prot · GX09125 · 2010-05-25 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Meddelande om frågestund Tredje vice talmannen meddelade att vid frågestunden skulle följande statsråd närvara: Näringsminister (), finansminister (), kulturminister (), statsrådet () och statsrådet (). 3 § Meddelande om ändring i kammarens sammanträdesplan Tredje vice talmannen meddelade att arbetsplenum skulle äga rum kl. 9.00, inte som tidigare aviserats. 4 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2009/10:357 Till Interpellation 2009/10:357 Statligt stöd till ny kärnkraft av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är nationella samt utrikes resor. () Enligt uppdrag Interpellation 2009/10:367 Till Interpellation 2009/10:367 Elcertifikat till gammal elproduktion av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är nationella samt utrikes resor. () Enligt uppdrag Interpellation 2009/10:387 Till Interpellation 2009/10:387 Folkhögskolelärares behov av Lärarlyftet av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade resor och engagemang. Interpellation 2009/10:388 Till Interpellation 2009/10:388 Vattenskotrar av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor. Interpellation 2009/10:396 Till Interpellation 2009/10:396 Specialpedagogiska skolmyndigheten av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade resor och engagemang. Interpellation 2009/10:404 Till Interpellation 2009/10:404 Försäljning av receptfria läkemedel av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är redan inbokade engagemang. () Enligt uppdrag och rättschef 5 § Svar på interpellation 2009/10:285 om Lagrådets kritik mot regeringens lagförslag 1 (m): har frågat statsministern vilka åtgärder han avser att vidta med anledning av de brister i beredning som lett till den omfattande kritik som Lagrådet levererat när det gäller kvaliteten i förslagen till ny skollag och ny plan- och bygglag. Interpellationen har överlämnats till mig. Jag vill börja med att understryka vikten av att lagar och andra författningar är ändamålsenligt utformade och håller hög kvalitet. Författningarna måste både vara väl avvägda i sak och uppfylla höga krav på läsbarhet. Vi har en period av intensivt lagstiftningsarbete bakom oss. Regeringen har varit mycket produktiv. Man kan konstatera att trots det stora antal förslag regeringen lämnat till Lagrådet har endast ett fåtal ärenden fått allvarlig kritik. Av betydelse är också att de båda förslag som nämner är mycket omfattande. Vad gäller arbetet inom innan en lagrådsremiss lämnas till Lagrådet kan nämnas att beredningen sker i samarbete mellan språkexperter och jurister. Riktlinjer för hur lagtexter bör utformas används som viktiga hjälpmedel i detta arbete. Riktlinjerna kompletteras av interna informations- och utbildningsinsatser. Även Lagrådets granskning är betydelsefull för att säkerställa lagstiftningens kvalitet. Regeringen har i propositionen En reformerad grundlag föreslagit att Lagrådets ställning ska stärkas bland annat genom en utvidgning av de olika lagar som ska granskas och genom att granskningen görs obligatorisk. Lagrådets synpunkter följs systematiskt upp inom . Ofta har Lagrådets synpunkter betydelse inte bara för det ärende som synpunkterna gäller utan också för framtida ärenden. Synpunkterna kommer ofta upp till exempel i utbildningssammanhang. Regeringen har i de båda propositioner som överlämnats till redovisat sin bedömning av Lagrådets synpunkter i respektive ärende. 