prot · GX09125 · 2010-05-25 00:00:00 — Vi har haft hela OECD-områdets mest expansiva finanspolitik under krisen, med EU:s minsta budgetunderskott. Vi har prioriterat utbildning och aktivitet framför passivitet och förtidspensioneringar, som var Socialdemokraternas patentlösning efter 90-talskrisen. Fler personer har inom ramen för arbetsmarknadspolitiken tillträde till kortare utbildningar, och fler har tillträde till långa utbildningar inom det ordinarie utbildningssystemet. Den sänkta skatten på arbete gynnar, precis som vi hörde säga, konsumtionsförmågan i dåliga tider. Det är väl därför som ni vill behålla av de skattesänkningar som vi har gjort. Men det blir dessutom fler jobb. visar i sin utvärdering av jobbskatteavdraget att de första tre stegen har gett 88 000 i varaktig sysselsättningsökning. Nej, slutsatsen när jag hör på er är att ni lägger i backen och backar in , precis som vi konstaterade i en annan debatt. Men fort går det inte eftersom ni i själva verket behåller det mesta vi har gjort. Man undrar vad de här 325 interpellationsdebatterna eller 328 eller vad vi nu är uppe i egentligen har fått för effekt. På mitt område behåller ni jobbskatteavdragets första tre steg. Ni behåller nystartsjobben för unga. Ni behåller utbildningsplatserna men lägger till ett par tre tusen eller vad det är i arbetsmarknadspolitiken. Men i övrigt är det inga större skillnader. Då blir frågan som jag tycker att man kan ställa sig: Varför välja kopian när det finns ett original som står för en arbetslinje och ser till att folk kommer in på arbetsmarknaden? De delar där ni skiljer ut er i så negativ grad är just de delar som är allra värst: straffskatten på unga och på transporter, där ni väljer totalt fel väg in . Låt mig ställa en retorisk men ganska intressant fråga. Vi lägger skatt på alkohol och tobak för att folk ska dricka och röka mindre. Vad händer när vi lägger skatt på ungdomars arbete och på transporter? Det blir färre ungdomar som arbetar och färre transporter för alla de småföretag som ska sälja sina varor och på det sättet se till att det blir fler som arbetar på svensk arbetsmarknad och inte färre. Det är en backpolitik som ni står för, tyvärr, mina vänner. 49 (): Jag fick en fråga från arbetsmarknadsministern varför jag inte citerar Henreksons mest berömda tes att man ska ta bort LAS. Svaret är väldigt enkelt: Jag interpellerar ministern, och ministern vill inte ta bort LAS. Jag och ministern är överens om att det är fel politik att ta bort LAS, och då hade det varit fullständigt korkat om jag hade interpellerat ministern om det. Det är elementär riksdagsordning att man interpellerar ministern om vad han gör eller inte gör. Jag ska fortsätta att citera Henrekson för att få någon ordning i den här debatten. Att som har skjutit sig själv i fötterna över huvud taget kan stå på benen är fullständigt märkligt. Henrekson säger: Enligt budgetpropositionen beräknas hela jobbskatteavdraget på lång sikt öka sysselsättningen med 75 000 jobb, men eftersom antalet personer i yrkesaktiv ålder ökar med långt mer än 100 000 personer beräknas det således inte bidra till någon ökning alls i sysselsättningsgraden. Det gäller även om man antar regeringens egna prognoser för hur det här skulle påverka, vilket Henrekson sedan naturligtvis ifrågasätter. Även om man använder regeringens prognoser är inte jobbskatteavdraget någon viktig del i arbetsmarknadspolitiken. Ska man då anklaga oss socialdemokrater för att vi inte tror att det går att återta hela jobbskatteavdraget på en gång? Nej, det kan man naturligtvis inte göra. Vi har aldrig hävdat att jobbskatteavdraget skulle vara den viktigaste delen i arbetsmarknadspolitiken. Vi behöver naturligtvis inte stå till svars för någonting som vi aldrig har gjort eller påstått. Arbetsmarknadsministern har, tvärtemot alla ekonomers bedömningar, konstaterat att jobbskatteavdraget är den viktigaste delen i arbetsmarknadspolitiken. Vi tycker inte det och kan inte heller ställas till svars