prot · GY0917 · 2010-11-18 00:00:00 — Att inkludera flyget i EU:s system för handel med utsläppsrätter så att även denna sektor möter ett pris på utsläpp av koldioxid är en mycket viktig åtgärd. var pådrivande under förhandlingarna för att direktivet skulle bli ambitiöst och för att flyget skulle omfattas av utsläppshandeln . Det är en framgång att flygbolagen ska överlämna sina första utsläppsrätter för att täcka de utsläpp som sker . fortsätter också att aktivt agera till stöd för direktivet. har till exempel intervenerat till stöd för direktivet i i ett mål där ett antal amerikanska flygbolag vill att domstolen ska förklara direktivet ogiltigt. De amerikanska flygbolagen vill inte att transatlantiska flygningar ska omfattas av utsläppshandeln. Interpellanten anför att sju medlemsstater ännu inte genomfört flygdirektivet i sin nationella lagstiftning. Det är förstås av grundläggande betydelse för EU:s funktion att medlemsstaterna fullgör sina EU-rättsliga åtaganden i alla avseenden. Tyvärr händer det ibland att medlemsstater blir sena i genomförandet av en enskild rättsakt. Det finns dock fördragsreglerade processer som hanterar de situationerna. Det är som säkerställer tillämpningen av fördragen och av de åtgärder som institutionerna antar i enlighet med fördragen. När en medlemsstat inte genomför ett direktiv inleder ett så kallat överträdelseärende mot medlemsstaten. Om medlemsstaten trots detta inte fullgör sina skyldigheter stämmer den aktuella medlemsstaten vid för fördragsbrott. En stämning kan förenas med yrkanden på att betala viten om mycket höga belopp. Exempelvis kan nämnas att på grund av bristande kontroll av olagligt fiske dömdes att betala dels ett engångsbelopp på , dels per sexmånadersperiod till dess att detta åtgärdats. Jag förutsätter således dels att samtliga medlemsstater fullgör sina EU-rättsliga åtaganden, inklusive att genomföra flygdirektivet i sin nationella lagstiftning så fort som möjligt, dels att i vanlig ordning agerar mot de medlemsstater som trots allt blir försenade. Jag finner mot denna bakgrund, det vill säga att samma regler kommer att gälla för alla flygbolag med verksamhet inom EU, ingen grund till oro över det svenska flygets konkurrenssituation i nu aktuellt avseende men kommer förstås att följa frågans fortsatta utveckling. 107 (S): Jag vill tacka miljöministern för svaret. Min fråga var vilka åtgärder miljöministern avser att vidta mot de sju länder som inte har implementerat EU:s direktiv om utsläppshandeln. Jag har i tidigare interpellationsdebatter och i andra debatter med miljöministern kritiserat ministern för att svara dåligt eller otydligt. Men här vill jag säga att miljöministern svarar föredömligt tydligt, för svaret på min fråga är att miljöministern inte tänker göra någonting ett kristallklart svar. Det finns andra som har resonerat annorlunda i EU. bedrev tidigare krypskytte mot eftersom de inte uppskattade den svenska restriktiva alkoholpolitiken. Det gick så långt att den tvingades skjuta upp ikraftträdandet av den lagstiftningen. har klagat på att inte har följt arbetsmarknadsordningen när det gäller Lavaldomen. Varken jag eller miljöministern delar väl den uppfattning som så tydligt drivit. , vårt nära grannland, har klagat på låga skatt på diesel, någonting som kanske ledde till att den gick fram och faktiskt höjde den skatten under föregående mandatperiod jag vet inte. har i rådet tagit upp bristande banktransparens, vilket i efterhand lett till att har ändrat sig. Inte minst ministerkollega har, i alla fall enligt egen utsago, hårt kritiserat för dess bristande efterlevnad av de gemensamma reglerna om fiskerikontroll. Min enkla fråga till statsrådet blir därför: Finns det ingen anledning för statsrådet att i alla fall överväga någon åtgärd för att få någon av de sju eftersläntrarna att anta den klimatlagstiftning som alla andra medlemsländer, inklusive , redan har implementerat? 