prot · GX0981 · 2010-03-03 00:00:00 — Det finns nog en poäng med att ibland prata om helheten och om vilka ambitioner man har att prata om att utbildning lyfter hela samhällen och att vi genom till exempel ett generöst studiestödssystem ser till att människor får en chans att förverkliga sig själva. Det är en ganska fin ambition i ett samhälle. Men man kan också hitta en viss frustration i de gamla protokollen, och det märker vi här också. Vad har högtidstalen lett fram till? Vad har det blivit av det hela? Man pratar om vikten av ett generöst och bra studiestödssystem, men det finns också en viss frustration över att frågan inte har blivit brännhet eller aktuell förrän . Där är det intressant att man kan komma till så olika slutsatser. Jag lyssnade i inledningen av den här diskussionen på den frustration som fanns över att det nu har varit en massa utredningar och interpellationsdebatter, och det är propositioner på väg fram. Det är nog länge sedan vi var så engagerade i studiestödsfrågor som vi har varit . Och vi diskuterar dem inte bara i högtidstal, utan det sker också klara förbättringar. De flesta av oss som deltar i debatten satt med i den studiesociala utredningen och fick fundera lite djupare på hur studiestödssystemet skulle kunna fungera ännu bättre . Många av de resultat som vi kom fram till och som vi har diskuterat handlar om sådant som kommer i den proposition som vi alla väntar på. Men en hel del har blivit verklighet . Studiemedlen har som sagt höjts. Vi konstaterar, precis som nämndes här förut, att med en alliansregering vid rodret får vi se rubriker i tidningar om att studenternas ekonomi går ihop. Det är ganska goda nyheter. Sedan kan man diskutera siffrorna. hur mycket betyder det? En sådan diskussion är alltid intressant. Det märkte jag ganska mycket i samband med den studiesociala utredningen när vi pratade med studenter. Hur mycket behövs? har något av oppositionspartierna kommit fram till är den optimala summan. Frågade man studenter fick man som svar alltifrån att ett par hundringar till hade varit bra till att någon student sade att till vore rimligt. Det varierar alltså ganska mycket, nästan lika mycket som i budgetförslagen från oppositionens respektive partier, skulle man kunna säga. Poängen är att det har skett en klar förbättring. Poängen är att studenternas ekonomi enligt går ihop. Det är i alla fall en klar förbättring. med den här regeringen höjs dessutom fribeloppet markant. Det tvättar bort, tycker jag, den utbildningspolitiska skamfläcken att studenter som vill och kan jobba extra har hindrats från det. Det hjälper många studenter som vill jobba. Det sänder dessutom en tydlig signal om att samhället uppmuntrar till arbetslivserfarenhet . Debatterna har vi som sagt haft . Min slutsats är att det är nu som det äntligen börjar hända saker. Vi går från högtidstalen till handling. Vi stärker stödet till studier. Vi gör reglerna generösare i flera avseenden, och vi genomför dessa förändringar i då antalet studenter i är större än någonsin och dessutom, som också har poängterats, i av lågkonjunktur. Vi kan genomföra dessa förbättringar när man i många andra länder i snarare diskuterar var man ska spara in någonstans. Det är bra av flera skäl. För den som vill att ska vara ett land i rörelse och tycker att både ekonomin och människor ska kunna växa är utbildning fullständigt centralt. Det är vi nog alla överens om. Att studiestödssystemet spelar en avgörande roll i den utmaningen tror jag att vi ställer upp på tvärs över partigränserna. Som poängterats gång på gång, och jag gör det igen, har vi ett generöst system. Det tror jag att man måste säga. Kanske är det starkast i världen. Jag kan inte studiestödssystemet i , men även i jämförelse med och andra nordiska länder blir det klart att våra trösklar är låga för att kunna hoppa på en utbildning. Det är viktigt att säga det eftersom man ibland i debatterna försöker skapa konflikter som inte riktigt finns eller måla upp en bild av studenters ekonomiska situation som kanske inte heller riktigt är sanningsenlig med hänsyn till hur systemet ser ut. Det är klart att