2 (): Jag tackar för svaret. Regeringen har reviderat och föreslagit omfattande förändringar i både skollagen och . Båda är stora och omfattande lagstiftningar med stor betydelse för samhällets funktion och utveckling. Därför är det viktigt att lagstiftningen är tydlig och att den inte lämnar öppet för tolkningar och svåra juridiska bedömningar. Lagrådet har konstaterat följande om : Det är alltid angeläget att en lagtext utformas på ett enkelt, rakt och tydligt sätt. Detta som en markering mot att lagförslaget inte uppfattades ha dessa kvaliteter. Man fortsätter: Det är dock uppenbart att det i ett projekt av den storlek som det är fråga om här inte varit möjligt för att hinna ge den nya lagen den optimala struktur som avsetts. På sammanlagt 153 sidor pekar Lagrådet på ofullkomligheter, otydligheter och sådant som leder till tolkningsproblem och som dessutom kan bana väg för ny rättspraxis. Lagrådet har haft på sig att granska det nu föreliggande lagförslaget. Den PBL som började gälla hade utretts . utredningsarbete ändrades lagen . hade Lagrådet på sig att hantera denna svåra och komplexa lagstiftning. har det handlat . Det går att göra en lång katalog och genomgång av exempel på oklarheter och otydligheter i detta lagförslag. Jag ska ge några exempel. Hur säkerställer man att det på själva arbetsplatsen en byggarbetsplats finns tillräcklig kompetens för att se till att slutresultatet av ett bygge uppfyller samhällets minimikrav? Att entreprenörens ansvar inte beskrivs i lagstiftningen är uppseendeväckande, likaså att ingen arbetsansvarig arbetsledare ska utpekas. Varför ska kommunerna inte längre få utse kontrollansvariga vid byggnationer? Vad är det som säger att centrala organ sköter detta bättre trots sämre lokal kännedom? Vad är det i EU:s tjänstedirektiv som tvingar fram detta, och varför används EU:s tjänstedirektiv som argument när det inte går att härleda var i direktiven detta står? Ett annat sådant exempel är en skrivning som kan tyckas ringa men som har stor praktisk betydelse för bedömningarna. Det är begreppet mindre avvikelser från detaljplan och hur det ska tolkas. Här ändras ordalydelsen från mindre till liten, vilket i praktiken blir en utvidgning eftersom liten är större än mindre, eller hur är det med detta, ministern? Detta är ett exempel som kan skapa stora problem. När det gäller skollagen finns det en katalog med kritik och ofullkomligheter på 77 sidor. Det handlar om definitioner av begrepp, brister i enhetlighet, brister i detaljer och formuleringar som öppnar för tolkningar och en ej konsekvent begreppsanvändning. Så går det när lagstiftning ska forceras fram i hög takt och när den ska drivas fram i , ofta i konfrontation och utan dialog med oppositionen. Är det inte bättre att ta lite mer tid på sig och göra detta jobb grundligt? Det finns många som har pekat på att det kanske skulle vara klokt att dra tillbaka denna PBL och komma tillbaka när man har gjort arbetet på ett grundligare sätt. Min fråga är: På vilket sätt har regeringen säkerställt kvaliteten i de två nu aktuella lagförslagen? Hur ska vi veta att ofullkomligheterna och otydligheterna är borta när Lagrådet inte getts möjlighet till ny granskning? Hur har regeringen säkrat att man har tillmötesgått kritiken? 3 (m): Jag kan instämma i många av de synpunkter som interpellanten anför om behovet av tydlighet i lagstiftningen, även om det alltid måste göras en tolkning och bli en praxis av vissa skrivningar. Ett problem när det gäller den nya , som jag inte ska diskutera i sak, är, om jag har förstått det hela rätt, att man har försökt att modernisera språket och strukturen. Det är aldrig särskilt enkelt. Men i samarbete med den klarspråksenhet som vi har på har man gjort det för att se hur det ska hanteras. I övrigt finns det, som jag försökt beskriva, rutiner för att säkerställa kvalitet och ordning. Den yttersta och väldigt viktiga granskningen sker i Lagrådet. Det arbetet har alltså skett. Det som är bra generellt sett är ändå att det är i mycket få ärenden vi får den typ av kritik som man i några enstaka fall har fått. Det beror naturligtvis på omfattningen. Jag delar, som sagt, uppfattningen om behovet av att vara tydlig och tycker att det är viktigt att man försöker rätta till saker. Men jag är inte helt säker på om det här ärendet ännu har lämnat utskottet; det är möjligt att det redan har gjort det och är på väg fram i . Alltid när så här omfattande lagstiftning genomförs kan