prot · GX0971 · 2010-02-09 00:00:00 — För det andra handlar det egentliga problemet om överföring; man har inte byggt ordentligt med kablar för att nå ned till . Men också det är en fråga som i allra högsta grad bestäms av politiska beslut. Tron på att man kan lita på marknaden håller inte alls i det här sammanhanget. Det är i stället fullständigt naivt därför att de viktigaste komponenterna inte är uppfyllda. 23 Näringsminister (): inledande fråga är om svenska myndigheter ska agera bara i EU:s intresse. Nej, det är klart att svenska myndigheter ska agera i svenska medborgares intresse. De sakerna behöver inte stå emot varandra. På europeisk nivå har vi nu en tydlig diskussion om en gemensam europeisk elmarknad. Den medför vissa förutsättningar. I förra interpellationsdebatten nämnde detta med att separera produktion från nätägande till exempel. Ja, det är en princip som vi har fastslagit på europeisk nivå och som vi har slagits för i därför att vi tycker att det är viktigt. Andra länder som inte genomfört separeringen tvingas då göra det. Det är klart att vi har vissa regelverk på europeisk nivå för att få en väl fungerande elmarknad som alla länder i slutändan måste anpassa sig till. Jag har precis tagit ett antal beslut om energieffektivisering genom mitt ministerråd. Det är klart att det är samma sak där. Vi måste nu anpassa vår svenska lagstiftning till det. Men syftet är att få en bättre fungerande elmarknad till våra konsumenters gagn och att få ned energiförbrukningen också där till våra konsumenters gagn. När det gäller prisområdena och anmälningsområdena är det riktigt att har protesterat mot att vi använder flaskhalsar i vår överföring till att stänga vår marknad. Det sättet är inte godkänt på europeisk nivå. Det gäller då inte bara mellan och , utan det gäller över huvud taget det är den princip man har. Vi har sagt: Om kritiseras för detta är det bättre att vi försöker hitta en lösning på det. Den lösningen har jag i det nordiska sammanhanget tagit initiativ till. Vi har en bra fungerande nordisk elmarknad, men den kan fungera ännu bättre. Vi har också ett antal investeringsprojekt som ännu inte kommit till stånd därför att inte alla stater tagit sitt ansvar för den nätutbyggnad som man borde ta ansvar för. Därför har vi till exempel i dialog med haft en diskussion om hur vi kan få till stånd en investeringsplan som gör att det här sker. har lovat att leva upp till detta, vilket är en viktig sak. Vidare bygger vi nät här i . har en investeringsplan som är mycket större än någonsin skillnaden är himmelsvid för att få överföringen att fungera bättre. I takt med att vi också får en ökad produktion denna sker i hela och ett bättre fungerande nät kommer skillnaderna mellan prisområdena inte längre att vara så stora. Men jag håller med om att det i ett övergångsskede kan vara så. I grunden bygger vi för en gemensam elmarknad som ska fungera på marknadens villkor. Det är jättetuffa investeringar. Att, som nu gör, bygga ett kraftnät som ska bära alla de investeringar som sker nu är inte gjort i en handvändning. Att göra alla de nyinvesteringar som sker i förnybart och annat är inte heller något som sker i en handvändning. Men vi är på god väg. Det tycker jag att ska se. I grunden är vi, tror jag, rätt överens om att det är det här som måste ske. Dock finns det en del i de här stegen som blir lite hackigt just därför att det är så stora investeringar vi talar om. Inför Nordiska ministerrådsmötet tittade vi på skillnaden det gäller då tre områden och . Någonstans säger man att den i snitt skulle bli 0,60,. Det finns studier som pekar på högre siffror. Men den faktiska prisskillnaden mellan och var per kilowatt . Det har alltså varierat lite grann, men det är inte de jättestora skillnader som en del har försökt skrämmas med. Mitt syfte är naturligtvis att få en väl fungerande elmarknad så att vi får både produktions- och överföringskapacitet. Det är den viktiga delen. 