108 Miljöminister (C): I grund och botten är hela fråga och utgångspunkt ett enormt kraftigt stöd för den kursomläggning som vi gjorde när alliansregeringen tillträdde. Det som verkligen var konkurrensstörande var den flygskatt som den socialdemokratiska regeringen införde och som de socialdemokratiska kommunalråden nere i påpekade ensidigt slog mot flyget på en flygskatt som inte hade någon som helst miljöpolitisk verkan men som slog ut flyg och i stället gagnade flygplats. Det är klart att detta på samma sätt missgynnade de flygbolag vars plan lyfte från . Välkommen alltså, för det är en bra linje och en bra princip som du, , slåss för! Jag är helt beredd att hålla med dig om att de länder som ännu inte implementerat detta förtjänar all kritik. Men din fråga var precis som du här sagt hur man åtgärdar detta. Du har här en lång lista och räknar upp länder som i olika former har framfört kritik. Ja, om det är vad du kallar för åtgärd kan jag leverera den åtgärden, för jag är mycket kritisk till de länder som inte implementerat detta. Jag är också beredd att framföra detta i många andra sammanhang, så det är inte alls problemet. Frågan är om jag ska ta över kommissionens roll och se till att medlemsstaterna i fråga inför denna lagstiftning. Där har kommissionen en mycket stark roll och mycket tydliga verktyg i sin hand. Jag är helt trygg med att de kommer att se till att de här medlemsstaterna implementerar lagstiftningen innan denna på allvar ska börja verka. Det är sant att den skulle ha införts , men poängen är att den auktionering och del av utsläppshandeln vi talar om ska börja gälla först eller 2013, så det är inte något tåg eller flyg som har missats. Det handlar om att man ännu inte har följt den byråkratiska tågordningen. Det ska man självklart göra. Jag är kritisk mot att man inte har gjort det. Jag tänker inte släppa taget om det. Ta det lite lugnt! Det är inte kritik som är åtgärd. Det är kommissionen som ska åtgärda. Jag levererar kritik på förhand, men kommer att följa upp det i olika sammanhang. Jag tror att det här är en fråga där vi i grund och botten inte har så olika uppfattning, allra minst sedan nu också har uppfattningen att det här ska ske på lika konkurrensvillkor. Det är därför vi inte har velat ha den flygbubbla ni ville ha förra perioden. Vi står för att detta ska vara inom ett EU-system, och att det ska vara ett EU-system som alla omfattas av. 109 (S): Jag får väl vara tacksam för att använde åtminstone en tredjedel av tiden åt den fråga jag ställde i interpellationen och bara två tredjedelar av sitt anförande åt att förhärliga sin egen insats och motsatsen när det gäller den socialdemokratiska oppositionen. Det är i jämförelse med tidigare prestationer av ett framsteg. Det bejakar jag. Vi kan dra oss till minnes att vi röstade för införlivandet av EU i utsläppshandeln. Vi ville gå längre, vilket statsrådet var inne på. Vi bejakade att EU skulle finnas med i utsläppshandeln och röstade för det här i kammaren. Sedan ville vi ha tuffare åtgärder eftersom utsläppshandeln inte leder till att man får bära sina fulla miljökostnader. Där tror jag att vi är överens, även om har glidit lite på den punkten. Därför krävs det ytterligare åtgärder för att få flyget att ta sitt klimatansvar. Jag ska ägna en del av min tid åt frågan i interpellationen och inte bara åt svaret. Jag tycker att det är bra att tar till sig interpellationen och är beredd att framföra kritiken. Det är trots allt medlemsländerna skulle ha implementerat lagstiftningen. Jag ser fram emot att som representant för kan återkomma till kammaren och säga att han har varit framgångsrik i kritiken, att han kan komma tillbaka från rådsmöten och säga: Jag har varit framgångsrik. Jag har hela riksdag bakom mig. har alla länder i EU implementerat den här lagstiftningen, och kan vi gå vidare mot en ännu tuffare lagstiftning som leder till att flyget också klarar sitt klimatåtagande. 