krisen, men faktum är att nio av tio länder i världen var i ekonomisk tillbakagång . Vår export sjönk . I ett läge där är en liten, öppen ekonomi som är exportberoende och där många stora företag exporterar till marknader som viker är det klart att detta får effekt rakt in på vår arbetsmarknad. Poängen är att försöka se till att arbetslöshetstalen inte biter sig fast. De ska inte bli långvariga, vilket vi såg i spåren av 90-talskrisen där över en halv miljon människor först förlorade sina jobb och hamnade i förtidspensionsträsket. Det måste vi undvika, och därför blir det oerhört viktigt att se till att de som har blivit arbetslösa står så nära arbetsmarknaden som möjligt för att kunna ta sig tillbaka både nu när konjunkturen så sakta börjar vända och när vi ser ett generationsskifte rycka allt närmare. Någonstans 20132014 är det fler som lämnar arbetsmarknaden än som kommer ut på den efter studier. Jag delar naturligtvis grundläggande tankegångar om att vi har ett utbildningssystem och en arbetsmarknadspolitik som siktar på att skapa förutsättningar för människor att få de jobb som faktiskt finns och kommer att finnas. Det är klart att det är en missmatchning beskriver om det är så att en av fem rekryteringar inte blir av därför att människor inte har relevant utbildning, och det är vår naturliga utmaning att se till att fler väljer och får den typen av utbildning som leder till jobb . Det är helt riktigt. 177 (): Håller prognoserna när det gäller den ekonomiska utvecklingen är jag den första att ställa mig i kön för att vara väldigt glad över det. Lågkonjunktur för nämligen mycket illa med sig, och kan vi komma ur detta och snabbt komma tillbaka med en tillväxt är det naturligtvis väldigt positivt. Det vore konstigt om inte detta också skulle bidra till en ökad sysselsättning och en högre aktivitet i samhället. Det är klart att det är så. Det jag också pekar på just nu vad gäller det som har hänt är dock att vi ser att långtidsarbetslösheten har bitit sig kvar. Jag nämnde fas 3, där det är över 60 000 personer som befinner sig just . Där får man ingen utbildning. Man erbjuds ingen utbildning utan ska göra någon samhällsnyttig tjänst och så vidare. Det är där en stor förtvivlan finns. Sedan kan man diskutera att man inte ska förtidspensionera, och det kan jag hålla med arbetsmarknadsministern om. Det är ingen bra lösning, men parkeras man där ute utan någon framtidstro om hur man ska komma tillbaka. De som hamnar längst ut kommer att vara nästa mandatperiods stora problem. Vi ser att 125 000 personer deltar i garantierna. Enligt den senaste statistiken är 77 746 mer eller mindre passiva, med kartläggning och en och annan coachning . Det är vad som händer. Det låter väldigt vackert när arbetsmarknadsministern beskriver hur det ser ut med utbildningar hit och utbildningar dit. Man kan tro att varenda en får nästan högskoleutbildning. Sanningen är att de flesta inte får någon utbildning. De får en liten coachning där man pratar med dem. Det finns hur många exempel som helst jag kan ta upp där arbetslösa berättar vad coachning har inneburit för dem. Därmed inte sagt att all coachning behöver vara dålig; det vore fel att påstå det. Det finns dock förfärligt många exempel på när detta är undermåligt. Det är 11 151 personer som inte har någon registrerad aktivitet över huvud taget. Det är regeringens egna siffror. Det är bara 4 104 personer, alltså , av dem som är i en garanti som har någon form av utbildning. har någon form av utbildning som går under garantierna och de skulle vara något som garanterade att man kom tillbaka till arbetsmarknaden. Det är inte jag som säger att en av fem rekryteringar inte blir av, utan det är utifrån sina medlemsförbund. Jag tror säkert att de öga mot öga med arbetsmarknadsministern eller åtminstone till regeringen i en eller annan form har fört fram att man upplever detta som ett stort problem. Det är också tillväxthämmande om man inte har rätt utbildad arbetskraft där vi ser att jobben nu växer fram inom nya branscher eller inom branscher som återhämtar sig när ekonomin återhämtar sig i samhället. Vi har också en märklig arbetsförmedling som liksom är nöjd. Jag skulle vara orolig som minister om jag fick dessa pressmeddelanden. Det är något slags hallelujastämning över pressmeddelandena från Arbetsförmedlingen. Man är jättelycklig och har någon liten positiv del i inledningen, och sedan kommer problemen längst ned. Det är inte adekvat