prot · GX09112 · 2010-04-29 00:00:00 — Det finns ju olika regler för vilka dagar man betalar ut ersättning och så vidare, så fackets uppgifter om hur mycket minskad ersättning sjömännen skulle få kanske inte stämmer riktigt. 23 () replik: Vi ska inte ge oss in i avtalsrörelsen. Det säger jag inte heller. Men till saken hör att sjömännens lönenivå är anpassad dels till den speciella skatten, dels till en speciell ordning för sjukförmåner. De fackliga organisationerna på sjöområdet, både arbetare och tjänstemän, uppskattar i sitt remissvar att lönenivån måste höjas med . Det är ju detta som gör att sjömännen har lägre löner än de som jobbar i land. Det är detta man har tagit hänsyn till, och fullt naturligt. Oavsett om vi vill eller icke vill ge oss in i en valrörelse är det bara att konstatera att sjömännens fackliga organisationer kommer att driva dessa krav. Eller är det så att detta nu är spiken som vi spikar i båten så att den sjunker totalt? Hela svenska sjöfarten sjunker. Vi kommer inte att ha några svenska sjömän ombord på båtarna, utan det kommer att vara utländsk arbetskraft. Hur ska vi göra med tapparna, de som man i avtal har hanterat? De kommer ju att ha kvar sitt avtal med sjuklöner som inte svenskarna har. Är det riktigt? Det finns så mycket som är komplicerat i detta, så jag tycker inte att vi ska hafsa i väg och fatta ett sådant här beslut som går ut över svenska sjömän, för det är precis vad detta förslag gör. Sedan kan man raljera över att det bara är facken som är oroliga. Det är det inte, utan också arbetsgivarparten är orolig för detta, för där ser man problemen framför sig med konkurrenskraften för svensk sjöfart. Det är alltså inte bara facken som är oroliga. Man behöver inte raljera i den frågan, för jag har pratat med redare, och de är lika oroliga för det här. 24 () replik: Frågan huruvida jag raljerar eller inte kanske vi ska lämna därhän. Jag påpekade tidigare att det är positiva remissvar från redarsidan och från nästan samtliga utom facken. Detta med TAP-avtalen tycker jag är ganska intressant. I den delen av förslaget i propositionen som handlar om sjömän i inre fart finns inga tappare. Det är liksom inte en fråga när det gäller inre fart. När det gäller över huvud taget tycker jag att det är rätt rörande att Socialdemokraterna och oppositionen nu är väldigt intresserade av att bevara dem och tror att de på något sätt skulle vara hotade. TAP-avtalen var väl inte någonting som facken från början tyckte särskilt mycket om, utan de var väl i stället något som hotade hela näringen. Det var någonting som redarna ansåg skulle minska deras kostnader och rädda näringen. Att man nu tar detta till intäkt för sin uppfattning tycker jag är mycket märkligt. 25 (): Det här ärendet handlar om sjömäns villkor, men låt mig först konstatera att sjöfarten är viktig för . geografiska läge och vårt stora beroende av utrikeshandel ger sjöfarten en viktig roll i det svenska transportsystemet. är ett av allra mest sjöfartsberoende länder. Enligt beräkningar går av utrikeshandel, mätt i volym, sjövägen. Dessutom reser uppemot 30 miljoner människor till och från med färja , vilket är nästan dubbelt så många som antalet flygresenärer. Inom den internationella sjöfarten har uppemot 45 000 fartyg till uppgift att frakta gods och/eller passagerare. av de gränsöverskridande internationella godstransporterna sker med fartyg. Likaså är import och export starkt beroende av sjöfarten. Men det här ärendet handlar som sagt om sjömännen och sjömännens villkor. Och, fru talman, när man lyssnar på beskrivning av det här ärendet får man känslan av att det här är någonting som är nästan värre än ett vulkanutbrott. Det isländska askmolnet som drabbade oss framstår som en ganska måttlig västanfläkt jämfört med det elände av värsta format som skulle drabba det svenska samhället i stort och sjömännen i synnerhet. Riktigt så illa är det inte, fru talman, utan det här är i princip, som har redovisat, en anpassning för att likställa