110 Miljöminister (C): är sig lik. Om man råkar säga att vi avskaffade ett dumt beslut som genomfördes det var en socialdemokratisk regering har man använt två tredjedelar av sin tid till att förhärliga sig själv. Jag vet inte om jag kan hjälpa dig på den punkten, . När det gäller utsläppshandeln anser vi att det ska vara tuffare regler. Som du vet har vi slagits för att det ska vara hundraprocentig auktionering i utsläppshandeln från början. Vi fick inte med oss de andra EU-staterna på det. ska vi se till att de följer de regler som gäller. Vi kräver av kommissionen att den ska ha den roll som kommissionen ska ha. Jag tänker inte spela polis när jag inte är det, däremot tänker jag kritisera dem som inte följer regelverket. Där tror jag att vi i grunden har samma uppfattning. Därför tror jag inte att vi behöver förlänga debatten. Jag vet att du kommer att fortsätta att kolla mig, även om det var den nya infrastrukturministern som du egentligen ville ha koll på. Du får stå ut med mig ett tag till. Jag kommer att stå ut med att kritisera dem som ska kritiseras. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2010/11:37 om nationellt samordnad luftburen ambulanssjukvård 111 Socialminister (KD): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att tillse att förslag går över i verkställighet och när jag avser att presentera en tidsplan och ett finansieringsförslag för att förverkliga utredningens intentioner om behovet av ett väl fungerande och integrerat system för luftburna ambulanstransporter som en viktig strategisk resurs för sjukvården. Varje landsting har enligt hälso- och sjukvårdslagen det övergripande ansvaret för hälso- och sjukvården inom sitt område. I det ansvaret ingår bland annat att landstingen ska svara för att det finns ändamålsenliga ambulanstransporter. Det finns inte något närmare angivet krav på om transporterna ska ske på väg eller i luften utan det väsentliga är att landstingen även i detta led av vårdkedjan uppfyller lagens krav på en god vård. Ett antal landsting har sett ett behov av luftburna ambulanstransporter medan andra landsting av olika skäl har gjort bedömningen att ambulanstransporter på väg är tillräckliga. I vissa fall har dessa landsting nyttjandeavtal med de landsting som förfogar över luftburna ambulansresurser. De nuvarande förhållandena skiljer sig därmed inte från hälso- och sjukvården i övrigt. För att kunna ge en vård av hög kvalitet som resurserna utnyttjas effektivt förutsätts i många fall samarbete landstingen emellan och att man använder varandras resurser. Detta sker inom en rad frågor på hälso- och sjukvårdens område utan att staten styr samordningen eller finansierar vården. Jag kan inte se att denna fråga, som gäller struktur och organisation av transporter inom hälso- och sjukvården, skiljer sig från övrig hälso- och sjukvård på ett sådant sätt att det skulle motivera att vi frångår landstingens ansvar för att styra och finansiera hälso- och sjukvården. skisserade flera alternativ till hur landstingen ytterligare kan öka sin samordning när det gäller luftburen ambulanssjukvård. Utredningen gjorde bland annat bedömningen att landstingen gemensamt kan bilda bolag för att samordna offentlig upphandling av tjänster för luftburen ambulanssjukvård. Genom bolaget skulle landstingen även kunna samordna planeringen av sekundärtransporter, utbildning och uppföljning av verksamheten. Jag välkomnar att landstingen i större utsträckning än genomför en samordning av den luftburna ambulanssjukvården och jag delar utredningens bedömning att det inte finns några formella hinder mot detta. 