prot · GX0976 · 2010-02-17 00:00:00 — Och är det så att man om man inte får beställt resultat beställer igen men då med mer detaljerade instruktioner? Det är inte på det sättet vi vill ha forskningen i . Det är inte heller på det sättet man får en särskilt bra kvalitet inom forskning och vetenskaplighet. Därför skulle det vara förödande om det här mönstret fick fortgå. Förutom nämnda strategiska forskningssatsningar, som i vissa stycken är enormt detaljerade, kan man se vidare tendenser, som jag tidigare nämnt. Till exempel var propositionen om lärarutbildningen på många punkter väldigt detaljerad. Vi har inte sett en liknande detaljeringsgrad i någon annan universitetsutbildning. Jag hoppas att vi slipper se det och att det inte är en ny trend att den borgerliga regeringen vill detaljstyra alla universitetsutbildningar genom propositioner. Det hinns inte med före valet, men om borgarna mot förmodan skulle vinna valet och vi därmed skulle få se en fortsättning på det vore det mycket olyckligt. Jag hoppas att så inte blir fallet utan att det snarare är så att regeringen anser sig bättre lämpad att bedöma hur man bedriver en vetenskaplig utbildning med pedagogik och så vidare än universiteten och är det kan man förstås anse. Ytterligare en sak som dykt upp är att vi nu har fått en situation där regeringen har gett ett uppdrag som gäller att göra särskilda utvärderingar av vissa kurser på universiteten. Självklart behöver alla kurser på universiteten kontinuerligt utvärderas. Men frågan är vilka signaler som skickas när en regering går ut och pekar ut specifika kurser som råkar ha namn som man tycker är allmänt suspekta då utan att hänsyn tas till att den vetenskapliga kvaliteten på kurserna mycket väl kan vara korrekt och bra. Man frågar sig om den utvärdering som görs inte är bra eller om det är just den utvärdering som görs av de här kurserna som inte är bra. Man frågar sig också om regeringen kanske är bättre än den egna expertmyndigheten och för den delen även de universitet som har inrättat kurserna på att bedöma den vetenskapliga kvaliteten. Vidare frågar man sig hur vi tänkt oss att i samhället ha den här typen av detaljerade instruktioner om specifika kurser, om att de ska utvärderas på ett specifikt sätt. Man kan undra vad som annars händer. Det här mönstret är förstås just ett mönster. Det finns ännu ingen heltäckande detaljstyrning från regeringen. Det hoppas jag att vi alla är glada över. Men frågan är varthän man går. Ska vi i stället för kanske ha ett Björklundsverk så att det blir tydligt vad man vill? Jag tror inte att det är på gång. Men frågan är vart vi är på väg. Om man hade varit intresserad av att ha en betydligt bättre lärarutbildning, varför lägger man då så lite pengar på forskning kopplad till lärarutbildningen jämfört med andra utbildningar? Extremt lite forskningspengar finns på plats beträffande lärarutbildningen jämfört med hur det är med andra utbildningar. Regeringen har ju lagt en massa nya pengar på forskning. Men varför fanns det inte mer pengar på det här området om man nu är intresserad av att ha en god vetenskaplighet när det gäller utbildning av lärare? Det tycker jag hade varit rimligt. Vidare kan man fråga sig om forskningen inte borde ses kopplad till kvaliteten i grundutbildningen. Det har lagts det vill jag säga väldigt mycket pengar på forskningen. Det är mycket bra. För detta förtjänar regeringen en eloge. Men frågan är om det är en vettig avvägning när man inte lägger några nya kvalitetspengar på grundutbildningen. I stället nöjer man sig med att omfördela pengar som universiteten redan haft och säga att det är kvalitetspengar. Frågan är om det är en rimlig hantering. Mot den bakgrunden yrkar jag bifall till reservationerna 2 och 6, men givetvis står vi i bakom samtliga våra reservationer. 