24 (): Tack för svaret! Det blev lite mer klargörande den här gången, men jag har fortfarande vissa invändningar. Jag förmodar att har ett ganska tungt inflytande i beslutsprocessen, och de skriver själva så här: Det är inte lönsamt att bygga bort alla flaskhalsar i . Ska man tolka rätt har man inte för avsikt att bygga bort det som skapar problem, och då blir jag bekymrad. Det innebär att de prisdifferenser som har etablerats också kommer att finnas kvar framöver. Däremot är man väldigt angelägen om att bygga den här kabeln till . Det kan visst vara korrekt i alla avseenden att stödja konsumenterna i och ge dem möjlighet att konsumera en ren el, men skrivs det i den här rapporten att just den kabeln kommer att innebära att påfrestningarna i kommer att öka ytterligare. Det innebär att man kan räkna med ännu högre elpriser för konsumenterna i . Oberoende elhandlare har också pekat på att det är olämpligt med den här typen av prisområden därför att det höjer priset. Därmed är vi tillbaka ungefär där jag började. Här finns en övergripande vision om att vi ska skapa en gemensam elmarknad. Det ligger i EU:s intresse, det kan ligga i intresse och det ligger i intresse. Men man börjar i fel ända. Man börjar helt enkelt med att lägga hela kostnaden på en viss landsända och säger: Ni får betala. Ni har råkat lite illa ut. Ni har inte några kärnkraftverk. Ni har inga älvar och ingen vattenkraft. Ni har inte det som behövs. Ni får bära hundhuvudet. Ni får betala. kanske vi har byggt bort de här flaskhalsarna så att vi verkligen kan tala om att vi har fått en integrerad, gemensam elmarknad med ett och samma pris. Det märkliga är att just när det gäller el ska avståndet spela roll, och ska man ta ut olika priser i landet. Man skulle ju kunna överföra detta och ta ut olika priser på mat. I producerar vi mycket mat. Vi kanske ska lägga på lite extra på priset för den mat vi exporterar upp till , så får de betala ett högre matpris där. Den logik som presenterar här hänger inte riktigt ihop. Den sista kommentaren jag har är att jag tycker att det är lite defensivt från regeringens sida att på en gång vika ned sig för . skriver själva i sitt inlägg: Vi delar inte kommissionen uppfattning. Vi tycker att det är helt rimligt att göra på det viset som vi har gjort. Trots detta väljer vi att gå steget före och föreslå den här åtgärden utan att man ens har hamnat i det läget att har sagt ett blankt nej och att frågan har blivit prövad in i sista instans. Jag skulle välkomna att regeringen var lite mer offensiv i den här frågan och sade att det ligger i vårt intresse att se till att inte en del av landet ska råka illa ut på det här sättet och att vi kommer att försvara den svenska ordningen till dess att vi har blivit övertygade om att det över huvud taget inte finns några möjligheter alls att ha framgång i detta avseende. 25 Näringsminister (): Jag tror att det är viktigt att utgå ifrån vilka fakta som gäller i det här fallet. Fakta är att har protesterat mot detta . Tyvärr har det också inneburit att den gemensamma nordiska elmarknaden har hakat upp sig i en del delar. Det har vållat en del diskussioner i . gjorde den bedömningen att kommissionen ändå skulle få rätt i det här sammanhanget, alltså är det lika bra att vi gör upp med dem. Det finns ingen möjlighet för att komma undan detta. Det är en bedömning man måste göra från tid till annan. Vad är då svaret från oss? Vi har ingen ambition att straffa . Det finns ingen som helst anledning till det. Det vi har sagt är att elmarknaden måste fungera bättre i det nordiska samarbetet. Alla måste ta ansvar för att investera i de nät som krävs för att få den nordiska elmarknaden att fungera och därmed också få bättre priser. Vi har en överenskommelse med de nordiska energiministrarna som gör detta möjligt och som ser till att detta sker. Vi har haft samma diskussion där. Ska vi i investera i en elledning som är till svensk nytta och även till norsk nytta? Ska investera i en ledning som innebär att den kanske är väl så mycket