prot · GX09123 · 2010-05-21 00:00:00 — De prognoser vi har att tillgå visar att ökningen av utsläppen kommer att fortsätta ända fram till minst 2050. Vad innebär då det? Jo, att den genomsnittliga temperaturen på jorden kommer att öka med mellan fyra och åtta grader under det här århundradet. Vad gör vi nu? Ska vi minska våra egna utsläpp, eller ska vi minska i andra länder? Vem ska börja? Ska vi ta ansvar när inte X-land tar ansvar? Ska vi inte anstränga oss för att minska ännu mer än till två grader när ett antal länder kommer att försvinna ned i havet om vi överstiger en och en halv grad? Vårt svar är att vi ska minska våra egna utsläpp och att vi ska hjälpa till att minska i andra länder. Vi ska inte köpa oss fria genom att ta de stora minskningarna i andra länder först. Vi ska lägga resurser för klimatinsatser i andra länder utanför biståndsramen. var alltför upptaget med att samordna EU-ländernas spretande åsikter i klimatfrågan för att orka ägna sig åt att driva en tuff klimatpolitik i . krävs det att vi inte begår samma misstag i kommande klimatmöte. Jag yrkar därför bifall till reservation 9. Det är förresten konstigt att regeringens klimatåtgärder bekostas av biståndsmedel trots att det knappast kan anses stämma överens med Kyotoprotokollet, som talar om nya och additionella resurser. Annat lägger ju regeringen gärna utanför biståndsramen men inom enprocentsmålet. handlar det till exempel om som går till flyktingmottagande i . Och även om vissa kostnader för flyktingmottagande får inräknas i biståndet enligt Dacreglerna är det anmärkningsvärt att både det och andra avräkningar fördubblats under den här mandatperioden. Det som också är anmärkningsvärt är att det är så svårt att få reda på hur pengarna faktiskt används här i och om de på något vis bidrar till fattigdomsbekämpning i flyktingens hemland. Det skulle vara bra att få höra någon i Alliansen förklara vad avräkningen för flyktingmottagande egentligen bekostar, eller varför ambassadverksamhet bekostas av biståndsmedel oavsett om de ligger på eller i i någon form av schablonavdrag. För gäller den svenska politiken för global utveckling, förutom Dacreglerna, och vi har ett svenskt mål för biståndspolitiken som ligger på . Utgångspunkten för den svenska politiken för global utveckling är fattigdomsbekämpning. Den utgår från de fattigas perspektiv och ett rättighetsperspektiv. Det är samma utgångspunkter för biståndet. På vilket sätt bidrar då avräkningarna till det? För att få en acceptans för avräkningarna ligger det i regeringens eget intresse att faktiskt redovisa resultatet av avräkningarna på samma sätt som regeringen kräver redovisningar på alla andra områden. Jag yrkar därför bifall också till reservation 3. Regeringen talar om aktörssamverkan och betonar näringslivets roll. Frivilligorganisationerna är en annan aktör och spelar en viktig roll i svensk biståndspolitik. De drabbades av stora nedskärningar när ekonomin minskade. Det kan tyckas naturligt att det ska vara så, men då vore det också naturligt om deras anslag hade ökats i goda tider. Men så har inte varit fallet. Om regeringen menar allvar med aktörssamverkan borde regeringen ta initiativ till att åter göra det möjligt för organisationerna att vara aktiva aktörer. Med minskade anslag stryps effektivt möjligheterna att informera dels om de resultat som uppnås i mottagarlandet, dels om vad som sker och bör ske här hemma. Människor i har traditionellt sett värnat biståndet, och människor bidrar med små eller stora summor till organisationer de känner förtroende för. Med minskat anslag för information är det svårt att nå ut, och då minskar av förklarliga skäl också den totala mängden bistånd. Folk ute i landet lägger ju inte pengar i UD:s bössor på Ica och . Förlorare på regeringens politik i den frågan är de fattiga i världen. 