för det. Sedan borde läsa Finanspolitiska rådets rapport, 2010, för där står det inte alls, som säger, att det här har fungerat väldigt väl. Där står det att det kan antas vara effektivt för att öka sysselsättningen på lång sikt. Men det har inte varit effektivt, och det är inte väldigt bra. De skriver inte det. De säger inte det. Det har aldrig varit så. 50 (): Jag kom inte hit till kammaren för att ha en skattepolitisk debatt. Jag kom hit för att ha en debatt med arbetsmarknadsministern om åtgärder mot arbetslösheten, särskilt när det gäller de långtidsarbetslösa. Vi socialdemokrater är övertygade om att det finns fler möjligheter i än vad regeringen ger våra unga människor. Och vår första prioritet är jobben. Arbetsmarknadsministern kanske inte hann med men får nu ännu en chans att svara på frågan: Varför vill arbetsmarknadsministern och regeringen att människor som kommer in i fas 3 i den så kallade jobb- och utvecklingsgarantin ska hamna i en total återvändsgränd? Anser arbetsmarknadsministern att det är rimligt att en arbetsgivare får mer i ersättning för att ta emot arbetskraften än vad arbetskraften får för att utföra 40 timmars arbete ? Finns det någon rimlighet i att en människa som utför ett arbete inte ska ha någon chans att inom arbetsmarknadspolitikens ram ta sig ur sin situation? Varför stänger regeringen alla dörrar för den grupp som behöver arbetsmarknadspolitiken allra bäst? Om man försöker gå i deras sandaler blir diskussionen om en kilometerskatt tämligen ointressant. Jag förstår att arbetsmarknadsministern just nu är en företrädare för åkeriföretagen. Jag vill vara en företrädare för framtiden, så att vi också överlämnar en framtid till våra barn och barnbarn. 51 (): Vilket land drömmer arbetsmarknadsministern om? Handlar det om stora skattesänkningar? försöker bevisa att det är fler som köper Volvobilar om vi sänker skatterna kraftigt. Ja, men för ut den teorin fullständigt! Om man sänker skatterna ytterligare, med det dubbla, blir det kanske fler som köper Volvobilar. Men man glömmer då det som är gemensamt finansierat och som håller ihop landet för att det ska kunna göras till möjligheternas land. Det handlar om att ge ungdomarna bra utbildning, bra på fötterna och ännu en chans om de misslyckas. Det handlar om en väg in i arbetslivet. Littorin frågar mig hur vi ska hålla ihop . Men han svarar inte på det jag frågade honom: Är det ett sätt att hålla ihop att bevilja stora skattesänkningar för dem som redan har mycket pengar och låta dem som har lite betala det? förs en diskussion om att ungdomarna borde ha sänkta löner. drar man upp en diskussion om att ungdomarna borde ha sämre anställningstrygghet. Och har den rikaste procenten, Littorin, fått lika mycket pengar i skattesänkningar som en fjärdedel av den svenska befolkningen. Det är Littorins sätt att hålla ihop . Som gammal partisekreterare tror han inte på opinionsmätningar. Men tror han helt plötsligt på en opinionsmätning om att det finns större förtroende. Men tro på dem då! Då är det bara så som han tänker. Då har ni redan förlorat valet. Du får välja hur du ska ha det. Vi vill ge småföretagen lägre avgifter. Det är riktat till småföretagen. Det är upp till en gräns på 900 000 av lönesumman, och då blir det riktat direkt till småföretagen. Vi vill subventionera in de unga, ge dem en chans och ge dem en möjlighet. Satsa inte på dem som redan har det bra! 52 (): Jag ställde, tror jag, tre frågor till arbetsmarknadsministern. Jag fick inte svar på någon. Jag är i och för sig inte så förvånad över det. Den första frågan var: Lovar en eventuellt moderatledd regering att inte höja CO2-skatterna under nästa mandatperiod? Jag fick inget svar på den frågan. Den andra frågan jag ställde var: Hur stor ersättning får en person som går från fas 2, och där har haft grundersättningen, till fas 3 i jobb- och utvecklingsgarantin? Eftersom ministern inte vill svara kan jag svara. Svaret är: noll kronor. Den tredje frågan jag ställde var: Är