information att ha det på det sättet. Man kan inte erbjuda utbildning, och lämnar man tillbaka pengar trots att vi vet att det finns stora brister i samhället i sig. Skulle jag vara arbetsförmedlingschef skulle jag säga till regeringen att jag vill använda pengarna för att utbilda folk så att de får jobb. I stället lämnar man tillbaka dem och känner sig nöjd. Jag tycker att det finns ett kontaktproblem mellan regeringen och Arbetsförmedlingen i det här fallet, eller också ska man vara så oerhört välpolerad att man inte kritiserar regeringen utan löper med som man ser att det finns brister i samhället. Det är ingen bra myndighet om det fungerar på det sättet. Jag tycker att det finns allvarliga tecken, som jag skulle vara orolig för om jag var arbetsmarknadsminister, på att man inte för fram vad problemen är. När man är ute i landet och besöker arbetsförmedlingar registrerar man nästan överallt att det finns just brist på resurser till insatser mot dem som behöver utbildning och så vidare. Lösningen har varit lotsar och coacher. Det kan vara en lösning, men det är inte allt. 178 Arbetsmarknadsminister (): Jag tror att jag avstår från att recensera Arbetsförmedlingens pressmeddelanden. Möjligen kan upprördhet bero på att Arbetsförmedlingen nu har den första generaldirektören som inte har varit aktiv socialdemokrat. Det är fortfarande ett faktum att vi har den lägsta långtidsarbetslösheten i hela EU. Det är vi naturligtvis väldigt glada över. Den bärande frågan är hur vi gör för att den inte ska bita sig fast. Det är klart att är orolig över fas 3. Och jag kan förstå och dela den oron, därför att det här är personer som har varit borta mycket länge från arbetsmarknaden. Tanken med fas 3 är att man ska bli erbjuden någon typ av meningsfull sysselsättning för att behålla kontakten med arbetsmarknaden, som man faktiskt ska fortsätta att söka arbete. Dessutom omprövas fas 3-platsen . Utflödet går naturligen via en lång rad olika insatser: nystartsjobb, särskilt anställningsstöd, lönebidrag, , trygghetsanställningar och så vidare. Det måste nog finnas en bred palett att kunna välja från. Men jag delar oro för den här gruppen, för den är utsatt på arbetsmarknaden. Där behöver vi sannolikt fortsätta att arbeta ännu hårdare framöver. När det gäller garantierna är det så, återigen, att har aktiviteter av olika slag. Exakt vilken aktivitet bestämmer inte jag, utan det avgörs av arbetsförmedlarna. Det är inte så att vi har satt ett volymmål eller ett volymtak, utan arbetsförmedlaren i kontakt med den enskilde avgör vilken typ av insats som snabbast leder till ett arbete. När det sedan gäller en av fem rekryteringar som inte blir av har helt rätt. Det är naturligtvis en tillväxthämmande dimension, och ingen skulle vara gladare än jag om den siffran var noll. Men är det ju så att arbetsmarknadspolitiken inte kan lösa alla problem i världen. När skolan och andra delar av den offentliga sektorn inte fungerar blir arbetsmarknadspolitiken ett slags skyddsnät som ska fånga upp och se till att åtgärda problem när de väl har inträffat, och det ska vi naturligtvis försöka se till att den gör så bra och praktiskt som möjligt. Men ett sätt att undvika den här typen av problem är att få skolan att fungera bättre, att få universiteten att fungera bättre och så vidare. Där tycker jag väl kanske att man inte ska låta det goda bli det bästas fiende, eller vad det nu heter, det vill säga att man måste kunna göra allting på en gång, utan man ska försöka styra utbildningen i skolsystemet mot den typ av jobb som finns. När jag är ute och träffar ungdomar brukar jag ofta fråga om de någonsin har träffat det som åtminstone hette syokonsulent, yrkesvägledare. De verkar tyvärr ha försvunnit mer eller mindre från skolan, och det tycker jag är synd. Jag tycker också att det är synd att de naturliga inslagen i skolan av prao, olika typer av praktik och vad det nu kan vara har blivit mindre . Jag tror att det är ett väldigt bra sätt att öka kontaktytorna och att få ungarna att få en bättre förståelse för hur arbetslivet fungerar men också en känsla av vilken typ av jobb som finns och var man kan nischa in sig när man är ung. 179 (): Jag ska inte recensera Arbetsförmedlingens generaldirektör på något sätt, men jag hoppas att arbetsmarknadsministern inte väljer generaldirektörer bara därför att de inte är socialdemokrater utan för att de ska göra ett bra jobb. Det förutsätter jag. Jag ser att det finns