prot · GY0932 · 2010-12-10 00:00:00 — Vid en sådan översyn är det viktigt att säkerställa att det framtida regelverket blir utformat så att olika slag av finansiella kriser i första hand kan förebyggas och i andra hand lösas på ett effektivt sätt. ska skattebetalarnas intressen värnas och allmänhetens förtroende för det finansiella systemets funktion säkerställas. Tillsättandet av en sådan kommitté kräver omsorgsfulla överväganden och jag kan inte ange när kommittén kommer att tillsättas. I sammanhanget bör även nämnas att tagit initiativ till ett EU-gemensamt krishanteringsramverk för banker och att kommissionen avser att presentera ett lagstiftningsförslag . Vad gäller frågan om kommitténs sammansättning är min uppfattning att den bör innehålla bred kompetens på området för hantering av finansiella kriser och frågekomplex med anknytning till detta. har även frågat mig om jag är beredd att utarbeta lagförslag om så kallad bail in, det vill säga att öka möjligheterna att omvandla skulder till eget kapital. Avsikten med en sådan mekanism är att låta fordringsägarna vara med och betala innan staten går in med kapital. Frågan diskuteras nu i en rad internationella sammanhang som bland annat EU och . Detta är en sådan fråga som även bör behandlas av den kommitté som kommer att tillsättas. När det gäller fråga om jag är beredd att på olika sätt försöka separera normal affärsbanksverksamhet från mer investmentbanksliknande verksamheter kan noteras att vi i liksom på de flesta håll i har banker som ägnar sig åt båda verksamheterna, så kallade universalbanker. Banker som vill ägna sig åt värdepappersrörelse, bland annat så kallad egenhandel eller proprietary trading, måste dock ha ett särskilt tillstånd för detta. Värdepappersrörelsen är också föremål för särskild reglering och tillsyn. Jag ser inte någon anledning att ta initiativ till några ändringar i detta avseende. Det är emellertid viktigt att reglerna följs, att tillsynen fungerar väl och att ingripanden sker mot den som missköter sig. 32 (V): Jag tackar statsrådet för svaret men är givetvis besviken på innehållet eftersom statsrådet fortfarande inte kan lämna besked om när regeringen avser att tillsätta den finanskriskommission som man ett antal gånger har uttalat att man ska tillsätta. Det har gått finanskrisen skakade de finansiella systemen, främst i de så kallade västliga marknadskapitalistiska länderna, med djupgående effekter för vanliga människor i form av arbetslöshet och andra sociala konsekvenser. föreslog tidigt att en finanskommission borde tillsättas med bred representation från partier, arbetsmarknadens parter, branschföreträdare och forskare. Vi såg det som självklart att det som inträffade i världsekonomin med allvarlig påverkan också på det svenska finansiella systemet och den så kallade reala ekonomin krävde en djupgående analys av det inträffade och strukturella reformer av det finansiella systemet. avslog emellertid vid ett antal tillfällen våra förslag. började dock allt fler instämma i våra krav. Till exempel fick ett jakande svar på frågan om en finanskommission från riksbankschef vid utfrågningen om svenska myndigheters agerande med anledning av krisen i som finansutskottet hade . Vid samma utfrågning efterlyste chef ett nytt samhällskontrakt och stor öppenhet i dessa frågor. Även ansåg det som självklart att en kommission skulle tillsättas. Detta följdes av uttalanden från regeringen att man avsåg att tillsätta kommissionen. Den skulle enligt regeringen få i uppgift att se över ansvarfördelningen mellan myndigheterna, utvärdera om regelverket för de finansiella marknaderna behöver skärpas och analysera om myndigheterna har de verktyg som behövs för att främja en stabil utveckling. Kommissionen förväntades då tillsättas . Därefter lämnade en formell framställan till om vissa utredningsbehov med anledning av finanskrisen och föreslog att en eller fler utredningar skulle tillsättas för att se över det svenska finansiella