prot · GX0995 · 2010-03-25 00:00:00 — Sedan får det vara stopp. Skillnaden nu är också det bemyndigande som kommer att ge regeringen, nämligen att vid lämpligt tillfälle avyttra ägarandelen i . Det är dags . Det är dags att markera vad vi vill göra med vårt gemensamma ägande. Det är därför som bemyndigandet nu kommer till. Det gläder mig att är med på det. Det gör mig förbryllad att inte har använt sina principer i tidigare fall, när det gällde och Vin & Sprit, men jag utgår från att tillsammans med sina två kamrater på vänsterkanten också kommer att bidra till att kommer att frigöras från statligt ägande. Man kan kanske till och med se över ägandet i , att Nordea äntligen ska kunna komma ut på en privat marknad och kanske rent av ? Att tala om fasta principer kräver att man också har en moral som innebär att man håller fast vid varför man har dem. Har man fasta principer i affärer kan man inte ha en flexibel affärsmoral. Och en affärsmoral när det gäller SAS handlar om att ta ansvar för personalen, resenärerna, infrastrukturen och det gemensamma ägandet och se till att bolaget inte bara hålls flytande utan även kan flyga vidare och att vi kan sälja det. 33 () replik: När jag lyssnade till funderade jag på om han satt och sov när jag höll mitt anförande. Var sade jag att vi var för eller emot att sälja SAS ? Vad jag har sagt är att jag önskar ett bättre underlag innan man tar ställning till ett bemyndigande om försäljning, ett underlag som belyser konsekvenserna för inrikesflyget, hur detta skulle kunna påverka och inland och vilka möjligheter SAS har att verka på en internationell marknad. Det var det jag förde fram i mitt anförande. Frågan handlar om förändring av ägandet. Det var fel nr 2 av . Det ni begär är att vi ger regeringen ett bemyndigande att förändra ägandet i SAS. Det kan innebära att man säljer ut delar av SAS eller att man har andra typer av affärstransaktioner med andra flygbolag. Det står klart och tydligt i förslaget till beslut. Det handlar inte om att man ska sälja SAS, som säger. Var någonstans i mitt anförande påstod jag att vi skulle ha SAS kvar? 34 HANS () replik: Det skulle aldrig falla mig in att sova när talar i . Jag har både lärt mig mycket av retoriska förmåga och också inspirerats till vidare tankar om det vi diskuterar. Det är alltid lika spännande att debattera med . Detta var en intressant öppning från . Innebär detta att faktiskt är öppet för att sälja delar av svenska statens ägande i SAS? Jag tror aldrig någonsin att jag i riksdag eller ens någon annanstans har hört företrädare förorda att minska det statliga ägandet. Det må mycket väl vara denna historiska belastning som gör att jag drar slutsatsen att vill bevara ägandet i SAS. Det finns ingenting i den motion som har lagt fram i sammanhanget som säger att öppnar för en försäljning. Jag vet att både och har en fast ideologisk övertygelse om att det statliga ägandet är av godo, och jag har inte på något vis anledning att tänka mig att vare sig eller skulle avvika från den konsekventa linjen. När det gäller underlaget för den här möjligheten att både sälja och göra nyemission i SAS gör vi i näringsutskottet bedömningen att regeringen har gjort ett tillräckligt gott underlag och att det då är möjligt för att bifalla propositionen, som jag passar på att yrka bifall till. Jag tror att jag missade det i mitt anförande. 35 () replik: Det vi har tagit ställning till i näringsutskottet är faktiskt trovärdigheten i den affärsplan som har presenterats för oss. Det är det som vi har tagit ställning till, ingenting annat. Vi har inte gjort en bedömning utifrån strategiska flyglinjer, vilken påverkan det här skulle få på de mindre flygplatserna, hur det här skulle kunna påverka och Norrlandstrafiken. De analyserna finns inte. Det jag har sagt och fortsättningsvis säger är: Ska vi fatta beslut om försäljning eller köp av företag måste vi också ha ett underlag som belyser de olika aspekterna på vad en sådan affär innebär. Det har jag betonat vid ett flertal