uppenbara problem när man lämnar tillbaka 2,7 miljarder som av dem som går i garantier får utbildning. Då måste jag ställa mig frågan: Är bedömningen att där går utbildningstaket för dem som är i garantier, att fler inte är motiverade eller inte ska utbildas? Vi vet att forskningen och av erfarenhet att utbildning är den bästa vägen till att komma tillbaka till arbetsmarknaden, som säger att en av fem rekryteringar inte blir av därför att personalen inte har rätt kompetens och utbildning. Då måste jag fråga: Är det rätt bedömt? Sedan struntar jag i partitillhörigheten. Den kan vi lämna åt sidan. Jag tycker att det är lite taffligt att diskutera den. Men vi måste ha myndigheter som fungerar på ett effektivt sätt när vi ser hur problemen ser ut i samhället. Det är varje regering betjänt av. När det gäller yrkesvägledning är det jätteintressant att tar upp det här i sista debatten alldeles . Det här hade man kunnat åtgärda under den här mandatperioden. Jag delar nämligen hans uppfattning, och vi har yrkesvägledningen med i vårt åtgärdsförslag. Jag har sagt att yrkesvägledningen behöver bli bättre och ha en mer målmedveten inriktning på inte minst på ungdomar, så att de väljer en utbildning där de ser att det finns hyggligt goda framtidsutsikter. Ingen ungdom är betjänt av att få fel råd när man väljer utbildning när man går i nian eller går ut gymnasiet, så att man utbildar sig till något som det finns en svag efterfrågan på. Jag tror att en väldigt viktig nyckel kan vara att försöka styra utbildningen, inte diktera utbildningen men styra och råda i en riktning som ger ett bra resultat. Här tror jag faktiskt att vi kan finna varandra lite grann. Men mer utbildning för arbetslösa tror jag är en framgångsväg för att se till att inte alltför många fastnar utanför arbetsmarknaden under nästa mandatperiod på grund av att man har för dålig kompetens. 180 Arbetsmarknadsminister (): Vad är det det står i psalmen Herre, signe du och råde? Jag kände lite av de vibbarna hos . Vi är nämligen överens om detta med yrkesvägledning. Och jag ser fram emot att vi efter valet ska kunna komma överens om något vettigt i den delen. Jag hoppas att det är så, därför att precis som säger stöter man på ungdomar som kanske aldrig har haft någon kontakt med arbetsmarknaden, som inte har haft förmånen att ha ett sommarjobb just vilsenheten hur man ska söka sig vidare, var det finns jobb och vad det är som är kul. Vissa gånger har det till och med varit så att i brist på den typen av rådgivning har man i stället sökt sig mot den typen av jobb som uppfattas som sexiga, spännande, coola eller något i den stilen. Det förefaller ibland som att alla vill bli tv-stjärnor och dokusåpastjärnor. Man kan naturligtvis ha den typen av dröm, och det är möjligt att man ska följa den också. Men en bättre grundad kunskap så att man fattar sina beslut som påverkar framtiden med bättre grund i det faktiska läget kan faktiskt ingen vara emot. du och råde, , så ska det nog bli bra med det. Överläggningen var härmed avslutad. 22 § Svar på interpellation 2009/10:440 om konsekvenser för arbetsmiljöarbetet vid arbetsmiljöbrott 181 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att ge riktade resurser för tillsynsverksamhet samt om jag är beredd att ta initiativ för att det aktiva arbetsmiljöarbetet ska lyftas upp som en strategisk fråga i tillväxt- och jobbpolitiken. I det aktuella fallet som beskriver har ingripit och beslutat om ett vitesföreläggande för arbetsgivaren. Vitesföreläggande kan fungera som ett effektivt påtryckningsmedel för att förmå en arbetsgivare att följa arbetsmiljöreglerna. Att en polisanmälan blir liggande på grund av andra mer prioriterade ärenden är tyvärr något som kan inträffa, både när det gäller arbetsmiljöbrott enligt och i fråga om regler som grundas på arbetsmiljölagen och som är kopplade till en direkt straffsanktion. När det gäller arbetsmiljölagen har jag tillsatt en utredning som ska se över hur man kan åstadkomma effektivare sanktioner för att genomdriva lagstiftningens krav. Utredningen ska lämna sina förslag . När det gäller arbetsmiljöbrott enligt har det vidtagits åtgärder för att göra hanteringen effektivare. Bland annat har arbetsmiljöärendena samlats hos särskilda åklagare. Dessutom har polisen och tillförts stora resurser för att bland annat förbättra utredning och lagföring av brott, däribland arbetsmiljöbrott. Jag anser att det är mycket viktigt att arbetsmiljöbrott