olika yrkesgrupper. Det är också i all huvudsak sjömän i inre sjöfart som berörs av förslaget, inte de som är ute på internationell sjöfart och närsjöfart. När kritiserar regeringen och allianspartierna för att vidta åtgärder som skulle vara skadliga för sjöfartsnäringen finns det anledning att erinra om det som har hänt på sjöfartsområdet under den här mandatperioden. Sedan regeringen tillträdde har vi arbetat konsekvent och långsiktigt för att förbättra näringsklimatet i stort. Vi har gjort det mer lönsamt att arbeta och förenklat regelverk. Det har givetvis även stor betydelse för att hjälpa sjöfartsnäringen på fötter. Då måste man också våga fatta till synes, åtminstone kortsiktigt, obekväma beslut där en yrkesgrupp, sjömännen i detta fall, jämställs med andra yrkesgrupper i vårt svenska samhälle. Jag noterar som sagt att det här i princip är sjömän i närsjöfart, inre sjöfart, som berörs. De tillbringar ofta sin nattvila i hemmet eller i alla fall inte längre bort än vad yrkesgrupper som byggnadsarbetare och andra gör. När det gäller den svenska sjöfartsnäringen kan vi konstatera att regeringen har tagit flera initiativ. presenterade i egen hemtidning ett stort åtgärdspaket som ska resultera i förslag till olika slags insatser för fortsatt utveckling. Det handlar om effektiviserad besiktning av fartyg, analys av det maritima klustret, regelförenkling för minskade administrativa kostnader samt bättre förutsättningar för rekrytering av kompetent personal till sjöfartssektorn. Regeringen har också gett Väg- och transportforskningsinstitutets chef, , i uppdrag att ta sig an frågan om hur konkurrenskraften för den svenska sjöfartsnäringen kan stärkas. I detta arbete ingår framför allt att se över om vi, i likhet med flera av våra grannländer, kan införa ett svenskt internationellt register, vilket skulle kunna stärka konkurrenskraften och bidra till att vi åter får in flera svenska fartyg under svensk flagg. har redogjort för ärendet i detalj, och jag tänker inte gå in på fler detaljer där. Men låt mig avsluta med att ta upp det som tog upp sist. Detta är hans sista debatt liksom även . Jag har suttit i trafikutskottet och lärt känna som en färgstark, folklig och frän meddebattör, men också som en god kamrat i det sociala livet i utskottet i stort. Jag kommer, liksom , att lämna . Men jag tror inte att det här är min sista debatt, så jag behöver inget tack just . Jag vill tacka för ett gott arbete liksom , som jag dock bara haft att göra med . Tack så mycket! 26 () replik: Jag får väl tacka för orden, , om att jag är färgstark. Jag är nämligen röd. Ja, jag vet att har varit och presenterat förslag i , och det är väl ömsom vin, ömsom vatten lite grann om vad göteborgare ska göra i och lite annat. När det gäller sjöfarten tycker jag att det är jättebra att man ska göra det lättare att rekrytera sjöfolk. Men är det så att man slår undan fötterna på dem med avtalen är det klart att vi inte får några sjömän. Vi ska veta att sjömännen, den tekniska personalen på fartygen, är en väldigt attraktiv arbetskraft för de företag som finns i land. Det är dem sjöfarten har att konkurrera med. Ska vi nu ge sjömännen sämre villkor än vad de har , är det klart att man är orolig för det här förslaget. säger att det här bara gäller inre sjöfart. Det gör det inte. Det gäller också den yttre sjöfarten. Det här gör att sjömännen får gå i land och använda sig av den svenska sjukkassan. Jag tycker naturligtvis att hela det svenska arbetslivet ska ha samma villkor. Det är min grundtanke. Men vi vet ju att det har varit så här och att det är en av konkurrensfaktorerna för att möta fartyg under annan flagg i utlandet. Det är det som jag tycker är så viktigt. Jag och kommer inte att få debattera ett register här i kammaren, men jag hoppas att mina kamrater som finns kvar kommer att använda min sluggermetod lika hårt för att lägga det i skrivbordslådan. Jag tror dock inte att det kommer att behövas, för vi ska se till att göra en bra valrörelse. 