tillfällen. Jag vet inte hur tydlig jag behöver vara. Det kanske är så enkelt att jag är väldigt opedagogisk. Det är kanske det som gör att inte förstår det jag säger. Det kan vara så enkelt. Då får jag väl fundera på hur jag ska argumentera vid nästa tillfälle så att det är uppenbart vad jag önskar för någonting innan vi fattar beslut. Det är väl ingen i den här kammaren som är omedveten om att har varit med och sålt delar av ett statligt företag tidigare. Det kan väl ändå inte ha undgått . Vi gör alltid en bedömning utifrån den verklighet vi lever i och vilka förutsättningar vi har. Det är det vi också vill veta när det gäller SAS och SAS möjligheter i ett längre perspektiv. Det är därför vi säger nej till att ge det här bemyndigandet. Jag är egentligen osäker på om det behövs i och med att vi är minoritetsägare i SAS och vi är delägare tillsammans. Jag tror att regeringen har den här möjligheten . 36 HANS () replik: Det här belyser ytterligare hur osäkert och vagt det är att vara delägare i ett bolag som är noterat på börsen och som är blandägt, där det är privata intressen, både storkapital och småkapital, och där också andra länder och andra regeringar är inblandade i ägarbilden. Ja, det visar faktiskt väldigt tydligt att det här är en situation som är svår att överblicka. Och det i sig är ett väldigt starkt argument just för att reda ut ägarsituationen i fallet SAS. Uppenbarligen har informationen varit tillräcklig och till fyllest för att ska kunna stödja en nyemission på 1,1 miljard. Där har informationen räckt till. Men den har uppenbarligen inte räckt till för att man ska kunna bestämma sig för om man vill behålla ägandet i bolaget på lång eller på kort sikt. ((): Helt korrekt.) Men jag noterar faktiskt det som säger. Man har inte sagt att man ska äga SAS för all tid framöver. För att vara från är det ett stort steg. Vi har inte hört det tidigare. Även om den rödgröna sidan har en spretig pamflett av åsikter och ställningstaganden när det gäller ägarpolitiken, inte minst i den här frågan, ser jag fram emot framtiden på lång sikt. Jag ser fram emot sakta rörelse mot kanske en mer marknadsliberal hållning. Vi kan hålla varandra i handen då också. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 8 §.) Föredrogs arbetsmarknadsutskottets betänkande 2009/10:AU8 Diskriminering. 37 GULAN AVCI (fp): ska vi debattera ett betänkande där arbetsmarknadsutskottet behandlar ett 80-tal motionsyrkanden om frågor som rör diskrimineringslagstiftningen. Merparten av motionerna är väckta vid de allmänna motionstiderna under riksmötena /09 och 2009/10. Det handlar också om ett antal yrkanden i två följdmotioner med anledning av regeringens skrivelse 2008/09:198 En jämställd arbetsmarknad regeringens strategi för jämställdhet på arbetsmarknaden och i näringslivet. Frågor med anknytning till diskrimineringsområdet har också behandlats i utskottets betänkande 2009/10:AU1 och i betänkandet Nyanlända invandrares arbetsmarknadsetablering egenansvar med professionellt stöd,om propositionen 2009/10:60. Frågorna i betänkandet rör bland annat lönekartläggning, aktiva åtgärder, rekryteringsfrågor, tillgänglighet för funktionshindrade, positiv särbehandling, åldersdiskriminering och hbt-frågor. för beredningen av ärendet har utskottet även gjort ett studiebesök hos . Utskottet föreslår att bifalla förslaget i betänkandet och avslå samtliga motioner. Företrädarna för Socialdemokraterna, följer upp sina motioner med 15 reservationer. Härmed, herr talman, vill jag överlämna betänkandet för debatt. 38 (): handlar debatten om ett mycket angeläget ämne: diskriminering. För även om vi lever diskrimineras människor fortfarande. Människor diskrimineras av olika anledningar, i olika delar av vardagen och i olika skeden i livet. Det kan vi aldrig acceptera. Vi måste därför göra allt för att förhindra att det sker. Alla människors lika värde måste vara och förbli okränkbart. Hur ska vi då kunna förhindra, försvåra och förbjuda diskriminering? Framför allt: Hur ska vi få verklig effekt av det vi gör? Det kan man fundera över. Vilka politiska medel och verktyg finns att använda? Vi socialdemokrater välkomnade den samlade diskrimineringslagstiftningen, som började verka . 