det finnas problem. Det är lätt att säga jag ska komma ihåg synpunkter att man kunde ta lite mer tid på sig. Det är klart att vi inte lever i den tid då saker kunde utredas utan viss kritik också för senfärdighet. Det vanliga här från talarstolen är att det riktas kritik mot att saker inte gått tillräckligt snabbt. För att ett lagstiftningsarbete ska bli bra för användarna det måste ändå vara det som är syftet måste det få ta tid och ske i olika omgångar. Det är inte så att man lite hipp som happ har snidat ihop lagförslaget, utan det har varit många vändor och mycket granskning innan det kom till det färdiga förslag som Lagrådet haft att granska. Jag tycker, som sagt, att man tagit till sig det som uttalats. I propositionen besvaras en del av de invändningar som har kommit från Lagrådet. Den praxis vi har visavi är ju att vi redovisar där. På några punkter ger man väl delvis kritikerna rätt. I några avseenden ändrar man sig, och i några avseenden tycker man kanske att regeringen ändå har gjort en riktig bedömning. 4 (): Den kritik som riktats mot har handlat om att den lagtekniskt är väldigt snårig, om att det beträffande det förslag som har lagts fram är svårt att förutse konsekvenserna samt om att de moderniseringar som ministern talar om, det vill säga de språkliga förändringarna, får juridiska effekter som gör att risken finns att det som i väldigt varit rättspraxis ändras. Det är oerhört allvarlig kritik som riktats mot de här två stora lagstiftningarna. före detta justitieråd i Lagrådet säger så här: Det brister i regeringens planering. Aldrig har Lagrådet varit så pressat som . Det har varit väldigt jobbigt. Vidare står det så här: Vi har skrivit 156 sidor ändringar och tillägg till regeringen. Det är tveksamt om hinner få in det med det förslag ska behandla. Om skollagen säger man: Lagtexten innehåller ett stort antal fel och brister. Vi misstänker att alla bristerna beror på att tillräckligt noggrann genomgång inte gjorts innan förslaget lämnades över till Lagrådet. , statssekreterare på , säger: Trots att folk jobbat som slavar på departementet har det blivit lite missar. tvekar inte att beskriva regeringen som nybörjare i att regera. Han skriver: Det har underskattats den tid det tar att få fram en fullvärdig produkt. Det här tycker jag säger en hel del. Det är också intressant att ta del av detta. Kanske är det så att just detta med att man vill ha fram förslag i vissa stycken har blivit ett självändamål och blivit viktigare än själva kvaliteten och hållfastheten i förslagen. Skollagen är ändå en oerhört viktig lagstiftning som berör skolans personal, lärarna. Även eleverna och allmänheten berörs. Dessutom tar det mycket tid att implementera den här lagstiftningen, att få den att fungera i skolans vardag. Om det är oklarheter kring definitioner och om vissa begrepp brister i enhetlighet och vi har en icke konsekvent begreppsanvändning blir det naturligtvis problem. Vad jag tycker är lite allvarligt i sammanhanget ja, faktiskt inte så lite allvarligt är att jag inte får en tydlig känsla av att regeringen verkligen har säkrat så att man i både skollagen och PBL har relevant lagstiftning där man verkligen har tagit till sig Lagrådets kritik. Det hade kanske varit klokt att ta lite mer tid på sig och gå tillbaka till Lagrådet med dessa ärenden för att stämma av ytterligare en omgång innan man går vidare med det i riksdagsbehandlingen. Det här är ju nu på väg mot riksdagsbehandling och ska beslutas före avslutningen . Från den rödgröna sidan har vi när det gäller PBL sagt att det vore klokare med en omgång till i Lagrådet än att nu forcera fram detta till ett beslut. De båda lagstiftningarna är egentligen någonting utöver det vanliga. Det är fråga om oerhört komplexa, stora och viktiga lagstiftningar. Risken är uppenbar att man kan gå fel om man inte värderar och väger varje ord på guldvåg och är konsekvent när det gäller begreppsanvändning och definitioner. Det är inte bra om det blir så att sådana här lagstiftningar framstår som ogenomarbetade och man får återkomma och göra om rätt så snabbt sedan de väl antagits. Hur tänker ni säkra att det här håller? Har ni gjort någonting sådant? 