prot · GY0933 · 2010-12-13 00:00:00 — Det stämmer att när vi presenterade denna unika klimatsatsning inom ramen för det svenska utvecklingssamarbetet, där mycket handlade om att använda pengar till anpassningsåtgärder i de allra fattigaste länderna men också i viss mån bidra med energieffektivisering, var det bara en del i det svenska internationella klimatengagemanget. Då var det 4 miljarder som var nya pengar till biståndet. Det var så vi beskrev det. talar vi om att det totalt sett är ungefär 8 miljarder som vi jobbar med i klimatsatsningen, och det är gamla pengar också. Det som jag ville visa, och som också framgår i betänkandet, handlar om att mer och mer av det som Sida gör 6 av har bäring på just klimat och hållbar utveckling. Därför blir vi verkligen föregångare i fråga om detta eftersom vi väver ihop fattigdomsbekämpningen med behovet av att ha den både ekologiskt och socialt hållbar. Här finns det mycket kunskap i som gör att vi kanske har förtroende när vi nu ska föra dessa otroligt komplicerade klimatförhandlingar som behövs, där det handlar om att använda de pengar man har till fattigdomsbekämpning på ett klokt sätt men också om att se till att man kan få till nya flöden. Det är därför som jag tycker att det är viktigt att öppna för det innovativa men se till att vi kanske också ska hitta former som gör att vi jobbar mer med lån och krediter även på energieffektiviseringsområdet. Jag vill också hävda att det är additionellt utifrån de av bni som vi är internationellt förbundna av. Det är så som statsministern ibland också har resonerat, att detta är utöver det svenska åtagandet för fattigdomsbekämpning som är . När vi har fått nya pengar tack vare att vi har skött vår ekonomi och har ökat biståndsbudgeten kan vi också säga att vi ytterligare klimatsatsar. Om vi kan fortsätta sköta den svenska budgeten, vilket vi ska, och med de ökade biståndsflöden som jag kan se framför mig skulle jag, om jag får välja, göra ytterligare riktade satsningar på världens barn och unga. Vi ska inte glömma hälsa och utbildning. Men jag tror att vi framför allt måste kunna se vad vi har lärt oss av den klimatsatsning på 4 miljarder som vi gjorde och ta den vidare eftersom den tar slut . 123 (SD): Jag börjar med att yrka bifall till reservationer. När jag läser om utgiftsområde 7 om internationellt bistånd kan jag inte låta bli att ställa mig frågande till om majoriteten av riksdagsledamöterna i tidig ålder fick boken om pojken med guldbyxorna uppläst som godnattsaga. Boken handlar om en pojke som i högerfickan alltid hade obegränsat med resurser som han kunde slösa på allehanda saker. Det var en saga. Men hur gärna man än vill att statens kassa ska fungera som pojkens guldbyxor måste man förstå att våra resurser i verkligheten är begränsade och ska i första hand gå till att finansiera vår gemensamma välfärd. Svenska staten ger i bistånd, vilket motsvarar av den beräknade bruttonationalinkomsten. Genomsnittet för biståndsbudget ligger på av bni, och som vi hörde är FN:s allmänna rekommendation av bni. budgetram för bistånd utmärker sig således både i jämförelse med FN:s uttalade ambition om vad länderna ska ge och i jämförelse med genomsnittet för . En stor del av bistånd kanaliseras via Sida, en myndighet med uppdrag att genomföra de beslut som fattas i riksdag. gjorde som bekant en granskning av projektverksamheter som finansierades av just Sida. Resultatet visade på en anmärkningsvärd oordning, otillräcklig internkontroll samt flera oegentligheter. I granskning framgick det bland annat att av 15 biståndsprojekt i , , och undgick inget projekt kritik. I två tredjedelar fanns det väsentliga fel i räkenskaperna, i flera fall saknades bokföring, och i tre av fyra fall saknades underlag för att skulle kunna göra en bedömning om verksamheten över huvud taget hade bedrivits. I ett av tre fall förekom oriktiga handlingar som förfalskade kvitton och närvarolistor. I ett annat fall förekom omotiverat höga löner, lokalkostnader och