arbetsmarknadsministern beredd att se till att Arbetsförmedlingens alla verktyg och resurser kan användas för de personer som är i fas 3? På den frågan fick jag heller inget svar. Det är egentligen bara de tre frågorna jag vill ha svar på. Jag tror att arbetsmarknadsministern kommer att klara av det svaret på , så han har definitivt tid att svara även de andra debattörerna. Jag såg att arbetsmarknadsministern skakade på huvudet när jag påstod att den som går från fas 2 till fas 3 och har grundersättningen i a-kassan får noll kronor i ersättning. Är det så att jag har fel har ministern en oerhört stor uppgift att informera Arbetsförmedlingen om vad som gäller. I så fall har det skett ett oerhört misstag i kommunikationen mellan departement och förmedling. Det håller jag i så fall också arbetsmarknadsministern ansvarig för. 53 (): Jag kan konstatera en gång till att arbetsmarknadsministern börjar med igen. Varför gör han det? Jag ska återigen försöka ge den här bilden. Vi har försökt spara i kistorna , och arbetsmarknadsministern har fått en högkonjunktur . Sedan började egentligen allting före finanskrisen, alltså innan detta världsomfattande elände kom fram. Littorins arbetsmarknadspolitik kan ju beskrivas som en naturkatastrof. Den är som en översvämning som tar bort allt man har byggt upp. Så kan man beskriva Littorins arbetsmarknadspolitik. Återigen: Ungdomarna sätts i karantän som arbetsgivare får sänkta socialavgifter för redan anställda. Det är klyftan. Man skapar en klyfta när det gäller unga på arbetsmarknaden. Det är en väldigt stor klyfta. Den klyftan, som allt annat, leder inte till ökad konsumtion, som arbetsmarknadsministern påstod här. Den skapar en osäkerhet i landet. Ingen som känner sig osäker på vad som händer om man blir sjuk eller arbetslös vågar konsumera, utan man sparar i ladorna för att man kanske kommer att behöva det. 54 (): Någon enstaka gång skulle man önska en annan debattordning. Jag ska avstå från att angripa och eftersom ni inte har möjlighet att svara, annars skulle jag ha mycket att säga. kan däremot få en fråga. (TREDJE VICE TALMANNEN: Ministern har ett slutanförande. Ingen annan har något inlägg kvar.) Då avstår jag. 55 Arbetsmarknadsminister (): Först en kommentar till . I fas 3 har man aktivitetsstöd som utbetalas av enligt det regelverk som gäller och har gällt tidigare. Kontakterna med Arbetsförmedlingen ska bestå. Beslutet att tilldela fas 3-plats ska omprövas . Syftet är just att utnyttja de verktyg som finns, till exempel nystartsjobb, lönebidrag, och så vidare för att man ska kunna gå vidare. säger att småföretagen ska få lägre avgifter. Det som glömmer att säga är att ni först höjer arbetsgivaravgiften med 10 miljarder för unga och transportskatten med 11 miljarder. Sedan ger ni tillbaka ett par hundra miljoner i det som redan finns, nämligen nystartsjobb för unga. Om det är så hemskt med jobbskatteavdraget kan man undra varför ni behåller av det. Det kanske är som antyder, att ni inte ska ta tillbaka hela jobbskatteavdraget på en gång. Det påminner lite om det sade: Steg för steg ska vi socialisera , men vi ska inte basunera ut det på gator och torg där det så lätt kan missförstås. Man kan då fråga: När ska vanligt folk få ta del av de inkomstskattehöjningar som aviserar? Blir det en tusenlapp i höjd skatt för metallarna och kommunalarna 2012 eller vad är det som gäller? När man går igenom interpellationerna och den här debatten blir slutsatsen återigen: Sysselsättningen ökar, visserligen svagt. Arbetslösheten har stigit , men inte alls så mycket som alla trodde för bara . Vi har under krisen haft OECD-områdets mest expansiva finanspolitik, nämligen av bnp med EU:s minsta budgetunderskott, vilket naturligtvis har varit bra. Vi har prioriterat utbildning och aktivitet framför passivitet och förtidspensioneringar. Fler personer än har inom ramen för den aktiva arbetsmarknadspolitiken fått tillträde till kortare utbildningar och fler har tillträde till längre utbildningar inom det ordinarie utbildningssystemet. Det går att göra listan lång, men slutsatsen när vi har sett oppositionens motförslag är att man ställer upp på det mesta. Där man inte ställer upp vill man i stället fördubbla kostnaderna för unga och höja transportskatterna med 11 miljarder. Det är kirurgiskt träffsäkra sätt att tvinga bort jobben från svensk arbetsmarknad. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2009/10:361 om bemanningsföretag och anställningstrygghet 56 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig vad jag och regeringen avser att göra för att säkerställa att arbetsgivare inte använder sig av bemanningsföretag för att kringgå anställningstrygghet och turordningsregler. har också frågat hur jag ställer mig till ett förbud mot ett handlingssätt som innebär att säga upp anställda med hänvisning till arbetsbrist för att senare hyra in samma personal via bemanningsföretag samt slutligen om de drabbade i sådana fall borde ha rätt till återanställning. Jag har diskuterat frågor kring bemanningsföretag här i . Mitt svar kommer därför att likna vad jag sagt tidigare: Arbetsbrist är enligt lagen om anställningsskydd saklig grund för uppsägning. finns skyddsregler bland annat i form av företrädesrätt till återanställning. Att hyra in arbetskraft i stället för att ha egna anställda är i sig inte otillåtet. Utgångspunkten är dock att alla företag ska agera i överensstämmelse med gällande lagar och avtal. Om det skulle vara fråga om kringgående av gällande regelverk, och var gränserna i så fall går för vad som är tillåtet är ytterst en fråga som kan prövas i domstol. Den arbetsrättsliga utgångspunkten generellt är att samma regler gäller för anställda i bemanningsföretag som för andra kategorier av arbetstagare. Bemanningsföretag har dessutom som andra arbetsgivare möjlighet att teckna kollektivavtal. Inom bemanningsbranschen har också i princip alla arbetsgivare gjort det. Täckningsgraden uppskattas till . Det är en högre täckningsgrad än för arbetsmarknaden generellt sett. Det finns inget som säger att ett bemanningsföretag skulle vara en sämre arbetsgivare än någon annan. Jag kan konstatera att frågan om anlitande av bemanningsföretag har varit uppe i årets avtalsrörelse och att arbetsmarknadens parter på flera områden valt att reglera vad som ska gälla. Jag vill i sammanhanget också nämna det EU-direktiv om arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag och som avser bland annat skyddet för sådana anställda. Det trädde i kraft och ska vara införlivat av medlemsstaterna . En huvudprincip i direktivet är att anställda som hyrs ut av bemanningsföretag ska ha samma grundläggande anställningsvillkor som om de hade anställts direkt av kundföretaget. Regeringen tillsatte en utredning med uppdrag att överväga och lämna förslag på vilka åtgärder som behöver vidtas för att i svensk rätt genomföra direktivet. Utredaren ska redovisa sitt uppdrag . Jag följer naturligtvis noga utvecklingen på arbetsmarknaden i de här frågorna. Det är både bra och viktigt att se hur det arbetsrättsliga regelverket fungerar och efterlevs i praktiken. 57 (): Anledningen till att jag har skrivit den här interpellationen är att många upplever detta som ett problem. Det är säkert stor skillnad mellan olika bemanningsföretag. En del kanske till och med trivs på bemanningsföretag. Men det är många som blir illa behandlade. De fall jag tar upp gäller arbetstagare som först är anställda av en arbetsgivare som säger upp dem med hänvisning till arbetsbrist och sedan tas in bakvägen via bemanningsföretag. Poängen för arbetsgivare som gör så är att de slipper anställningsskyddet; de slipper att ha personalen fast anställd. Det är ju ett ansvar för arbetsgivaren att ha fast anställd personal. Det avhänder man sig. Den andra poängen är att man kan kringgå turordningsreglerna. Man kan ju fritt välja och vraka bland dem som kommer in bakvägen via bemanningsföretag. Det är ett sätt att pressa både personalen och facket. Facket