4 (): Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag till beslut i betänkandet, så är formalia avklarad. Vi diskuterar skrivelsen Att möta globala utmaningar skrivelse om samstämmighet för utveckling. beslutade man här i kammare om svensk politik för global utveckling, den så kallade PGU:n. Det är en unik strategi i utvecklingssammanhang som involverar alla politikområden, utskott och departement i arbetet med just den globala utvecklingen. debatterade vi PGU:n ytterligare, då förtydliganden gjordes och sex globala utmaningar lades fast. Den skrivelse som vi diskuterar är en uppföljning av detta arbete. Det har hänt mycket inom svensk bistånds- och utvecklingspolitik den senaste mandatperioden. Biståndet har fokuserats på ett mindre antal länder. Det har gjorts tematiska prioriteringar så att är med och bidrar på de områden där vi kan göra allra mest nytta. Åtgärder har vidtagits för att effektivisera biståndet, och kraven på förbättrad resultatredovisning har ökat. Fattigdomsbekämpningen är central i vår utvecklingspolitik, och bland annat därför har större fokus riktats mot länder på den afrikanska kontinenten, där den största delen av fattigdomen finns. Av världens 25 fattigaste länder återfinns 23 i . Kvinnors rätt och roll i samhället och de så kallade SRHR-frågorna sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter har särskilt lyfts fram liksom frågor om högre krav på demokratisk utveckling och att mänskliga rättigheter respekteras. Korruptionsbekämpning och god samhällsstyrning i övrigt är nödvändigt för att nå en utveckling. Ett annat område som har fått mycket uppmärksamhet är miljö- och klimatfrågorna. Vårt svenska bistånd är ett viktigt verktyg i arbetet för den globala utvecklingen, men långt ifrån det enda. Behovet av ekonomiska reformer och marknadsekonomiska principer för att få i gång handel är avgörande för att få ett fungerande entreprenörskap och företagande, med fler och växande arbetsplatser och en ökad produktion som skapar arbete, tillväxt och en bättre ekonomisk situation för människor i de länder som berörs. Här ligger kanske en av de största skillnaderna mellan Alliansen och vänsteroppositionen. Det är tydligt att och har varit skickliga i sina förhandlingar inför den gemensamma budgetpresentationen. förefaller få ett väldigt stort inflytande över den svenska utrikespolitiken i allmänhet och utvecklingspolitiken i synnerhet om det skulle bli ett vänsterstyre i vårt land efter valet. Trots dessa ganska markanta skillnader mellan alternativen lägger oppositionen fram en rad reservationer som slår in öppna dörrar där det som efterfrågas egentligen är verklig politik . SRHR-frågorna och kvinnors rättigheter och jämställdhet, rätten till fria och säkra aborter samt kvinnors deltagande i politik och näringsliv har en framträdande roll i vår politik. Även miljö- och klimatbiståndet är exempel på frågor där det sker ett omfattande arbete såväl som arbetet med de mänskliga rättigheterna och reformer för att främja demokratisk utveckling. Det verkar nästan som att det är ett måste. Vi hörde här i början nämna bristen på rättigheter för arbetare och möjligheterna att delta fackligt. Som sagt är de mänskliga rättigheterna centrala i vårt arbete. Rätten för arbetstagare och de fackliga rättigheterna är en del av det. Vi har yttrandefriheten, organisationsfriheten, mötesfriheten och så vidare. Självklart ger det arbetare möjligheter att organisera sig fackligt. Vi tror som sagt att bistånd måste kombineras med andra insatser. Undanröjande av handelshinder, politisk dialog för att främja demokratiska reformer och att på olika sätt skapa förutsättningar för företagande och handel är några sådana delar. Snabba, kraftfulla och träffsäkra insatser när katastrofer inträffar är nödvändiga ur ett humanitärt perspektiv. är ett i tiden närliggande exempel. Att undvika ytterligare förödelse och mänskligt lidande är också ett steg för att förhindra en kommande negativ utveckling och en utspridd fattigdom, för att skapa förutsättningar för det drabbade området och dess befolkning att åter komma på fötter. Att agerar aktivt på internationella arenor för att