5 (m): Apropå kommentaren om nybörjare i att regera vill jag säga att antalet avstyrkta ärenden eller ärenden som Lagrådet riktat stark kritik mot nu är mindre än som var fallet då väl tidigare regeringar hade betydligt längre erfarenhet. Det är nog inte där skon klämmer. PBL har utretts . Det har vänts och vridits på den. Regeringens arbete med detta påbörjades , så förslagen har inte hafsats fram. Det som lite grann bekymrar mig är naturligtvis diskussionen om svårtolkat. I alla typer av lagstiftningar finns det alltid en del som är svårtolkat. Man kan inte alltid utröna exakt var praxis kommer att hamna. Men vad som är viktigt är att man funderar på jag utgår från att man vid beredning gör det om det är formalia som är problemet eller om det handlar om något i sak. syftar ju lagförslag och propositioner till viss förändring innehållsligt, men det vågar jag inte uttala mig om eftersom jag inte är sakkunnig på de ämnesområdena. Det är inte heller så att det brister i planeringen tvärtom! Lagrådet har haft väldigt mycket att göra om det råder det ingen tvekan bland annat beroende på att vi i regeringen haft ambitionen att genomföra det vi har utlovat. Vi har också planerat för det arbetet. Dock kan jag säga att vi i det här sammanhanget har haft vissa bekymmer på grund av reglerna om hur många i Lagrådet vi får tillsätta. Därmed finns det en begränsning. Vi kan alltså inte utvidga så som det ibland skulle behövas när det blir arbetstoppar. Lagrådet har gjort ett fantastiskt arbete. Jag vill gärna understryka att de synpunkter som Lagrådet kommer med i alla sammanhang är oerhört viktiga. Naturligtvis tar regeringen det gäller också de här båda förslagen intryck av inkomna synpunkter. Vi bereder dessa och redovisar för vad vi tagit med eller inte och hur vi motiverar våra ställningstaganden. försöker vi givetvis också utveckla lagstiftningsarbetet för att inte göra samma misstag två gånger. Jag delar alltså uppfattningen att det handlar om två väldigt omfattande lagförslag. De är väldigt viktiga. Däremot har jag inte synpunkten att de tagits fram väldigt skyndsamt och att vi förbisett kvalitetsfrågorna tvärtom! Men det är klart att man i den här typen av väldigt omfattande lagstiftningsarbete, nästan oavsett hur mycket tid man avsätter för det, förr eller senare när frågorna prövas i verkligheten riskerar att hamna i situationer där justeringar behöver göras. Det kan vara oförutsett när det blir mycket omfattande. I bakgrunden till både skollagen och PBL finns också att vi politiker har så förfärligt många synpunkter i detaljfrågorna att det juridiskt blir komplicerat att reglera hur det ska se ut. Som sagt: Den här regeringen har bedrivit ett framgångsrikt arbete, också visavi Lagrådet. Jag är väldigt glad över att se att det blir allt färre synpunkter från Lagrådet på olika lagförslag. Att vi ligger bra mycket bättre till än tidigare regeringar gjort är också en framgång. 6 (): Jag kan bara konstatera att yttrandena om regeringens själva arbetssätt inte primärt kommer ifrån mig, utan jag hänvisar till uttalanden som är gjorda av som är en av de tyngre ledamöterna i . Han konstaterar att regeringen har startat lagarbetet , och man har inte haft juridiskt kunnigt folk till hjälp. Man har underskattat den tid det tar att få fram en fullvärdig produkt. Jag tycker att detta är intressant och värt att nämna i sammanhanget eftersom det ändå finns en direkt koppling till det arbete Lagrådet har genomfört där man har kommit fram till en mycket massiv kritik när det gäller både skollagen och . Det finns naturligtvis en ambition för varje regering som gör lagförslagsförändringar att också driva fram någonting nytt. Jag har inte tagit upp särskilt många sakfrågor i detta sammanhang, men jag ska