till svensk nytta som till norsk nytta? Vi har kommit fram till att svaret är ja. Det enda sättet att få den nordiska elmarknaden att fungera är att vi bygger ihop oss med mer elnät. Det är precis det som håller på att ske. Dessutom tycker jag att det är viktigt att säga att vi, precis som jag sade i den förra debatten, investerar mer än någonsin i ny produktion, och det sker i hela . Vi möter det med att bygga mer nät. Jag erkänner att det kan bli en del hack i den här utvecklingen framåt eftersom det är så långa ledtider, men vi är på god väg att öka produktionen så att kapaciteten är tillräcklig i hela . Det tycker jag har varit ett viktigt bidrag från min sida i detta. Den tredje delen som jag vill ta upp är energieffektivisering. Det är också en del av elmarknaden. Vi har länge bara diskuterat produktion och elnät, men energieffektivisering är kanske ett av de absolut bästa verktygen vi har för att få mer tillgänglig kapacitet. Ett av de program som vi har för basindustrin är mer lyckosamt när det gäller energisparande än vad man initialt trodde när man satte i gång det. gör vi motsvarande för de mindre företagen för att få ned förbrukningen. Vi har fattat beslut om direktiv på EU-nivå när det gäller byggnader, energiprestanda, hushållsapparater och så vidare för att få ned elförbrukningen. Jag har också sett till att vi har mätning. Det är ytterligare ett sätt att öka konsumenternas möjligheter att påverka sin egen elräkning, oavsett om det handlar om företag eller enskilda. Jag har gett i uppdrag till våra myndigheter att titta på hur vi kan ta nästa steg vidare så att vi får en timvis elmätning. Om vi går tillbaka till det som har hänt nu med kyla och sådant hade man då kunnat påverka sin egen elräkning om vi hade haft timvis mätning. Mer produktion pågår. Vi ska bygga mer elnät så att vi får det att fungera, men då måste alla nordiska länder känna det ansvaret, och det gör man om vi också inför det här med prisområden. Dessutom behövs en energieffektivisering för att också få delen av produktionen använd på ett effektivare sätt. Jag är jätteglad över att vi har kommit så långt i det nordiska samarbetet. Vi är en förebild i EU när det gäller vår marknad, och vi ska fortsätta att vara det. 26 (): Tack för svaren, fru näringsminister! Skulle vi då kunna enas om att får i uppdrag att skyndsamt se till att man bygger bort de flaskhalsar som finns i ? Det skulle göra att situationen för inte skulle behöva bli så problematisk som jag befarar. Man skulle kanske kunna lägga just de ledningarna först i sin planering och inte sist. Dessutom kan man kanske se till att de kommentarer som själva göra i sina skrivningar, det vill säga att det inte är lönsamt att bygga bort alla flaskhalsar i , inte får ta överhanden. Ska det här fungera är det en absolut central förutsättning att det råder en fri tillströmning av el i hela och att de interna flaskhalsarna är borta. Den frågan äger vi ju själva. Den behöver vi inte bråka med vare sig danskar eller norrmän om, utan den kan vi klara själva. Men då är det viktigt att inser att det är precis den investeringen som har högst prioritet och ingenting annat. Skulle jag kunna få ett halvt löfte om att det kommer att få hög prioritet från regeringens sida framöver? 27 Näringsminister (): har redan uppdraget att se till att vi får en bättre fungerande elmarknad. Om vill, tror jag säkert att kan redovisa alla de investeringsplaner som finns. Det handlar om att få en bättre fungerande elmarknad. Vi har legat ganska still när det gäller investeringar för , men går man rakt upp i investeringsplanen. Det sker därför att vi vill möta all den produktion som det nu investeras i. I många stycken är redan bönhörd av . Det tycker jag är bra. Jag tror att vi är helt överens om detta. Sedan vill jag också påpeka att det inte längre bara är en svensk angelägenhet att få den svenska marknaden att fungera det är det som är det krångliga i detta utan det är i första hand en nordisk angelägenhet. Kan