vill egentligen inte gå med på detta men ställs ofta inför ett ultimatum. får åtminstone en del av de fackliga medlemmarna jobba vidare i företaget. Alternativet är att man tar in helt nya personer från bemanningsföretag så att ingen kan jobba vidare. Den här utpressningssituationen känns väldigt olycklig, speciellt med tanke på att vi har lagar och regler som säger att om man säger upp någon med hänvisning till arbetsbrist, att det alltså inte finns tillräckligt många arbetsuppgifter att utföra, ska de ha rätt till återanställning om företaget behöver folk för just de arbetsuppgifterna. Enligt lagen gäller återanställningsrätten efter uppsägningen. Det har förekommit att man efter mycket har tagit in folk via bemanningsföretag ofta samma personer för samma arbetsuppgifter. Det hänvisas till att detta inte ska vara möjligt enligt gällande lagstiftning. Det är uppenbarligen något fel i lagstiftningen eller i tillämpningen av lagen eftersom det förekommer. Det är ett fenomen som breder ut sig mer och mer på arbetsmarknaden. Jag säger inte att det alltid är fel att anlita bemanningsföretag. Man kan ha tillfälliga arbetstoppar eller svårt att rekrytera personal. Det jag talar om är när man systematiskt kringgår turordningsreglerna och anställningstryggheten för att arbetsgivaren vinner på det. Många bemanningsföretag har kollektivavtal, men det är inte säkert att det är ett lika bra skydd som de kollektivavtal som försvinner i och med att man tappar sin fasta ursprungliga anställning. Det har förekommit att människor har fått det mycket sämre. Det kan vara sämre lön, sämre anställningstrygghet, sämre arbetstider och förlängd arbetstid. Jag har massor av sådana exempel. Det har också förekommit att människor fått stå på pass nästan dygnet runt. Man får ha sina arbetskläder på sig i stort sett dygnet runt eftersom bemanningsföretaget plötsligt kan ringa och man får rycka in. Man kan inte förutsäga när man ska arbeta. Alla dessa avarter är ett problem, men det allra största problemet är när man tappar sin fasta ursprungliga anställning och hamnar i otrygghet via bemanningsföretag. Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera förhandlingarna till . 11 § (forts.) Svar på interpellation 2009/10:361 om bemanningsföretag och anställningstrygghet 58 Arbetsmarknadsminister (): När det gäller bemanningsföretag vill jag ändå börja med att konstatera att de allra flesta som har ett jobb i ett bemanningsföretag omfattas av ett kollektivavtal med 98 procents täckningskrav. Det kan vara ett bra steg in på arbetsmarknaden för många, särskilt för en hel del personer som har haft lite svårt att ta sig in annars. När det gäller lön, arbetstider med mera är det en fråga för parterna som jag tycker att vi som har politiska uppdrag ska försöka hålla oss ifrån. Jag noterade att det också var inställningen hos LO:s avtalssekreterare när han blev intervjuad om detta i Uppdraggranskning för sedan. Då återstår den andra frågeställningen, den som gäller det som är lagreglerat när det gäller anställningsskydd och liknande. sade i ett tidigare inlägg, om jag inte minns fel, att det är något fel på lagen. Vet vi det? Det är min möjligen retoriska motfråga. De fall som beskriver har egentligen inte testats i Arbetsdomstolen . Just nu pågår någonting som kallas för Maraboufallet eller Kraftfallet i Arbetsdomstolen, och vad jag vet är ännu inget datum utsatt för huvudförhandling. Detta är det första riktiga fall där man testar de regler vi faktiskt har. Förra gången någonting liknande var uppe i Arbetsdomstolen gällde 2003. Det var ett liknande fall men inte detsamma. Det handlade om säsongsmässiga variationer men har sedan här och var, om jag har förstått rapporteringen rätt, tagits till intäkt för den situation som beskriver. Det som är tydligt i lagstiftningen är att vi har både en informationsplikt och en förhandlingsskyldighet när det gäller den typen av situationer som uppstår. Vi har också i lagstiftningen, precis som tog upp i