konsultkostnader. Hälften av projekten hade inte betalat lagstadgade skatter eller arbetsgivaravgifter. Jag ska ge några andra exempel där man har slösat svenska skattemedel. gick till att bygga en kolchos efter svensk modell. Projektet gav ett nytt svenskt jobb. Det var till en konsult som fick för att leda arbetet. lades projektet ned utan att det ens hade slutförts. Ett annat exempel är en begagnad skruvfabrik som kostade svenska skattebetalare . Den inköptes och skickades till som bistånd. Men tillverkades inte en enda skruv. Det enda som återstod av värde var skrotet. Ytterligare ett exempel är när svenska staten satsade på ett mejeri i . Projektet skulle leda till 110 nya jobb. Resultatet var att det inte blev ett enda nytt jobb. Det är ingen hemlighet att det svenska utvecklingsbiståndet liksom utvecklingsbistånd i allmänhet pumpas in i ett svart biståndshål och alltför ofta hamnar i diktatoriska länder. sätter i sin budgetmotion ned foten mot det ändlösa resursslöseriet med svenska skattemedel. I stället föreslår vi en omfördelning där vi minskar det ineffektiva och kontraproduktiva utvecklingsbiståndet för att öka anslagen till med 1 miljard. På detta sätt frigör vi dessutom resurser som vi väljer att satsa på eftersatta välfärdsområden. Vår omfördelning gör att vi landar på den av FN rekommenderade procentsatsen, , av bni, och innebär således att vi satsar betydligt mer i genomsnitt än många andra . Vi ser bistånds- och flyktingpolitik som en helhet. Det är ingen hemlighet att de tillsammans innebär två mycket stora kostnader, kostnader som felriktas och hjälper få människor till en hög kostnad. Inte alltför sällan slår många av er i de övriga partierna i denna kammare sig för bröstet när det gäller hur behjärtansvärda och solidariska era satsningar gentemot omvärldens människor är. Jag menar att det i många fall förhåller sig precis tvärtom. Låt mig exemplifiera detta kort och koncist. Varje ensamkommande asylsökande ungdom kostar i genomsnitt per dag. Denna summa multiplicerad med 365 blir . För denna summa skulle vi exempelvis ha kunnat rädda 60 000 barn från att dö i kolera eller ge över 400 000 utsatta barn vaccinationsskydd mot bland annat mässling. Jag vill tro att ni i de övriga partierna har en god intention med er politik, men tyvärr hamnar ni i fel slutanalys. Jag tycker ändå att man ibland då kan svälja sin egen stolthet och faktiskt erkänna att man har haft fel. Genom vår miljardsatsning till UNHCR hjälper vi mångdubbelt fler människor i verklig nöd än man gör med dagens kostnadsineffektiva och vad jag menar inhumana flyktingpolitik. Solidaritet och medmänsklighet kan inte alltid räknas i procentsatser, däremot i antalet räddade människoliv. Med vår politik räddar vi betydligt fler än som sker . Det menar jag måste vara utgångspunkten för såväl biståndspolitiken som flyktingpolitiken. 124 HANS (V) replik: Det framgick med önskvärd tydlighet att vill minska den svenska biståndsbudgeten. Det kan vara bra att veta för dem som lyssnar på debatten att har föreslagit att det svenska biståndet ska minskas med en neddragning som ska inledas . Den budget som vi nu diskuterar träder i kraft , och det innebär att dessa nedskärningar ska genomföras . Frågan är: Vilka biståndsprojekt är det som vill lägga ned? Det kanske är värt att upplysa om att man inte kan göra retroaktiva nedläggningar och neddragningar. De biståndsprojekt som pratar om i talarstolen har redan genomförts om de någonsin har genomförts och det går inte att spara på dem. Om man tittar framåt mot kommande verksamhetsår är frågan: Vad är det för biståndsprojekt som man vill lägga ned? Är det Svenska Afghanistankommitténs arbete med att utbilda barnmorskor i , ett land där över 20 000 kvinnor dog i samband med graviditet ? Eller är det samma organisations arbete i som ger mer än 100 000 barn möjlighet att gå i skolan? Är det detta som är det svarta hålet, resursslöseriet? Eller är det möjligtvis så att man ska lägga ned det svenska stödet till