vi få den nordiska elmarknaden att fungera på ett bättre sätt kan vi investera i kraftproduktion där det är mest lönsamt att investera. Ser vi den nordiska elmarknaden som en hel marknad kommer det att fungera mycket bättre, och då får vi mer valuta för pengarna i våra investeringar. I nästa steg vill vi koppla ihop oss med . Det är inte bara för att vi tycker att vi ska vara snälla mot det finns en solidaritetstanke naturligtvis utan det finns ju också ett krav på att de själva ska ha en produktion så att vi har transport i båda vägarna. I nästa steg vill vi koppla ihop det med en europeisk elmarknad därför att vi tror att det är bra om kunder kan köpa el från olika producenter, för det är egentligen det som det handlar om i slutändan, men också för att vi får en trygghet i den produktion som vi har. Jag måste säga att som jag har varit näringsminister och energiminister har det nordiska samarbetet verkligen stått i centrum för vårt arbete, och det står också som en modell för ett bra energisamarbete på den europeiska nivån. Det är stora investeringar på gång, och det är komplicerat och svårt, men vi gör allt vad vi kan för att det ska fungera för kunder både i , i och i norra . Det är ett uppdrag som vi har. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2009/10:197 om statligt stöd till bilindustrin och konkurrensneutralitet 28 Näringsminister (): har frågat mig om omfattningen av det statliga stödet till bilindustrin, på vilka sätt jag söker motverka snedvridande statsstöd inom EU samt om min bedömning av om andra länder kunnat ge otillåtet statsstöd till sin bilindustri. Låt mig först konstatera att den ekonomiska och finansiella krisen inte bara drabbat fordonsindustrin. tog en ledande roll när det gällde åtgärder mot krisens kärna, finanssektorn, och bidrog därmed till att EU:s åtgärder inom denna sektor blev balanserade. Utöver detta har den från ett europeiskt perspektiv sett stimulerat ekonomin mer än många andra länder. Vår näringspolitik baseras på generella och långsiktiga åtgärder med punktinsatser som komplement. Därmed främjas innovation och förnyelse av näringslivet som man undviker inlåsning i gamla industristrukturer. Så har till exempel ökade utlåningsmöjligheter och möjligheten att skjuta upp inbetalningarna av skatt haft en mycket positiv effekt för leverantörerna inom fordonsklustret. uppskattar att man lånat ut ca till leverantörer inom fordonsindustrin. Andra åtgärder är långsiktiga, exempelvis programmet för fordonsstrategisk forskning och innovation med inriktning mot miljö och säkerhet. Staten satsar här och industrin satsar samma belopp. Enkla att redovisa är de riktade insatserna inom regeringens 28-miljarderspaket. Här pågår nu beredning av ansökningar från och PV om EIB-garantier på tillsammans . När det gäller undsättningslånen har dessa inte ännu blivit aktuella då inget företag uppfyllt de krav som finns i det gällande för lånen. , med syfte att investera i utvecklingsprojekt har börjat ta beslut om investeringar. har beslut om tagits. När det gäller att stävja snedvridande statsstöd har jag i understrukit vikten av att noggrant ska följa upp att existerande regelverk efterlevs. Det finns en stor samsyn mellan ministrarna att kommissionen har en mycket viktig uppgift att förhindra en statsstödstävlan mellan länderna. Reglerna måste följas också i svåra tider. har också varit drivande vid de speciella ministermöten som hållits kring GM:s agerande i och vid bildandet av den tjänstemannagrupp som följer utvecklingen kring GM och Opel. De amerikanska globala bilföretagen har av olika skäl en speciell situation inom fordonsbranschen. Många av de åtgärder som diskuteras i , inom EU och i rör just de amerikanska koncernerna. Jag har också haft en dialog med den amerikanska regeringen om detta. Beträffande frågan om det finns exempel på otillåtet statsstöd inom EU har jag i konkurrenskraftsrådet haft anledning att återkomma till nödvändigheten av att alla medlemsländer respekterar statsstödsreglerna. I flera fall har kommissionen gått in och granskat nationella stödåtgärder, och i några fall har kommissionen vid sin granskning funnit de nationella stöden vara otillåtna, och därmed har de fått ändras. måste hålla ett vakande öka på att EU och olika medlemsländer inte inför protektionistiska åtgärder som riskerar den fria konkurrensen. För små länder som är det avgörande att ha lika spelregler på marknaden. 