prot · GX09124 · 2010-05-24 00:00:00 — Förpackningarna och matrester som slängs ger också upphov till stora volymer sopor som ofta eldas upp. Den portionsförpackade maten ger heller inget utrymme för att anpassa portionsstorleken eller att använda rester följande dagar. Den goda maten är viktig för hälsa, klimat och miljö. Att många äldre lider av undernäring inom äldreomsorgen är ett faktum som har bekräftats av många studier och forskning. Forskning som utförts av vid visar att av alla äldre inom äldreomsorg och hemtjänst är i riskzonen för undernäring. Enligt , professor i geriatrik, är undernäring en bidragande orsak till att var tredje patient läggs in på geriatriska kliniken i . Sjukdomsrelaterad undernäring hos äldre är mycket vanligt, undervärderat och underbehandlat. Tillståndet kan obehandlat vara livshotande och leda till minskad funktion och livskvalitet samt till ökad sjuklighet och dödlighet. För att undvika undernäring hos våra äldre behöver problemet uppmärksammas på alla nivåer, och det behövs vidareutbildning av personal och bättre utnyttjande av dietisternas kompetens samt fler tillagningskök. Vi vill ge i uppdrag till och att se över regler för byggande i syfte att underlätta och främja en god matkultur i äldreomsorgen genom att underlätta för byggande av fler tillagningskök. Vi måste våga satsa på god mat inom äldreomsorgen. Det är också viktigt att ge måltidspersonalen tid, kompetens och resurser att laga mat från bra råvaror. Bra mat ska naturligtvis ha ett bra näringsinnehåll och vara fri från oönskade mikroorganismer, gifter och andra skadliga substanser. Men mat till människor är inte bara en fråga om hur många gram den innehåller av olika näringsämnen och vitaminer. Bra mat måste också ha smak, doft, och utseende som väcker glädje och lust att äta och ger god aptit. Vad spelar det för roll om maten är näringsriktig om de äldre inte äter den? 31 (): Många av er som lyssnar på den här debatten har liksom jag följt en åldrig moder genom , genom särskilt boende och till livets slut. Vi vet vad det betyder när bemötandet, vården och servicen fungerar. Men vi vet också vad det betyder när det inte fungerar, som för det gamla paret som inte får sluta sina dagar tillsammans trots att de så önskar. En träffande rubrik i löd: I nöd och lust tills kommunen skiljer er åt! Så ska vi inte ha det med ensamhet, otrygghet och svårigheter att få ambitionerna när det gäller de ökade behoven och resurserna att gå ihop. Vi står inför stora utmaningar men också inför stora möjligheter. Vi måste klara av att säkra kvaliteten i äldreomsorgen för gamla mor och far så att de gamla, och också vi, ska få leva ett värdigt liv och känna välbefinnande och fortsätta få bestämma över våra liv även på äldre dar. Det är det här som propositionen Värdigt liv i äldreomsorgen handlar om, nämligen att få fortsätta att vara den unika person jag varit och är under hela livet ända fram till livets slut. kan vi ta ställning till konkreta lagförslag om tillägg till socialtjänstlagen. Det handlar om värdegrunden. I propositionen står det: omsorg om äldre ska inriktas på att äldre personer får leva ett värdigt liv och känna välbefinnande. Därtill handlar det om valfriheten, och det står vidare i propositionen att den äldre personen så långt det är möjligt ska kunna välja när och hur stöd och hjälp i boende och annan lättåtkomlig service ska ges. Vidare föreslås ändringar i lagen om vissa kommunala befogenheter som ger kommunerna möjligheter, befogenhet, att lämna kompensation till en enskild person. Med dessa och övriga förslag i propositionen utvecklar vi äldreomsorgen ytterligare. Vi går från ord till handling, och det känns tillfredsställande. Jag yrkar bifall till socialutskottets betänkande och avslag på samtliga reservationer. har tillsammans med övriga allianspartier och med statsrådet i spetsen inlett ett omfattande arbete för att utveckla äldreomsorgen utifrån den enskilda människan. Vi har infört lagen om valfrihetssystem, LOV, som