RFSL:s projekt där man stöder hbt-organisationer i , ett land där man just nu diskuterar att införa dödsstraff för människor som har samkönade relationer? Eller vill ni dra tillbaka det svenska stödet till ungdomsmottagningar i , där vanliga ungdomar i ett land som härjas av hiv/aids får möjlighet till kunskap och att använda preventivmedel? Är det dessa projekt ni vill lägga ned och börja fasa ut ? Eller vilka områden är det egentligen som ni vill göra besparingarna på? 125 (SD) replik: Till att börja med är det vi ska fastslå ramarna för den kommande budgeten, inte vilka projekt vi specifikt vill skära ned på. Rent generellt är det som vi har gett oss in på, vilket även framgår av vår budgetskrivelse, det kostnadsineffektiva och kontraproduktiva utvecklingsbiståndet, som bevisligen inte har gett något större resultat och som bevisligen också hamnat i fel händer. Oavsett om de har hamnat i fel händer direkt eller indirekt spelar det mindre roll. Faktum är ändå att hur fina insatser vi än gör för skola, sjukvård och omsorg i tredje världen hjälper vi indirekt diktaturstaterna att inte behöva satsa på till exempel välfärdsområden, och i stället kan de enbart ägna sig åt att köpa in vapen och fortsätta att bedriva krig. Det är vad det handlar om. Vi har inte sett att utvecklingsbiståndet har gett några positiva resultat. I stället vill vi omfördela resurserna och satsa utökade resurser på UNHCR. Där kan vi hjälpa betydligt fler människor än vad vi gör med dagens biståndspolitik och flyktingpolitik. Jag menar att det måste vara utgångspunkten, och det är en sant human flyktingpolitik. 126 HANS (V) replik: Jag begär inte att nu ska redovisa exakt hur de 9,5 miljarderna ska slå mot biståndsbudgeten. Men någonstans måste man ha mer än bara yvig retorik att komma med när man ska motivera varför man vill göra en neddragning på nästan 10 miljarder som ska sjösättas . Någonstans måste man kunna ge exempel på ett projekt som man vill avsluta och ett land som man inte vill ge något svenskt bistånd till. Någonstans måste ni kunna redovisa det. Det minsta man kan begära av en folkvald riksdagsledamot är att han i grova drag kan ge några exempel över huvud taget på hur man vill genomföra dessa nedskärningar på . Talmannen påminde om yrkandena. Jag tittar i biståndsbetänkandet, och trots yviga retorik i talarstolen hittar jag inte en enda reservation från och inte ett enda förslag på hur man ska ändra svensk biståndspolitik. Om man nu är så upprörd över hur svensk biståndspolitik fungerar, varför har man inte presterat ett enda förslag på förändringar i den biståndspolitik vi har inom ramen på 35 miljarder. Det finns sju reservationer i biståndsbetänkandet, och står bakom samtliga. Men det finns ingenting från . Det är också lite intressant för dem som lyssnar här. När det blir dags att votera om betänkandet, kommer då sin vana trogen att agera som stödparti till den borgerliga regeringen och rösta ja till den borgerliga Alliansens skrivningar i detta betänkande? 127 (SD) replik: Till att börja med kanske jag ska påminna om att vi röstade igenom besparingar med De rödgröna. Jag kommer inte att gå in i detalj på vad vi vill skära ned på, men det handlar generellt sett om utvecklingsbiståndet. Där kan vi göra besparingar på , som vi i stället väljer att satsa på svensk välfärd. Till skillnad från lever vi med den insikten att våra skattemedel är begränsade, och då måste man prioritera. Där prioriterar vi svensk välfärd, sjukvård, äldreomsorg och skola före ett kontraproduktivt och innehållslöst utvecklingsbistånd, som bevisligen inte kan påvisa några förbättrade resultat. Det handlar om ett resursslöseri, som vi menar måste få ett slut . 