prot · GX0994 · 2010-03-24 00:00:00 — Där är majoritetens förslag tydligare, och det ligger mycket närmare den uppfattning jag har, självklart. Jag noterar också att diskussionen om det kommunala vetot har varit motstridig i den debatt som vi har haft. Det gör att jag inte känner trygghet i var oppositionen står när det gäller det kommunala vetot. Men, återigen, oppositionen backar upp min motion. Därför har jag fattat det beslut jag har fattat och gjort den deklaration som jag har avgivit när det gäller mitt ställningstagande. 207 () replik: Jag blev lite förvånad över Per Åslings beskrivning av vårt ställningstagande från oppositionen. Jag förstår att det är en svår situation. är laget starkare än jaget, och jag har full respekt för att man inte alltid kan göra det man själv tycker är viktigast. Men i vissa frågor måste jag i alla fall bestämma mig för vad som är viktigast för mig som person. Jag kommer att prövas i de frågorna. Det har hänt en gång tidigare i den här kammaren, och jag kommer säkert att prövas vid fler tillfällen. Jag vill ändå påpeka att det i vår reservation står följande: När det gäller frågan om uranprospektering anser vi i likhet med flera motionärer från partier på båda sidor om blockgränsen att det lokala och regionala inflytandet måste stärkas. Det finns anledning att se över frågan om hur enskilda, kommuner, länsstyrelser m.fl. kan få bättre information, insyn och påverkansmöjligheter i samband med uranprospektering. Regeringen bör även göra provborrning efter uran tillståndspliktig i linje med vad som föreslås i motion 2009/10:N390 (mp). Det kan liksom inte bli mer tydligt än så. Då har jag en fråga. Om Per Åsling inte kan stå för det här som är helt i linje med, som jag har uppfattat det, den motion han har skrivit och han inte heller kan gå på det majoriteten har sagt måste det tolkas som att han inte litar på regeringen. I utskottsmajoritetens ställningstagande säger man ju att man litar på att regeringen följer frågan. Men det gör tydligen inte Per Åsling. Det är väl därför han ska avstå ? Men vad är det som är otydligt med vårt ställningstagande? Jag förstod inte det när han svarade , så jag hoppas på att få svar, herr talman. 208 PER ÅSLING (c) replik: Jag litar på regeringen. Min utgångspunkt är att jobba för att värna utvecklingen i bland annat mitt hemlän . Det är därför jag har skrivit motionen. Jag har gjort det i övertygelsen om att det är viktigt att stärka det kommunala vetot, att stärka det lokala inflytandet och att stärka den enskilde markägaren. Men när det gäller behandlingen senare innehåller utskottets förslag respektive reservationen andra frågeställningar som har bäring på minerallagen och som går vidare än den motion jag har väckt. Jag kan inte ställa upp på den formulering som reservationen innehåller. Jag har en uppfattning som ligger betydligt närmare majoriteten. Jag konstaterar att majoriteten har gjort en positionsförskjutning som jag tror har bäring på det stämmobeslut har men också den motion som vi har lämnat. Vi vill mer, men vi ser att det är en process som är på gång. Det är bra. När jag har lagt ihop summan av kardemumman har jag kommit fram till det ställningstagande jag gör. 209 () replik: Jag är inte säker på att jag fick ihop det där i alla fall. Jag förstår inte riktigt vad som är problemet med vår reservation: Det kommunala vetot är därför som det framgår av motionen ett centralt inslag vid prövning av tillstånd för uranbrytning. Vi pekar också på att man även bör göra provborrningar efter uran tillståndspliktiga i linje med vad som föreslås i motionen. Var är problemen? Jag tycker att det är så uppenbart, så tydligt. Vi ställer oss bakom de motioner som vill ge större kommunalt inflytande över både provborrning och prospektering. Skulle det finnas något annat luddigt här? Jag har snart läst alltihop. Det finns inget annat i den här reservationen, så jag förstår inte vad som är svårigheten för Per Åsling när det gäller att ställa sig bakom den om han nu tycker att de här frågorna är så viktiga. Därför ställde jag frågan och hade hoppats få ett svar. Jag inser att det inte blir tydligare än så här. Jag avstår från att säga något mer . 