gör det möjligt för äldre att välja hemtjänst och omsorg med mera i de kommuner som använder sig av denna än så länge frivilliga lag. Vi har ökat valfriheten i boendet genom att få fram flera intressanta alternativ för boendelösningar kommunala, privata och kooperativa. Vi har avsatt pengar, en halv miljard, för att stimulera byggandet av trygghetsbostäder för äldre. Investeringsstöd lämnas både för nybyggnad och för ombyggnad. Vi har gjort det lättare för anhöriga som vårdar närstående att få avlastning och stöd. Kommunerna är nu skyldiga att erbjuda anhöriga det stödet. Vi har tillfört 1,35 miljarder för att stimulera och utveckla äldreomsorgen i kommunerna. Det är pengar som används till att utveckla läkemedelsgenomgångar, bra mat, demensvård, samverkan och så vidare. Vi har genomfört en tillsynsreform för att skärpa tillsynen över äldreomsorgen. Stora och nödvändiga satsningar har gjorts för att rusta och utveckla äldreomsorgen. Förslagen i dagens proposition har också täckning i årets budget med särskilda medel för att stödja införandet av en nationell värdegrund och värdegrundsmärkning, medel för program för en god äldreomsorg, medel för att utveckla ledarskapet i äldreomsorgen och det psykiatriska stödet, riktade medel till anhörigstöd, teknikstöd, forskning och stöd till pensionärs- och anhörigorganisationer. Det finns budgeterat. Varför är det så viktigt att och alliansregeringen får fortsätta och att vi undviker en vänstersväng ? Jo, därför att vi inte är klara. Vi har kommit en bra bit på väg, och det känns tydligt att inriktningen är rätt. Men mycket återstår. Och vad är vänsterpartiernas alternativ? Avskaffande av den uppskattade lagen om valfrihetssystem, LOV, som ger människor makt över sitt liv och därtill käppar i hjulen för den positiva utvecklingen av det ökade intresset för privata och kooperativa alternativ till den offentligt drivna äldreomsorgen. Det är vad det finns farhågor om. När jag analyserar vänsterpartiernas reservationer i dagens betänkande ser jag att de är ganska många numerärt, men när man går igenom dem är innehållet ganska begränsat. Det är lite krusningar på ytan. Man slår in öppna dörrar och begär utvärderingar, precis som om vi inte gör sådana kontinuerligt. Hit räknar jag alla reservationer utom nr 3. Beträffande reservation nr 3, Kommunalisering av hemsjukvården, är det från en absolut vilja och ambition att vi ska uppnå detta. Det finns så mycket som talar för att det har ett stort värde. Två tredjedelar av kommunerna har genomfört det, och här kan man välja strategi med piska och tvång eller att stimulera och stödja. Vi har valt den senare, men målet från vår sida är klart, nämligen en kommunalisering av hemsjukvården. I reservation 5 har vi just de ideologiska låsningarna. De förslag som vi har, vi vill riva hinder och ha neutralitet mellan dem som driver verksamheter, får nobben av vänsterpartierna. Reservation 10 gäller meddelarskyddet och ett ja till öppenheten och inriktningen. Nuvarande opposition klarade det inte när de var i majoritet. Vi tar nu ett steg genom att markera vad vi vill, men inte heller vi kan redovisa förslag till en lagstiftning. Från har vi föreslagit att LOV ska bli obligatorisk så att det blir valfrihet i hela , även i de röda kommunerna. Vi har föreslagit att fler ska kunna påverka innehållet i . Vi har stärkt det hälsofrämjande och fallolycksförebyggande arbetet. Vi ser tydligt att mat är hälsa. Vi har påbörjat satsningen på småskalighet, närproducerat och hög kvalitet. Det är ganska mycket. Mat ska dofta och smaka. Från har vi även föreslagit att diskutera ett lex utifrån en medarbetare i hage som heter , ledare för . Vi jobbar för ökad valfrihet i boendet, för att utveckla demensvården, förstärka geriatriken och satsa på de mest sjuka äldre. Vi vill släppa fram entreprenörskapet och ser behovet av kompetent personal som någonting mycket viktigt. Jag vill avsluta med att noga poängtera att vi ska ha respekt för våra gamla. Vi ska ha mer självbestämmande samt högre kvalitet och därmed bättre användning av resurserna. och övriga allianspartier medverkar till att gamla mor och far ska kunna njuta frukterna av att ha varit med och byggt upp välfärdslandet och att vi själva kan känna trygghet inför vårt eget och våra medmänniskors åldrande. 