påverka andra att på ett mer effektivt sätt delta i den globala utvecklingen fyller en viktig funktion. EU och FN är sådana arenor. Under det svenska EU-ordförandeskapet ordnades bland annat European Development Days det är ett exempel där politiska företrädare och företrädare för enskilda organisationer, näringsliv etcetera från världens alla hörn gavs möjlighet att träffas, diskutera och utbyta erfarenheter och åsikter. Jag är glad att vi kan ha den här debatten och lyfta fram det arbete som görs inom svensk utvecklingspolitik, att lyfta fram det i offentligheten. Ett aktivt arbete sker i , och inte minst genom vår biståndsminister . Det finns en bred samsyn i om behovet av en utvecklingspolitik. levereras inte bara fina ord och skrivelser med vidlyftiga löften. konkretiseras det hela och levereras resultat och förslag som gör skillnad i verkligheten, som gör skillnad för dem som verkligen behöver det. 5 () replik: När det gäller fackliga rättigheter vill jag fråga varför regeringen och majoriteten inte nämnt fackliga rättigheter över huvud taget i PGU-skrivelsen. har, med all rätt, kritiserat Sida tidigare. Det gäller att alla organisationer har ordning och reda i de uppgifter de ska göra. Beträffande har regeringen och majoriteten varit väldigt tysta när kritiserat fonden. har kanaliserat en hel del av sina investeringar via skatteparadis, bland annat och . Vad tänker , och majoriteten göra för att undvika att en del av skattebetalarnas pengar kanaliseras via skatteparadis? 6 () replik: I skrivelsen nämns de mänskliga rättigheterna ett flertal gånger, liksom vikten av organisationsfrihet, mötesfrihet och vanliga universella rättigheter. Där ingår de fackliga rättigheterna, så jag ser inte det problemet. Med våra skrivelser är de fackliga rättigheterna representerade. kom med kritik mot Sida, framför allt mot det faktum att man inte på ett korrekt och enkelt sätt kunde följa upp vart de pengar som Sida betalade ut gick. De saknade de verktygen, och där ska de givetvis kritiseras. Det är viktigt för alla organisationer som befinner sig ute i världen och med hjälp av biståndsmedel gör ett viktigt arbete att de får en legitimitet som gör att man kan följa upp vart pengarna går, vad som händer med dem, att man kan följa pengarna hela vägen. Annars kan de misstänkliggöras. Även tog i sitt anförande upp att det är svårt att kunna följa och se vart det svenska biståndet går. Därför har en skrivelse lagts fram om att öppna upp det svenska biståndet, att göra det mer offentligt och transparent för att just kunna följa vart de enskilda svenska skattekronorna i biståndet tar vägen. Det är viktigt. Sedan har vi . Det är ett riskkapitalbolag. Det är självklart viktigt att även de pengarna går till rätt saker. Det har funnits fall där det förefaller ha förekommit oegentligheter, och där pågår också en rättslig process. Det är viktigt att den får fortgå, och om någon missbrukat dessa pengar ska personen i fråga självklart dömas för det och pengarna, i den mån det är möjligt, återbetalas. 7 () replik: Min fråga handlade inte om Sida. Vi ska bekämpa alla oegentligheter när det gäller biståndspengar oavsett vilken organisation som har hand om dem. Frågan gällde inte Sida utan . har kanaliserat , 100 miljoner, av investeringspengarna via skatteparadis. Vi vet att skatteparadis är mer skadliga för utvecklingsländer än för rika länder. Pengarna bara försvinner. Tycker och majoriteten att somliga bolag som har en del av biståndsmedlen ska kanalisera pengarna via skatteparadis? Detta frågar jag med tanke på att även stora länder i kritiserat skatteparadisen och kommit med skärpningar i regelverken beträffande skatteparadis bland annat i . Vad tänker göra åt saken så att inte fler organisationer, riskkapitalbolag, kanaliserar biståndspengar via skatteparadis? 