prot · GX0981 · 2010-03-03 00:00:00 — Här behandlas också de allmänna flaggdagarna, det vill säga dagar då vi i vårt samhälle, med hänvisning till kultur och traditioner, vill markera lite extra genom att låta flaggan gå i topp från Smygehuk till Treriksröset. Det finns förslag i olika riksdagsmotioner som behandlas här om att ta bort eller lägga till vissa helgdagar och flaggdagar, men föreslår att vi ska behålla helgdagarna och flaggdagarna oförändrade. Jag vill särskilt säga några ord om de kungliga flaggdagarna. Konungens, drottningens och kronprinsessans respektive födelsedagar och namnsdagar är allmänna flaggdagar. Detta vill en motionär avskaffa. Det finns därför skäl att påminna om regeringsformen 1 kap. 5 §: Konungen eller drottning, som enligt successionsordningen innehar tron, är rikets statschef. är en monarki. Den svenska monarkin har starkt folkligt stöd, och det finns inget som tyder på annat än att monarkin kommer att finnas kvar länge . förenar en väl fungerande parlamentarisk demokrati med en statsform som innebär att statschefen ärver sitt ämbete. Huruvida detta är bra eller dåligt kan man ha olika åsikter om. Andra gnisslar tänder. kommer sannolikt också att finnas kvar länge . Faktum kvarstår dock: är en monarki, och med i det paketet följer ett antal bruk, ritualer, seder och traditioner. Hans Majestät Konungen förklarar öppnat här i kammaren . Tronföljarens bröllop är delvis en statsangelägenhet. Och på stora riksvapnets hjärtsköld framför mig på talarstolen finns det kungliga husets dynastivapen. Ni som har bra syn kan se att hjärtskölden är kluven och består av både Vasaättens vase och ätten vapen, som bygger på furstendömet vapen. I det monarkiska paketet ingår utöver de exempel som jag gav att vi flaggar på de kungliga bemärkelsedagarna. Hade varit en republik hade vi flaggat . har allmän flaggdag till exempel på födelsedag, på födelsedag och när en ny president installeras. Jag kan tycka att det är lite tröttsamt att republikanerna inte kan nöja sig med att agitera för sitt favoritstatsskick och att de inte kan acceptera att det så länge är en monarki ingår ett antal seder och bruk i detta. Om de svenska republikanerna i en avlägsen framtid och mot alla odds skulle vinna framgång lovar jag, herr talman, att vara en bättre förlorare än de är och glatt hissa flaggan på den nya republikens nya flaggdagar. Men är en monarki, och då flaggar vi när kungen, drottningen och kronprinsessan fyller år och har namnsdag. Det har vi gjort länge, och det ska vi fortsätta med så länge förblir en monarki. Därför, herr talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionerna. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §.) 11 § Statlig förvaltning Föredrogs finansutskottets betänkande 2009/10:FiU25 Statlig förvaltning. 104 HANS (): Ungdomsarbetslösheten i är bland de högsta i . ungdomar halkar efter. Den borgerliga regeringens politik har även på detta område misslyckats. För att möta det enorma samhällsproblem som ungdomsarbetslösheten är har vi rödgröna partier presenterat ett omfattande åtgärdsprogram med jobbskapande insatser för att pressa tillbaka ungdomsarbetslösheten. Det handlar bland annat om satsningar på kvalificerad yrkesutbildning, högskoleutbildningar, arbetsmarknadsutbildningar och ekonomiska stimulanser vid anställning för att nämna några av de åtgärder som vi vill vidta. I det betänkande vi nu behandlar har att ta ställning till det rödgröna förslaget om att inrätta ett praktik- och traineeprogram i den statliga förvaltningen. Den statliga förvaltningen är en stor arbetsgivare och den sektor i samhället som har störst andel äldre anställda. Detta innebär att den statliga förvaltningen har en mycket stor utmaning i den generationsväxling som ska genomföras där. Därför vill vi inrätta 1 800 platser i ett trainee- och praktikprogram i den statliga förvaltningen. På det viset kombinerar vi behovet av att förbereda den statliga förvaltningens generationsväxling med att ge unga