29 (): Tack, näringsministern för svaret! Det var ursprungligen tänkt att lämnas först efter det att jag hade lämnat in min interpellation. Dessbättre kom näringsministern på bättre tankar. Hon klarade visserligen inte tvåveckorsregeln som har satt upp, men det är i närheten i varje fall. Jag har ställt fyra ganska omfattande frågor, och jag tycker inte att någon av dem egentligen är nöjaktigt besvarad, näringsministern. Jag har ställt dem mot bakgrund av att det finns en stor oro när vi nu har haft en stor industriell kris och arbetslöshetskris i . Alla länder vill naturligtvis värna om sina bilindustrier, och det verkar som att kanske ser mellan fingrarna när det gäller de stora ländernas stöd till sina bilindustrier medan de små länderna kanske får en tuffare prövning. Jag ser inte i näringsministerns svar någon form av medvetenhet om att det naturligtvis är ett stort problem att man hanterar stora och små länder lite olika. Jag har först och främst begärt att näringsministern ska redovisa omfattningen av det offentliga stödet till bilindustrin och vilka villkor som angivits. Jag har väldigt svårt, , att se att det över huvud taget görs ett försök i interpellationssvaret att lämna en sådan redovisning. Det görs definitivt inget försök att lämna en redovisning av vad det handlar om totalt för form av stöd till bilindustrin, och det är väldigt summariskt när det gäller det svenska stödet också. har ju fått mycket kritik för att det har varit mycket tal om stöd men i verkligheten inte varit så mycket stöd rent praktiskt. På en av punkterna hänvisar till som har bildats för att ge stöd och att man har kommit i gång med investeringar på runt . Jag såg i tidskriften hur en av ledamöter, den moderate ledamoten , sade att han tyckte att näringsutskottet hade förts bakom ljuset av regeringen när ledamöterna gav sitt stöd till bildandet av ett statligt riskkapitalbolag för fordonsindustrin. Så här säger : Vi som sitter för Alliansen i näringsutskottet uppfattade det som om vi röstade för ett bolag som skulle stödja fordonsindustrin, inte fungera som vilken bank som helst. Det vore intressant att veta om det är som säger att det här är ett nytt riskkapitalbolag som har bildats och inte något bolag vars syfte är att i första hand stödja bilindustrin i . Han är också besviken över att det har tagit att få i gång verksamheten i bolaget. har vänt sig till näringsministern men inte fått någon kommentar. får näringsministern här en andra chans att kommentera den kritik som hennes allianskollega har riktat mot det här företaget. Min huvudfråga var om näringsministern kunde göra en bedömning av omfattningen i sin helhet, både på EU-nivå och på svensk nivå, av stödet till bilindustrin. Det saknar jag helt. På de övriga tre frågorna finns heller inget riktigt svar, . Det hjälper inte att säga att i olika sammanhang har tagit upp frågan om konkurrensneutralitet. Jag begär av svar på frågan på vilket sätt hon i fortsättningen kommer att bevaka att inte blir annorlunda behandlat än framför allt de stora länderna. Jag har i min hand en liten artikel från som uppenbarligen kan berätta att den franske presidenten har sett till att utverka ett stort stöd till den franska bilindustrin, och sedan har han konsekvent kommit överens med de franska företagen om att de drar in verksamhet till och med från andra EU-länder och gynnar precis den produktion som bara finns i och ingen annanstans. Det vore intressant att höra vad och tycker om det, om det verkligen är likabehandling av små och stora stater i