32 () replik: Det passar bra att fortsätta diskutera maten. Jag vet att har diskuterat mat i radion. Det gällde närproducerad mat från en lantbruksskola i . De tyckte att man inte skulle binda avtalen till kommunerna. Jag var i i där man ska ta ställning till eget kök. Det finns ett storkök som inte fungerar längre. Det kanske kommer att avskaffas, jag vet inte. Många äldreboenden har inte kök så att de själva kan laga mat. Många väljer att gå över till vakuumförpackningar som värms upp eller använder sig av plastlådor eller dylikt som ofta transporteras långa vägar. Jag har sett två väldigt lyckade exempel när det gäller mat. Det ena var Lyckåsens demensboende utanför . Där finns en kock, , som satsar på bra närproducerade råvaror, beställer hem vinkartonger och gör vitvinssås, inga pulversåser där inte, bakar brödet själv. Jag har också sett Tre Stiftelsers Vegahusen i där man gör likadant. Jag kan säga att båda dessa kockar och ansvariga för maten fått ta en ganska hård strid vad gäller inköpsregler och halvfabrikat samt fått utbilda personalen så att de vant sig vid att inte värma mat utan i stället laga riktigt god och näringsrik mat. Därför skulle jag vilja fråga varför ni avstyrker vårt förslag att titta på hur man ska kunna laga mat i äldreomsorgen. Ni nöjer er med frågan hur man ska kunna använda tid till egna aktiviteter och frågan om arbetsmiljön. Maten tas inte med. Om vi inte får med maten kommer det att bli dyrt. 33 () replik: pratar så att man blir hungrig. Det är precis det som är poängen det ska vara lockande, det ska vara inbjudande, det ska dofta och smaka väl. En stor del av kvaliteten vi kan skapa gäller just maten, att den har hög kvalitet. Från och alliansregeringens sida har vi jobbat mycket med det goda matlandet. Vi satsar väldigt mycket. Inte minst ligger jordbruksministern och statsrådet bakom mycket av de stora satsningar som görs för att ska bli det goda matlandet och gå i bräschen. Inom äldreomsorgen är det jätteviktigt. Även jag har många goda exempel på vad vi kan göra. Det måste dock slås fast att det är kommunerna, vårdföretaget, den som driver en verksamhet som har ett ansvar. Här finns stora möjligheter att genom lagen om valfrihet få fram olika alternativ, och då kan och jag själva göra ett val. Vi kan välja ett boende som erbjuder hemlagad mat som doftar gott och där kocken ser kunden. Det vill jag välja. Det vill jag ha. Jag vet att man runt om i landet börjar få upp ögonen för att stordriftsfördelarna, som enligt mig påtalats, inte håller, utan man börjar ta fram kvaliteterna. Regeringen och majoritet har anslagit särskilda stimulanspengar, kvalitetspengar, som jag vet att flera kommuner använder för att se hur man löser frågan om god matkvalitet. Kocken ska se kunden, det är viktigt för oss. 34 () replik: Vi är helt eniga om att satsa de 1,35 miljarderna. De fanns , innan vi bytte regering, i den utvecklingsplan för äldreomsorgen som s, v och mp antog. Där har vi aldrig skilt oss åt. Det som oroar mig när man inte tar med maten och köken då man tittar på hur äldreboendena ska utvecklas framöver är att om man gör sig av med egna kök och därmed möjligheten att laga mat innebär det stora investeringar för kommunerna att göra det i efterhand, om man inte lagt in dessa möjligheter i äldreboendena. Då finns det ingen valfrihet. Det finns inte ett överskott på platser så att jag kan välja bort allt utom det egna hemmet eller Lyckåsens demenscentrum, som har växelvård. I nästan alla kommuner får man ta de platser som finns lediga. Vi vill ha bra kvalitet i hela äldreomsorgen. Vi behöver satsa på bra mat oberoende av vilket boende vi får plats på. Risken är dock att