27 () replik: återkommer till svepande formuleringar om att man slår undan fötterna på sjömännen. Men detta handlar om sjömän i inre fart, och på detta fartområde finns det inte någon större internationell konkurrens om arbetskraften. Jag återkommer till detta. Sjömän i fjärrsjöfart har ett bättre läge än många på den svenska arbetsmarknaden. De drabbas nämligen av någon karensdag. När det gäller den inre sjöfarten blir det en karensdag precis som för alla oss andra, därefter sjuklön och därefter sjukpenning. Hur försvarar att en yrkesgrupp som kanske inte har mer annorlunda arbetsförhållanden än lokförare eller byggnadsarbetare som bor i och jobbar i och ligger borta i veckorna ska ha bättre villkor? Varför ska sjömän ha bättre villkor än andra yrkesgrupper? Du har ju en facklig bakgrund, . Är det rimligt att vi ska ha den olika behandling på den svenska arbetsmarknaden som detta faktiskt innebär? 28 () replik: Låt oss slå fast en gång för alla att sjömän inte har bättre villkor än vad mina kompisar i byggsvängen eller metallarna på har. De har inte bättre villkor, för de har sålt bort det i sina avtalsförhandlingar. Därutöver har de lägre lön. Därför kan man inte påstå att de har bättre villkor, för då skulle de också ha samma löner som vi som jobbar i land har. Det är bara nonsens. Jag kan inte acceptera regeringens förslag, för det är att ge sig in i avtalsrörelsen. Man får tycka vad man vill om det, men ni gör något som inte har varit brukligt i kammaren. Förslaget går förmodligen igenom , men det ska inte träda i kraft . Då får vi hoppas att en annan regering river upp det. Redarna har varit negativa till detta, för de får högre kostnader för den bit som de ligger ute med. Ponera att detta inte accepteras i kollektivavtalsförhandlingarna, utan facken säger: Vi ska kvar detta. Då kan det bli hårt. Om man har kvar detta får arbetsgivarna en högre kostnad än vad de har . Då tror jag inte att svensk sjöfart står sig så väl konkurrensmässigt gentemot andra. Det är poängen i detta, och det är därför vi agerar som vi gör. Som jag sade tidigare är det inte bra att vi har särskilda regler för sjömän, men är det på det viset. Vi måste därför hitta andra lösningar på hur vi ska förändra det utan att ta ett sådant här beslut. 29 () replik: Jag noterar att även i sin slutmening konstaterar att det inte är så bra att vi har särskilda villkor för olika yrkesgrupper. På den punkten är vi alltså överens, och det är bra. I propositionen tar regeringen fasta på att sjömännens arbetsförhållanden, som har legat till grund för deras särskilt reglerade rätt, numera knappast skiljer sig från många på land. Som jag underströk i mitt inledningsanförande gäller detta främst sjömän i inre fart. Deras arbetsförhållanden skiljer sig inte särskilt mycket från byggnadsarbetares som ligger ute på jobb i veckorna eller lokförares som far land och rike runt. blandar in löneförhandlingar och de villkor som gäller vid sjukdom, som detta reglerar, på ett sätt som inte är så lätt att reda ut här och . Självklart måste löneförhandlingar alltid beröra hela branschens villkor. Kan facket hävda att arbetsvillkoren ger skäl för högre lön ska de givetvis driva det i löneförhandlingarna. Sedan får man se om parterna kommer överens eller inte. Så är det alltid i löneförhandlingssammanhang. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationen. 30 (): Mycket har redan klarlagts i debatten. Jag instämmer med mina allianskolleger som beskrivit förslaget väl. har dessutom beskrivit Socialdemokraternas ståndpunkt. Därför finns det kanske inte så mycket att tillägga. Jag vill ändå betona helheten. Man måste sätta in förslaget i hela den sjöfartspolitik som alliansregeringen bedriver för att se proportionerna på förslaget. tog upp en del exempel. Analysen av det maritima klustret har gjorts, och nio förslag har lagts fram på sådant man behöver jobba med. Det pågår en utredning om konkurrenskraften för den svenska sjöfartsnäringen. Bland annat handlar det om ett svenskt internationellt register. talade också mycket om helheten i politiken, men just detta vill han tydligen inte diskutera. Det pågår också en utredning om genomförandet av om inre vattenvägar. Från sida tror vi att det kan ha stor betydelse för utvecklingen av den inre sjöfarten och den potential som finns i våra inre vattenvägar och längs våra kuster. En sak som kanske inte är så stor men värd att nämnas är den proposition som ligger på bord som handlar om sänkt energiskatt för . Det har miljöprofil och stimulerar dessutom användning av . De som redan använder tjänar på detta. Betänkandet innehåller två delar. Den ena handlar om sjömäns rätt till lön vid sjukdom eller skada och hur den ska anpassas till den allmänna sjukförsäkringen. Grundprincipen som vi ska utgå från är att samma regler ska gälla om förhållandena är tämligen jämförbara. När man ska gå in och göra regelförändringar händer det något i systemet, och det skapar oro och frågor både här och där. Det visar dagens diskussion. Jag uppfattade dock att tycker att vi i grunden ska ha samma regler om samma förhållanden gäller. Då gäller det att våga börja förändra. Det kanske är mycket det den här frågan handlar om. Jag behöver inte beskriva förslaget, för vi har hört det beskrivas redan. Det man kan lägga till för att förtydliga att det knyts närmare det allmänna försäkringssystemet är det som var inne på, nämligen att får en annan och centralare roll. arbete med rehabiliteringskedjan sätter fokus på att folk ska komma tillbaka i arbete. Det blir annars mycket en diskussion med fokus på ersättning vid sjukdom, och det ska man givetvis ha. Det är dock viktigt att fokus ligger på att man ska komma tillbaka i arbete, för det är ändå det som skapar välstånd både för den enskilde och för samhället. Både i motionen och i reservationen kan man läsa en hel del invändningar, men i propositionen redovisas att det inte finns något i konventioner eller regelverk som hindrar att detta genomförs. Det klargörs bland annat att sjöarbetskonventionen inte gäller inre sjöfart. Vidare är bedömning att förslaget inte strider mot stadga. Därför faller invändningarna. Allt går förstås att diskutera, men det finns klart redovisat att det är på detta vis. Jag ska säga några ord om den andra delen av betänkandet som vi inte har diskuterat så mycket och som handlar om att göra det lättare att hyra in personal. Att ha inhyrd personal och anlita bemanningsföretag har blivit ett vanligt inslag på arbetsmarknaden. Det gäller naturligtvis även på sjöfartens område. Man kan undra vad det finns för grund för det argument som framförs i reservationen, att sjösäkerheten skulle försämras. De säkerhetshöjande reglerna är helt oberoende av vem som är arbetsgivare. Skyldigheten att lyda order från befälhavarna har inte att göra med vem som är arbetsgivare. styrs ju av godkännande från Transportstyrelsen. Det resonemang som den samlade rödgröna oppositionen för i sin reservation kan ifrågasättas. Vad har man för belägg för att inhyrd personal skulle innebära en benägenhet att inte följa gällande regelverk och att man med inhyrd personal skulle tappa fokus på det säkerhetshöjande arbetet? Den typen av resonemang känns som ett allmänt tyckande. Man kan undra vilken redare och arbetsgivare som skulle anställa personal från ett bemanningsföretag som har fokus på att inte följa regelverket. Det är ju en absurd tanke. Till skillnad från det andra förslaget som behöver en anpassningstid är det viktigt att regeln att kunna hyra in personal införs så fort som möjligt. Jag vet inte hur man ska tolka detta. Jag är tämligen övertygad om att det här kommer att sjunka in och få rätt proportioner. säger att en rödgrön regering, som vi hoppas att vi inte får se, skulle riva upp förslaget. Det tror jag inte att man kommer att göra. Man kommer att inse att det är ett bra förslag. Även om de rödgröna stannar i opposition, som vi hoppas, kommer de inte att driva frågan. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationen. Jag passar på att tacka . Jag har inte suttit så länge i trafikutskottet, men jag har mött i några debatter om sjöfart. Han är väldigt rak och en god kamrat. Man känner sig aldrig riktigt utsatt av . Du ska ha tack, , för bra och glada debatter. Tack till också. Dig har jag inte debatterat mot, snarare haft som meddebattör. (Applåder) Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 7 §.) 4 § Ökad frihet för vissa stiftelser som finansierar forskning Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2009/10:UbU17 Ökad frihet för vissa stiftelser som finansierar forskning (prop. 2009/10:136). 31 (): I den proposition vi nu ska diskutera föreslås att regeringen inte längre ska utse och entlediga samtliga styrelseledamöter i sju namngivna forskningsstiftelser. Vi socialdemokrater tycker inte att detta är ett bra och genomtänkt förslag. Vi socialdemokrater delar inte den borgerliga regeringens syn på hur man ökar den akademiska friheten och stärker forskarsamhällets inflytande. Vi yrkar därför avslag på propositionen och föreslår att regeringen får återkomma med ett förslag som värnar offentlighetens insyn genom att regeringen fortsatt utser och entledigar ledamöter i vissa styrelser som finansierar forskning, som inflytandet från såväl forskarsamhället som näringslivet och det omgivande samhället stärks genom att valberedningar införs som föreslår styrelsekandidater till stiftelserna. Det finns en grundläggande skillnad mellan oss och den borgerliga regeringen i synen på akademisk frihet. Det har tydliggjorts i den högskole- och forskningspolitik som regeringen bedrivit . Traditionellt har avvägningen mellan statlig styrning och akademisk frihet upprätthållits genom att regeringen utsett ledamöter i styrelser för myndigheter och statliga stiftelser, men däremot på ett tydligt sätt avhållit sig från att detaljreglera hur dessa styrelser ska sköta sitt uppdrag och uppnå sina mål. Den borgerliga regeringens arbetsmetod har varit den motsatta. Man ger en formell frihet i betydelsen att staten avstår från att utse ledamöter, men detaljstyr desto hårdare vilka områden styrelserna ska arbeta med och hur de ska uppnå sina mål. För oss är det tydligt att den socialdemokratiska modellen i praktiken värnat forskarsamhällets och akademins frihet bättre än den borgerliga modellen. Det föreligger också en väsentlig skillnad i synen på hur vi på ett demokratiskt sätt utser en styrelse. Vi är skolade i en folkrörelsetradition och därför avvisar vi att en avgående styrelse ska utse sina efterträdare. I propositionen Forskning och samhälle anfördes bland annat att samordningen mellan stiftelsernas insatser och statliga insatser på forskningens område är ett viktigt skäl för att en regering ska utse samtliga ledamöter. Vi anser inte att behovet av samordning har minskat. Vi menar också att den offentliga insynen är viktig med tanke på stiftelsernas ansvar för betydande förmögenheter. Vi noterar att bestämt understrukit att den statliga utvärderingen och insynen i stiftelserna bör utvecklas och förstärkas, inte försvagas. Såväl demokratiska som strategiska och praktiska skäl talar därför för att regeringen alltjämt bör fatta det formella beslutet om styrelsernas ledamöter. Vi socialdemokrater vill öppna för ett ökat inflytande från forskarsamhället, näringslivet och det omgivande samhället. , med representanter för såväl arbetsgivar- som löntagarorganisationer, framhåller i sitt remissvar att det i fråga om stiftelser som bildats av staten finns ett starkt offentligt intresse av att föreskrifterna om förvaltningen utformas med respekt för demokratiska principer och för det allmännas bästa. Vi delar denna syn. Vi socialdemokrater anser att stiftelsernas styrelser bör ha en sammansättning som svarar mot deras respektive ändamålsparagrafer. Eftersom dessa också betonar att forskningsresultaten ska komma till praktisk användning inom näringsliv och samhälle är det för oss självklart att styrelsernas