2002 tillsatte den dåvarande socialdemokratiska regeringen en parlamentarisk utredning, vars uppdrag var att just ta fram en sammanhållen diskrimineringslagstiftning. Därför välkomnade vi lagstiftningen när den kom på plats, men vi betonade då, som , vikten av att lagstiftningen utvärderas och följs upp. Vi är mycket angelägna om att få reda på om lagstiftningen har fått den avsedda effekten. Vi vill till exempel ha svar på dessa frågor: Når lagen alla diskrimineringsgrunder, och har sanktionerna i lagen haft effekt? Ser vi någon skillnad mot tidigare lagstiftningar? Ett drygt år har gått sedan lagen trädde i kraft, men den borgerliga majoriteten i utskottet anser att det inte har gått tillräckligt för att man ska göra en utvärdering. Nåja, det är val , så det kan få bli en fråga för en rödgrön regering att ta tag i. Att aktivt motverka diskriminering ute på arbetsplatserna måste vara en angelägenhet för arbetsmarknadens parter på alla nivåer, inte minst på det lokala planet. Om en utvärdering av effekterna av lagstiftningen inte är möjlig borde den borgerliga majoriteten åtminstone kunna försäkra sig om att arbetsmarknadens parter i tillräckligt stor utsträckning kan ta del av de medel som finns för information och utbildning. God kunskap och insikt om hur, var och när diskriminering sker på arbetsplatser är en investering för framtiden och för en god och sund arbetsmiljö. Även att försäkra sig om att diskrimineringen motarbetas aktivt på plats, på jobbet eller i skolan, är viktigt. Alla människor, kvinnor och män, ska ha lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter. Vi socialdemokrater vill minska klyftorna mellan människor. Vi inte bara pratar om det, utan vi tar fasta på det. Vi tror att politik och politiska beslut har betydelse. Därför arbetar vi hårt för ett som hålls ihop och inte som klyvs itu. Då kommer vi till nästa viktiga fråga i betänkandet, att det finns löneskillnader mellan män och kvinnor i ett av världens mest jämställda länder, allas vårt . Det finns skillnader som inte kan förklaras av till exempel arbetstid, ålder eller utbildning. Jag pratar om skillnader som tydligt visar på en diskriminering av kvinnors arbete. Vad kan då göras? Det brukar heta: Ingen aning utan spaning. Det är väl så man kortfattat och lite förenklat kan beskriva en lönekartläggning. Det handlar om att arbetsgivarna spanar efter osakliga löneskillnader mellan sina anställda på grund av kön. Det är för att de ska ha en aning om att de i praktisk handling behöver göra något åt den löneskillnad som kartläggningen visat på. Men har den borgerliga regeringen och den borgerliga majoriteten i utskottet bestämt sig för att det är ett onödigt jobb för arbetsgivarna att genomföra en kartläggning . Det är bestämt att det får gå mellan kartläggningarna. Som sagt var: Ingen aning utan spaning. Det verkar inte bekymra den borgerliga majoriteten eller de borgerliga jämställdhetsförespråkarna det minsta att det får gå mellan lönekartläggningarna. är en rätt , och mycket hinner hända. Oskäliga skillnader kan smyga sig in och gro fast om man inte är vaksam. När det handlar om jobbet med jämställdhet och jämställda löner kan jag konstatera att som grädde på moset har de borgerliga partierna slopat upprättandet av jämställdhetsplaner och handlingsplaner för jämställda löner på mindre arbetsplatser. Den borgerliga majoriteten anser att det är helt onödigt på arbetsplatser med färre än 25 anställda. Anledningen till detta är att det anses vara krångligt och onödigt för arbetsgivarna, trots att det finns mycket som tyder på att det är just på de små arbetsplatserna som jobben kommer att finnas och även finns . Det innebär att av arbetstagarna inte omfattas av ett systematiskt och strategiskt jämställdhetsarbete, om nu inte deras arbetsgivare själva anser att det är nödvändigt med en jämställdhetsplan. I början av mitt anförande frågade jag vad det finns för politiska medel och verktyg att använda när det gäller diskriminering. De verktyg som en kartläggning och en plan är behövs i arbetet mot oskäliga och ojämställda löner på mindre arbetsplatser. Därför är vi i den rödgröna oppositionen överens om att alla arbetsgivare måste genomföra lönekartläggning . Vi tror inte att det är något universalmedel, men det är åtminstone ett sätt att spana för att ana och därmed kunna ställa krav på att det görs något åt skillnader så att de jämnas ut. Vi vill att planer för jämställda löner och jämställdhetsplaner ska upprättas på arbetsplatser med tio eller fler arbetstagare. Vi vill ha en återgång till de tidigare krav som fanns i den dåvarande jämställdhetslagstiftningen som den borgerliga regeringen luckrade upp. Med det sagt, herr talman, yrkar jag bifall till vår gemensamma rödgröna reservation nr 3 under punkt 2. Men vi står naturligtvis bakom den andra reservationen också. (Applåder) (forts. 6 §) Kammaren beslutade på förslag av talmannen att ajournera förhandlingarna till då frågestunden skulle börja. 39 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jag vill hälsa statsrådet , statsrådet , miljöminister , statsrådet och statsrådet välkomna. 40 (): Jag skulle vilja ställa min fråga till statsrådet . har två propositioner inom högskolesektorn avlämnats. Den ena dagen handlade det om en proposition om ett nytt system för att fördela resurser, där regeringen kör över hela högskolesektorn. De har inte ens bemödat sig om att lyssna på deras synpunkter och samlade expertis. presenterades en proposition där regeringen vill ge mer makt åt högskolan. har alltså lyckats med konststycket att på presentera en högskolepolitik som spretar åt vitt skilda håll. Universitetskanslern anser att förslagen är otydliga. Så gör också studenterna, studeranderåd. Min fråga till statsrådet är: Vilken vetenskaplig expertis har statsrådet lyssnat på? 41 Statsrådet (): Stort tack för frågan och ett stort välkommen till in i den högskolepolitiska debatten! Såvitt jag vet är det den första frågan om svensk högskolepolitik som jag har nöjet att få här i kammaren från . Jag välkomnar det. står inför en mycket stor och viktig internationell utmaning. Vi utmanas alltmer på den internationella ekonomiska scenen av ett antal nya aktörer, och jag tror att det är otroligt viktigt att vi ser till att vässa kvaliteten på den högre utbildningen. Därför lägger vi fram ett förslag om ett nytt kvalitetssystem för högskolan, och därför lägger vi också fram ett nytt förslag som handlar om hur vi ska stärka oberoendet och självständigheten för landets högre lärosäten. Detta går som en röd tråd genom båda de förslag som vi lade fram ökad autonomi och självständighet och skärpt kvalitet i den högre utbildningen. Sedan är det inte så som säger, att alla inom högskolesektorn tycker likadant. Det finns massvis med exempel på dem som tycker att de förslag vi har lagt fram är alldeles utmärkta, bland annat utbildningsledaren på för lärarutbildning som har talat mycket uppskattande om att det här är en viktig reform när det gäller att stärka kvaliteten i den svenska högskolan. Det finns olika uppfattningar i högskolesektorn. Så är det ofta när viktiga frågor ska debatteras och avgöras. 42 (): Jag kan konstatera att jag inte fick något svar på min fråga. I alla fall jag tycker att det är ganska oansvarigt att inte lyssna på sektorn utan lägga fram en sådan här proposition om kvalitet inte om kvaliteten i sak den ena dagen, när man står och säger att sektorn ska få mer att säga till om. Jag tycker att det är ganska allvarligt när universitetskanslern går ut till och med på och kritiserar ministern. Jag tycker också att det är olyckligt när Sulf skriver i sitt kanske tuffaste remissvar någonsin att det aktuella förslaget är olämpligt, olyckligt, otydligt och delvis obegripligt. Jag tycker också att det är väldigt märkligt att