117 (): Under den här mandatperioden har det gjorts stora investeringar i utbildning och forskning satsningar för att stärka kvaliteten i själva utbildningen och för att stärka svensk forskning. Den här regeringen har också börjat se till att fylla igen de luckor ekonomiskt efter den socialdemokratiska regeringen som börjat bli ganska djupa. Den socialdemokratiska regeringen såg vällovligt till att bygga ut landets högskolor med fler platser. Vi andra stod bakom det, för det var mycket bra. Men man glömde att skicka med pengar till kvalitet och utveckling. Beträffande de luckorna har den här regeringen börjat se till att det finns kvalitetsresurser. Resurserna till forskning den här mandatperioden överstiger med råge resurserna under tidigare mandatperioder. först kan vi verkligen börja prata om att viktiga satsningar har gjorts på utbildnings- och forskningsområdet. Det alliansregeringen för tillfället gör är att vara flexibel och fråga: Hur ser läget ut nu? Vad är viktigt? Det handlar både om mer pengar till forskning och utbildning och om att det finns fler utbildningsplatser. Fler platser än någonsin kommer på landets lärosäten, som vi stärker kvaliteten. Vi ser till att vara flexibla utifrån den efterfrågan på platser som finns och stärker också med pengar. En av propositionerna med mest resurser , som talarna innan också har lyft upp, är Ett lyft för forskning och innovation. Denna proposition är ramen för svensk forskning , och det är en fantastisk satsning på forskning med en nettoökning på . Det är mer än de tre senaste forskningspropositionerna tillsammans. Det Socialdemokraterna och Vänstern kunde prestera och tre forskningspropositioner har vi presterat och en forsknings- och innovationsproposition. Därför känns det rätt smaklöst när från Socialdemokraterna står och säger att vi behöver mer pengar till svensk forskning, att vi behöver satsa mer och att regeringen gör för lite. Lite gjordes under de där tolv åren, men görs det stora satsningar. Dessa satsningar på forskning är också viktiga eftersom få investeringar väl ger bättre resultat och större avkastning än utbildning, forskning och innovationer. Regeringens forsknings- och innovationsproposition fokuserade på tre viktiga delar, tre grundpelare som den står på. Det handlar om den fria forskningen, forskning av högsta kvalitet och relevans samt att forskning i större utsträckning än ska komma till nytta. Det är tre grundpelare för forsknings- och innovationspropositionen. Den fria forskningen är otroligt viktig, och därför stärker regeringen den så kraftigt i propositionen. Det är 1,5 miljarder till den grundfördelning eller de fakultetsmedel som kommer till. Vi har också sett till och det tror jag har varit ett önskemål från de allra flesta att pengarna ska kvalitetsfördelas på ett bättre sätt. Vi har börjat med det. Det fortsätter att utvecklas och utvärderas, men det är viktigt att vi har tagit stegen. Det har denna regering gjort. Vi har också sett till att få till strategiska områden i forskningen. Ingen kan absolut säkert säga vilka som är de största utmaningarna framöver och vilka som är de viktigaste delarna för att vi ska klara vår välfärd framöver. Vi måste dock ändå se hur vi på bästa sätt kan lyfta upp svensk forskning och möta de utmaningar vi ser. Hur kan vi hjälpa till och lösa de globala problem som finns och som är angelägna? De områden detta handlar om är där har en stark forskning forskning i världsklass. Det är också områden där det finns företag i som bedriver egen forskning och utveckling och där statens insatser stärker näringslivets och utveckling och konkurrenskraft. Där går de strategiska forskningarna in. Jag får inte riktigt ihop det när står i talarstolen och säger att regeringen är för snäv och för tydlig och sedan tar ett djupt andetag och fortsätter: Dessutom behöver vi satsa mer på detta, detta och detta. Det gäller att bestämma sig och se hur vi kan stärka kvaliteten i svensk forskning, hur vi kan se till att bli en spetsnation vad gäller forskning och hur vi kan möta framtidens utmaningar på bästa sätt. Jag är också glad över att den nuvarande forskningspropositionen tar ett brett grepp vad gäller forskning