EU. 30 (): Det är en jätteviktig fråga som lyfter här. Det är intressant att få se ett europeiskt perspektiv. Vi är ett av de få länder i som förmår att leverera färdiga bilar, både personbilar och lastbilar. Det finns tre fyra länder till i som förmår göra det. Det är en jätteviktig industri för . Då är frågan hur man från regeringens sida agerar när det inträffar en sådan extraordinär situation som krisen inom bilindustrin. Beträffande de 28 miljarder som beviljades påpekade jag i en tidigare debatt med näringsministern att ett företag i mitt hemlän, som är underleverantör till bilindustrin, sökte pengar och fick bara till svar att tack, vi har tagit emot er ansökan. Följden av det blev att företaget fortfarande fungerar mycket bra, men i . I måste man ha haft andra stöd, andra möjligheter att hjälpa företaget; åtminstone gjorde man mer än att bara skicka ett brev med ett tack, vi har tagit emot er ansökan. Förmodligen gjorde man någonting mer i . Både i och i har det varit fråga om två bilmärken som är dotterbolag till ett amerikanskt bolag, GM. Varför klarar man i av detta? Varför var regeringen så aktiv i ? Redan från början hade vi i en regering och en näringsminister som sade att det är marknaden som till fullo får sköta detta. Marknaden skulle sköta om allting. Vi kunde se hur varumärket råkade i fritt fall; det var ungefär som att åka ned i på . Så sjönk varumärket medan varumärket inte sjönk lika snabbt. Opel var i princip i samma situation som , men man hade en regering som visade intresse för bilindustrin och det egna varumärket . befinner sig Opel i en mycket bättre situation än . Jag gör en egen tolkning av detta, men jag hoppas att ministern kan komma med konkreta fakta i ärendet. Min tolkning är att det delvis är på grund av den regering och den näringsminister vi har som ligger mycket sämre till än Opel jämfört med hur situationen var före bilkrisen. Den tyska regeringen hade en klar målsättning med vad den tänkte göra medan den inte hade någon klar uppfattning om det. Därför är frågan om den tyska regeringen gjort något fel. Har den gjort något som inneburit att den svenska bilindustrin i det här fallet blivit missgynnad? 31 Näringsminister (): Det är viktigt att diskutera huruvida vi i respektive land i EU konkurrerar med osjysta medel eller inte. Det har sedan fordonskrisen startade varit en levande fråga i konkurrenskraftsrådet. Frågan är initierad av och många andra mindre länder. Varför är den det? Jo, därför att vi är så beroende av att kommissionen bevakar och övervakar de konkurrensregler vi har. Vi är de som allra mest måste värna att statsstödsreglerna håller. Vi tog initiativ under vårt EU-ordförandeskap och även andra länder har under tidigare ordförandeskap tagit initiativ till diskussioner om just detta. Man har tvingat bland annat att redovisa hur de hanterar Opel och hur de hade tänkt hantera . Det frågades om den tyska regeringen gjorde något fel. Ja, det var precis vad den gjorde, och den fick också bakläxa av kommissionen. jämför man med det tyska exemplet och säger att det är så fint. Men vad resulterade det i? Det blev ingenting av det. Den höll sig däremot till något slags principer och sade att den inte ska gå in med statsstöd utan se till att få en privat ägare, någon som kan gå in med privata pengar. Då kan vi också gå in med garantier. Vi håller på att få en lösning, hoppas jag, som är sund och långsiktig och även klarar konkurrensreglerna, vilket den tyska regeringen inte klarade. Vi har alltså jättebra exempel på vad man får och inte får göra. Det är viktigt att säga att kommissionen varit tacksam över att medlemsländer, och andra, tryckt på när det gällt konkurrensreglerna. Kommissionen har behövt stöd från alla medlemsländer för att granska detta mycket noga. På det sättet har diskussionen kring fordonsindustrin haft stor betydelse inte bara för fordonsindustrin utan även vad gäller andra, protektionistiska strömningar som riskerar att uppstå i finanskrisens spår.