128 (S) replik: Jag tycker att det var intressant att lyssna på Petzälls anförande för det var så fyllt av märkligheter, som jag tror att många av oss som har jobbat ett tag med de här sakerna inte riktigt kände igen oss i. Först och främst togs flera exempel, bland annat ur kritik . Alla vi som har följt det här och läst på lite grann vet att det handlar om 15 projekt av 6 000. Efter detta lät Sida tillsätta en egen utredning av hur det stod till med de 15 projekten, och i slutändan landade det på ett eller två projekt som hade svårigheter. får rätta mig eller nicka. Det var två som gick till rättslig prövning, och de övriga byggde på missförstånd och en inte helt bra genomförd granskning av dem. Det landade alltså på att det handlade om 2 projekt av 6 000 i slutändan. Det går att läsa sig till när man följer ärendet. Det talades om mejeri. Det enda mejeri vi andra har hört talas om fanns inte i utan i . Det är ganska viktigt att man läser på ordentligt innan man ger sig på att hugga i ett så viktigt och angeläget område som just biståndet. Det handlar om människors liv, och biståndet är kanske på ett annat sätt än många andra politikområden ett område där de facto väl använda pengar räddar människoliv på daglig basis. Svenskt bistånd under den tidigare regeringen, men även under nuvarande regering, har ett oerhört gott internationellt anseende. Den svartmålning som har presterat här känns inte igen på internationell nivå. 129 (SD) replik: Jag är inte helt förvånad över det som har konstaterats, att kommer fram till en slutsats och Sida kommer fram till en helt annan slutsats när man tillsätter sin egen utredning. Det har förekommit oegentligheter, missräkningar och så vidare. Det har egna utredare konstaterat, och det framgår också med all önskvärd tydlighet i deras sammanfattning. Sedan kan jag förstå att Sida försöker undfly de egna misstag som har begåtts. Det är inga konstigheter i det man försöker alltid rädda sitt eget skinn. Återigen: Det här handlar inte om att vi vill minska katastrofbiståndet, utan det handlar om att vi framför allt vill minska det kostnadsineffektiva utvecklingsbiståndet. Vi menar att vi kan skära ned på det och i stället använda det för inhemska ändamål, som till exempel förbättringar av vår välfärd. Jag tror inte att du har den uppfattningen att välfärden är helt utbyggd som den ser ut , utan den är i behov av upprustning. Politik handlar till stora delar om att prioritera, och då väljer vi att prioritera svensk välfärd före utvecklingsbiståndet. Som jag har påpekat tidigare gör vi en omfördelning där vi ökar anslagen till UNHCR, som gör ett väldigt gott jobb. Som jag var inne på tidigare kan vi hjälpa oerhört många fler människor än med dagens flyktingpolitik genom att vi satsar våra resurser i krisernas närområden i stället för att satsa dem på den lilla rännil som lyckas ta sig till . 130 (S) replik: Jag tillhör också regeringens kritiker jag tillhör oppositionen. Men inte heller jag skulle vilja säga att det bistånd vi har pumpas in i diktaturer. Så har det inte varit, och så är det inte. När du pratar om kontraproduktivt och ineffektivt bistånd, vad grundar det sig på? Det är inte det anseende som svenskt bistånd har. När svenskt bistånd utvärderas av internationella bedömare och de listorna kan göras långa är det ingen som är i närheten av dina formuleringar här . Jag vill höra faktakällorna. Man kan inte bara sitta några stycken på en kammare och komma på hur man ska svartmåla svenskt bistånd. Det måste ha någon form av förankring i verkligheten. Då kan man inte som i det tidigare fallet ta ett eller två exempel för att svartmåla svenskt bistånd, som består av 6 000 olika projekt, som ständigt granskas av internrevision, av myndigheten , av och av andra. Det finns väldigt gott som utförs med svenskt bistånd. Tror man att är en isolerad ö i världen som inte alls är beroende av sjukdomar, miljöförstöring, kriminalitet och mycket annat som är gränsöverskridande över jordklotet utan tror att är en isolerad ö som inte berörs alls av hur människor har det i andra delar av världen, då har man en ganska udda politisk inställning, skulle jag vilja säga. berör allt alla människor på jordklotet. Vill vi svensk välfärd väl måste vi också interagera och hjälpa människor på andra platser i världen. Det är just genom att tillsammans hjälpas åt som vi kan uppnå en bättre levnadsstandard i världen. 