regelverket. behandlade framställan och välkomnade regeringens och initiativ det tänkta initiativen på området och uppmanade regeringen att skyndsamt tillsätta en eller flera utredningar för att utforma ett hållbart svenskt finansiellt regelverk. Trots regeringens egna uttalanden, trots framställan och trots ett enigt finansutskotts uppmaning att snabbt komma i gång med arbetet står statsrådet tomhänt här . Han svarar: Att tillsätta en sådan kommitté kräver omsorgsfulla överväganden. Regeringen har haft ungefär på sig sedan man kom på att man borde tillsätta kommittén. Statsrådet kan fortfarande inte ange när den kommer att tillsättas. Trots att har gått sedan det förra ansvariga statsrådet uttalade att direktiven var klara och att kommissionen snart skulle tillsättas låter det på statsrådet som om det dröjer till eller mer. Jag finner denna senfärdighet upprörande mot bakgrund av och finansutskottets ställningstaganden och frågans vikt. Det verkar som om statsrådet och regeringen tycker att det är bättre att diskutera dessa frågor i slutna rum, tvärtemot den öppenhet som chef efterlyst. 33 Statsrådet (M): Jag tror att jag och är överens om att det är viktigt att kommissionen tillsätts. Jag tror att vi också är överens om att det är beklagligt att den inte redan är tillsatt. Om min företrädare sade att den snart ska tillsättas, kan jag förstärka det genom att säga att den kommer att tillsättas mycket snart. Jag vill berätta något om vad som händer. Att kommissionen inte har satts i gång betyder ju inte att annat arbete ligger stilla. I EU har man satt i gång ett stort arbete med ett krishanteringsramverk. Det handlar i första hand om att förebygga framtida finansiella kriser. Det handlar också om hur man ska avveckla finansiella institut utan att det får långtgående effekter på arbete och välfärd. Det handlar dessutom om hur man kan låta stater agera lagstiftningsmässigt när finansiella institut är under press. I har vi som sätter fokus på stora banker. Man har kommit fram till en ny lagstiftning när det gäller särskilda kapitalkrav och utformning av olika typer av skuldförbindelser. I har vi stödlagen som kom 2008. Den ger staten betydande befogenheter och låter bankerna betala avgifterna den så kallade stabilitetsfonden. Det innebär att kommer insatser från statens sida att betalas från avgifter som bankerna själva har varit med och finansierat. Den typen av stabilitetsfond är något som vi driver hårt i EU, och det får alltmer intresse för andra länder. Det sker saker, även om jag beklagligtvis måste hålla med interpellanten om att det är tråkigt att kriskommissionen ännu har tillsatts. 34 (V): säger statsrådet att kommissionen kommer att tillsättas mycket snart. I svaret står att han inte kan säga när den kommer att tillsättas. Bägge påståendena kan vara sanna. Men mycket snart tolkar jag som före nyår. Jag trodde att den skulle ha kommit på regeringssammanträdet i går, men det gjorde den inte. Jag ser fram emot att den kommer att tillsättas mycket snart. Om det inte sker mycket snart kan statsrådet förvänta sig en ny interpellation . I min interpellation har jag ställt några konkreta frågor. En gäller möjligheten till så kallade bail ins så att bankernas fordringsägare får vara med och betala innan staten går in med kapital i en bank i kris. Statsrådet hänvisar till pågående arbete inom EU och till och att den kommitté, som statsrådet föredrar att kalla den i rubriken på interpellationen står det finanskommission som kommer att tillsättas mycket snart ska behandla denna frågeställning. Jag välkomnar det. Det finns naturligtvis ett antal frågor som har beskrivit som vi inte går in på i denna debatt. Jag kan lägga till att jag tycker att den här kommissionen också ska titta på storleken på den finansiella sektorn mot bakgrund av vad som har hänt på där bankernas balansomslutning före krisen var 6 ½ gånger bruttonationalprodukt. I är motsvarande relation ca 3,5. Det är också en hög siffra som man kanske behöver titta på. Jag har frågat om statsrådet är beredd att titta på frågan att separera affärsbankernas investmentverksamhet från den ordinarie bankverksamheten genom att till exempel förbjuda att bankerna handlar med egna medel. Bankerna investerar ju sina kunders medel i handel, men de investerar också eget kapital. Statsrådet svarar att han inte anser att det finns skäl att ändra gällande regelverk. Såvitt jag vet har förbjudit i stort sett all handel med egna bankmedel. Mot bakgrund av det undrar jag om inte även den här frågan borde prövas i den mycket snart tillsatta kommittén. När det gäller sammansättningen av kommittén har vi kanske lite olika åsikt. Vi från har ansett att det ska vara en bred sammansättning. För att främja en stor offentlig debatt i de här frågorna tycker vi att det ska vara politiska partier, arbetsmarknadens parter, forskare och branschföreträdare. Jag är rädd att det annars kan bli en ganska introvert kommitté med branschföreträdare som kokar om sin egen soppa. Den finansiella krisen sker i ett nytt globalt läge. Det är hela globaliseringen, euro-krisen och diskussioner om en mer regionaliserad världsmarknad. Det är många stora frågor. Det är viktigt att kommittén snart kommer i gång med sitt arbete. 35 Statsrådet (M): I den mycket snart tillsatta kommissionen kommer huvudarbetet att handla om gränsdragningsproblem mellan olika aktörer, i första hand , , och . Jag tror att det ska utföras av människor som inte har arbetat i krisen eftersom det då finns risk för jäv. Min förhoppning är att man tillsätter något som vi skulle kunna kalla en expertkommitté som ska reda ut frågorna. Det är naturligtvis viktigt att frågorna diskuteras brett och att det blir en form av diskussion som kommer många till del. tar upp två specifika frågor. När det gäller bail in finns det en omfattande diskussion och ett arbete på EU-nivå där vi i högsta grad är delaktiga. Den berörs där. Den kommer säkert att hanteras av kommissionen också, men det pågår ett arbete . Att separera bankerna är en väldigt svår fråga. Det är riktigt som säger att det finns en sådan lagstiftning i . Det var uppenbart att det inte kunde hindra krisen från att blomma ut i . Det är stor skillnad på bankväsendets karaktär i och . I är företagen mycket mer beroende av bankerna än vad man är i . I lånar företagen ofta upp pengar själva, gärna med banken som intermediär. I är det ofta bankfinansiering i företagen. Det är två olika verksamheter, och det är svårt att dra paralleller mellan ett europeiskt och ett amerikanskt banksystem. Jag vill ta upp en annan fråga som talade om i sitt inlägg, nämligen bankernas storlek i förhållande till ekonomin. Jag delar helt uppfattning att det kan bli ett stort problem. Jag tror att det är en ny insikt för många att när bankerna blir för stora i förhållande till den övriga ekonomin och man får en kraftig nedgång orkar inte den övriga ekonomin återkapitalisera banksystemet. Det var vad som hände först på och även på . hade tre stora banker. En av dem ökade sin utlåningsstock . Man hamnade i ett läge där banksektorn blev så stor att den irländska ekonomin inte hade någon möjlighet att återkapitalisera bankerna när tillgångsvärdena sjönk. Detta är en viktig och stor lärdom även för oss i . Man kan säga att vi har tre barriärer. Den första är förstås aktieägarna i bankerna. Aktieägarna i bankerna måste se till att de blir insatta i bankernas kreditgivning och den risknivå som bankerna har. De måste fatta ett beslut om de verkligen är nöjda med den risknivå som finns i banksystemet. Den andra barriären är våra myndigheter, i första hand och , som har bra medel för att motverka bubblor på olika marknader. Men den tredje barriären är förstås regeringen själv. Detta ansvar kan vi inte undandra oss och det kommer vi att ta. Vi kommer aldrig att tillåta att banksektorn blir så stor att den äventyrar framtida välfärd genom att staten måste gå in med betydande belopp om vi får en nedgång på de finansiella marknaderna. 36 (V): Det ska bli spännande att få se direktiven till och sammansättningen av den kommitté som mycket snart kommer att tillsättas. Detta skiljer sig från det svar som jag fick i går om att statsrådet inte kunde ange något datum. Det låter som om regeringen kanske äntligen kommer till skott i denna viktiga fråga. Avslutningsvis vill jag fråga om statsrådet kan precisera hur regeringen ställer sig till den framställan som har kommit från och från finansutskottet och om denna kommitté kommer att ta hand om dessa frågor. Det gäller till exempel frågan om den finansiella infrastrukturen. Som socialist ser jag gärna att infrastrukturen finns i samhällelig ägo. Man kan jämföra med den fysiska infrastrukturen järnvägar, kraftnät och vägar som det är naturligt att ha i samhällelig ägo. Jag tycker att man kan ha liknande funderingar runt den finansiella infrastrukturen som är så viktig att sköta betalsystem och annat för att vi ska ha en finansmarknad som fungerar. När det gäller bankernas storlek är det precis som statsrådet säger när han exemplifierar. är kanske det allra tydligaste exemplet, men det gäller även . Vi har också det förhållandet att de finansiella instituten har vinstnivåer som ligger väsentligt över vinstnivåerna i produktionsföretagen. Det tycker jag också är någonting som man bör titta på. 37 Statsrådet (M): Jag får återkomma till kommitténs uppdrag och direktiv. Jag kan bara säga att det finns ett antal frågor när det gäller exempelvis kapital och även andra frågor som rör som kommer att behandlas i särskild ordning. De kommer inte att behandlas i denna kommitté. Det finns ett stort antal frågor som kräver en egen behandling. Låt mig säga följande: Finanskriser verkar tyvärr vara ett återkommande fenomen. Det tråkiga och besvärliga med dem är att de ändrar skepnad. Tittar man med Kreugerkraschen var det fråga om oegentligheter. när USA-börsen gick ned var det mycket datorhandel. ägnade sig åt oegentligheter så att gick omkull. När vi tittar på vad som har hänt på hade vi en IT-krasch . Vi har haft en subprimekrasch i , och har vi länderkrascher i . Slutsatsen av detta är att det inte räcker att laga ett lapptäcke , utan vi måste titta på vad vi tror är nästkommande kris. Här handlar det framför allt om att ha sunda finansiella institutioner och om att ha ordning och reda i statens finanser. Jag utgår från att vi har olika uppfattningar i frågan om infrastrukturen. Men jag kan bara konstatera att vi har ett statligt institut på marknaden, nämligen , och jag kan inte påstå att de har verkat dämpande eller återhållsamt i denna kris. Jag ser dem i bästa fall som ungefär likadana som alla andra. Jag ser därför inte den frågan som essentiell för att få ett stabilt betalningsväsen. Jag tackar för en bra debatt. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2010/11:99 om en samlad storstadspolitik 38 Statsrådet (C): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att få en samlad storstadspolitik. Jag håller med om att våra svenska storstäder har stor betydelse för den samlade hållbara tillväxten i landet, vilket redovisas under utgiftsområde 19 i budgetpropositionen . Regeringen menar att både landsbygder och storstadsområden är betydelsefulla för hela landets tillväxt. Därför bör åtgärder bidra till att sammanlänka och utveckla relationerna mellan tätorter och landsbygd. Den regionala tillväxtpolitiken bedrivs i såväl gles- och landsbygder som små och medelstora städer samt i storstadsområden. Det handlar bland annat om att ta vara på de unika förutsättningar för individers utvecklingskraft och företags konkurrenskraft som finns i dessa typer av regioner. Regeringen anser att det är centralt att skapa goda och hållbara tillväxtförutsättningar för storstäderna och storstadsområdena. Storstadsfrågorna bör tydligare placeras i ett regionalt sammanhang och bli integrerade delar av det regionala tillväxtarbetet. Regeringen avser därför att