utreds, och jag kommer att följa effekterna av de vidtagna åtgärderna. har antalet inspektioner minskat med en fjärdedel, inte hälften som hävdar. Antalet krav per tillsynsbeslut har dock ökat, vilket tyder på att arbetet med att bättre identifiera de mest riskfyllda arbetsställena har gett resultat. Vid en utvärdering av () fick goda omdömen för en effektiv tillsyn. För att öka inspektörernas närvaro på arbetsplatserna ser nu över hela sin inspektionsprocess. Regeringen har gjort en särskild satsning om totalt för att ska genomföra en försöksverksamhet med en kompletterande tillsynsmetod för att nå fler arbetsplatser. Försöket ska därefter utvärderas, varefter det blir aktuellt att återkomma beträffande utformningen av arbetsmiljötillsynen. Inriktningen i regeringens arbetsmiljöpolitik är att den långsiktigt ska bidra till den övergripande prioriteringen , att bryta utanförskapet. Arbetsmiljöinsatserna ska motverka utslagning från arbetslivet och öka möjligheterna till inträde. Arbetsmiljöpolitiken ska liksom handla om att minska riskerna för olycksfall och sjukdomar men även, i högre grad än , om att arbetsmiljön ska vara utvecklande och bidra till hälsa. Arbetsmiljön som framgångsfaktor och konkurrensmedel ska synliggöras bättre. inleddes ett arbete med att ta fram en långsiktig strategi för arbetsmiljöpolitiken i samråd med arbetsmarknadens parter. Utifrån detta arbete kommer regeringen att lägga fram en nationell handlingsplan för arbetsmiljön för att lyfta fram viktiga områden och insatser och därigenom skapa en grund för det fortsatta arbetsmiljöarbetet. 182 (): Jag vill passa på att tacka också den här talmannen för den här mandatperioden. Likaså vill jag tacka stenograferna. Ni gör ett fantastiskt arbete, för ni får ned vad vi har sagt, och det kan inte vara helt enkelt, kan jag säga efter de här debatterna. Jag ska också tacka arbetsmarknadsminister för svaret på min interpellation. Bakgrunden till min interpellation är ett arbetsmiljöbrott vid ett hotellbygge i . regionala skyddsombud stoppade arbetet på grund av att de anställda utsattes för asbestexponering. Dessutom gjordes en polisanmälan av arbetsmiljöbrott med hänvisning till framkallande av fara samt grov fara för framtida allvarlig sjukdom. har beslutat om ett vite på som länsrätten har fastställt. Det är det som arbetsmarknadsministern hänvisar till när han säger att frågan har fått en rättslig prövning. När man har läst de överklaganden som har gjort i frågan kan jag konstatera att man inte har hanterat hela ärendet. Det tycker jag är synd. Polisanmälan från blev liggande för länsrättens hantering av vitesföreläggande. När överprövning sedan skulle göras hade preskriptionstiden redan passerats. Därför prövades inte ärendet. Jag har haft en debatt med justitieministern om preskriptionstiden. Jag tycker att det är viktigt att regeringen diskuterar frågorna tillsammans, för när jag läser arbetsmarknadsministerns svar ser jag att han talar om effektivare sanktioner för att genomdriva lagstiftningens krav. Om jag uppfattar det rätt skulle det kunna vara så att man tittar . Man vet att asbest leder till ohälsa och i värsta fall död för arbetarna, men det tar . Jag tycker därför att det är helt fel att ha en preskriptionstid . När man läser synpunkter på den egna verksamheten ser man att de säger att med de resurser som avsätts för den operativa tillsynen besöks av den totala mängden arbetsställen inom svenskt arbetsliv . Antalet inspektörer ligger alltjämt för lågt i relation till antalet arbetsställen enligt för fackliga frågor. bedömer att antalet skyddsombud kommer att fortsätta minska, vilket kan leda till ett försämrat arbetsmiljöarbete på arbetsplatserna runt om i landet. Detta föranleder att kontinuerligt arbeta med att utveckla former för urval och prioriteringar. Det innebär att man måste prioritera bort. I har vi en handläggare på som hanterar byggarbetsplatser. Han har sagt till medierna att han varken kan eller förmår besöka alla arbetsplatser som han får hänvisningar till och som han borde besöka. Han säger: Jag mäktar inte med det arbetet. Jag kan bara jobba heltid och lite till, och det räcker inte till. Därför var min fråga om man skulle ge riktade resurser till tillsynsverksamheten och om man var beredd att ta initiativ för att det aktiva arbetsmiljöarbetet ska lyftas upp som en strategisk fråga för tillväxt- och jobbpolitiken. Då svarar arbetsmarknadsministern att inleddes ett arbete med att ta fram en långsiktig strategi för arbetsmiljöpolitiken i samråd med arbetsmarknadens parter. Jag har förstått av den tidigare debatten att arbetsmarknadsministern jämställer den typen av samråd med kafferep. är frågan: Menar arbetsmarknadsministern allvar med att lägga ned engagemang i frågorna? 