8 () replik: är som sagt ett företag. Riksdagsmajoriteten och den borgerliga regeringen har kanske mer än någon annan regering tagit tag i frågorna om just skatteparadis. Jag vet inte hur vi suttit i kammaren och röstat om avtal som ska öppna upp relationerna och de ekonomiska utbytena mellan och de skatteparadis som finns runt om i världen. Då rör det inte bara , utan då rör det alla företags möjligheter att kunna undanhålla pengar från skattesystemet. Det är rimligt att om man är med och deltar i näringslivet är man också med och betalar skatt. Därigenom kan vi nå de mål som vi vill nå. Vi tycker att det är rimligt att man är med och betalar skatt, men vi vill gärna att skatten ska vara lägre. Att få in fler i skattesystemet innefattar och alla andra företag. Vi tar alltså frågan på stort allvar. 9 () replik: Det verkar vara taktik att i alla sammanhang när det gäller utrikespolitiken skrämmas med . Jag vill gärna tala om att vi har ett trepartisamarbete där goda diskussioner förs och där vi är väldigt överens i många frågor. Bland annat är vi överens om att vi vill arbeta för en rättvisare värld. Moderat betyder på de flesta språk måttlig. Jag kan inte påstå att jag tycker att i är ett måttlighetsparti. Jag tycker att det är ett konservativt parti, och vi har kanske samma anledning att skrämmas med de konservativa. Det är som vill minska biståndet. Inget annat av allianspartierna vill lägga sig under enprocentsmålet. Därför kan vi kontra med det. Jag tycker dock att vi ska undvika pajkastning i kammaren. Jag skulle vilja fråga om avräkningarna. Som riksdagsledamöter har vi att ta ställning till budgeten, och när biståndsbudgeten kommer ligger avräkningarna med där. Det finns Dacregler, som vi talade om . Där kan i vissa fall bland annat flyktingmottagning ingå, alltså en viss del av flyktingmottagningen. Vi har också PGU, som handlar om fattigdomsbekämpning. Jag menar att även om det är avräkningar måste det, trots det, vara i överensstämmelse med vår politik för global utveckling. Jag skulle därför vilja veta på vilket sätt alliansledamöterna försäkrar sig om att de avräkningar som görs leder till fattigdomsbekämpning samt att de utgår från de fattigas perspektiv och ett rättighetsperspektiv. 10 () replik: Jag ber om ursäkt om jag upprör . Jag vet att det är tre partier som samarbetar på den vänstra sidan på samma sätt som att det är fyra partier som samarbetar på allianssidan. Det jag kritiserar är det jag har tagit del av, de skrifter som har kommit. Det är en traditionell klassisk vänsterpolitik, där uppenbarligen har fått ett stort genomslag. Det är ju idéerna som räknas, det vi presenterar. Det kan finnas skillnader mellan olika partier. Jag har full respekt för att kanske inte köper allt som står i de gemensamma skrifterna. Det är samma sak för Alliansen. Det är klart att det kan finnas nyansskillnader i vad vi tycker, men vi presenterar en gemensam politik. Vi har drivit en gemensam politik under de här fyra åren. Vi kommer att ha en gemensam plattform inför de kommande fyra åren. Det är bara för att läsa. Då ser hon vad tillsammans med , och kommer att arbeta för. När det gäller avräkningar sker de, som säger, i enlighet med Dacs, , regelverk. Där görs det naturligtvis uppföljningar. Vad händer och vad sker? Vilka regelverk finns, och hur ska de utvecklas? Men så länge vi har det här och vi dessutom har ett fastställt enprocentsmål senast diskuterade vi detta är det väl också rimligt att vi använder det system som finns och gör de avräkningar som finns. De avräkningarna gjordes ju också som Socialdemokraterna satt i regeringen, med stöd från just och . 11 () replik: Ja, det är sant att det också gjordes tidigare, men har det fördubblats. Det finns ingen anledning till att det ska ha fördubblats under den här mandatperioden. Det är mycket märkligt. Sedan undrar jag om det verkligen är i överensstämmelse med de här Dacreglerna att vi tar så mycket för flyktingmottagning. I Dacreglerna talas det om flyktingar, och i migrationspolitiken är en flykting den som redan har fått uppehållstillstånd. Däremot är en asylsökande inte en flykting. Så är det i den svenska terminologin när vi talar om flyktingar, och så är det i UNHCR:s terminologi när man talar om flyktingar. En flykting är den som redan har fått uppehållstillstånd. Men när ni tog över 500 miljoner till i tilläggsbudgeten var det på grund av att det var en stor ökning av asylsökande. Då undrar jag: Är det verkligen i överensstämmelse med Dacreglerna att man tar pengar för mottagning av asylsökande? Eller handlar det om för den som redan har fått uppehållstillstånd? För man får använda pengarna för flyktingar, inte för integrationsåtgärder, inte för deportationer etcetera. Det finns ett regelverk som säger det här. Därför undrar jag om detta verkligen stämmer. Jag skulle vilja veta om har satt sig in i regelverket och verkligen kollat upp att pengarna går dit de får gå. Det är nämligen väldigt svårt att ta reda på vad som verkligen sker. Jag har försökt, via UD och via , att få reda på hur pengarna fördelas. Jag har inte lyckats med det. Därför skulle jag vilja höra från en av alliansledamöterna hur ni har försäkrat er om att pengarna hamnar rätt. 12 () replik: Avräkningarna har som sagt ökat, men, vilket borde vara till glädje, har aldrig någonsin haft ett så högt bistånd som vi har . Det gör att det skulle ha ökat även om man skulle ha ökat det proportionellt. Det skulle möjligtvis glädja . Det här sker i enlighet med Dacs regelverk, och jag har i alla fall inte i det jag har kunnat följa sett någon form av konstigheter i det som sker. Det här sker enligt de principer som man får använda. Det är inte heller så att vi inte granskas. Detta har skett under , och då borde det ha kommit fram. Sedan beklagar jag återigen att inte har haft möjlighet att få reda på exakt var, hur och när pengarna har betalats ut. Jag både förutsätter och hoppas då att kommer att vara med och rösta igenom skrivelsen för att öppna upp det svenska biståndet. 13 HANS () replik: Jag skulle faktiskt vilja inleda med att berömma den borgerliga regeringen, bara för att det här inte i efterhand ska avfärdas som vänstergnäll. Jag välkomnar att regeringen har valt att lyfta fram sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter som ett av sina 18 fokusområden. Det här är en av de verkligt stora globala utmaningarna. Att kvinnor diskrimineras runt om på vår jord och förvägras rätten att bestämma över sin egen kropp är verkligen ett av de stora hindren för fattigdomsbekämpning och utveckling. har egentligen alldeles rätt när han i talarstolen säger att sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter har fått en framträdande roll i den borgerliga utrikespolitiken. Det har fått en framträdande roll i skrivelsen. Det har fått en framträdande roll i retoriken. Problemet är bara att det inte har fått en framträdande roll i politikens genomförande, att det inte har resulterat i politisk handling. Låt mig ge några exempel! Under den borgerliga regeringens tid har man skurit ned de ekonomiska bidragen till just de organisationer som jobbar med sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter, till Unifem, , till UNFPA, FN:s familjeplaneringsprogram, och till IPPF, den internationella organisationen, som samlar frivilligorganisationer i 150 länder som jobbar ute i fält just med att stärka kvinnors rättigheter. Alltför under den här mandatperioden har vi dessutom sett att plats har varit tom när sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter debatterats och diskuterats internationellt. arrangerades den stora översynskonferensen om Kairodeklarationen i . 150 av jordens länder fanns på plats. representerades av en riksdagsledamot från Socialdemokraterna och av en riksdagsledamot från . Men den borgerliga regeringen lyckades inte ens skicka en tjänsteman. Samma sak ser vi när ytterligare en stor konferens arrangeras. Biståndsministern har med kort varsel tyvärr tackat nej till att delta i konferensen. Frågan till är: Vad innebär de här prioriteringarna? Vad innebär det att säga att SRHR är ett fokusområde när det inte får några praktiska konsekvenser i den politiska handlingen? 