arbetslösa möjlighet att komma in på arbetsmarknaden. Vår föreslagna satsning på trainee- och praktikplatser är någonting helt annat än regeringens planerade massdumpning av arbetslösa i de statliga myndigheterna. Regeringens krav på myndigheterna att ta emot upp mot 65 000 praktikanter kom som en chock för de flesta av oss. Via medierna har det framkommit att personaldirektör trodde att det var en felskrivning när hon fick regeringens krav på att ta emot 6 000 praktikanter. Totalt är 10 800 anställda i , så man förstår att det var chockartat för henne. Hur kommer denna massdumpning av arbetslösa att påverka myndigheternas kvalitet i verksamheten? Det är en rimlig fråga. Vilken kvalitet kommer de här praktikplatserna att ha? Och vilken handledning kommer praktikanterna att få? Det är mycket bra frågor. Inga svar ges. Regeringens misslyckade jobbpolitik kan nog inte illustreras mycket tydligare. Mot bakgrund av det till anförda yrkar vi bifall till reservation 3. 105 (): Jag vill börja med att säga att jag instämmer i tidigare anförande och också yrkar bifall till reservation 3. Dessutom vill jag yrka bifall till reservation 1 och står givetvis bakom reservation 2, även om jag inte yrkar bifall till denna. Jag tänkte ägna min tid åt att prata om reservation 1. Den handlar om fri programvara och öppna standarder. Då kanske man undrar: Vad är fri programvara och öppna standarder? Jag tänkte citera från utskottsbetänkandet som har en relativt bra definition. Fri programvara är mjukvara som kan användas, studeras och modifieras utan restriktioner, eller med minimal restriktion enbart för att säkerställa att ytterligare mottagare också kan få dessa möjligheter. Ett exempel på fri programvara är operativsystemet Linux. Ett närliggande begrepp är öppen programvara, dvs. program med öppen källkod. När flera tillverkare enas om att använda samma teknikstandard uppstår en öppen standard. De tekniska specifikationerna för en öppen standard ska finnas tillgängliga i sin helhet för alla som vill använda den. Ett exempel på öppen standard är Bluetooth, som är en teknik för trådlös dataöverföring på korta avstånd. Vi menar att det här borde användas i mycket högre utsträckning inom offentlig förvaltning. Det kanske är uppenbart för alla, men jag tänkte ändå gå in på ytterligare varför det är nödvändigt. När det gäller öppna standarder handlar det om att inte låsa in sig själv i något som inte är en öppen standard. Det är viktigt att man använder sig av en sådan. Det grundar sig på att risken är att man kommer att landa i att använda en sak som man sedan inte har någon möjlighet att använda. Man har inte framtidssäkrat det hela. Det finns en möjlighet att man blir tvungen att göra om system och köpa upp nya saker, vilket genererar enorma kostnader. Det är också, som det har framförts i motioner, troligtvis en högre kvalitet just för att det är möjligt för fler människor att granska detta. Det är lite intressant att det kallas en öppen standard. Frågan är vad för andra typer av standarder det egentligen finns som är värda att kallas standarder. nämns ett begrepp som de facto-standard. Det är egentligen ingen standard. Det är något som många människor använder utan att det är en standard. Jag tänkte försöka göra en liknelse. Om man har en öppen standard kanske man har bestämt att en byggkloss eller något man bygger ett hus med ska se ut på ett specifikt sätt. Man vet vad det har för egenskaper, man vet hur väl det tål belastning och så vidare. Om man inte har en öppen standard är det som att man får en byggkloss färdig från en tillverkare. Man undrar: Vad innehåller den? Vad klarar den? Då säger de: Det här går bra. Då vet man ingenting om hur det går, förutom att leverantören garanterar att det fungerar just i det här fallet. Men skulle man vilja göra något annat eller göra en ombyggnad på huset har man ingen möjlighet att veta om det fungerar. Skulle tillverkaren sluta tillverka den här eller gå i konkurs skulle man inte ha någon som helst