112 (S): Jag tackar statsrådet för svaret, även om jag inte är särskilt nöjd med det. Jag konstaterar att det här är en fråga som många har arbetat med . Det är en fråga som har krävt stor utredningskompetens, många sammanträden och mycket tid tid som kostar pengar. Man kan fråga sig varför utredningar tillsätts om regeringen ändå inte tänker göra något åt utredningarnas slutsatser. Den utredning som jag har ställt frågor om, Helikoptern i samhällets tjänst, som överlämnades och som är ett gediget utfört arbete har lämnats åt sitt öde. Jag undrar naturligtvis varför. Utredningen är, som sagt, gedigen. Man kan ta del av historien kring tidigare utredningar i frågan. Man kan ta del av tankar kring funktioner, personal och medicinskteknisk utrustning i helikoptrarna. Man får en bra bild av omvärldens syn på luftburen ambulanssjukvård. är det landstingen som är ansvariga för ambulanstransporter i , oavsett hur de utförs. Det regleras i hälso- och sjukvårdslagen, som statsrådet så riktigt säger. Det är säkert också anledningen till att det ser så olika ut i olika landsting. finns det ambulanshelikoptrar i sju landsting. Ytterligare två landsting har avtal med om att använda för ambulansuppdrag. finns vi riksdagsledamöter här i för att pröva lagarna. Är de rätt? Behöver något ändras? Saknas någon lag? När det handlar om ambulanstransporter och hur de ska regleras i lagen kanske vi har kommit till den punkt där vi behöver ändra i lagen. Det är det som jag tycker att vi behöver diskutera. Det är en av anledningarna till att jag ställde interpellationen. Frågan handlar mycket om jämlikhet. Kan vi verkligen fortsätta att tillåta att omhändertagandet vid akuta sjukdomstillstånd eller olycksfall ser olika ut beroende på hur landstingen har valt att ordna sin ambulanssjukvård, att det är en självklarhet att vissa människor beroende på var de bor eller var de befinner sig lever med tryggheten att om något händer kommer en helikopter och tar dem med till bästa vårdnivån medan andra människor får leva i otryggheten att veta att det kan ta innan de hamnar på rätt vårdnivå? I svaret säger socialministern att utredningen skisserade flera alternativ till hur landstingen ytterligare kan öka sin samordning när det gäller luftburen ambulanssjukvård. Det stämmer inte riktigt med vad det står. Förslaget är att inrätta ett nationellt bolag för luftburen ambulanssjukvård som ägs gemensamt av staten och Kommuner och Landsting. Mina frågor till statsrådet kvarstår. När kommer statsrådet att se till att utredningens förslag övergår i verkställighet? Varför vill inte statsrådet att staten ska delta i bildandet av ett nationellt råd? 113 Socialminister (KD): Det finns en lång rad principiella frågor att diskutera i sammanhanget. Vad är statens ansvar inom hälso- och sjukvården och vad är landstingens ansvar? har vi haft den gemensamma uppfattningen att det är landstingen som har ansvaret. Det är de som organiserar sig, och det är de som svarar gentemot sina medborgare för att säkra en god och väl fungerande hälso- och sjukvård. På ett antal områden har staten ett ansvar. Det handlar bland annat om lagstiftning. Det handlar om att vi på vissa områden använder våra myndigheter för att få ett visst mått av styrning, till exempel när det handlar om nationella riktlinjer, forsknings- och utvecklingsarbete. Det kan ibland handla om att initiera arbeten så att de fungerar som en katalysator för att förstärka eller initiera en utveckling på ett visst område. Jag tror inte att vi ska förstatliga svensk hälso- och sjukvård. Med det följer att det sannolikt alltid kommer att finnas vissa skillnader mellan landstingen. En del av skillnaderna är acceptabla och kloka. Det handlar om olika förutsättningar. I andra fall är skillnaderna sådana att de behöver motverkas. Det kan handla om sådant som leder till att man inte får vård på lika villkor. Vilken är den mest effektiva nivån för att organisera sjuktransporter? Är det på landstingsnivå eller på statlig nivå? Min slutsats kan inte bli annat än att det mest effektiva sättet att organisera detta är genom att landstingen, som också har ansvar för de övriga delarna av hälso- och sjukvården, också svarar för transporterna i samband med sjukfall. Det är helt enkelt anledningen till att vi inte har velat gå vidare med förslagen. Man ska också minnas att det här var Försvarsdepartementets utredning där en del av det här handlade om sjuktransporterna. Den här utredningens förslag har säkert kommit till nytta i många