och innovation. får vi ett innovationssystem som inte har funnits tidigare och ett tänk kring innovationer som den socialdemokratiska regeringen inte hade när man kopplade ihop utbildning, kunskap, näringsliv och innovation. Några delar jag tänkte lyfta fram när det gäller att stärka innovationssystemet är att det nu etableras innovationskontor på flera lärosäten runt om i landet. Både äldre och yngre lärosäten får möjlighet till detta. Samverkansprogram med näringslivet vidareutvecklas inom de utpekade strategiska områdena. Industriforskningsinstituten får bättre möjligheter, vilket är viktigt för de små och medelstora företagen. Lärosätena ska samverka med det omgivande samhället på ett annat sätt, och det kommer i det vi säger om nyttiggörande av forskningsresultaten. Det blir en bättre tydlighet, och det kan vi alla se som träffar universiteten och ser deras arbeten. Man tar till sig. Det händer otroligt mycket vad gäller forskning och innovation. Ett tydligt ledarskap ger ett tydligt resultat, och det kokar av idéer och kunskap därute. Alliansregeringen har på olika sätt stärkt innovationsklimatet, och jag vill säga att det är viktigt att man kopplar helheten i politiken. Det gäller både det vi gör inom utbildningsområdet med att stärka forskning och innovation och de regelförenklingar vi gör för företagen borttagandet av förmögenhetsskatten och tillgång till riskkapital, till exempel. Delar hänger ihop. Vi har en helhet i politiken som tidigare saknades. Det är också så att det inte blir någon forskning utan själva forskarna. Där har detta stora tillskott till forskning och lärosäten också gjort att möjligheterna har stärkts för att till exempel få fler doktorander, vilket är väldigt bra. Det är viktigt att satsa på de unga forskarna framöver. Forskarkarriären ska ha en stor roll, och vi ska attrahera de allra bästa på universiteten att forska vidare. Därför tror jag också och är övertygad om att samverkan mellan lärosätet, näringslivet och det omgivande samhället det vi har varit med och pushat fram också gör att vi får fler till forskarkarriären. Avslutningsvis är det bra, herr talman, att forskningspolitiken prioriteras. Ska ha en utbildning i världsklass krävs det att vi satsar på forskning. Ska vi ha en tillväxt som är god och ett företagande som ger möjlighet till jobb krävs det att vi har en god forskning. Forskningen gör att stärker sin konkurrenskraft, och det innebär i slutändan att vi får en god välfärd i detta land. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. 118 () replik: Jag förstår om inte gillade allt jag sade och tar till brösttoner om både det ena och det andra. Det är inte bara jag som har kritik mot den politik ni för, exempelvis detaljstyrningen. Det är någonting som förs fram också från forskarvärlden, där man vill ha en frihet och inte detaljstyras. Jag skulle dock vilja ta upp en annan fråga som inte berörde så mycket, och det gäller forskning i hela landet och vid alla lärosäten. Vi menar att det inte föreligger någon motsättning mellan excellenta och starka forskningsmiljöer och forskning i hela landet. Det stärker nämligen en forskningsbaserad grundutbildning och är en förutsättning för en solid undervisning på vetenskaplig grund. Det underlättar också för högskolan att rekrytera goda forskare och höja andelen disputerade lärare. Forskningen som bedrivs vid landets alla högskolor har ofta ett gott samarbete med det lokala och regionala näringslivet och leder ofta till en nära tillämpning och kommersialisering av forskningsresultat. Det gynnar alltså oerhört mycket att ha forskning vid alla högskolor i hela landet, och detta har varit en bred politisk uppfattning . och Socialdemokraterna har slagits för principen om fler högskolor i landet och mer forskning. har inte tyckt så utan varit emot och föraktfullt kallat det bygdehögskolor. När man nu analyserar utspel och olika beslut som fattas börjar jag bli lite orolig för vad som gäller framöver för det borgerliga blocket. Jag tycker nämligen att signalen som kommer lätt leder till tanken att det finns en strategi för en uppdelning mellan högskolor och universitet samt även mellan äldre universitet och nyare universitet. Vi går mot en USA-modell med grundutbildning på högskolorna och forskning på universiteten. Därför undrar jag om och står fast vid att det är viktigt med högskolor och forskning i hela landet eller om de bytt uppfattning i denna fråga på samma sätt som i en del andra frågor. Kan man lita på i den här frågan? 