131 (SD) replik: Det sades att vi kritiserade utvecklingsbiståndet eftersom det inte har gett något resultat, och du frågade efter källor, . Föregående talare och din kollega efterlyste just fakta, siffror på vilket resultat biståndet har gett. Det har vi inte på bordet. Vilket resultat har utvecklingsbiståndet gett? Jag har inte sett det i de rapporter som har lagts fram. Det finns fler mycket ansedda forskare som menar att utvecklingsbistånd i allmänhet passiviserar många av mottagarländerna. Som jag var inne på tidigare: I stället för att en diktaturstat som för anfallskrig ska tvingas prioritera sin egen välfärd gör vi från västvärlden den prioriteringen att vi bygger deras välfärd som de kan lägga ännu mer resurser på att föra krig mot andra länder. Det menar jag till stor del utgör det kontraproduktiva i utvecklingsbiståndet. När det kommer till det kostnadsineffektiva frågar jag återigen: Var är resultaten? Vi har inte sett dem. Vi har dem inte på bordet . Vi har inte haft det heller. 132 (M): Vi har kommit till den årliga debatten i kammaren om det svenska biståndet. För egen del blir det min femte debatt i rad på det temat. Jag kan konstatera att det är en viss skillnad på debatten jämfört med när vi började . Men det finns också självklart många likheter. Jag återkommer till det om . Jag kan börja nu med att yrka bifall till utskottets förslag till beslut, så att den formaliadelen är avklarad. Att göra tillbakablickar och se hur vår politik har utvecklats är viktigt för att kunna utvärdera det vi har genomfört och mäta resultaten av det. Just resultatfrågan kommer upp. Det är något som vi prioriterar och som har prioriterats , just för att det är så viktigt att se vart biståndet går. I många delar är det nog många av oss som kan vara överens, från höger till vänster i politiken, om att biståndet ska göra nytta och givetvis vara effektivt och att det är viktigt att vi får ut resultat. Där skiljer vi oss inte så mycket åt. När det däremot kommer till vad vi ska genomföra och på vilket sätt vi ska göra det, då skiljer det sig. Det är viktigt att vi är tydliga i våra formuleringar av vad vi vill ha ut av biståndet. Men det är viktigt att vi inte bara formulerar, utan vi måste också leverera. Det handlar om att skapa utveckling, och det handlar till syvende och sist om att rädda liv och förbättra utvecklingen i länder där människor lever under förhållanden som är allt annat än bra. Efter många års diskussioner påbörjades under förra mandatperioden en relativt omfattande landfokusering av biståndet. Det var en diskussion som hade pågått men som just stannade vid formuleringar och där det inte blev leverans. Men detta levererades under förra mandatperioden. kan inte göra allt överallt, och det är också i enlighet med de överenskommelser som vi har internationellt, exempelvis genom den så kallade Parisdeklarationen. Det handlar om att samarbeta bättre med andra, att vi som givare har bättre koordination och att det ges ett större ägarskap till de länder där vi är engagerade. Vi har också prioriterat tematiskt. Vad är bäst på, och var är det vi kan vi nå bäst resultat? Det blev tre tematiska prioriteringar där vi satsade extra: demokrati och mänskliga rättigheter, klimat och miljö samt jämställdhet och kvinnors roll och delaktighet i utvecklingen. Det är stora och viktiga områden. Demokrati och mänskliga rättigheter handlar om att vi på olika sätt stimulerar genom att bygga upp fungerande, ansvarstagande partiväsen, att vi säkerställer att de mänskliga rättigheterna efterlevs. Beträffande klimat och miljö handlar det om att vi gör kloka investeringar. Vi hade diskussioner om att vissa delar av världen måste göra vissa saker och att man resonerar: Vi har gjort vårt, och är det deras tur. Men vi gjorde någonting utvecklingsmässigt och industrialiseringsmässigt . Det är dumt att de länder som industrialiseras gör det på