olika avseenden. En viktig information i sammanhanget kan också vara att enligt uppgift har SKL, Kommuner och Landsting, själv startat ett projekt där man tar hänsyn till förslagen, eller åtminstone bygger delvis på förslagen, i utredningen för att ta fram ett underlag för beslut om samverkan när det gäller luftburen ambulansverksamhet mellan olika aktörer. Det här ska slutrapporteras till landstingsdirektörerna , om . Jag tror att det är en klok och bra ordning att landstingen som är ansvariga för detta också tar ansvar för att lösa detta på ett ändamålsenligt sätt. Jag tror att det är det bästa sättet att åstadkomma de snabba och effektiva transporter som naturligtvis är en viktig del av svensk hälso- och sjukvård. 114 (S): Det var ett mångordigt svar men inte direkt på vad jag hade frågat om. Som statsrådet mycket riktigt sade är det här en utredning som kanske handlar lite om den luftburna ambulanssjukvården och mycket mer om annat, men vi har ändå haft 58 andra utredningar som har handlat om ambulanssjukvård . Frågan är väl utredd. Varför starta en ny utredning om man ändå inte tänker bry sig om utredningens slutsatser? Om man läser utredningen får man en god bild av hur andra länder har tänkt i frågan. Jag tänker främst på våra närmsta grannländer, framför allt . I har staten tagit ett nationellt ansvar och genom statsbudgeten finansierat upphandlingen av helikoptrar. Staten är en aktiv ägare och ställer stora krav på flygsäkerheten i upphandlingarna. I har man elva baser och 12 helikoptrar, och uppdraget är att ha en anspänningstid på högst . Det viktigaste uppdraget är att flyga direkt ut på skadeplats, hämta hem patienten och sedan flyga till rätt vårdnivå. Man har ett bolag som ägs av de fyra statliga sjukvårdsregionerna. Uppdraget är att upphandla och kvalitetssäkra ett system. I arbetar man just nu med att bygga upp ett liknande system som det har. Tanken är att länderna ska samverka. Båda länderna har också uttryckt att de vill ha en samverkan med i frågan. Även i händer saker, precis som du sade, på SKL. I mitt eget län, , har man just gjort en genomgripande utredning för att undersöka behovet av luftburen ambulanssjukvård. Slutsatsen blev att det är angeläget att införa en läkarbemannad ambulanshelikopter och läkarbil med stationering i länet detta för att man vet att det ger stora medicinska vinster i form av minskad dödlighet och sjuklighet. Statsrådet hänvisade i sitt svar till att landstingen samverkar och använder varandras resurser utan att staten styr samordningen. Det poängterade statsrådet också alldeles . Men det är en sanning med modifikation. Vi har ändå något som heter rikssjukvård. Det var något som tillkom på statens initiativ därför att man såg att man inte kunde ställa kravet på att alla landsting kunde upprätthålla egen kompetens, erfarenhet och utrustning. Därför ändrade man i lagen och beslutade om att vissa saker i hälso- och sjukvården ska definieras som rikssjukvård för att garantera hög kvalitet och för att vara kostnadseffektiv. Jag menar att det bör finnas samma intresse från statens sida även i denna fråga. Självklart måste det vara kostnadseffektivare att äga ett bolag tillsammans, landsting och stat, och där ha den kompetens som behövs, än att varje landsting för sig ska bygga upp kompetens på egen hand för dyra pengar. Med tanke på den ändrade lagen om rikssjukvård, varför detta intetsägande svar om luftburen ambulanssjukvård? 