det inte är något lyxliv att leva som student. Många av oss minns det, och en del av oss som deltar i debatten var med i TCO:s fantastiska experiment där vi levde som studenter . Det var rätt tufft. Utgångspunkten kan inte vara lyxlivet. Utgångspunkten måste handla om: Hur hittar vi balansen mellan att å ena sidan erbjuda ett stöd för studier som gör att alla som vill kan utbilda sig och får den möjligheten och att å andra sidan föra ut kunskapen om att en utbildning är en investering? Det finns många icke-materiella värden med sådana investeringar, men utbildning är också en ekonomisk investering. Den som skaffar sig en bra utbildning skapar helt andra möjligheter för sig själv på arbetsmarknaden. Ganska många väljer att jobba extra vid sidan av. Det kommer som vanligt upp i debatten. Uppemot hälften av studenterna gör det. De gör det för att stärka sin ekonomi, men de gör det också för att de vet att det är lättare att få ett arbete efter utbildningen, nästan alldeles oavsett vad man har jobbat med. Det kom en undersökning där man intervjuat personalchefer runt om i . Jag har en ögonblicksbild av det. Utan att vara anekdotisk i min bevisföring gjorde jag en intressant reflexion. En personalchef konstaterade att ett extra jobb på är värt mer än en extra termin på universitet när man har sin utbildning klar. Det säger en hel del om att erfarenhet från arbetsmarknaden är relevant. Min slutpoäng som jag tycker att vi måste komma ihåg är att nu är det slut på högtidstalen. Vi har en borgerlig alliansregering som levererar förbättringar och som gör det mitt under en lågkonjunktur då man kanske inte trodde att det skulle gå. Det är väldigt bra. Vi går från ord till handling. 172 () replik: Vi kan konstatera att den borgerliga regeringen väntade tills det blev lågkonjunktur med att göra någonting som helst med studiemedlet. Man hade haft många chanser i högkonjunktur innan om man hade velat göra något. Men jag uppskattar förstås att det blir en höjning, och det tror jag att landets studenter också gör. Ett problem är att den här höjningen nästan uteslutande sker på lånedelen. Jag uppfattade att nästan raljerade över vårt förslag om . Det finns förstås inte någon exakt beräkning bakom det, lika lite som det skulle finnas en exakt beräkning bakom , eller någonting annat. Bakgrunden är den att vi har haft ett förslag som vi står fast vid. När nu den borgerliga regeringen, välbehövligt men ändå begränsat, höjer bidragsdelen med menar vi att vi ska hålla fast vid vårt förslag om ytterligare en höjning, vilket blir . Jag menar att vi har ett generöst studiestödssystem i . Det tycker jag absolut att man kan säga. Det blir ett problem när man anar att en argumentation för att inte göra någonting ytterligare är att vi internationellt sett har ett generöst system. Det rimliga borde ändå vara att vi gör de förändringar som behövs för dem som omfattas av systemet. Om det behövs förändringar, höjda studiemedel, i för landets studenter gör vi dem även om vi skulle få världens mest generösa system. Även om vi inte skulle ha det kan det finnas behov. Det måste väl vara behoven som man utgår från, inte var vi skulle hamna i en eventuell världsrankning. 173 () replik: Nej, jag tror inte heller att man behöver ägna all tid åt att diskutera var i världsrankningen vi hamnar. Men om man nu gör det är jag stolt över att vi ligger så otroligt bra till. Jag håller med om att utgångspunkten ska vara att vi har en politisk idé, och där tror jag att vi är överens, om att man ska kunna försörja sig man studerar utan att behöva vara tvingad till att bara arbeta vid sidan av eller att få studierna finansierade från annat håll. Jag tycker att det ska fortsätta att vara på det sättet. Naturligtvis kommer beloppsnivåerna att förändras , men det är viktigt att vi upprätthåller den politiska ambitionen. Det är precis av det skälet som vi trots de tider vi befinner oss i ändå har prioriterat detta och tycker att det är rimligt, även om det just den här gången blev någon ytterligare procent på lånedelen. Men poängen är just det som jag tror att vi är politiskt överens om, att det ska finnas goda förutsättningar att studera. Jag vill inte på något sätt raljera över de . Eftersom det är olika förslag från de tre oppositionspartierna och man får utgå från att det vid ett eventuellt regeringsskifte kommer att behöva bli en kompromiss på er sida också är min fråga till helt enkelt: Var någonstans är beredd att möta Socialdemokraterna eller ? Om är det som har kommit fram till är det optimala, kommer det att bli det gemensamma förslaget? Om inte, var går skamgräns som han ändå känner att han kan acceptera? 