sitt tidigare inlägg, grundläggande regler som handlar om återanställningsskyldigheten . Det ska därför bli intressant att se hur man dömer i Arbetsdomstolen i det här Maraboufallet som vi nu väntar på. Grundregeln måste naturligtvis vara att man inte ska ha den typen av möjligheter att kringgå de grundläggande bestämmelserna i lagen om anställningsskydd som tar upp i sin interpellation. Däremot kan jag inte ställa mig bakom krav på förändrad lagstiftning innan vi har gjort två saker, nämligen först fått domen i Arbetsdomstolen så att vi får klarhet i hur domstolen tolkar dagens regler. Det andra gäller det jag inledde med att prata om, nämligen bemanningsföretagsdirektivets införande genom den utredning som arbetar med detta, för den påverkar naturligtvis också den relevanta lagstiftningen. Slutsatsen är alltså att i grunden är det en bransch som har en högre täckningsgrad när det gäller kollektivavtal än andra och högre än arbetsmarknaden i gemen. I den mån det finns avarter testas dessa just nu i Arbetsdomstolen, och bemanningsföretagsdirektivet ska inkorporeras i svensk rätt genom den utredning som levererar sitt slutbetänkande . Vi kommer naturligtvis att följa detta noggrant. Jag konstaterar också att sju avtalsområden i årets avtalsrörelse har hittat egna lösningar på hur man hanterar bemanningssituationer. Parterna har alltså i avvaktan på domar och annat försökt hitta kollektivavtalslösningar som hanterar den här frågeställningen, och jag tycker naturligtvis att det är bra att man har försökt göra det på det sättet. 59 (): Rättsläget är lite osäkert, men jag tycker att det har pekat åt ett negativt håll och att det därför finns behov av att se över lagstiftningen och tillämpningen. Men vi får väl se var det landar slutgiltigt. Om det nu skulle visa sig att Arbetsdomstolen dömer till arbetstagarnas nackdel tycker jag att man kan säga att lagens syfte inte uppfylls, och då måste man ändra lagen så att den blir tydligare. Då hoppas jag att jag får hjälp av regeringen att göra det, eftersom detta att vi inte vet hur det slutar nu används som ett argument för att inte göra en förändring. När det gäller problem med kollektivavtal är det egentligen inte det som är det största problemet, utan problemet är om man får försämringar. Det finns ju olika typer av kollektivavtal, och även om man får ett nytt kollektivavtal i bemanningsföretaget kan det innebära både lägre lön, sämre anställningstrygghet, sämre arbetstider med mera. Det är det som är problemet. Ministern säger att vi inte ska lägga oss i detta, för det har med avtalsrörelsen att göra, och parterna ska avgöra det. Det kan jag väl hålla med om, men problemet kvarstår att det är arbetstagare som får försämrade villkor bakvägen för att den ursprungliga arbetsgivaren inte vill ha dem fast anställda. En sak som gör det lite intressant är också det nya EU-direktivet som säger att de som tar sig in via bemanningsföretag inte ska få sämre villkor än de hade fått om de varit anställda i företaget som bemanningsföretaget jobbar för. Det kan faktiskt kasta den här frågan över ända, för då kanske det ändå är så att man har rätt till bättre villkor än vad många har . Kärnan i det här problemet handlar om att man bakvägen tar in folk via bemanningsföretag. Det är inte bemanningsföretag i största allmänhet som min interpellation handlar om, utan det är när företag först har fast anställd personal som de gör sig av med för att därefter hyra in dem bakvägen via bemanningsföretag som ett sätt att kringgå anställningstryggheten och slippa ha fast anställd personal. Ännu värre är att man på det sättet kan kringgå turordningsreglerna och göra sig av med obekväm personal. Det här tycker jag är en skrämmande utveckling, för vilka är det då som får gå? Jag tror till exempel att de som har satt sig upp emot ledningen, mot arbetsgivaren, riskerar att få gå. Det kan gälla fackligt aktiva, kanske den lokala fackbasen som har sagt ifrån när det gäller arbetsmiljö och arbetsvillkor.