sammansättning ska bestå av både forskare och personer med bred erfarenhet av hur forskningsresultat kan komma till praktisk användning. Tyvärr har regeringen en mycket snäv syn på vilka intressen som är relevanta att vara företrädda i stiftelsernas styrelser inte minst har näringslivet glömts bort. Forskarsamhället bör givetvis ha en god representation i styrelserna. Regeringens förslag innebär dock att det är näst intill uteslutande forskarsamhället som ska såväl utse som utgöra sammansättningen av stiftelsernas styrelser. Flera remissinstanser föreslår att varje stiftelse bör ha en valberedning som föreslår styrelsens sammansättning. Vi delar denna uppfattning och ser det som ett bra sätt att öka inflytandet från forskarsamhället, samhället och näringslivet. I dessa valberedningar bör det ingå representanter för de statliga forskningsfinansiärerna, de vetenskapliga akademier som omnämns i propositionen, universitet och högskolor samt för näringslivet. En sådan beredning ger regeringen bästa möjliga underlag för att fatta ett väl förankrat beslut. Det är en beslutsordning som dels följer goda demokratiska principer, dels stärker inflytandet från forskarsamhället, näringslivet och det omgivande samhället. Med detta yrkar jag bifall till reservationerna 1 och 2. 32 (): Jag börjar med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. I finns det, som sagt, ett antal stiftelser som finansierar olika sorters forskning. Regeringen vill öka dessa stiftelsers frihet och minska centralstyrningen. Tanken är att regeringen inte längre ska utse samtliga styrelseledamöter, bara en eller två. Alliansregeringen har presenterat en proposition som innehåller detta förslag, och styrelseledamöterna ska enligt detta till övervägande del utses efter förslag från forskarsamhället. Förslaget innebär som jag sade att regeringen också fortsättningsvis kommer att utse en eller två styrelseledamöter i varje stiftelse. För mig är det sorgligt när jag hör stå här och tala om hur förfärligt det är att forskarsamhället ska utse en stor del av styrelseledamöterna. Jag blir nämligen beklämd. Vad finns det för syn hos Socialdemokraterna, och på forskarna, på akademin och på denna del av forskarsamhället när de är så oroliga för att politikerna inte är inne och petar i vilka som ska utses till styrelserna i stiftelserna? De stiftelser som det handlar om är , , inom områden med anknytning till och , av högre utbildning och forskning, vid , och Kompetensutveckling och och allergiforskning. Det var dessa forskningsstiftelser som bildades 19931994 i samband med att de tidigare löntagarfonderna avvecklades. När vi hör namnen på dessa stiftelser är det då någon i denna kammare, även om vi inte är så många här, som tror att vi politiker kan mer om dessa områden än forskarna, eftersom står här i talarstolen och med bestämdhet hävdar att vi skär bort kunskap och erfarenhet om vi inte låter politikerna bestämma över alla stiftelseledamöter i styrelserna? Enligt de ursprungliga stiftelseförordningarna, som faktiskt instiftades av den borgerliga regeringen 19911994, skulle regeringen utse samtliga styrelseledamöter. Men därefter skulle stiftelsernas styrelser till huvuddelen utses av stiftelserna själva. Det var bara första gången som regeringen skulle utse dem. Därefter skulle stiftelserna själva utse styrelserna och inom sig utse ordförande och vice ordförande. Regeringen skulle utse endast en styrelseledamot i varje stiftelse. Det var alltså den borgerliga regeringen som redan från början sade att vi skulle ha denna ordning. Men det klarade inte den socialdemokratiska regeringen som förändrade det hela och bestämde sig för att det enda rimliga var att regeringen skulle utse samtliga ledamöter. De skäl som Socialdemokraterna då angav för förändringen var att medlen borde hanteras i sådana former att offentlig insyn i verksamheten och påverkan från statsmakternas sida skulle möjliggöras. Tala om klåfingrighet, och tala om styrning från politiker.