möjlighet att göra förändringar av huset, åtminstone inte om man vill vara säker på att det ska hålla eller fungera. Man skulle vara tvungen att riva allt och bygga ett nytt. Vi har också exemplet med Bluetooth. Om det inte hade varit en öppen standard kan man fråga sig hur man är säker på att det man skickar mottas på det sätt man förväntar sig. Om jag skickar en textsträng, hur vet jag då att de som tar emot den uppfattar samma textsträng? Det vet man inte om man inte har definierat i en standard hur det ser ut. Är den inte öppen kan inte olika tillverkare läsa av det. Då fungerar det inte. Därför är det konstigt att vi landar i att inte alltid använda öppna standarder. Det är det som står här. Det står mycket bra i betänkandet att det är bra med öppna standarder, att det är bra med en öppen programvara och allting. Men varför händer det då så lite? För det händer faktiskt väldigt lite. Jag har inte sett något konkret exempel på att vi på grund av regeringen har implementerat det här på något område över huvud taget. Det är möjligt att jag har missat något, men jag har verkligen letat. Jag har inte hittat något exempel. Jag har hittat skrivningar i olika dokument som säger att det här är bra, men jag har inte hittat någonting. Ett exempel i andra riktningen är när regeringen genomförde en stor teknikupphandling. Då gick man helt på tvärs mot detta. Det är intressant att notera. Jag tycker att det är tråkigt att det ska behöva vara så. För jag tror egentligen inte att det här hade behövt vara en fråga som delar partierna i den här . Med det vill jag, som sagt, yrka bifall till reservationerna 1 och 3. 106 (): Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag. Det här är ett motionsbetänkande. Totalt sett är det 24 motionsyrkanden som behandlas. Många av dessa motioner får inte den fina uppmärksamhet som två av dem fått, men vi kommer inte att ägna någon tid åt de andra 22. Vi ägnar oss åt de två som har lyfts upp här i kammaren . Det är två frågor. Det ena rör statliga praktikplatser. Det andra rör öppna programvaror och standarder. Om vi börjar med praktikplatserna vid statens arbetsplatser, vid myndigheter och bolag, är det viktigt att ha klart för sig varför vi har dessa verksamheter från början. Det blir lätt så när man börjar tala arbetsmarknadspolitik och liknande att man mer eller mindre ser det som ett självändamål att de har anställda. Det är det inte. Vi har statens verksamheter för att leverera varor, tjänster och service till medborgarna. Det är det som måste vara i fokus, så vi inte börjar se dem som någon sorts schweizisk armékniv som ska lösa allting. Då kan man fråga sig: Hur mycket detaljstyrning ska vi här i kammaren ge till den statliga förvaltningen? Hur mycket ska rikets högsta lagstiftande organ vara inne och peta i? Utskottet förbjuder inte i betänkandet vare sig regering, myndigheter eller statliga bolag att sköta sin personaltjänst. Precis som så klokt sade står ett antal statliga verksamheter inför ett generationsskifte. Man kommer att behöva arbeta mycket aktivt med sin personalförsörjning för att ha rätt personal både rätt kvalitet och rätt antal. Flera av de åtgärder som lyfts upp är säkert rimliga att vidta. ska man ställa frågan: Ska vi i den lagstiftande församlingen vara inne och peta i det? Vi kan konstatera att utskottets majoritet inte tycker det och avslår motionen. Hur stämmer det här överens? tog upp att majoriteten i utskottet avslår ett ganska modest förslag på praktikplatser, och sedan går arbetsmarknadsministern ut med ett ännu större praktikantpaket. Det handlar just om att vi i inte har varit inne och petat i frågan. Vi har varken beordrat eller förbjudit regeringen att vidta dessa åtgärder. Vi gör nu ett stort hopp från praktikplatser till en helt annan fråga, nämligen myndigheternas användande av öppen programvara och öppna standarder. Det är också en tekniskt väldigt detaljerad fråga. Även här handlar det mycket om vad som ska beslutas på vilken nivå. Utskottet