ministern inte bryr sig om kritiken från SFS, Sacos studeranderåd och SSR. Kritik kommer också från och för att ta några exempel. Min fråga kvarstår därför: Vilken vetenskaplig expertis har högskoleministern lyssnat på? 43 Statsrådet (): När det handlar om att ställa ut ett nytt kvalitetssystem för den svenska högskolan finns det olika uppfattningar om hur ett sådant kvalitetssystem ska se ut. Ytterst handlar det också om vilka olika typer av värderingar man har i ett antal olika frågor som exakt pekar ut hur utvärderingssystemet ska se ut. Det finns inget vetenskapligt bevis för vare sig det ena eller det andra förslaget i debatten, utan det finns olika uppfattningar. Vi i regeringen har en mycket tydlig uppfattning om att ett nytt kvalitetssystem inte ska innebära att vi i alltför stor utsträckning detaljstyr universitet och högskolor. Det var den risken vi såg med förslag, och det är därför vi har ändrat i det. Så fungerar det i en demokrati. Regeringen är ansvarig inför . är ansvarig inför medborgarna. Regeringen är ansvarig för den politik som ska föras på det högskolepolitiska området. Det finns ett antal aktörer som tycker att den politik som vi har förespråkat i de här propositionerna är alldeles utmärkt. Det finns de som tycker precis tvärtom. Så ska det vara i en demokrati, och så ska det vara i en vital akademisk värld. Det ska finnas olika åsikter som debatteras. Universitetskanslern har dessutom sagt att han är fullt lojal mot det beslut som kommer att fattas och känner stor entusiasm inför att få genomföra detta beslut. 44 (): Min fråga går till migrationsminister . träder en ny lagstiftning i kraft om försörjningsplikt vid anhöriginvandring. Jag undrar vilka effekter migrationsministern räknar med att detta ska få. Det är ju så att orter som och och vissa andra delar av landet är väldigt hårt belastade av oplanerad inflyttning, både från utlandet och från andra orter i . 45 Statsrådet (): Man kan naturligtvis tycka att det borde vara en självklarhet att man som asylsökande i har en tryggad försörjning och en ordnad bostad innan de anhöriga kommer hit. Det kan man tycka därför att det är så självklart att integrationen underlättas när människor kommer till ordnade i stället för till oordnade förhållanden. Så har det inte varit, men med den reform som vi nu har lagt fram, som har fattat beslut om och som mycket riktigt träder i kraft om ett försörjningskrav för anhöriginvandring rättar vi till detta. Vi avlastar därmed de kommuner som ser att många människor söker sig dit i i stället för att fatta andra beslut om att till exempel söka sig till de orter i där det finns större chans till ett ordnat boende och en tryggad försörjning. Detta kommer att rättas till, och det är jag väldigt stolt över att regeringen har kunnat åstadkomma. 46 (): Tack så mycket för svaret! Jag läste i tidningen att migrationsministern planerar att bygga barnhem i för ensamkommande flyktingbarn. Visserligen har vi en väldigt hård belastning också på den sidan i , och vi vet att vi har haft en stor diskussion om mottagning etcetera, men löser det verkligen problemet om skulle bygga barnhem i och eventuellt ? 47 Statsrådet (): Vi har minderåriga i som inte kan avvisas eftersom det inte finns något organiserat mottagande i deras hemländer. Detta är ett stort problem. Det är ett problem av flera olika anledningar, men framför allt för att vi ju kan se att de tar upp platser som skulle kunna användas för andra som står i kö och väntar på att få sina asylansökningar prövade. Låt mig vara helt tydlig med att barn som har asylskäl självklart ska få en i . Det är det inga diskussioner kring. Men lika självklart är det att barn som inte har asylskäl lika gärna kan tas om hand på omsorgscentra i sina hemländer. Självklart är det också så att barn utan asylskäl ska få hjälp att hitta sina anhöriga, men det finns ingen anledning att den eftersökningen ska göras från när den lika gärna kan göras från hemlandet. Det är grunden för det här förslaget som redan finns sedan vi ändrade regleringsbrevet för , 2010. Verket arbetar nu med de här idéerna, och det tycker jag är bra. 48 (): Jag har en fråga till infrastrukturminister . Det gäller färjetrafiken till . är det inte ett så stort problem att få den färjetrafiken att fungera, för det är många turister som bär upp trafiken och färjorna är ganska fyllda. Men låter det sig inte göra utan vidare. Det är inte företagsekonomiskt lönsamt att ha samma turtäthet . Ändå måste godstrafiken fram. Studenter måste veta att de kan komma till och från högskolan och så vidare. har regeringen bestämt att detta ska vara ett regionalt ansvar. Jag skulle då vilja veta: Finns det inget nationellt ansvar för att vi ska kunna komma till ? Är det bara gotlänningarna själva som ska ta ansvar för att det finns en förbindelse mellan och fastlandet? På goda grunder kan man anta att flyget kommer att bli dyrare, och då är färjetrafiken den enda möjligheten att ta sig till och från . Är det bara deras ansvar? 49 Statsrådet (): Jag tackar för frågan. Först och främst har staten inte beslutat någonting. Däremot för vi en mycket tydlig dialog och diskussion med företrädare för eftersom har önskat och engagerat sig i att bli en region, region , . Då är det naturligt att vi ser över ansvarsområden som ligger nära tillväxtpolitiken jobb och företagande och hur man bäst stärker deras tillväxtmöjligheter. I detta sammanhang handlar det om kommunikationer och annan infrastruktur. Av denna anledning förs denna diskussion tillsammans med företrädare för i ett mycket engagerat arbete, allt i syfte att hitta former så att som region kan ta över ansvaret för upphandlingen av färjetransporterna till och från . 50 (): Jag tackar ministern för det svaret. Det är en sak att få mer inflytande på något. Men det är en annan sak att få ansvar för något. I ordet ansvar ligger också att man tar den finansiella risken för trafiken. fick ett erbjudande om att ta ansvar för trafiken till och från ön. Men efter att ha studerat vilka villkor det innebar tackade man nej. Man ville inte ha detta ansvar. Man ansåg inte att man hade ekonomisk bärkraft att själv stå för den underskottstäckning som det innebär att ha en regelbunden färjetrafik till och från . Man kan på goda grunder anta att det finns precis samma problematik på . Alternativet vore att det nybildade trafikverket som har ansvar för vägar och järnvägar och färjetrafiken till och från , som är någonting som måste finnas och som vi inte kan tänka oss att vara utan tar ansvar för färjetrafiken och sedan låter gotlänningarna ha inflytande på hur det ska gå till. Det är så jag tolkar ordet ansvar. Trots allt: Vem täcker underskottet? Är det regeringens avsikt att flytta över det till ? 51 Statsrådet (): När vi för denna tydliga diskussion om gotlänningarnas vilja att ta ett ökat regionalt ansvar är det viktigt att se att det inte handlar om att staten frånsäger sig eller smiter från det ekonomiska ansvaret. Det handlar om att skapa rätt beslutsstrukturer så att gotlänningarna får vara med och bestämma om vilka förändringar som man ska göra. Syftet är att de som är mest berörda och har ett regionalt engagemang också ska vara en del i ansvar, befogenheter och styrning när det gäller förändringar och utveckling av färjetrafiken. Jag möter bara positiva reaktioner från . Man ser värdet i att man mycket tydligare är med i detta arbete. 52 (): Jag vill också ställa min fråga till infrastrukturminister . Den handlar om vägskyltning. Vi har efterfrågat enklare och mer flexibla regler när det gäller att sätta upp vägskyltar. Eftersom vi vill att turismen ska öka i vårt land måste man kunna få sätta upp vägskyltar som talar om var sådant som turister letar efter finns, till exempel serviceinrättningar och hantverksförsäljning. För mig är det viktigt med företagande och att hela landet ska leva. Då måste företagen få annonsera om gårdsbutiker, kaféer och ridanläggningar. Då undrar jag: När kan vi få se en förändring och en förbättring på detta område?