119 () replik: tar upp frågan om forskning i hela landet. Den är mycket viktig, och därför borde Strand vara nöjd med den proposition som lades fram, liksom alla pengar som läggs på forskning vid landets alla lärosäten. får samtliga lärosäten vara med i samma system. Så var det inte tidigare under den socialdemokratiska regeringstiden. har alla möjlighet att vara med. Man kan till exempel få expertis och mer än ett helt vetenskapsområde liksom möjlighet till forskarutbildning och doktorander. Vi ser till att alla får vara med på banan; det fick man inte tidigare. Jag blir uppriktigt ledsen när och talar om A- och B-lag bland lärosäten. Ingen annan gör det. Det är bara de som talar om det. Vill de egentligen ha det så? Vi vill inte ha det så. Det är därför vi gjort reformerna som innebär att alla ska kunna vara med på samma villkor och utvecklas. Det är också helt fel när sagt att vissa lärosäten utarmas med vårt nya system. Alla får plus i slutändan, och även om man skulle göra i stort sett ingenting har man kvar sina resurser . Det säger stämmer alltså inte, och jag blir, som sagt, uppriktigt ledsen över att det tjatas om A- och B-lag. Vad gäller de strategiska satsningarna var det så tidigare, och de flesta var överens om att forskningspengarna var alldeles för utsmetade. Vi behöver ha en mer tydlig spets. Om vi ska svara upp mot de globala utmaningar som finns behöver vi vara tydligare. Om vi ska bli en forskningsnation att räkna med måste vi vara tydligare. Ni vill ha det på ert sätt, . Vi anser att de strategiska forskningsmedlen är det som ger bäst resultat. 120 () replik: Jag tycker inte att jag fått ett klart och tydligt svar på den fråga jag ställde, nämligen: Är fortfarande berett att slåss för en bra och viktig forskning vid landets samtliga högskolor? Det är en viktig fråga. När jag analyserar den borgerliga forskningspolitiken kommer jag fram till att det finns några som går åt ett annat håll. Vi kan se på den resursfördelningsmodell som kritiserades före beslutet, och även efteråt, för att den missgynnar vissa högskolor. Jag har senast läst en artikel om detta, skriven av en rektor för ett av universiteten. Det är alltså inte bara jag som säger detta, , utan det finns åtminstone en till som gör det. Dessutom känner jag till fler som säger samma sak. Så lätt ska du alltså inte komma undan den frågan. När det gäller de stora strategiska forskningspengarna är frågan vart de egentligen går. Jo, till de stora universiteten. Jag säger inte att det är fel, men någonting säger mig att de små högskolorna har svårt att hävda sig. Om vi tar den lärarutbildningsproposition som lades fram ser vi att det finns en risk med examensrättsprövning, som i och för sig är bra, om den blir styrd. Det kommer att innebära dramatiska effekter för många högskolor som tappar underlag och forskningsbas. uttalar sig högskole- och forskningsminister om forskningen. Där tycker jag att detta kommer upp till ytan. säger nämligen att vi nog kommer att få se att några svenska lärosäten fokuserar nästan enbart på grundutbildning medan andra kanske kommer att bli världsledande inom forskning på några få områden. Sedan åkte han till för att studera systemet, alltså USA-modellen. Min fråga kvarstår därför: Står fast vid att det är viktigt med forskning vid alla högskolor i hela landet, eller har ni glidit med i den tendens som finns att man gör en uppdelning i A- och B-lag? 121 () replik: ser många spöken för tillfället. Självklart ska alla lärosäten ha