har i sin behandling av detta hänvisat till E-delegationens arbete och till myndigheternas arbete med e-förvaltning. Det innebär inte att utskottet inte delar de principer som är framförda i motionen. Framför allt vill jag lyfta fram det som det är störst samstämmighet om, nämligen frågan om öppna standarder. Öppna standarder är väldigt viktiga för att man inte ska få inlåsningseffekter och för att man ska få bra konkurrens när man upphandlar tjänster. Utskottet lyfter i betänkandet fram att det är den delen öppna standarder som ska vara prioriterad. Vi har sedan återigen frågan: Var i vårt system ska kompetensen finnas mellan den lagstiftande församlingen, regeringen och myndigheterna? Utskottet följer i stora delar samma princip här, nämligen att inte på den lagstiftande nivån peta i detaljerna. Man konstaterar att den kompetensen ska finnas längre ned i systemet. De andra 22 motionsyrkandena kommer inte att omnämnas här , så dem får vi ägna en kort stunds stillhet. 107 HANS () replik: Jag vill framföra ett tack till som tycker att vi för en klok politik på det här området när vi vill inrätta ett praktik- och traineeprogram. säger att inte ska peta i olika åtgärder. Vi finansierar ju detta. Det handlar om . Det var i och för sig med i budgeten tidigare. Myndigheterna måste ju ha framförhållning. Man måste genomföra saker och ting med kvalitet, och man måste ha pengar för att kunna göra det. Jag har några frågor. får ett brev som säger att man ska ta emot 6 000 praktikanter. Det är 10 800 anställda. Det är ändå vi som har det yttersta ansvaret gentemot väljarna när det gäller hur de statliga myndigheternas verksamhet fungerar. Hur kommer det att påverka de statliga myndigheternas verksamhet när 65 000 praktikanter ska in? I är det nästan en praktikant per anställd. Vilken kvalitet kommer praktiktjänsterna att ha? Vilken handledning kommer praktikanterna att få? Det vore intressant om ville utveckla det. 108 () replik: Jag ser att jag har att tala. Det påminner om programmet På minuten. Där har man bara en minut på sig. Jag skulle protestera för avvikelse från ämnet. talar vi om statlig förvaltning. lyfter vi upp ett ämne som rör arbetsmarknadspolitik och sakförhållanden. Låt mig svara på det lite mer principiellt. Jag kommer tillbaka till grundfrågan: Vad ska beslutas på vilken nivå? I har vi ett system med oberoende myndigheter. Vi vill ha myndighetschefer med skinn på näsan som, när de får en uppgift, har en dialog med sin uppdragsgivare. Jag är inte generaldirektör för . Jag avkrävdes nästan att svara på vad jag skulle göra om jag var generaldirektör för . Om en myndighet inte kan leverera den kvalitet och det som du hypotetiskt beskriver är det ju myndighetens uppgift att redovisa konsekvenserna för regeringen. Jag är inte insatt i sakförhållandena. Jag tror att en debatt här och om vad generaldirektör borde göra och hur dialogen ser ut mellan och inte blir meningsfull. 109 HANS () replik: Jag kan bara konstatera att det här är ett uttryck av en desperat regering som inte har klarat av vare sig arbetsmarknadspolitiken, jobben eller utanförskapet. före valet tar man till desperata åtgärder. Det skickas brev från till myndighetscheferna om att de ska ta emot 65 000 praktikanter för att på det viset justera siffrorna i arbetslösheten. Det har bäring på det här betänkandet och dagens debatt. Det handlar om den statliga förvaltningen. Det är där de flesta praktikanterna ska tas emot. Det förslag som vi har från de rödgröna partierna är 1 800 i ett praktik- och traineeprogram som vi också har finansierat. Det är det vi ska rösta om . Det står mot den verklighet där regeringen genom direktiv och krav prackar på myndighetscheferna stora mängder människor som är arbetslösa. Hur kommer det att påverka myndigheternas service till medborgarna när de får denna uppgift som inte över huvud taget är deras uppgift? Hur kommer det att bli för de praktikanterna? Är det ren förvaring eller kommer det att finnas arbetsuppgifter som på något vis ger dem bättre förutsättningar att få ett arbete? Vilken handledning kommer de att få? 110 () replik: Jag trodde att jag var tydlig när jag sade att detta inte är ämnet för dagens debatt. Jag kommer inte att kunna redogöra för generaldirektörs avvägningar. Jag är trygg i förvissningen att vi har tillsatt generaldirektörer för de här verken. Om jag inte missminner mig har vi just utnämnt en ny generaldirektör för som precis innan har varit statssekreterare på . Det innebär väl att den personen kommer att kunna svara för att reda ut de här frågorna. Du beskriver hur läget är i regeringen och talar om desperation och liknande. Jag är okunnig om sakförhållandena, men det verkar som om känner till vilka åtgärder som vidtas i olika skeden av en mandatcykel. Jag vet inte om detta var en beskrivning av egna erfarenheter från när man var i majoritet eller om har insiderkunskap om läget i . Jag har svårt att tro att det är det . 111 () replik: valde förtjänstfullt att svara på reservationer. Det uppskattar jag. Det är inte alltid det görs. Svaret var dock något mindre tillfredsställande, nämligen att inte ska peta i detaljer. Det måste ha slagit slint någonstans. I 6 § i regeringsformens första kapitel står det: Regeringen styr riket. Den är ansvarig inför . Det är de två meningar som står där. De gäller väl fortfarande? Då är det rimligt att , när det nu till skillnad från dokumenten inte händer något i verkligheten, har synpunkter på hur regeringen styr riket och att regeringen i någon mån kan vara ansvarig inför , så som det står i grundlagen. Då kan man fråga sig varför det inte händer mer. Det kan ju finnas skäl att man inte vill, att man inte prioriterar det eller någonting men det är väl ändå rimligt att något sådant kan komma till kännedom i sådana fall. 112 () replik: Regeringen är ansvarig inför . tog jag inte upp hela utskottsbetänkandet, men i utskottsbetänkandet gör vi en värdering av arbetet med E-delegationen och hur man jobbar vidare med e-förvaltning inom myndigheterna. Den beskrivning som finns i utskottets betänkande är att vi är tillfreds med den färdriktning och de initiativ som är tagna. Är det då en beskrivning av att vi är tillfreds med var vi är eller ser vi att vi är på väg längre fram? Där är det så att vi tolkar att de här frågorna rör sig i rätt riktning och med fart framåt. Det betyder att vi är på väg mot våra uppsatta delmål, skulle jag vilja säga, för jag tror inte att det finns något slutmål i de här frågorna. När man har uppnått ett mål kommer verkligheten att ha utvecklats vidare och hur den här typen av programvara utvecklas kommer också att ha förändrats. Återigen, den del som är väldigt viktig i detta sammanhang är öppna standarder för att inte få inlåsningseffekter och för att kunna få god konkurrens mellan olika leverantörer när man beställer saker. Den andra frågan om öppen programkod och de delarna är tekniskt komplicerad på ett annat sätt. Kanske svaret inte alltid är detsamma för alla tillämpningar och att man då ska vara försiktig med att ge sådana här universalstyrningar från den lagstiftande nivån. Det är bara att konstatera att staten är en väldig mångfald av olika delar där förutsättningarna kan vara väldigt olika. 113 () replik: Om fri och öppen mjukvara vill jag helt kort säga att jag delar den uppfattning som har. Det är viktigare att börja med öppna standarder, och vi kommer kanske inte att landa i att ha fri eller öppen mjukvara i precis alla tillämpningar. Jag tror ändå att det är av väldigt stort värde att gå dithän, därför att det medför sådana enorma kostnadsminskningar. Det är ändå någonting som jag trodde att man borde värna om, att se till att använda skattepengar sparsamt. Det vill jag framhålla. Det verkar som om utskottets majoritet är tillfreds med de initiativ som är tagna. Om majoritet är det återstår väl att se, även om jag håller för troligt att det tyvärr kommer att bli så även i kammaren. Men det är lite konstigt, tycker jag, att man är tillfreds när det inte händer någonting i praktiken. Jag håller med om att de skrivningar som finns och det arbete som pågår är någonting positivt, även om jag inte menar att ens det är tillräckligt. Det som egentligen spelar roll är ju det som händer i praktiken, och där har ju regeringen vid flertalet tillfällen, verkar det som, helt struntat i de dokument man har. Eller också finns det någon annan orsak, till exempel den upphandling som jag pratar om. Underlaget är enormt bristfälligt och har fått kritik från också. Det är värt att notera att det faktiskt händer alldeles för lite i praktiken. Hur ni kan vara nöjda då kan man fråga sig, om det inte är så att ni är nöjda per definition eftersom det är er egen regering som har gjort detta, vilket jag tyvärr lutar åt att det nog handlar om i det här fallet. 114 () replik: Det utskottet talar om är de initiativ som är tagna i fråga om regelverket, E-delegationen och arbetet. Att det sedan kan vara saker som inte är tillräckligt bra någonstans i den stora statliga familjen ryms inte inom uttalandet om nöjdheten. Det kan begås misstag. Det kan vara myndigheter som inte lever upp till de krav som är ställda. Men då är det en annan sak. Då är det en fråga för regeringen att rätta till så att myndigheter och förvaltning lever upp till de direktiv och inriktningar samt den strategi som E-delegationen har utformat. Jag tror att man ska skilja på detta. Det kommer att vara myndigheter som fallerar emellanåt i de här frågorna. Det kommer att hända. Men det innebär inte att vi ska byta ledningsprincip och härifrån gå in i de enskilda ärendena. Utskottets majoritet är nöjd så som betänkandet är lagt och med de initiativ som regeringen har tagit. Sedan gäller det att leva upp till direktiven. 115 (): Det har hänt mycket på e-förvaltningsområdet sedan valet . tillsatte regeringen en statssekreterargrupp för utveckling av elektronisk förvaltning. presenterade regeringen en handlingsplan för e-förvaltning. tillsatte regeringen , som ska bidra till att genomföra handlingsplanen. Under EU-ordförandeskap antogs en ministerdeklaration om e-förvaltning från och Visbydeklarationen. Om varje myndighet, varje kommun och varje landsting fortsätter att utveckla sina egna IT-lösningar, utan samordning och standardisering, är det som att uppfinna hjulet om och om igen. Är det ekonomiskt? Är det effektivt? Är det enkelt för en vanlig människa att hitta rätt i myndigheternas djungel? Utan tillfredsställande informationssäkerhet och skyddet för den personliga integriteten kommer tillit till tekniken att saknas och människorna kommer inte att ha förtroende för systemen, vilket kan leda till att tjänsterna inte används. Svensk e-förvaltning var den bästa 2008, enligt FN. Men rasar från första till tolfte plats i FN:s e-förvaltningsrankning. Om vi inte jobbar stenhårt just nu för att förbättra och utveckla e-förvaltningen kan det hända att vi halkar ännu längre ned på listan. Den som inte går framåt går bakåt. Det måste fungera i praktiken. Vi måste titta på e-förvaltningen ur ett användarperspektiv. Ett av delmålen för IT-politiken i är att IT ska underlätta vardagen för människor och företag. Målet för e-förvaltningsarbetet är att det ska vara så enkelt som möjligt för så många som möjligt. Det är just det som är kärnan: ska vara till för människor. Myndigheternas interna arbete för att effektivisera sin verksamhet, samordna arbetet med varandra och även utveckla nya tjänster allt detta syftar på, eller bör syfta på, att ge människor bästa möjliga service för varje skattekrona. IT spelar en viktig roll när det gäller att förbättra effektiviteten hos myndigheterna. Med en bra planering, tydliga strategier, förbättrad samordning och bättre uppföljning kan vi nyttja den enorma besparingspotentialen. Många myndigheter skulle kunna dra fördelar av ökad samordning och standardisering. Alla kommuner har likartade uppgifter, och många kommuner skulle kunna samarbeta med varandra för att ta fram gemensamma IT-lösningar.