210 PER ÅSLING (c) replik: Jag tycker att jag har beskrivit varför jag har gjort mitt ställningstagande. Reservationen innehåller mer än bara svar på motionerna, mer av ett mineralpolitiskt ställningstagande kanske jag ska säga. Jag tycker att det är bristfälligt. Det saknar helhetssyn. Dessutom är många inslag präglade av populism. Det gillar jag inte. Det är det som är min utgångspunkt för det ställningstagande jag har gjort. Jag kommer inte att avge någon röst . Jag kommer att se till så att jag fortsätter mitt arbete med att stärka det lokala och kommunala ansvaret, för jag tror att det är viktigt. Det arbetet kommer jag att göra här i men också i övrigt när det gäller att bedriva ett opinionsarbete. Jag hoppas att vi ska kunna utveckla den här frågeställningen så att vi når fram och kan skapa den offensiva mineral- och industripolitik som jag vill se på det här området. 211 (-): måste jag ställa frågan nu angående kommunalt veto. Är majoriteten respektive oppositionen för eller mot kommunalt veto angående uranprospektering? Alltså: Är majoriteten eller oppositionen för eller mot uranprospektering? Kan jag få svar på det? Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 15 § Vissa ändringar i lagen om ekodesign Föredrogs näringsutskottets betänkande 2009/10:NU15 Vissa ändringar i lagen om ekodesign (prop. 2009/10:93). Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) 16 § Naturolyckor och katastroffond Föredrogs försvarsutskottets betänkande 2009/10:FöU2 Naturolyckor och katastroffond. Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) 17 § Strålningsskydd och kärnteknisk säkerhet Föredrogs försvarsutskottets betänkande 2009/10:FöU4 Strålningsskydd och kärnteknisk säkerhet. 212 (): Till att börja med vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet. Vi har i försvarsutskottet hanterat 16 motionsyrkanden. Det rör strålningsskydd, hälsoeffekter av elektromagnetiska och radiofrekventa fält, gränsvärden för strålning, inrättande av områden med låga strålnivåer och metoder för slutförvar av kärnavfall. Samtliga motionsyrkanden avstyrks med olika motiveringar. Jag ska nämna ett par. De flesta motioner har varit i försvarsutskottet tidigare, både en, två och . Vad det gäller hälsoeffekterna av elektromagnetiska och radiofrekventa fält pågår det forskning, men där har det inte framkommit några nya rön som kan belägga sambandet mellan exponering och elöverkänslighet. Därför avslås den. Vad det gäller metoder för slutförvar av kärnavfall avstyrker försvarsutskottet yrkandet att ska provborra djupa borrhål med motiveringen att det är kärnkraftsindustrins ansvar att utveckla metoder för slutförvaret. Det är SSM, som ska granska det. Därmed yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 18 § Sjö- och kustövervakningsfrågor Föredrogs försvarsutskottets betänkande 2009/10:FöU5 Sjö- och kustövervakningsfrågor. Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) Föredrogs trafikutskottets betänkande 2009/10:TU16 vägunderhåll (redog. 2009/10:RRS13). 213 (): diskuterar trafikutskottet granskning av underlag för underhållsinsatser på statliga vägar. heter Underhåll av belagda vägar och kom . Vi i trafikutskottet fick en föredragning av ärendet av riksrevisorn . konstaterar i rapporten att det finns betydande brister i det planeringsunderlag för vägunderhållet som använder i sin egen organisation. Jag förmodar att mina kolleger i utskottet kommer att närmare gå in på de brister som redovisas. har också i sin rapport lämnat ett antal rekommendationer till och regeringen samt påpekat vikten av att rapporteringen till ger en rättvis bild av underhållsverksamheten. Utskottet välkomnar denna granskning och dess klarläggande av brister och tillkortakommanden som har på detta område, eftersom utskottet ville ha en sådan granskning. Vid sammanträdet beslutade utskottet att man önskade en granskning både av och underhållsverksamhet. Utskottet underströk den betydelse som uppföljning och utvärdering har inom utskottets beredningsområde. En effektiv resursanvändning är av stor betydelse. Inom det verksamhetsområde på som handhar underhåll av belagd väg omsätts . Det är av största vikt att man använder dessa medel på bästa sätt och med de bästa planeringsmetoderna. Med dessa inledande ord, herr talman, överlämnar jag betänkandet till kammaren för debatt. 214 (): Det finns två reservationer. Jag står bakom båda, men för tids vinnande nöjer vi oss med att yrka bifall till reservation nr 1 som handlar om vägunderhåll som är själva utgångspunkten för det här betänkandet. Precis som oppositionen och majoriteten säger innehåller styrelses redogörelse för vägunderhåll svidande kritik minst sagt. Slutsatsen är, vilket framgår av sammanfattningen, att man inte vet om underhållspengarna används på rätt sätt, på rätt plats, i tillräcklig mängd i jämfört med , utan man pratar om slumpvisa resultat. Det känns som att man tar det lite på uppstuds. Det som gäller ena året gäller inte nästa och så vidare. Så kan vi inte ha det. Det handlar ju om flera miljarder , och därför har vi valt att följa den utmärkta motion som skrev. Vi tycker att de har väldigt många poänger, och därför har vi anslutit oss till den. Även majoriteten, herr talman, säger att de ser allvarligt på detta och ska överväga åtgärder för att komma till rätta med problemen. Det finns en massa olika fina formuleringar. Men hävdar man att man har genomfört ett antal beslut som kommer att säkerställa att detta inte ska ske , till exempel hopslagningen till ett trafikverk. Man pratar också om att man har ändrat de sex delmålen till ett fusionsmål för tillgänglighet och ett hänsynsmål för säkerhet, miljö och hälsa. Det känns lite långsökt varför detta i sig ska lösa de tidigare problemen. Vi säger i vår reservation att om man inte kan hitta en bättre utgångspunkt för att kunna värdera att man faktiskt får ut något av de pengar man satsar, det vill säga att man satsar rätt, överväger vi att man får dra ned på anslaget till dess man kommer fram till klokare underlag. Det välkända begreppet underhållsberget på håller majoriteten fast vid på s. 14. Man skriver så här: Vad beträffar slutsats att det utifrån den tillgängliga informationen inte går att styrka eller avfärda uppgifter om att kostnaden för det eftersatta underhållet uppgår till just vill utskottet framhålla att anslagen till drift och underhåll av vägnätet under en rad år har varit otillräckliga för att möta de befintliga behoven som trafiken ökat. Det eftersatta underhållsbehovet är följaktligen stort, och utskottet anser att det därför är viktigt att uppgiften att bevara och säkerställa befintliga vägar prioriteras. Men det framgår tydligt att man inte riktigt litar på vad redogörelsen och analysen säger, för i redogörelsen som man hänvisar till på s. 7 i betänkandet står det följande: Utifrån den tillgängliga informationen går det därför enligt varken att styrka eller avfärda uppgifter om att kostnaden för det eftersatta underhållet är . Det är ytterst allvarligt. säger alltså att man inte kan styrka att det finns ett underhållsberg, och man kan inte styrka om det är på 1 miljard eller 20 miljarder eller om det alls finns, medan majoriteten benhårt håller fast vid och minsann vet att det finns ett stort underhållsberg av eftersatt underhåll. På något sätt tycker jag att det visar att man inte tar redogörelsen från på fullt allvar. Vad är det ni i majoriteten vet om det här så kallade underhållsberget som de på i sin revision fullständigt har missat? Om vi backar lite har vi från Vänstern sagt att vi plussar på vägunderhållsanslaget , för vi tycker att det är viktigt att man vidmakthåller det kapital vi har plöjt ned . får vi backa från den ståndpunkten och erkänna att vi tar ett steg tillbaka. Vi får fundera på om vi verkligen har avsatt våra pengar i budgeten på rätt sätt. Utifrån den kraftfulla kritik som kommer med mot och deras underlag tycker vi att vi faktiskt måste backa, ta en funderare till och få ett bättre underlag och sedan komma tillbaka och se hur mycket pengar vi ska satsa . Men det ni i majoriteten säger är i princip att ni tar allvarligt på kritiken, men ett stort underhållsberg har vi, så vi måste avsätta väldigt mycket pengar. Jag skulle gärna vilja veta hur ni kan komma fram till den ståndpunkten. Vad är det i revisionen som styrker det påståendet när ni faktiskt har en totalt diametralt motsatt åsikt jämfört med ? 215 (): Det är väldigt roligt, det här med underhåll, men det är faktiskt också ganska allvarligt. Det handlar om 8 miljarder . Det är den största enskilda utgiftsposten inom vårt utgiftsområde. Vilken annan skattefinansierad verksamhet skulle kunna tillåta sig så dålig koll? Jag yrkar bifall till reservation 1. Vi från utskottet påtalar gemensamt att visar väldigt allvarliga tillstånd, men det finns heller inte någon ordentlig uppföljning från regeringens sida. När vi fick föredragningen från i utskottet frågade vi ju om regeringen hade fått reda på det här och vad regeringen i så fall hade för reaktion. Enligt vad jag har fått reda på har , apropå frågan om effektbedömningar, sagt att uppgift saknas. Att man då inte får någon följdfråga eller krav på att man ska redovisa detta tycker jag är fullständigt häpnadsväckande. Tänk om det hade gällt undervisning, sjukvård eller vilken annan verksamhet som helst! Nog hade man fått en följdfråga och en uppmaning att komma in med detta om man sagt att uppgifter saknas. Det visar är att under en lång följd av år finns inget bra mått för att tala om vägunderhållets kvalitet. kan vi kanske också konstatera att man förmodligen inte har ett så väldigt bra mått på snöröjningens kvalitet heller. Man kanske kan undra vad som är viktigt med det, men för människor som inte bor i storstäder är landsbygdens vägar den enda möjligheten man har att ta sig till och från skolan, jobbet och fritidsverksamheterna, och då är det viktigt att dessa vägar sköts på ett sätt så att människor kan komma fram. I framgår det att inte kan svara på frågor. Man kan inte identifiera vilka vägar som tillhör vilken standardklass. Man konstaterar att har brustit i förvaltning, utveckling och tillämpning av sina informations- och managementsystem. Det som gäller en vägverksregion tycks inte ha mycket att göra med vad som händer i någon annan. Det tycks inte finnas någon central styrning över huvud taget. Man saknar kunskap att tala om vad man egentligen har gjort för de pengar som har anslagit för att hålla vägarna i gott skick. säger sammanfattningsvis att drift- och underhållsverksamhet har varit förhållandevis passiv . skriver också i sin granskning att varken regeringen eller kan definiera hur man tillämpar samhällsekonomiska kalkyler för att styra underhållet av befintliga vägar eller vad som är det långsiktiga målet. Då kan man undra vad som menas med ett samhällsekonomiskt effektivt underhåll. Jag skulle vilja göra en liknelse som jag vet att jag har gjort i talarstolen förut. Om man som exempel tittar på tandstatusen hos människor kan man konstatera att den har förbättrats väldigt kraftigt i takt med att man haft fluorsköljning och andra verksamheter för att förebygga att det uppkommer hål i tänderna. På det viset har man kunnat förbättra kvaliteten utan att nödvändigtvis lägga väldigt mycket mer pengar på tandvård. Man har i stället försökt förebygga karies. Man skulle ha behövt ett motsvarande resonemang när man tittar på vad det är som gör att det blir gropar och potthål i vägen. Det har de flesta andra länder. Vad är det som gör att det inte räcker med ny vägbeläggning utan att man måste reparera vägkroppen igen? Jo, det kanske är för att man utsätter vägarna för högre axeltryck och belastning än vad de är byggda för. Det där är något som jag tror kommer att få väldigt mycket massmedial uppmärksamhet framöver, eftersom vi har ett klimat som förändras och vi därför måste ha mycket mer robusta vägar. Det som anslås till underhåll kanske behövs för att reparera det som har sköljts bort av ihållande regn eller översvämningar. Jag vill säga en sista sak utifrån granskning av underhåll: Man skulle kunna sammanfatta det med noll koll. Det statliga har noll koll på sakernas tillstånd. Jag konstaterar i likhet med att detta att man från politiskt håll vill göra kraftansträngningar för att upprätthålla kvaliteten på vägar, att det kanske skulle föranleda högre anslag, kan man knappast ta på sitt ansvar när man inte vet hur de pengarna kommer att användas. Det kanske är ett lägre underhåll som krävs för att man ska kunna få styrsel på den här verksamheten. Sedan måste man också hitta en rimlig avvägning mellan att bygga ut infrastrukturen och att vidmakthålla och se till att den som finns fungerar. Det är tolfte året jag sitter i trafikutskottet, och jag har hört talas om det här underhållsberget väldigt . Det har använts som motiv för att anslå mer pengar till . Jag tror inte att någon med önskan om att bli bemött med respekt kan hänvisa till underhållsberget när man har läst om hur det egentligen sköts därav vår reservation. Vi måste se till att styrningen blir bättre. Styrningen ska framför allt ske från regeringen via regleringsbrev, uppföljning och redovisning till i samband med budgetpropositionen så att skattebetalarnas pengar används för det ändamål som avses. Vi behöver ett vägnät där kvaliteten upprätthålls både för godstransporter och för persontransporter i hela landet. Då måste man vara mycket aktsam så att skattebetalarnas pengar används för det som de är avsedda för. 216 HANS (): Snabba, effektiva och säkra transporter är oerhört viktiga för tillväxten och för konkurrenskraften i landet. Man kan med fog säga att vägarna är den viktigaste beståndsdelen i transportsystemet för att uppnå effektiva transporter. Det beror på att alla andra transportslag är beroende av ett bra vägnät för att hela transportkedjan ska fungera från dörr till dörr. Utmärkande för är att vi har ett mycket vidsträckt vägnät i förhållande till vår relativt lilla befolkning. Vi har också en stor andel tunga transporter på våra vägar beroende på att vi har en väldigt framgångsrik basindustri som alstrar många tunga transporter. Det innebär sammantaget att våra underhållskostnader för vägnätet blir betydligt högre per invånare än i de flesta andra länder. Det får till följd att det alltid finns starka önskemål från olika håll i landet om upprustning av vägnätet där människor bor. När man är ute och reser som politiker i landet och träffar både medborgare och kommunpolitiker kommer den här frågan ständigt upp. Under de som jag har suttit i det här utskottet tror jag inte att jag träffat något kommunalråd någonstans i landet som inte har tyckt att man har haft oerhört angelägna behov när det gäller vägnätet i den egna kommunen. Det möts vi av . Det skulle naturligtvis vara väldigt roligt om man som trafikpolitiker kunde uppfylla alla önskemål, men det är väl tyvärr så att behoven och önskemålen om investeringar, underhåll och förbättringar av vägnätet alltid kommer att vara större än vad resurserna är. Därför är det så viktigt att vi använder resurserna där de gör mest nytta, och det är där som granskning kommer in. Det är faktiskt en ganska skrämmande läsning. Det är uppenbart att både mätmetoder och bedömningsgrunder måste bli mer enhetliga när det gäller var man ska sätta in resurserna och när man ska sätta in resurserna. Det är oacceptabelt om man gör olika bedömningar av underhållsbehovet beroende på vilken region man råkar befinna sig i eller, ännu värre, vilken person som råkar göra bedömningen. Så kan vi inte ha det. Vi måste få till stånd en större likformighet i bedömningen så att vi som medborgare kan känna oss trygga med att pengarna används där de gör bäst nytta. Oavsett vilket parti vi tillhör har vi ett gemensamt intresse av att våra skattepengar används så effektivt som möjligt. Därför har vi socialdemokrater avstått från att reservera oss i det här betänkandet. Iakttagelserna i granskning är så tydliga att de helt enkelt måste följas upp av regeringen och av det nybildade . Därför utgår vi från att både regeringen och kommer att följa de rekommendationer som ger. Vi måste få en gemensam målstandard i hela landet så att resurserna kan styras dit de gör mest nytta. (Applåder) I detta anförande instämde , , och (alla s). 217 (): Jag tycker att debatterna i den här kammaren alltid är väldigt intressanta. De behandlar allt mellan himmel och jord. Det är stort och smått och allt från ideologiska linjetal till praktiska förändringar av enskilda paragrafer i en del lagstiftningar som kanske få har hört talas om. En del väcker stort intresse. Annat är kanske ganska tekniskt till sin natur, och betänkandena kan vara namnsatta på ett sådant sätt att bara de med ett smalt specialintresse tycker att det är värt att komma hit. Jag kan inte referera till 16 eller i trafikutskottet utan bara till . Men jag kan konstatera att trafikutskottets betänkanden väldigt ofta är en kombination av dessa två. är det betänkanden med rubriker som låter både ganska tekniska och kanske till och med tråkiga, men de har faktiskt ett innehåll som är viktigt och som spelar väldigt stor roll för medborgare och företag runt om i . Det handlar till exempel om hur vi underhåller vägarna. Det är det vi diskuterar , eller redogörelse för vägunderhåll, om vi ska vara formella. Det är en frågeställning som jag tror att de allra flesta av oss som kör bil någon annanstans än på här ute brukar ha rätt mycket åsikter om och synpunkter på. Det är, åtminstone i delar av landet, en fråga som man alltid kan prata om, till exempel i hissen om det blir en pinsam tystnad eller i kön på Ica. Då kan man antingen börja prata om vädret eller beklaga sig över hur , kommunen eller vem det nu är egentligen underhåller vägen som man bor vid. Det är det där vardagspratet. Man är förbannad över att vägen har satt sig, att den är tjälskadad eller att man får vattenplaning för att inte har gjort någonting åt beläggningen . Jag tror att det är berättigade synpunkter i de allra flesta fall. Den politiska diskussionen och dimensionen går kanske längre än så. I det där samtalet i kön på Ica börjar man kanske inte prata om att vi behöver förändringar inom transportsektorn för att förbättra styrningen och uppföljningen av underhållsverksamheten. Det är inte så man formulerar sig. Man kanske skippar just de delarna och överlåter dem till oss som är här . Låt mig därför börja med att säga att den granskning av vägunderhållet som vi behandlar är väldigt välkommen. Det var också en av de frågor som utskottet föreslog att skulle ta en närmare titt på. Det är trots allt, som vi också har varit inne på tidigare, ganska stora summor och stora resurser som vi lägger på infrastruktur i vårt land. Vill vi ta ansvar för de investeringarna måste de göras effektivt och underhållas långsiktigt, särskilt om vi vill att vägarna ska finnas kvar och kunna användas som möjligt. Av det skälet är den här granskningen mycket välkommen. Jag tycker dessutom att det är utmärkt att transportinfrastrukturen är ett av de fokusområden som har sagt att man ska ha i sina granskningsstrategier . Man måste naturligtvis också se väldigt allvarligt på de problem, brister och svagheter som den här rapporten visar. Har man som ambition att använda skattebetalarnas pengar på ett effektivt sätt är fungerande styrmekanismer en förutsättning för det. Jag tycker att granskningsrapporten visar flera exempel på att uppföljningen och analysen har varit bristfälliga. Det är inte acceptabelt. Det tror jag att vi alla är överens om. Frågan är dock vilka slutsatser man ska dra av detta.