möjlighet att ha en bra forskning. Det är självklart. De ska också få resurser om de har en bra forskning. Självklart är det så. Jag vill återkomma till att man målar upp en bild som inte finns. Jag har fått svara på frågor efter att socialdemokratiska riksdagsledamöter varit ute vid lärosätena och sagt: Ni kommer inte att få ha lärarutbildning eftersom ni inte är universitet. Ni kommer inte att få ha det därför att därför att Vi vill ha de bästa lärare som går att få i det här landet, för vi anser att skolan är oerhört viktig. Det ger alla en rättvis chans att lyckas i livet. Därför ska vi ha de bästa lärarna. Därför ska vi också ha de som bäst klarar av utbildningen, vilket innebär att alla som vill ha lärarutbildningen en liten del, en mellandel eller en stor del får söka igen. Då får vi de lärosäten som klarar det bäst, inte i vilken form lärosätet är uppbyggt. Det handlar om att ha den bästa kvaliteten, ingenting annat. Det vill vi ha eftersom vi vill ha de bästa lärarna. Det är synd att och springer runt och målar upp en bild som inte är sann. Självklart ska alla ha bra möjligheter till forskning i hela landet om det fungerar. Självklart ska man få ha en utbildning om kvaliteten i den är bra. 122 () replik: framförde ett par saker som får mig att fundera. Jag är glad att delar vår uppfattning att det finns luckor i kvaliteten. Att de håller på att fyllas igen har vi kanske delade uppfattningar om. Det beror på hur man ser det. Jag tycker att det är tydligt att regeringen gått ut och sagt att de i sin stora välvilja låter universiteten behålla de pengar de redan har och sedan kallar det en kvalitetssatsning. Man drar alltså inte tillbaka pengar som man skulle ha kunnat dra tillbaka för att det blivit något färre som studerar. Ur kvalitetssynpunkt är det givetvis bra att inte dra tillbaka pengarna, men frågan är om man ska stanna där. Är det inte rimligt att faktiskt gå vidare och göra någonting som i praktiken förändrar till exempel antalet timmar som de studerande har på utbildningar, särskilt de utbildningar som har väldigt få timmar? Sedan undrar jag också: Var ska regeringens detaljstyrningsmani sluta? 123 () replik: När det gäller att stärka kvaliteten vid landets lärosäten har regeringen under den här mandatperioden gett kvalitetspengar, studentpengar, bland annat till samhällsvetenskap och humaniora. Där har vi stärkt med per student. Likaså har vi stärkt inom teknik och naturvetenskap. Det har blivit bättre, men det finns fortfarande problem. Dessa problem har växt , bland annat när var stödparti till Socialdemokraterna. Man satsade inte tillräckligt på landets lärosäten, vilket gick ut över studenterna. Det är inte bra. Det är inte bra att en student som läser humaniora kanske har en eller två lektioner . försöker vi vända den trend som och hans parti skapade. Vi försöker räfsa upp efter dem. Kvalitetsförstärkningar håller vi alltså på med. talar om de strategiska forskningarna. Någonstans får man bestämma sig. finns det tre delar medicin, klimat och teknik. Det är tre viktiga områden där vi sedan går in och fördjupar för att se var de största utmaningarna inom dessa tre områden finns. Där finns pengar att hämta. säger att det inte är bra, att de inte ska göra det. De ska inte anta dessa utmaningar. I stället ska de satsa på lyckoforskning, vilket framgår av en reservation från . Man måste bestämma sig. Ska vi stimulera så att blir en bra och konkurrenskraftig forskningsnation eller ska vi inte göra det? Jag tror inte att det lönar sig, för vare sig mänskligheten eller konkurrenskraft, att vi slätar ut allting rätt över. Jag anser att vi i stället behöver stimulera vissa områden. 