ytterligare utveckla stadsdimensionen inom den regionala tillväxtpolitiken. Som ett led i detta har Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser i uppdrag att bidra med underlag kring hur olika typer av städer på bästa sätt kan bidra till landets hållbara tillväxt. Allt detta och mer därtill om städer och storstäder står i utgiftsområde 19 i budgetpropositionen . I den nationella strategin för regional konkurrenskraft, entreprenörskap och sysselsättning 20072013 lyfts särskilda förutsättningar i storstäderna också fram, bland annat genom riktlinjer för insatser i storstadsregionerna i de regionala strukturfondsprogrammen för SkåneBlekinge, och . Insatser för miljöer i svenska städer redovisas även i utgiftsområde 13 under den utvecklingspolitiken. Regeringen har tecknat lokala utvecklingsavtal med 21 kommuner omfattande 38 stadsdelar. Inriktningen på arbetet är att skapa former för samordning och samverkan i syfte att åstadkomma en positiv utveckling i stadsdelar med utbrett utanförskap. Inom ramen för avtalen kan kommunerna bilda lokala partnerskap med statliga myndigheter och aktörer inom den privata och ideella sektorn. Polismyndigheterna, och Arbetsförmedlingen har för åren 20082010 fått i uppdrag att ingå sådana lokala partnerskap. Regeringen fattade beslut om att erbjuda kommunerna en förlängning av de lokala utvecklingsavtalen . Även uppdragen till myndigheterna och förordningen (2008:348) om urbant utvecklingsarbete förlängs till . har flera utvärderingar rapporterats angående såväl formerna för som resultaten av det utvecklingsarbetet, på både statlig och lokal nivå. Utvärderingarna kommer att utgöra en grund för regeringens ställningstagande om utformning och inriktning av det utvecklingsarbetet . Regeringen genomför även åtgärder inom hållbar utveckling i städer genom Delegationen för hållbara städer som tillsattes 2008, vilket redovisas i utgiftsområde 20. Delegationen samarbetar med kommunerna, marknadens aktörer och andra parter. Arbetet med hållbar stadsutveckling bygger på integrerad sektorsövergripande planering, höjda ambitionsnivåer och användandet av ny teknik. En uppgift för delegationen är att hantera statligt stöd till utveckling av hållbara städer. Totalt satsar regeringen på detta under 20092010. En stor andel av dessa medel har satsats på utveckling av nya klimateffektiva stadsdelar och upprustning av miljonprogramsområden i större städer. Regeringen menar att summan av alla regioners tillväxt bygger tillväxt. Människor i hela ska kunna utvecklas av egen kraft. Regeringens samlade politik inom alla utgiftsområden är av betydelse för utvecklingen i såväl storstadsområden som landsbygder. Regeringen har för avsikt att fortsätta bedriva en politik för utveckling av hela landet, med såväl riktade som generella insatser. Detta gäller även för små och medelstora städer samt för storstäderna. 39 (S): Jag ber först att få tacka för svaret. Jag får släpa med mig en hel del papper hit för att få ihop detta och förstå vad statsrådet menar. Svaret på frågan är: Nej, det finns ingen samlad storstadspolitik i regeringen. Däremot har man lagt fram flera förslag om hur man ska utvärdera landsbygden. Väldigt många förslag inriktar sig också på att det är landsbygden man vill åt. Låt mig bara nämna ett. Det är det föredömliga förslaget Matlandet som man har gjort på . Det inriktar i huvudsak till landsbygden, trots att en stor del av det svenska matlandet sker i våra större städer. Jag vill bara notera detta. Egentligen var mina frågor till statsrådet: I vilket utgiftsområde finns regeringens samlade storstadspolitik beskriven? Om svaret på frågan är att den inte finns: Vad är skälet till att man tagit bort rubriken under utgiftsområde 19? Behövs en samlad storstadspolitik enligt regeringens uppfattning? Men jag fick inte ställa frågorna på det sättet enligt den ordning vi har i . Därför valde jag att ställa dem på det här sättet. Våra svenska storstäder är fantastiska. De bidrar