115 Socialminister (KD): använder som ett argument att frågan har utretts och därför borde förslagen genomföras. Men det är självklart inget argument. Det gäller om man har goda förslag som innebär förbättringar och där staten behöver vara med. Vår bedömning är att staten inte behöver vara med. Det är inte en fråga om det ska finnas ambulanshelikoptrar eller inte, utan det handlar om att de ska finnas där det är ändamålsenligt. Men det här kan landstingen göra själva. Parallellen med fungerar inte heller eftersom staten har en helt annan roll i det norska hälso- och sjukvårdssystemet än vad den har i . När det gäller rikssjukvården undrar om det ska vara varje landsting för sig eller om staten och landstingen ska agera tillsammans. Jag tycker ingendera. Landstingen tillsammans klarar frågan själva. Staten ska gripa in där vi tror att det har ett mervärde och vi tror att det leder till klara förbättringar. Det som landstingen kan ta ansvar för själva och själva ska finansiera ska de också göra. Det skulle naturligtvis vara en poäng om man tänker sig att tillföra ytterligare pengar för att staten ska ta det ekonomiska ansvaret. Men några sådana förslag har jag inte sett i från något parti. Det är naturligtvis en legitim ståndpunkt att driva. För vår del tycker vi att det här är en del av landstingens ansvar, och de har helhetsansvaret när det gäller hälso- och sjukvården. 116 (S): Jag kan konstatera att vi har helt olika åsikter i frågan. Inför valet tillsattes olika grupper i olika partier som jobbade med olika frågor. I Alliansen tillsattes en sjukvårdsgrupp som bland annat kom fram till följande i sin rapport: Möjligheterna att få god vård ska inte vara beroende av om du är man eller kvinna, ung eller gammal, infödd eller inflyttad till , har högre eller lägre utbildning eller inkomst, och inte heller var i landet du bor. Vård måste ges på lika villkor. Så är det tyvärr inte alltid . En av de viktigaste utmaningarna är att säkerställa en rättvis och jämlik vård. Det håller jag med om det är en viktig utmaning. Hur tänker statsrådet arbeta för att säkerställa att kravet från den egna arbetsgruppen på att vård ska ges på lika villkor blir verklighet? Eller ska rapporten från den egna arbetsgruppen också stoppas i en byrålåda någonstans och glömmas bort? När jag läser gamla interpellationsdebatter ser jag att även Alliansens riksdagsledamöter har varit oroliga och bekymrade. Så sent som skrev , FP, en motion med rubriken rikstäckande ambulanshelikopterresurs. , också FP, har haft en interpellationsdebatt med statsrådet i frågan. Det är två exempel, och det finns många fler. Det visar att det är många som är bekymrade och inte nöjda med den lösning som finns . Det duger inte att bara konstatera att luftburen ambulanssjukvård är hälso- och sjukvårdens eget ansvar inte när vi vet att det ser så olika ut i landstingen. Det är väldigt bra att SKL och landstingen själva nu har startat det här arbetet, men jag måste få ställa frågan till statsrådet: Hur tänker staten delta i den utredningen? Tänker staten delta i den utredningen? 117 Socialminister (KD): När det gäller frågan om jämlik vård är det en av de absolut viktigaste saker som vi jobbar med under den här mandatperioden. Det handlar om att vi genom mätningar av kvaliteten, genom så kallade öppna jämförelser, bättre ska kunna se när vården inte lever upp till kravet att den ska vara jämlik i enlighet med hälso- och sjukvårdslagen. Vi ska kunna få vård på lika villkor i hela . Med det leder inte till den absoluta slutsatsen att det är staten som ska sköta helikopterverksamheten i , utan ansvaret för vården ska fortfarande ligga på landstingen. Vi ska där det finns skäl för det arbeta med att se till att få ännu bättre jämförelsematerial, alltså mäta och jämföra för att landstingen ska förbättra. På ett antal områden fordras det riktlinjer, och det är roll att se till att de utfärdas. Men slutsatsen av detta måste inte med nödvändighet bli att det är staten som ska svara för helikopterverksamheten. Som jag nämnde genomför SKL ett arbete, och det sker delvis mot bakgrund av Helikoptern i samhällets tjänst. Men det är inte en utredning i vanlig mening, utan det är ett projekt som syftar till att ta fram beslut som ska kunna leda till samverkan mellan olika aktörer när det gäller luftburen ambulansverksamhet. Jag tycker att det är det rätta att landstingen, som har ansvaret för vården i alla olika delar, också ska ha ansvaret för att transporterna fungerar på det mest ändamålsenliga sättet över hela landet.