upprepa en fråga. Hur säkerställer man att det på själva arbetsplatsen finns tillräcklig kompetens för att se till att slutresultatet av ett bygge uppfyller samhällets minimikrav? Att entreprenörens ansvar när det gäller dessa frågor inte beskrivs i lagstiftningen tycker jag är en uppenbar miss, och det är rätt så uppseendeväckande att denna typ av lagstiftning presenteras. Det kanske är ett medvetet politiskt val, men jag tycker att det är oerhört märkligt att detta sker. När det gäller lagstiftning som är svårtolkad är det klart att man när man ger sig in på projektet att modernisera språket och kanske inte tänker igenom de juridiska konsekvenserna detta har när det sedan gäller rättspraxis och de förändringar det kräver kan öppna upp för väldigt mycket konstigheter och tolkningstvister. Detta har branschen mycket tydligt påpekat, men det har man inte lyssnat på. Även branschen tycker att man bör vänta med detta och se över det en gång till. Ett gott råd vore alltså att dra tillbaka detta och skicka det till Lagrådet en gång till. 7 (m): De detaljsynpunkter man kan ha på ärendet i sak är det naturligtvis omöjligt för mig att hantera. Däremot har jag ansvar för den granskningsverksamhet och den kvalitet vi har i beredningsarbetet, och detta följer väldigt väl inarbetade rutiner där ärenden bereds . Ett problem är naturligtvis inte att vi tar på oss, utan tvärtom kan man säga att utredningstider på så där är ganska väl tilltagna. Det problem som möjligen då uppstår är att det händer mycket i verkligheten, och det riskerar att leda fel om man är för senfärdig. Sedan är det naturligtvis oerhört angeläget att man är klar med till exempel säkerheten på arbetsplatser eller vad det nu kan handla om. Det är en delfråga här. Om det är en delfråga om det finns en otydlighet i reglerna där utgår jag ifrån att interpellanten och andra ser till att vi i kan tydliggöra vad som gäller. Jag menar dock att den granskning som Lagrådet har gjort, också av de två omfattande förslag som vi särskilt har nämnt skollagen och har hanterats på det sätt man ska hantera det. försöker man rätta till sådant som blir fel lagstiftning är komplicerat, och ibland har Lagrådet viktiga synpunkter och ibland gör man inte samma bedömning men motiverar det. Det finns alltså naturligtvis en säkerhet i beredningsprocessen som är viktig och som vi följer. Det är också glädjande att se att vi har fått bättre samstämmighet mellan regeringens propositioner och Lagrådet. Det är färre ärenden där vi får kritik och framför allt sådan kritik där man avråder. De eventuella småmissar som skulle kunna dyka upp trots detta ganska tydliga nätverk utgår jag ifrån att på ett enkelt sätt kan rätta till. Jag tror inte att man ska skicka tillbaka denna typ av stora och viktiga lagstiftningar och börja om från början, för vi kan inte vänta till. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2009/10:379 om inom rättsväsendet för hantering av våldtäktsanmälningar 8 (m): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att en oberoende ska inrättas med uppgift att se över hur anmälningar om våldtäkter hanteras av rättsväsendet. Hon har även frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta lagstiftningsvägen eller på annat sätt för att möjliggöra att fler anmälningar än om våldtäkt och sexuellt våld ska leda till åtal. Det är självfallet av största vikt att våldtäkts- och sexualbrott, liksom andra brott, utreds med hög kvalitet och effektivitet för att så många brott som möjligt ska kunna upp. För att uppnå detta är det nödvändigt att polis och åklagare kontinuerligt vidareutvecklar sina arbetsmetoder och ytterligare förbättrar samverkan såväl inom rättsväsendet som med andra berörda aktörer. Regeringen har tillfört rättsväsendets myndigheter stora resurstillskott. Detta skapar goda förutsättningar för en bättre brottsutredningsverksamhet i stort. Regeringen har också fastställt handlingsplaner vilka resulterat i kraftfulla åtgärder för