man gör sig av med möjligheten, att man skapar äldreboenden där detta inte kan göras på ett bra sätt. Har man väl tagit bort möjligheten är det jättedyrt att göra det i efterhand. Jag skulle gärna vilja veta vad lex skulle innebära. Skulle det innebära att man måste se till att det finns förutsättningar att kunna laga mat? Jag är glad att vi är överens om att par ska kunna bo tillsammans. Där är vi helt överens. får vi se till att det blir verklighet hela vägen. Om kommunerna inte ser till det måste vi, anser jag, fundera på lagstiftning. Däremot blir jag bekymrad om vi ska tvingas till fri etableringsrätt inom den äldreomsorg som finns inom primärvården. Jag hör hur man inte kommer överens i mellan olika utförare för att på bästa sätt ta hand om multisjuka äldre. Det är ingen bra utveckling. Det krävs helhetssyn och samarbete i stället. 35 () replik: Min erfarenhet är att många kommuner förbyggt sig. Många kommuner har med ett tidigare synsätt haft stora enheter och stora produktionskök. Jag tycker att vi ska stimulera kommunerna till att ha ett synsätt som innebär att det blir mer överskådligt, småskaligt, närproducerat att producera på lokal nivå. Jag tror att det är en bra lösning för kvaliteten. Men det är de som driver verksamheten som fattar besluten. Ytterst är det vi som framtida konsumenter inom äldreomsorgen som, i det samhälle som jag vill vara med och bygga upp, ges möjligheter att göra de egna valen och bedöma om vi får den kvalitet vi vill ha på den ena eller andra platsen och boendet. Jag får göra det valet själv och behöver inte låta ett kommunalråd eller en socialnämndsordförande bestämma. Jag får bestämma var jag vill ha mitt boende. Det är därför vi lyfter fram frågan om att göra LOV obligatorisk. Det finns ett antal röda kommuner som nekar personer att få göra de här valen. Bor man i till exempel ska man av ideologiska skäl inte få göra det. Makt till folket är någonting som vi borde kunna enas om, . Men jag står upp för det i praktisk handling. När det gäller lex är idén att utveckla en metod som gör att man om det finns brister kompletterar tillsynsuppgiften med en möjlighet att anmäla och på det sättet kvalitetssäkra ytterligare. 36 () replik: Jag lyssnade nogsamt på anförande, och det var fantastiskt fint. Men jag kan känna att svävar ut lite grann i det blå. Jag kan hålla med om väldigt mycket som sade, men jag hittar dess värre ingenting av det konkret i propositionen. Jag har en fråga om kompetensutveckling hos personalen. Åtminstone från vår sida anser vi att det är viktigt att man är utbildad när man tar hand om våra äldre sköra människor. Det finns ingenting i propositionen som styrker att man vill ha utbildad personal. Är det viktigt att det är utbildad personal som tar hand om våra äldre? Vi vet att lärarna ska vara utbildade. Det är viktigt, tycker vi. Men vi tycker att det är minst lika viktigt att den personal som ska ta hand om dem som kommit till livets slutskede och behöver omsorg är utbildad för att ta hand om dementa äldre och äldre som har andra behov. Vad anser om det? Varför har ingenting hänt genom den här propositionen? Man hade verkligen chansen. 37 () replik: Jag tror inte att har läst betänkandet riktigt. Det är bara att slå upp s. 17 och läsa innantill. Där står det om ett antal olika initiativ som regeringen har tagit, som uppdrag till att utveckla den goda kvaliteten för att se vad det är för behov av framtida kompetens som vi behöver. Där kan man se väldigt tydligt att det finns uppdrag som vi väntar in svar på. Det finns inte någon skillnad mellan oss i synen på hur viktigt det är att vi har personal med kompetens och utbildning som har fått förutsättningar för ett bra bemötande. Det finns ingenting där som gör att vi skulle stå emot varandra. Vi kan också konstatera att de tidigare satsningarna tyvärr inte har lett till att vi har särskilt många fler utbildade. Vi ligger fortfarande på en alldeles för låg nivå. Det är en uppgift för kommunerna eller det företag som driver verksamheten att se till att få en personalförsörjning som fungerar med kompetent personal. Det kravet tycker jag att vi ska ställa. Vi har via möjlighet att följa att det verkligen blir så. Återigen: Här ger vi möjligheter till enskilda att göra egna val. Man kommer att kunna kolla upp vad det finns för personal och vad den har för kompetens. Man kan göra det på vissa ställen. Är jag nöjd kanske jag väljer det boendet. Är jag inte nöjd väljer jag ett annat. Så ser det ut i vårt samhälle. 