14 () replik: Ja, frågorna om sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter är, som beskriver, central, inte bara i skrifter och retorik utan också i handling. Vilka organisationer som får del av de svenska biståndsmedlen för det här arbetet kan variera, beroende på utvärderingar där man ser vilken effektivitet det finns i de organisationer som arbetar med detta och på vilket sätt pengarna används. Detta görs för att säkerställa att man med svenska skattebetalares pengar på bästa sätt uppfyller det som vi önskar uppfylla och att pengarna når ut till dem som allra mest behöver dem. 15 HANS () replik: Att säga att man prioriterar en fråga måste också betyda någonting. Säger man att man prioriterar sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter måste det också innebära någonting när man genomför politiken. Då kan man inte, när man fördelar medlen mellan frivilligorganisationer och FN-organ, konsekvent välja att skära ned när det gäller just de organisationer som jobbar med SRHR. Det går liksom inte riktigt ihop. Och det går inte att säga att man prioriterar SRHR-frågorna i det internationella utvecklingssamarbetet och i den internationella debatten när man lämnar sin plats tom när frågorna diskuteras och debatteras runt om på jorden. Jag kan säga att jag var en av de riksdagsledamöter som deltog i . Jag höll tal och företrädde där riksdag och pratade om SRHR-frågorna. Jag beklagade att inte fanns på plats. Och jag kan säga att de andra länder som var där knappast kände att prioriterade de här frågorna. Otaliga parlamentsledamöter och regeringsföreträdare kom fram och undrade: Varför är inte här? Varför står plats tom? Jag måste erkänna att jag inte hade något svar att ge dem. I den här skrivelsen, som har presenterats, väljer den borgerliga regeringen att sätta högsta betyg på sig själv när det gäller SRHR-arbete. Man säger att regeringen har kommit långt vad gäller politikens utformning och utförande just när det gäller SRHR-frågor. Då undrar jag: Vad är det man har kommit långt med? Man deltar ju inte på mötena, och man väljer att skära ned bidragen till de organisationer som jobbar med de här frågorna. Vad innebär det egentligen att man har kommit långt med politikens utformning och utförande? Om det här är att komma långt kanske det skulle ha varit bättre att man inte hade gjort så mycket över huvud taget. 16 () replik: Det hedrar att han var på plats och också talade för svensk biståndspolitik i SRHR-frågorna. Jag kan inte svara exakt på om det har varit någon konferens där vi inte har närvarat. Jag vet att vi har närvarat på väldigt många. Det viktiga är inte enbart att närvara på konferenser. Det är viktigt att vi har tydliga skrivningar, att vi har en policy, att vi fördelar medel och att de kommer ut längst ut i ledet till utförarna och når fram till dem som verkligen behöver dem. Vi i har varit oerhört engagerade och på ett aktivt sätt verkat för att det ska bli verklighet. Till skillnad från har jag träffat mängder med personer på resor, inte minst på den afrikanska kontinenten, som kommer fram och berättar om och uppskattar det arbete som görs. Jag var tillsammans med ett antal riksdagsledamöter i . Där besökte vi sjukhus som arbetade just med kvinnor som hade utsatts för sexuellt våld. De stöttades av och uttryckte en enorm tacksamhet för det svenska arbetet och de prioriteringar som görs på det området. 17 (): Det betänkande vi har att behandla handlar om samstämmighet för utveckling. Det är Politik för global utveckling, PGU, i verkligheten. Det handlar om hur vi klarar ett effektivt bistånd av hög kvalitet. Samstämmighet handlar om politik över hela fältet. Det bygger på ett beslut som den här kammaren tog utifrån regeringens skrivelse då, baserad på PGU och fokuserad på ett antal områden för att tolka ut våra millenniemål. Hur ska bidra till att uppnå millenniemålen? Var kan vi göra skillnad? Vi såg och tecknade ned sex utmaningar för vår del.