att bekämpa såväl mäns våld mot kvinnor som prostitution och människohandel för sexuella ändamål. Jag vet att det på myndigheterna bedrivs ambitiösa insatser för att förbättra möjligheterna att utreda och lagföra sexualbrott. Exempelvis har myndigheterna satsat på att sexualbrott ska utredas av poliser och åklagare med specialistkompetens. Myndigheterna har också genomfört utbildningar i bemötande av sexualbrottsoffer, och det pågår utvecklingsarbete för att förbättra arbetsmetoderna, bland annat när det gäller att säkra bevisning. Regeringens utgångspunkt är att sexualbrottslagstiftningen ska skydda barn och vuxna mot alla former av sexuella kränkningar. genomfördes en omfattande reform av lagstiftningen. Regeringen har därför tillsatt en utredning som ska granska tillämpningen av denna lagstiftning och om syftet med reformen har uppnåtts. Om utredaren anser att det finns behov av lagändringar ska sådana föreslås. Sammantaget pågår ett omfattande arbete för att höja kvaliteten och effektiviteten i brottsutredningarna när det gäller våldtäkter och annat sexuellt våld. Jag ser därför inte skäl till att inrätta en särskild . Det viktiga är i stället att fokusera på det utvecklingsarbete som bedrivs och att se till att det ger varaktiga resultat i myndigheternas verksamhet. 9 (): Tack, ministern, för svaret! Det kan när man lyssnar på svaret låta som att mycket är gjort och att det har blivit betydliga förbättringar. Så tror jag inte att många kvinnor och unga flickor runt om i upplever det tyvärr, skulle jag vilja säga. Man kan regelbundet via medierna ta del av inte minst hur en förundersökning i ett våldtäktsfall har lagts ned. Det är vanligare än att det går till åtal. var jag på ett seminarium som handlade just om sexualbrott och särskilt om våldtäkt. Med bland åhörarna var en kvinna ungefär i min egen ålder som vid det tillfälle då man fick ställa frågor till dem som deltog begärde ordet och berättade om sin gruppvåldtäkt i ett badhus i . Det hade nog inte gått sedan den där dagen då hon blev utsatt för detta som hon hade mått bra och inte tänkt på vad hon blivit utsatt för. träffade jag en flicka som är och som blivit utsatt för en våldtäkt faktiskt av en grabb som hon inte kände väl men i alla fall visste vem det var. Hon berättade för mig att hon hade valt att inte göra någon anmälan, för som hon sade: Jag var ju lite berusad. Jag känner att jag inte orkar gå igenom, som jag upplever det, ytterligare en våldtäkt genom att gå till polisen och gå igenom allt och bli ifrågasatt. Det här är starka signaler som vi måste ta del av. Vi ser att rättsväsendet inte fungerar. Det är så man kan se det eftersom det är alldeles för många våldtäktsmän som går fria . Det är någonting som är fel i vårt rättssystem, och det är kvinnor som blir drabbade. Jag tycker att vi måste göra någonting åt det. Ett förslag är att tillsätta en oberoende som skulle få till uppgift att se över alla de nedlagda våldtäktsärendena och titta på orsaken bakom detta. Den skulle också bedöma kvaliteten i de här ärendena. Då skulle man få veta om det skiljer sig mellan de olika distrikten och om de arbetar på olika sätt. Man skulle få en bättre kunskapsbank. Man skulle kanske också på olika sätt få fram vilka brister som finns i bevisningen. Problemet är nog ofta en brist på bevis. Det behöver utvecklas ännu mer. Jag har tittat på siffrorna i där jag bor. Jag tycker att det är ett tydligt exempel på hur rättsväsendet hanterar våldtäkter. Det finns bara siffror från Brå för hela 2008. Då anmäldes 80 våldtäktsbrott, och det är ett brott som har lett till åtal. Jag tycker att det talar för sig själv. 10 (m): Jag tror att interpellanten och jag kan vara helt överens om att vi inte är nöjda med den uppklaring som sker i de här ärendena. Enligt Brås statistik var det 80 anmälningar om våldtäkt i och 21 beslut om åtal, men det är naturligtvis inte tillräckligt. När man granskar detta måste man fundera över vilka svårigheter som finns.