till och är ibland också motorn till att vi har en tillväxt i det här landet. Alla Stockholmspolitiker måste i varje fall säga att är motorn i den svenska tillväxten. I viss mån är det också sant. Jag ska dock inte gå så långt. Bakom allt detta finns det också en hel rad problem. Vi vet att vi har de allra rikaste i storstäderna. Men vi har också de allra fattigaste i storstäderna. Inte sällan lever de väldigt nära varandra och miljöerna går in i varandra. Det andra som också kan sägas i dessa sammanhang gäller utbildningsnivåerna. Det är höga utbildningsnivåer i storstäderna. vet vi att skillnaden mellan skoleleverna och resultaten i skolan är stora i just våra storstäder. Tillväxtförutsättningarna för storstäderna är också en viktig sak som man inte har i andra delar av landet. Det gäller bostäderna. är just bostäderna hindret för att man ska kunna ha en full tillväxt i våra storstäder. Vi har också miljonprogrammet. Där finns huvuddelen i våra storstäder. Vi vet att det kommer att krävas miljardinvesteringar oavsett vad regeringen säger. Ingen regering oavsett färg kan stå och titta på att man får förslummade bostadsområden utan att man gör någonting åt detta. Därför är det konstigt att man så kategoriskt avvisar alla förslag i den riktningen. Sammanfattningsvis är det inte mycket. Jag är tvungen att ha med mig tre dokument i de allra flesta fall. Man säger att det finns i utgiftsområde 19. Jag hade faktiskt fel på den punkten. Det står 18 rader om vad regeringen har för uppfattning om städer, tätorter och storstäder. Det är 18 rader i förhållande till ett 59-sidigt dokument. Det är anmärkningsvärt i sig. Sedan får man titta på andra saker. Jag får återkomma till det i mitt andra inlägg. 40 (FP): Jag vill gärna tacka för interpellationen och statsrådet för svaret. Låt mig ställa frågan: Hur långt bör man blicka? bortom horisonten, är mitt svar. Anledningen är att det annars är fara värt att man löser gårdagens problem. Det är lite av situationen i nästan all samhällsplanering. utkom en bok av journalisten på som hette . Det är en ganska rolig bok att läsa. Den handlar om att vi har luftledningar, helikoptrar och förflyttar oss på olika sätt. Det är ganska fantasifullt. Det gick inte riktigt så som han hade tänkt sig. Den inspirerade mig att skriva en motion till någonting som heter i , och den handlade om situationen i vårt län . Man kunde gå tillbaka lika långt, . Då är man mitt i en 84-årig period. Jag funderade: Hur ser storstäderna ut ? Det är en väldigt intressant fråga. Om vi ser på utvecklingen måste vi ändå konstatera att numera tycks mer än hälften av hela jordens befolkning bo i storstäderna. Vi har samma utveckling i vårt land. Det är inte bara storstäderna som blir större utan också alla mindre regioncentrum har en tendens att dra till sig nästan all service medan det som kallas glesbygd eller landsbygd kommer lite i bakgrunden. Om vi har den regionförstoring som det talas så mycket om gäller det verkligen att fundera på hur framtidens regioner kommer att se ut. I den region där riksdag befinner sig kommer vi kanske att ha ungefär fyra fem miljoner människor. Det är en ganska betydande skillnad. kommer att vara en förstad till . kommer vi att ha väldigt många andra stora regioner. är mycket intressant i det här sammanhanget med koncentrationen till och . Vi kommer säkert också att få en ganska kraftig tillväxt i . Det kommer vi enligt min uppfattning också att få efter hela . Den är i grund och botten blomstrande med , , och inte minst . Det gör att man måste fundera på två olika saker. Det handlar om hur beslut fattas både i rikets ledning och inom regionerna. Är det möjligen på det sättet, herr talman, att det till exempel är optimalt att i ha 25 kommuner? Man får fundera på att det är rimlig ordning. Jag råkar bo i . Där ska vi ha en kommunalpolitik. intill ligger som har en helt annan kommunalpolitik. och jag har ofta diskuterat trafikfrågor. Det är en viktig del av detta.