38 () replik: Jag tror inte att verkligheten är så enkel när man börjar bli gammal och är i behov av vård. Då kanske man inte orkar gå in och välja mellan olika boenden och ta reda på vilken grad av utbildning den personalen har. Jag tror inte att det är så enkelt. Då får man ha väldigt starka anhöriga som gör det. Det är samhället som ska se till att våra äldre, oavsett vilken kondition de är i, ska tas om hand av rätt utbildad personal. Det är också ett sätt att stärka yrket och få upp lönerna. Det är en markering av att det är ett viktigt yrke att vårda våra äldre. Jag kommer från . började med att visa upp en artikel om att en kommun skilt ett par åt. Tyvärr ser det ut så på samma ställen. kommun är en borgerligt styrd kommun som har varit mycket omskriven i tidningarna för att man inte lät ett par som hade levt ihop sedan de var unga fortsätta leva tillsammans utan skilde dem åt. Först när massmedier grep in fick de ett ja till att mannen skulle få följa sin fru till äldreboendet. Det är ganska skrämmande. Man kan inte tro att vi har kommunpolitiker som agerar på det viset. Man kan väl säga att det inte räcker med det som finns i den här propositionen det är löst, man utreder, man förväntas och så vidare utan det behövs lagstiftning på väldigt många områden, och det saknar jag lite grann. Jag har läst det här och kunde inte se några konkreta förslag av det slag som vi debatterade förut. Däremot tycker jag att det är jättebra inriktning på många av förslagen. Jag skulle bara önska att man gick lite längre. 39 () replik: Jag börjar med det sista. Oavsett vem som är i majoritet i en kommun tycker jag att det är bedrövligt om man skiljer ett par åt som vill bo tillsammans. Det har markerats mycket tydligt från alliansföreträdare i riksdag och regering. Vi kommer , tror jag, att ha ett förslag om en form av parboendegaranti att ta ställning till. Vi har från allianspartierna uttalat att vi vill ha det i lagstiftningen. Jag har inte sett det från oppositionens sida. har inte någon replik kvar, men kan ni kanske framföra att även ni vill ha en sådan lagstiftning. Jag har inte sett det . När det gäller utbildning: Ja, det behövs kompetent personal. Jag menar att vi här kan både ställa krav och välja det som fungerar bäst. Jag tror inte att privata och kooperativa alternativ behöver skämmas i jämförelse om man har utbildad kompetent personal. Jag tror inte att man behöver skämmas i jämförelse när det gäller lönenivåer och liknande. Det är det som är själva poängen: Vi har flera alternativ, och de stimulerar varandra. Vad har ni gjort som har varit bra? Vad har ni gjort som gör att ni lyckas? Vad kan vi ta efter? Det kan vara åt båda hållen. Oavsett vad vi väljer för boendeformer och oavsett vem som driver det ska vi ha en värdig vård med hög kvalitet. Det gäller omvårdnaden, omsorgen, maten och helheten. Det är våra äldre värda. 40 (): Jag ska börja med att läsa upp en kort historia. besökte jag min mor vid hennes äldreboende. Jag fann henne då vilande i sin säng, som sig bör. Runt hennes mun, haka och hals fanns fullt med intorkade matrester. Matresterna hade runnit ned på halsen. Hon låg på rygg iklädd en kortärmad topp och ovanpå den en cardigan i sweatshirtkvalitet. Plaggen var högt uppdragna i tjocka veck bakom ryggen och upp till nacken. Axelsömmarna hade dragits långt fram på bröstet och ärmsömmarna var hårt vridna. Allt satt hårt och vridet. Mamma hade fått en särskild sportbehå för att det skulle bli mer