174 () replik: Som säkert förstår kommer jag inte att föra förhandlingar med Socialdemokraterna och Vänstern genom att debattera med i kammare. Däremot kan jag säga så mycket som att vi inte är färdiga med vad vi har för förslag för nästa mandatperiod. Såvitt jag vet har inte heller den borgerliga regeringen och dess partier presenterat något gemensamt förslag om höjningar eller liknande inför nästa mandatperiod. Om det är så vill jag gärna bli upplyst om det, och då kan jag konstatera att där är vi på samma nivå, beklagligt nog. Man ska vara medveten om att det finns studenter som lever gott på studiemedel och som inte behöver mer pengar. Man ska vara medveten om att det finns studenter som går back utan att leva något lyxliv, studenter som knappast har råd att gå till tandläkaren och som kanske inte kan få pengar från socialen för att gå till tandläkaren därför att de studerar. De måste i så fall börja jobba och måste då avbryta sina studier för att kunna gå till tandläkaren. Det är inte en rimlig situation. Det finns studenter som har barn som får väldigt knappa förutsättningar jämfört med andra barn. Det finns också studenter som får barn under utbildningen. De kanske har blivit av med sin SGI eller inte har haft någon och hamnar då på otroligt låga nivåer. Det är väl ändå inte en rimlig situation? 175 () replik: Nej, jag kräver absolut inte att ska förhandla med övriga oppositionspartier under plenum. Däremot tycker jag att det finns en poäng i följande: Om man så tydligt som jag ofta upplever att gör argumenterar för väldigt kraftiga höjningar och de tre partierna går till val med alternativ där det blir så stora diskrepanser mellan deras åsikter om vad som är den rimliga nivån tycker jag inte att man behöver förhandla med mig eller ha pleniförhandlingar, men man kanske ska vara lite ärlig åtminstone mot dem som överväger att rösta på ett sådant förslag; förmodligen kommer man inte riktigt upp i den nivån. är det i och för sig med RUT-avdrag och annat så att de minsta partierna verkar ha den största makten i vänsteroppositionen, men så tror jag kanske inte att det blir i detta fall. Därför tycker jag att det ändå är relevant att diskutera det här. Sedan får ni gärna diskutera bakom slutna dörrar. Men jag tycker att det är bra om man kan presentera resultatet före valet. Jag håller med . Det är det som ofta blir märkligt i de här debatterna. Jag tror att våra politiska utgångspunkter är ganska lika. Vi tycker att det är viktigt att ha ett generöst system. Vi är tydligen numera också överens om att det är generöst, men att det behövs förbättringar på flera områden. Jag upplevde i den studiesociala utredningen att vi även där var överens om det. Det är det som är poängen. går vi från ord till handling. Det har skett klara förbättringar av nivåerna på studielån och studiebidrag. Men också vad gäller fribeloppet har det redan skett förbättringar, vilket jag tycker är en viktig poäng som ofta glöms bort. I de övriga delarna kommer det en proposition . Jag kan naturligtvis också beklaga att den inte kom i går, men den är aviserad och på gång under den här månaden. Vi får ha lite tålamod. 176 () replik: Jag skulle vilja hälsa välkommen tillbaka till den utbildningspolitiska debatten. Det är roligt att han är här. Jag tycker att är en skicklig debattör, även om jag måste erkänna att det är lite svårt att debattera mot honom. Jag är också imponerad över att han har slitit sig från trafikutskottet , måste jag säga. Jag tänker inte debattera någon storlek. Det gjorde jag i budgetdebatten. Jag vet att storleken har betydelse, men jag tänker inte debattera den , utan med en dåres envishet tänker jag prata om korttidsstudiestödet. Eftersom även gått tillbaka i tiden och tittat på debatterna undrar jag: Har du hittat några motiv till att slopa detta? Jag har angett flera olika skäl till att det här var bra. ska jag ge ett till. Jag hittade en artikel från ABF. i är en kille som har hoppat av sina studier och inte har så mycket med sig. Hans 15-åriga grabb hade kommit och frågat om hjälp med matteläxan. Då hade kommit på att han skulle gå på ABF-skolan och läsa matte, så att han skulle kunna hjälpa till med läxorna. Det tror jag är en himla bra grej. Jag fick inte svar på frågan förut, så jag undrar om kan hjälpa mig. Jag såg att man beräknade att man skulle spara genom att ta bort det här. Det kan inte ha varit ekonomiska skäl. Vad var det för skäl? 177 () replik: Jag tackar för välkomnandet tillbaka till debatten. Det kanske till och med är så att jag förföljer frågorna. Så kan det vara! Jag delar bilden att det är angeläget att försöka få människor som annars kanske inte hade velat eller tänkt på att börja studera att göra det. Däremot tror jag att det är viktigt att man i systemet ser till att ha det så enkelt och överblickbart som möjligt och inte ha den situation som vi faktiskt hamnade i där det fanns studenter på en utbildning som satt med många olika typer av stöd och sätt att komma dit. Det blir ganska plottrigt, och det blir inte helt rättssäkert, för man vet inte riktigt vilka bidrag man har rätt att söka. Utgångspunkten måste vara att det ska vara enkelt och tydligt, både för oss som beslutar om systemet och för dem som söker. Vi diskuterade förut rekryteringsbidraget. I det fallet fanns det när man utredde från inte ens någon klar koppling till om det verkligen fungerade. Jag erkänner gärna att det säkert kan gå att hitta många goda exempel där korttidsstudiestödet var välfungerande. Men det kanske snarare är så att vi måste diskutera hur vi kan ha ett system som är mer överblickbart, och det är egentligen huvudargumentet. Vi bör ha ett system där man har goda möjligheter att komma in de finns ändå men där man kanske får det förklarat på andra sätt än genom kampanjarbetare med ABF-logotyper på. Jag tror att det finns andra sätt också. 178 () replik: tror jag att vi börjar närma oss något. Man kan inte dra alla över en kam. Människor är olika, och man måste väl utgå från individen vad gäller detta? Angående det där sista sade: Jag antar att som alla andra moderater numera tycker om fackföreningsrörelsen och även gillar kollektivavtal. dränerar man den fackliga organisationen underifrån genom att paja a-kassan. Kan det vara så att den egentliga orsaken till att man tog bort detta var att LO och TCO administrerade bidraget? 179 () replik: Nej, jag tror inte att det finns någon sådan argumentation, och det var inte det jag försökte säga. Min poäng är att jag tror att det blir ett mer rättssäkert system om man vet att man sitter på en utbildning och att det inte fanns en massa olika vägar att ta sig dit som är svåra att överblicka. Det finns också exempel där man har sökt hos LO eller vad det kan vara och inte fått igenom ett krav för att man kanske har fokuserat på andra kurser. Man ska då överklaga. Det blir ett märkligt och konstigt system. har vi tagit bort några av de här lite plottrigare systemen och ersatt dem med någonting enhetligare. Det betyder inte att möjligheterna försvinner utan gör att det finns andra vägar att nå dit. Det blir enligt mitt sätt att se det ett mer överblickbart system. Jag håller med om att det finns stora problem. Hur ska vi få fler som inte har studievana från början att ta sig den vägen? Där måste vi nog gå ännu längre tillbaka. Det handlar inte bara om vad vi gör i studiestödssystemet utan om hur hela skolväsendet ser ut. Vi vet att den sociala bakgrunden spelar betydligt större roll för skolresultaten än den gjorde . Apropå högtidstal och retorik har det i praktiken gått åt andra hållet. Att komma till rätta med den typen av problem och få fler att våga ta steget till högskolan handlar givetvis också om att göra stora förändringar som vi gör i för att den ska fungera på ett bättre sätt, om att jobba hela vägen och inte bara tro att studiestödssystemet löser allt. Men studiestödssystemet ska vara rättssäkert och enkelt att överblicka och ska fungera för alla. Även om människor är olika ska de veta att de har samma typ av rätt till stöd. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Anmäldes och bordlades Propositioner 2009/10:107 Informationsutbytesavtal med 2009/10:108 Informationsutbytesavtal med 2009/10:109 Informationsutbytesavtal med Turks- och 2009/10:110 Informationsutbytesavtal med 2009/10:111 Informationsutbytesavtal med 2009/10:112 Informationsutbytesavtal med Redogörelser /10:RRS24 styrelses redogörelse om revisionsberättelsen över riksbanks årsredovisning 2009/10:RRS25 styrelses redogörelse om Stiftelsen årsredovisning 22 § Anmälan om interpellationer Anmäldes att följande interpellationer framställts 2009/10:271 Aktiveringsåtgärden Lyftet av () till arbetsmarknadsminister () 2009/10:272 Åtgärder för att bekämpa ungdomsarbetslösheten av () till arbetsmarknadsminister () 2009/10:273 Lyftet av () till arbetsmarknadsminister () 2009/10:274 Nationella kriterier för skriftliga omdömen av () till utbildningsminister () 2009/10:275 Arbetsmarknadsåtgärden Lyftet av () till arbetsmarknadsminister () Interpellationerna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 23 § Anmälan om frågor för skriftliga svar Anmäldes att följande frågor för skriftliga svar framställts 2009/10:590 försäljning av Studentstaden i av () till statsrådet () 2009/10:591 Kalkning av sjöar av () till miljöminister () 2009/10:592 Barngruppernas storlek i förskolan av () till utbildningsminister () 2009/10:593 Studentbostäderna i av () till statsrådet () 2009/10:594 Arbetstillstånd till utlänning av () till statsrådet () 2009/10:595 100-årsdag av () till kulturminister () Frågorna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 24 § Anmälan om skriftliga svar på frågor Anmäldes att skriftliga svar på följande frågor inkommit 2009/10:557 Ersättning för utbildning och handledning av lärlingar av () till utbildningsminister () 2009/10:558 Entreprenörskap i skolan av () till utbildningsminister () 2009/10:559 Konkurrenssituationen inom banksektorn av () till statsrådet () 2009/10:560 Etiksatsning på teater- och filmområdet av () till kulturminister () 2009/10:562 Mårdhunden och den biologiska mångfalden av () till miljöminister () 2009/10:563 inspektionsverksamhet av () till arbetsmarknadsminister () 2009/10:564 Etiska riktlinjer inom statsförvaltningen av () till justitieminister () 2009/10:565 Försenade utbetalningar av jordbruksstödet av () till jordbruksminister () 2009/10:570 Betaltjänster i glesbygd av () till statsrådet () 2009/10:571 Utvärdering av konkurrensutsättning av av () till statsrådet () 2009/10:572 Miljöklassade förmånsbilar av () till miljöminister () 2009/10:573 Dubbel tv-licens av () till kulturminister () 2009/10:574 och konkurrensneutraliteten av () till statsrådet () 2009/10:575 Helikoptrar till den svenska styrkan i av () till försvarsminister () 2009/10:576 Tonnageskatt av () till statsrådet () 2009/10:577 Antalet skuldsatta av () till finansminister () 2009/10:578 Bedömningar av rätt till vårdbidrag av () till statsrådet () 2009/10:579 Servicen till tågresenärer och tågoperatörer av () till statsrådet () 2009/10:580 Nyinvesteringar i vägar av () till statsrådet () 2009/10:581 Utbyggnad av järnväg av () till statsrådet () 2009/10:582 Bostadsbyggandet av () till statsrådet () 2009/10:583 Krisberedskapen och av extremt väder av () till försvarsminister () Svaren redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 25 § Kammaren åtskildes . Förhandlingarna leddes av förste vice talmannen från sammanträdets början till och med 5 § anf. 34 (delvis), av andre vice talmannen därefter till och med 6 § anf. 72 (delvis), av förste vice talmannen därefter till och med 11 § anf. 114, av andre vice talmannen därefter till ajourneringen , av tredje vice talmannen därefter till och med 16 § anf. 143 (delvis) och av förste vice talmannen därefter till sammanträdets slut.