183 Arbetsmarknadsminister (): Resultatet av partssamråden när det gäller arbetsmiljöfrågorna är en nationell handlingsplan för arbetsmiljö som vi kommer att presentera . Det är första gången har en nationell handlingsplan för arbetsmiljöfrågor. Den bygger på partssamråden, men den bygger också på den europeiska unionens handlingsplan just för arbetsmiljöfrågor. Där finns ett antal prioriteringar och ett antal huvudsakliga arbetsinriktningar som är viktiga. Om vi går tillbaka till grundfrågan är det klart att det vore enkelt om det fanns ett rakt samband mellan anslag och utfallet i arbetsmiljösituationen. Då hade och jag kunnat enas om exakt hur stort anslaget ska vara för att det ska vara noll i arbetsmiljöproblem. finns inte något sådant samband. Faktum är att som hänvisar till har arbetsskador, arbetsplatsolyckor och arbetsrelaterade sjukdomar minskat oerhört kraftigt . Det är naturligtvis glädjande, men det finns mer kvar att göra. Antalet krav per tillsynsbeslut har ökat . Antalet förelägganden och förbud liksom antalet åtalsanmälningar från har också ökat om det nu ska vara några mått som man kan titta på. När det gäller interpellationens frågor mer direkt tänker jag mig det hela så här: Vi har tillsatt en utredning just om effektivare sanktioner för att genomdriva lagstiftningens krav. Där kan man naturligtvis säkert titta också . Det är nog som säger; ett och annat av resultaten av den dåliga arbetsmiljön syns kanske inte omedelbums, utan det tar ett litet tag. Det ställer jag mig principiellt sett inte alls emot att man tittar vidare på. Även om jag inte kan gå in på det enskilda fallet, har vi försökt undvika den typ av fördröjning som pekar på i sin interpellation. Arbetsmiljöärenden har som sagt samlats hos särskilda åklagare. Polis och åklagarmyndighet har tillförts stora resurser för att kunna förbättra utredning och lagföring av brott. Det är klart att vi kommer att fortsätta följa hur sanktionerna fungerar när det gäller just arbetsmiljörelaterad ohälsa och skador i arbetslivet. I grunden är det i något slags allmän mening lätt att ansluta sig till en nollvision. Ingen ska behöva gå till jobbet och riskera liv, lem, hälsa och säkerhet. Drömmen är naturligtvis att var och en som har ett arbete att gå till går till jobbet glad och nöjd på morgonkvisten och går därifrån när jobbet är gjort lika glad och nöjd över att ha gjort en bra insats. Och varför då? Jo, dels därför att det i något slags mänskligt perspektiv är rimligt att ha det som utgångspunkt, dels därför att vi behöver varenda kotte på arbetsmarknaden. Jag såg en undersökning som visade att arbetsrelaterad ohälsa i kostar ungefär 50 miljarder i direkta kostnader eller produktionsbortfall. Jag vet att arbetsmiljöbyrån i , som är , räknar med någonstans mellan av bnp som kostnad för en dålig arbetsmiljö. Om det är en kostnad innebär det förstås också en potentiell vinst om man ser till att ha en bättre fungerande arbetsmiljö. Vår utgångspunkt, och det är också den som är utgångspunkten i den nationella handlingsplanen, är att kontroller, lagstiftning, sanktioner och inspektioner är en del och en viktig del. Den ska vi ha kvar, och vi ska se till att den fungerar så bra som möjligt. Men detta löser inte hela problemet, utan vi måste förmodligen komplettera med någonting mer som gör att arbetsgivarna på ett tydligare och bättre sätt ser de direkta och indirekta vinsterna av att erbjuda en bättre arbetsmiljö. Vinsterna är stora för den enskilde, för företagen men också för samhället i stort. 184 (): Min bild av arbetsmiljöarbetet är att alla arbetsgivare tycker att det är lika viktigt som nu står här och säger i talarstolen. Men när det kommer till sluttampen är det alltid kronor och ören som avgör. Då är man beredd att avstå. Man är beredd att se till att det blir lite billigare. Det räcker att åka ut till vilket villakvarter som helst där man håller på att bygga för att se att arbetsmiljölagen inte följs. Det finns inte en chans i världen , när man har halverat anslaget till , att de ska klara av att vara en tillsynsmyndighet. Naturligtvis har de regionala skyddsombuden en jätteviktig uppgift.