luftigt under bysten. Även behån var högt uppdragen och satt mitt över bysten. Halva brösten var alltså utanför behån. På grund av att tröjorna dragits upp baktill blev urringningen vid halsen långt neddragen, och mamma låg och nöp sig själv i hals- och bröstskinn så att hon var illröd. Byxorna var även de uppdragna och veckade högt upp. Mamma kan inte snurra eller vrida sig själv i sängen, och hon grabbar tag i något att hålla i . Hon är mycket stark i fingrarna, och det är lätt att hon gör sig själv illa. Detta är en alldeles sann berättelse från ett kommunalt äldreboende. Utifrån dagens debatt kan jag säga att detta har jobbat med värdegrund enligt Kompetensstegen och etikutbildning. Detta är inte den första berättelsen om den här kvinnan, och tyvärr inte den sista. Detta visar på behovet av en lagstiftning för ett värdigt liv inom äldreomsorgen. Det är ett tydliggörande av ett förhållningssätt att de äldre upplever att de har ett värdigt liv och känner välbefinnande. Handlar det inte enbart om utbildning? Det är säkert en viktig del. Men det är också en ledarskapsfråga och framför allt en prioriteringsfråga. Varje person som arbetar inom äldreomsorgen ska känna ansvaret av att skapa ett värdigt liv med respekt för individen. Det gäller allt från att få sina kroppsliga behov tillgodosedda men också rätt till ett fortsatt självbestämmande. Det gäller till exempel att få välja utförare av vården och när och hur den ska ske. Det gäller allt från handläggning av ärendet till själva utförandet. En lagstiftning om värdegrundsmärkning man kan kalla det kvalitetsgarantier, om man tycker att det är bättre ger underlag för den enskilda att välja rätt och kunna påverka. Jag undrar ibland: Vad är det i vår kultur som gör att människor som har fyllt och har ett vårdbehov helt plötsligt saknar förmågan till självbestämmande? sade : De orkar inte. I varje fall verkar Socialdemokraterna tro att den lokala politikern alltid gör det bättre än den enskilda äldre. Det är min erfarenhet utifrån att ha bott i en socialdemokratiskt styrd kommun . När jag läste vänsterkartellens motion trodde jag för att regeringens text kommit in fel i motionen. Där står följande: De äldre ska bemötas med respekt, kunna styra över sin vardag och ha inflytande över vilka insatser de får. De anhöriga ska kunna känna sig trygga i vetskapen om att de närstående har det bra. Det skriver vänsterkartellen, och ändå reserverar man sig mot nästan alla förslag som leder till det man vill ha. Det räcker inte med bara vackra ord. Man måste visa i handling att man menar allvar. Det gör man om man medverkar till att det finns alternativa utförare och skapar reella möjligheter att välja och påverka sin vardag. Det är vad vänsterkartellen säger nej till. Regeringen öppnar också i detta sammanhang möjligheten till ekonomisk kompensation till den enskilda. I stället för att pengarna ska gå runt som mellan kommunala och statliga instanser skapas det möjligheter för den enskilda att själv ordna sin omsorg i väntan på att kommunen blir klar med sina bekymmer eller när den inte klarar av sitt uppdrag. Det viktiga här är den tydliga signalen till kommunerna att ta det fulla ansvaret att verkställa de beslut som man fattar. Det säger vänsterkartellen nej till. Regeringen föreslår i propositionen en frivillig lokal värdegrundsmärkning för att ytterligare skapa underlag och stimulans till högre kvalitet i vården. Förhållningssätt som skapar ett värdigt liv finns inte i dagens kvalitetsregister och öppna jämförelser. Detta är ytterligare ett steg för att skapa en tydlighet i vad som är ett värdigt liv. har fått i uppdrag att tillsammans SKL, Famna och vårdföretagarna utveckla kriterier för denna värdegrundsmärkning. Det tycker vänsterkartellen är flummigt. Jag beklagar verkligen att de så saknar förståelse för vikten av ett värdigt liv inom äldreomsorgen. En annan gammal fråga som än en gång söker en lösning är vem som ska ha ansvar för hemsjukvården. ser det väldigt olika ut.