samma dåliga sätt som vi gjorde utifrån dagens perspektiv. Det som man ska göra är att se till att när det finns ny, modern teknik, som är klimatsmart och bra för miljön, då kan man investera direkt där, så slipper man att gå den långa vägen. Man behöver inte uppfinna hjulet igen. Där kan vi med särskilda insatser inom biståndet vara med och göra extra nytta. När det gäller kvinnors roll i utvecklingen och deras delaktighet och jämställdhetsfrågan handlar det om att det är en fråga om mänskliga rättigheter, att både kvinnor och män har samma rättigheter. Men det är också en utvecklingsfråga rent ekonomiskt. I länder där vi förbjuder halva befolkningen att delta, att bidra, är det självklart att utvecklingen stannar av. Men det grundläggande är att det är en fråga om mänskliga rättigheter. har ett omfattande bistånd. Ja, det är faktiskt rekordhögt. Enprocentsmålet ligger fast. Det finns en bred majoritet i den här kammaren om att vi ska ha ett enprocentsmål. det vet den som har lyssnat på mig tidigare tycker jag inte att det är helt oproblematiskt. Jag hoppas att det ska vara möjligt för oss att föra en diskussion om detta framöver inte för att frångå enprocentsmålet för att minska och inte heller nödvändigtvis för att kraftigt öka utan för att tydligare sätta fokus på vad vi vill göra utvecklingsmässigt snarare än utbetalningsmässigt. stod vi här och diskuterade jag tror att det var finanskrisens inverkan på vårt utvecklingssamarbete och biståndet. Då konstaterade vi att den svenska ekonomin minskade i finanskrisens spår. Det fick konsekvensen att även det svenska utvecklingsbiståndet minskade och man fick göra neddragningar. kan vi se att biståndet ökar kraftigt. 35,2 miljarder, står det på slutraden för den budgetpost i statsbudgeten som avser det svenska utvecklingsbiståndet. 35,2 miljarder är en hel del pengar. Ja, det är riktigt mycket, för att vara exakt. kan vi konstatera att behovet runt om i världen säkert är långt mycket större. Där har en unik möjlighet att fortsätta att arbeta och utveckla när det gäller det svenska biståndet. Men vi är också en del av världens största biståndsgivare, som är Europeiska unionen, där vi också kan arbeta för att nå ett bättre resultat. har det rört sig om ökningar i biståndet. Men det som har vållat viss problematik är inte framför allt huruvida vi skär ned eller ökar utan ryckigheten, som självfallet är lite mer plågsam det år man måste dra ned snarare än öka. Men det är också svårt att kraftigt justera upp biståndet med korta ledtider, i alla fall om vi vill säkerställa att pengarna hamnar i rätt händer och används på ett ansvarsfullt sätt. I och med att vi är tydliga med att vi inte accepterar korruption och annat fusk och att vi ställer vissa, ofta ganska hårda, krav på dem som tar emot vårt bistånd hamnar vi också i situationer där vi måste stoppa biståndet. De här pengarna måste sedan omfördelas för att vi ska kunna få ut de pengar som vi avser. Det kan bli korta ledtider, och det kan emellanåt bli problematiskt att hinna säkerställa att det här sker på absolut bästa sätt. Där tycker jag att det är viktigt att vi kan ha ett resonemang för att se hur vi kan se till att de pengar vi nyttjar används på ett så effektivt och bra sätt som möjligt och hamnar i rätt händer. Jag tycker också att det är bra att vi har en aktiv biståndsdebatt här i och att vi ska vara pådrivande, som jag nämnde tidigare, inom EU och förbättra EU:s bistånd. För hade jag förmånen att träffa nye biståndsminister, , och ha viss diskussion med honom. Jag gladdes åt att den brittiska biståndspolitiken i allt väsentligt är väldigt lik den svenska. Resultat och utkomsten för mottagarna av biståndet står i centrum, det vill säga att biståndet gör nytta och att vi ska se att vi får värde för de pengar som investeras. Men det handlar också om ansvarstagandet gentemot biståndsgivarna, det vill säga för de svenska skattebetalarna, för de brittiska skattebetalarna och för EU skattebetalarna i Europeiska unionen.