124 () replik: Låt mig börja med frågan om kvalitetssatsningar. Jag kan absolut tycka att vi kan vara självkritiska och inse att det inte satsats tillräckligt mycket på kvalitet under tidigare mandatperioder, vilket nu visar sig. Det borde man förstås ha gjort, och därför anser vi att man ska gå in med nya friska pengar och satsa på kvalitet. Jag hade önskat att regeringen gjort det. När det gäller detaljstyrningen handlar det inte bara om att regeringen nämnt de tre strategiska områdena, som vi tycker är fullt rimliga, utan det handlar också om att man gått in i detaljerna på dessa tre områden. Jag träffade universitets rektor. Hon nämnde detaljstyrningen och tog som exempel diabetessatsningen ett bra exempel, tycker jag. Man går in och säger att just de här pengarna ska satsas på det här området, diabetes. Ja, det är ett viktigt område. Det ska satsas på det här sättet också inom de här medicinska fårorna och så vidare utan att se i ett bredare perspektiv på hur man motverkar diabetes. Det blir alltså inte möjligt med den här satsningen, utan man går in och specificerar precis hur detta ska genomföras. Jag säger inte att det är dåligt att satsa pengar på att göra den här typen av forskning kring diabetes. Jag säger bara att det kanske inte är regeringen som är bäst lämpad att göra alla de här avvägningarna. Det är där frågan hamnar. Hur ser man på akademin, samhället och regeringen? Är regeringen den som är bäst lämpad att göra precis alla avvägningar, eller är det så att människor sitter på sina poster på universitet, och andra ställen därför att de är duktiga på det de gör och faktiskt kan hantera frågor kring vetenskaplighet och satsningar? 125 () replik: Jag håller med om att det är svåra avvägningar att göra. Vad ser vi för stora utmaningar framöver vad gäller världen, vår nation, vår välfärd och möjligheter till tillväxt och annat? Det kan vara svåra avvägningar. Det regeringen gjorde, i stället för att sitta på sin egen kammare, var att föra en dialog, ha ett samspel och bilda ett råd med näringslivets myndigheter, som var med i detta. var också med och gav synpunkter på vad det är inom de tre prioriterade områdena medicin, klimat och teknik som kan vara viktigt. Självklart har det skett ett samspel i detta för att hitta vad det kan vara som vi behöver gå vidare med. Detta är, som jag sade tidigare, kopplat till vad vi är starka på , vad vi har för företag inom dessa områden som kan stärkas och vilken koppling vi kan se däremellan för som forskningsnation. Det är också kopplat till företagandet. Vi måste se till att det finns ett samspel däremellan. Ni pratar om branschprogram. Vi anser att det inte går tillräckligt mycket till forskning i detta. Med den strategiska forskningen, där forskaren är i centrum och där man också för en dialog med näringslivet för att få fram det bästa forskningsresultatet, kommer vi mycket längre än om man smetar ut det, som ni väljer att göra, eller lägger pengarna någon annanstans. 126 AMINEH KAKABAVEH (v) replik: I går var jag på och träffade studentkåren, som alla brukar göra. Då träffade jag och forskare, representanter från den akademiska världen, som hyste vissa farhågor. Villkoren för utländska forskare som kommer från delar av världen som vi ger bistånd till genom Sida är väldigt dåliga. Det arbete de utför hemma är ett helt annat än det de utför i , men de får samma lön som de får i hemlandet. Det kan vara något land i eller , utanför EU i alla fall. Det är orättvisa och ojämlika förhållanden och villkor. Frågan är vad ni gör. Tänker regeringen utreda situationen för forskare från andra delar av världen? Är det verkligen acceptabelt att man betalar bistånd i form av detta utbyte och att de ska få en sämre situation här i ? 127 () replik: Vad gäller bistånd är jag i grund och botten övertygad om att frihandel och kunskap är de bästa vägarna för att hjälpa ett land framåt. De forskare som kommer till ska självklart ha en dräglig tillvaro att leva i. är det så att den här regeringen har satsat otroligt mycket pengar på landets lärosäten, också till forskningen, vilket gör att lärosätena själva har möjlighet att till exempel anställa fler doktorander. Men det är en viktig fråga, och det är bra att Amineh Kakabaveh tar upp den, för det ska vara drägliga förhållanden för alla. 128 AMINEH KAKABAVEH (v) replik: