prot · GX0974 · 2010-02-12 00:00:00 — Konsekvenserna av de beslut som tas här i riksdag och det som regeringen har valt är tyvärr att en del människor alltid ligger längst ned. Det är de som får ta konsekvenserna. Invandrarkvinnor är en grupp som diskrimineras på grund av sin etnicitet, på grund av sitt kön och på grund av att de tillhör en annan klass. Detta trippelförtryck har många forskare pratat om, inte minst på . Många iranska forskare och andra forskare har gett bevis på att invandrarkvinnors situation är mycket sämre på grund av dessa olika aspekter. Därför menar jag att det behövs en tydlig och klar handlingsplan där vi visar att också dessa kvinnor finns med i statistiken. 103 Integrations- och jämställdhetsminister (): Jag tackar Amineh Kakabaveh för att vi har den här debatten. Jag tror verkligen att vi behöver diskutera invandrade kvinnors situation i samhället mer. Precis som Amineh Kakabaveh beskriver har de många olika problem som samhället inte riktigt har tagit tag i det gäller hälsan, tunga jobb, visstidsanställningar och mycket annat. Det finns anledning att titta närmare på detta och göra något åt det. Som jag sade i mitt svar är detta ett perspektiv som vi har tagit fasta på i utformningen av framför allt integrationspolitiken men också arbetsmarknadspolitiken och det som gäller sjukförsäkringen. Vi vet att detta är en grupp som drabbas i större utsträckning än andra, och vi vill veta varför och vad vi kan göra åt det. Jag nämnde två åtgärder. Den ena är Arbetsförmedlingen, som får till uppdrag att ta fram metoder för att på ett bättre sätt stödja invandrade kvinnor och deras väg in på arbetsmarknaden. Vi kan se att arbetsmarknadsåtgärder eller, för den delen, etableringspolitiken i den tidigare integrationspolitiken inte alltid har tagit hänsyn till kvinnors förutsättningar och möjligheter. Det har varit mannen i hushållet som har ansetts som den viktigare personen, och när han har fått ett arbete har man tyckt att man har ordnat det för den familjen. Jag menar att det är viktigt att man också ser till kvinnans perspektiv. Hon är en egen individ. Hon ska ha de åtgärder och det stöd hon behöver, och hon ska ha en egen inkomst som inte är relaterad till övriga hushållets inkomster. När det gäller vårdnadsbidraget kan vi bara spekulera. Medierna har gjort rundringningar. Man kan spekulera om förskolor läggs ned för att ett antal kvinnor har valt att vara hemma med sina barn, men det är det faktiskt ingen som vet. Det har inte gjorts någon utvärdering eller uppföljning av detta . Den första delrapporten kommer, tror jag, , och slutrapporten kommer först . Vi måste vänta på den för att se. Det finns ingenting som säger att förskolan har varit ett alternativ för dessa barn. Föräldrarna kanske ändå hade valt att vara kvar hemma. När Amineh Kakabaveh säger att vårdnadsbidraget är enda inkomstkällan stämmer det inte riktigt. Socialbidragen är lite högre än vårdnadsbidraget, och i en familj kan man kombinera socialbidrag med andra ersättningar. Om maken eller någon annan är arbetslös eller sjuk kan man också kombinera hushållets ekonomi med socialbidraget, men vårdnadsbidraget kan inte kombineras med andra typer av ersättningar, inte heller de allra viktigaste som många människor i vårt land då och då använder sig av. Det är alltså inte säkert att vårdnadsbidraget är det som har gjort att kvinnorna stannar hemma, men det har kanske skapat möjligheter för att få något när man i alla fall är hemma. Det ska jag låta vara osagt. Vi får vänta på utredningen. brukar man jämföra det svenska vårdnadsbidraget med det norska. Men det är svårt det norska kunde ju kombineras med andra ersättningar, det var högre, och det infördes framför allt för att det var brist på utbyggd barnomsorg. Men så har det aldrig varit i , utan här är det ytterligare en möjlighet för föräldrarna att göra de val de vill göra när det gäller hur de vill ta hand om sina barn de tidiga åren. Men jag vet att stöder ett förslag som har lagt fram i sina motioner om det som kallas för barntid. Det är en ersättning i nivå med vårdnadsbidrag som också handlar om att mamma och pappa kan vara hemma med sina barn under deras tidiga år. Det är precis samma sak. 104 AMINEH KAKABAVEH (v): Jag ska klargöra en sak. När det gäller politik vet vi klart och tydligt det vet också ministern att vi har kämpat och kommer att kämpa vidare för en delad föräldraförsäkring. Vi vill att båda föräldrarna ska ta del av detta ansvar. Det är politiskt självmord om man skulle jämföra det med vårdnadsbidrag och göra den spekulationen. Jag tror att man ska vara lite försiktig. En delad föräldraförsäkring skiljer sig mycket från ett bidrag för att ge föräldrar möjlighet att stanna hemma. Det här, , är inte en möjlighet. Det är ett tvång. Många kvinnor är tvungna, för de har ingen annanstans att vända sig. Jag har själv vänner som jag tänker på. När hennes dotter var ringde hon mig och sade: Amineh! Vi tycker att det här är bra och något att ta vara på. Jag sade: Men varför? Hur är det med jobb och utbildning? Hon svarade: Men herregud, jag är född i och har gått halva tiden på universitet där. Jag skulle gå klar min utbildning. Jag fick inte göra det. Men när jag kom hit räknades det inte. Jag måste börja från början. Hur ska jag göra? Och eftersom mannen är sjukskriven kräver de av mig att jag ska gå och söka jobb. Vad jag än söker kommer vi att ligga på minus, och vi måste kämpa hårt för att få ihop det här livet. Hon är yngre än jag. Det gör så ont när de här kvinnorna ska tvingas till detta, för det här är ett slags tvång. Man tänker att det kanske är bättre. I början när man kommer till detta land vet man egentligen inte hur det ligger till med förutsättningarna för dem med minoritetsbakgrund och för majoritetssamhället. Man är inte så jäkla duktig på att förklara kvinnors situation. Jag brukar säga: Bara för att man reser i rum betyder det inte att man också har rest , det vill säga när man emigrerar till ett land behöver man inte tillhöra dem med de här möjligheterna tyvärr. Enligt lag skulle vi göra det, men i gör vi inte det. Det finns olikheter. Den obefintliga statistik som finns är också utgångspunkten för att invandrarkvinnor har en sämre position. Så är det på grund av kulturella skillnader. Det är ännu värre att min kultur, som är från norra , skulle vara en anledning till vilken position jag har i samhället och på arbetsmarknaden. Det är också diskriminerande. Det är det som vi måste våga ta tag i. Statistik måste bygga på att man också nämner klass och kön och etnicitet. Det är viktigt för att klart och tydligt bevisa var problemet egentligen ligger. Är det hos dessa människor med deras kultur, eller är det hos samhället? Det är det som är viktigt. Sedan gäller det alternativen, att vara hemma eller icke vara hemma. Men inga människor vill att deras barn ska ha sämre språkutveckling. Inga kvinnor vill att de ska ha en sämre ekonomisk situation för att deras barn är hemma. Vi vet att invandrarkvinnor inte har samma möjligheter med släktingar och föräldrar, som de ibland kan lämna barnen hos i stället för på förskolan. Vi i väljer aldrig något annat för dem, men det finns faktiskt skattefinansierad verksamhet som frigör kvinnorna från hemmen och hushållen. 105 Integrations- och jämställdhetsminister (): Jag tycker att utgångspunkten för denna diskussion kan vara att man inte tycker att vårdnadsbidraget är bra men att man faktiskt kan tillerkänna den invandrade kvinnans rätt att göra de egna valen. Det är inte så att vårdnadsbidraget kan kopplas till nyanlända kvinnor, att det är de som har valt vårdnadsbidraget, utan det är alla möjliga typer av familjer i vårt samhälle som har vårdnadsbidrag. Dessa hushåll är inte många, men det är i alla fall en variation när det gäller vilka som har det. Jag menar att också den invandrade kvinnan är kompetent nog att kunna göra de här valen. Det stämmer inte att det här är enda valet som man har att ty sig till. Så är det inte. Det finns absolut andra möjligheter och andra alternativ. Men här är det föräldrar som har valt att vara hemma med sina barn ytterligare lite tid efter det att föräldraförsäkringen har gått ut. Vi måste diskutera med försiktighet vad det är vi vill registrera för att få information om människor och människors förutsättningar och möjligheter och om tillståndet i landet. Jag tror inte alls att vi ska registrera efter etnicitet. Det är en livsfarlig idé att hålla på att registrera människor efter etnicitet och klass. Vem är det som bestämmer vilken klass människor tillhör? Ska man fråga alla, och så ska de säga vilken klass de tillhör? Det är klart att det är viktigt att veta könet. Det är kanske viktigt att veta vilket land någon person är född i, men det finns absolut ingen anledning att veta vilken etnicitet en person har. Det kan också vara viktigt att veta om en person är svensk medborgare eller inte. Men där stannar det. Jag tror att det är tillräckligt bra grundinformation för att man ska kunna vidta specifika åtgärder riktade mot de grupper i samhället som behöver det allra mest. Vårdnadsbidraget har inte utvärderats. Vårdnadsbidraget kommer antagligen att ha nackdelar, precis som många andra typer av ersättningar. Föräldraförsäkringen är inte heller perfekt. Både Amineh Kakabaveh och jag skulle vilja se den delad mer jämt. Amineh Kakabaveh vill lagstifta om delad föräldraförsäkring. Det kan man vilja, men det går inte att stå här och tro att inte en delad föräldraförsäkring också har sina nackdelar och kommer att leda till nackdelar. Alla familjer ser inte lika ut. Behoven ser väldigt olika ut. Den dag vi som politiker tar oss rätten att bestämma hur familjerna ska fördela föräldraförsäkringen kommer vi också att ställas inför det faktum att många familjer inte faller inom ramen för den mall som vi anser oss ha framför oss för att lösa jämställdhetsproblem. Visst, det finns många sätt att försöka lösa problem på. Men det finns inget felfritt sätt. Det gäller också vårdnadsbidraget. Men jag säger återigen: Invandrade kvinnor ska på precis samma sätt som alla andra kunna välja, och de har kompetens på precis samma sätt som alla andra när det gäller att veta vad som är bäst för deras barn. De valen ska de göra. Vi ska också arbeta för att det ska finnas möjligheter att komma ut på arbetsmarknaden, för jag tror inte att någon kvinna eller man väljer vårdnadsbidrag framför eget arbete och egen inkomst. Och det är en helt annan fråga. 106 AMINEH KAKABAVEH (v): Det är intressant. Har man andra alternativ, har man en möjlighet på arbetsmarknaden, har man helt enkelt olika val? I detta fall har man inte ett val. Det val man har är att vara med barnen i stället för att springa runt och gråta och rycka håret från huvudet och tänka: Åh, vad ska jag göra. Mitt språk är inte tillräckligt bra. Min färg på håret eller min brytning förhindrar mig att gå vidare. Det är detta, , som jag menar att vi ska jobba mot. Det är den diskriminering som finns på arbetsmarknaden och i samhället. Jag är också emot att man ska klassificera människor. Det handlar inte om det. Men ibland måste man göra statistik för att åstadkomma något. Knocke och de här genusforskarna, och många andra, gör det. De har själva invandrarbakgrund, precis som jag och du. Man har anammat detta. Jag vet att vi också tillhör olika klasser. Självklart ska det framgå. Alla har inte de här möjligheterna. Vi är olika. Alla invandrarkvinnor hamnar, tack och lov, inte i den här situationen. Men statistik visar på att det bland män och kvinnor med invandrarbakgrund är kvinnorna som ligger risigt till på arbetsmarknaden. Det är de som är sjukskrivna. Det är de som har det sämre. Det är viktigt att komma ihåg när vi pratar om vårdnadsbidraget att man inte väljer, utan man har fått det här som ett enda alternativ för att helt enkelt kunna försörja sig. Det är en misslyckad politik från regeringen. Därför har man mer förväntningar på som jämställdhetsminister när det handlar om att faktiskt kämpa mot detta och att åstadkomma en mer rättvis och jämställd politik. 107 Integrations- och jämställdhetsminister (): Det finns många hinder i vårt samhälle. Diskriminering förekommer i samhället och på arbetsmarknaden. Vi ska med alla medel som vi har att tillgå bekämpa diskriminering. Vi ska försöka riva hindren. Vi ska också göra allt vi kan för att se till att skapa flera arbetsmöjligheter och arbetstillfällen för människor. vänder snart ekonomin. Högkonjunkturen är på väg. Då måste vi se till att människor är redo och förbereda med utbildning och annan hjälp som de kan behöva för att ta sig tillbaka in på arbetsmarknaden. Allt detta ska göras men att påstå att de problem som finns i samhället och som eventuellt invandrade kvinnor möter skulle ha något med vårdnadsbidraget att göra är att göra den reformen mycket större än den är. Det är väldigt få familjer som har valt vårdnadsbidraget. Vårdnadsbidraget är inget alternativ till arbete. Ingen väljer vårdnadsbidrag framför ett arbete. Att det finns arbete och möjligheter att få ett arbete ska vi arbeta för, Amineh Kakabaveh. Men den invandrade kvinnan måste få möjlighet att fatta ett beslut om hur hon vill ta hand om sitt barn. Jag tycker inte att det är för mycket begärt att få rätten att göra det. Överläggningen var härmed avslutad. 19 § Svar på interpellation 2009/10:204 om förkortad handläggningstid vid migrationsärenden 108 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkerställa att de asylsökandes rättssäkerhet inte hotas med det nya systemet med en förkortad handläggningstid av asylansökningar vid . Bestämmelser om offentligt biträde återfinns i lagen om offentligt biträde och i utlänningslagen. Av lagen om offentligt biträde följer bland annat att det är den myndighet som handlägger ett ärende som beslutar i fråga om förordnande av offentligt biträde. Biträde ska förordnas efter ansökan eller när det annars finns anledning till det. Enligt utlänningslagen ska som huvudregel offentligt biträde förordnas så snart det föreligger omständigheter som medför att utlänningen kan komma att avvisas eller utvisas. Undantag från huvudregeln finns i de fall då det måste antas att behov av biträde saknas, exempelvis när det är uppenbart att det inte finns någon grund för uppehållstillstånd och det inte heller föreligger hinder mot verkställighet. Offentligt biträde förordnas inte heller i ärenden om överföring enligt Dublinförordningen. beslut i fråga om offentligt biträde får överklagas till migrationsdomstol. genomförde en översyn av asylprocessen inom myndigheten. Översynen visade bland annat på att en merpart av handläggningstiden består av tid då inget ytterligare tillförs ärendet. I syfte att förkorta har i projektform påbörjat ett nytt arbetssätt som innebär att en kvalificerad utredning genomförs av personal med hög kompetens som ska kunna fatta beslut inom från det att asylansökan lämnats in och registrerats. Denna utredning ska kunna ge underlag för beslut om omedelbar avvisning eller permanent uppehållstillstånd med eller utan begränsad ytterligare komplettering. Ärenden som kräver mer omfattande bedömning överlämnas till ett så kallat prövningsteam. har förtydligat att i de fall det redan från början framkommer att utlänningen kan komma att avlägsnas ska han eller hon erbjudas ett offentligt biträde om inte någon undantagssituation föreligger. Biträdet bereds också möjlighet att närvara vid utredningar med den sökande. Även interna riktlinjer för olika utredningsmoment och tidsättning av dessa moment ska medverka till en snabbare och säkrare handläggning. har för avsikt att i projektform fortsätta genomförandet av det nya arbetssättet i syfte att det ska kunna omfatta hela myndigheten . Inom ramen för projektet följer successivt upp konsekvenserna av det nya arbetssättet för att säkerställa att handläggningstiden kan kortas med bibehållen rättssäkerhet. Mot bakgrund av vad jag här redogjort för finner jag inte att rättssäkerheten kommer att äventyras med det nya arbetssättet vid . Tvärtom får en förkortad handläggningstid ses som en del i arbetet med att stärka rättssäkerheten. Dessutom kommer en snabbare prövning att leda till en minskad psykisk press för den enskilde. 109 (): Jag vill börja med att tacka för svaret men också tala om att jag inte håller med migrationsministern. I synnerhet gäller det den del i svaret där man talar om att asylprocessen ska kunna gå . Hur ska en asylutredning kunna göras ? Det kanske går i kvotflyktingfallen, för då är personerna utredda redan innan de kommer hit. Men i övriga fall låter det som en önskedröm. Migrationsministern hänvisar till översynen. I den kom man fram till att processen mest består av en väntan. Det är ingen nyhet. Det har vi vetat . Det är därför vi alla här i kammaren har pratat om att vi måste ha en förkortad handläggningstid i asylprocessen för allas skull, inte minst för den sökande. Men vi har också poängterat att den måste vara rättssäker. Problemet är att den projektform som tillämpas inte utgår från att vi har fått någon förändring i själva lagtexten. Den torde strida mot utlänningslagen och dess förarbeten. Det är vi lagstiftare, ledamöter, som får stå till svars när lagar tillämpas på ett sätt som vi inte förväntar oss. Men trots att vi lagstiftare vid ett flertal tillfällen har talat om att utlänningslagen inte alltid tillämpas på det sätt som vi menade att den skulle är det vi som får stå där med skammen när det blir fel. Myndigheterna kan då skylla på lagstiftaren och tala om att vi måste ändra lagen, trots att vi inte alls har sagt att det ska ske på det sätt som sedan blir praxis. Det är praxisbildningen som skiljer sig från den lag vi har stiftat här i . Den nya projektformen har inte passerat . Vi har inte stiftat någon ny lag. Vi har faktiskt en lag som hanterar den här frågan. Vi har förarbeten också. Det handlar om proposition 2004/05:170. Enligt den ska en asylutredning ha följande form: 1.Registrering av ansökan 2.Förordnande av offentligt biträde så fort risk för avvisning finns eller på begäran av asylsökande 3.Det offentliga biträdet ska inkomma med yrkanden, grunder, utvecklande av talan och förebringa bevisning. Enligt praxis från Migrationsöverdomstolen ska man dessutom hinna göra en språkanalys med den asylsökande. Först då kan anses ha underlag för att ens bestämma vilket land sökandens asylskäl ska prövas mot. 4.En muntlig komplettering i asylärendet ska hållas. Vid asylansökan ska både sökandens och åberopade bevisning och landinformation presenteras. Det offentliga biträdet ska närvara och ställa egna frågor till sökanden och i en dialogform. 5.Det offentliga biträdet ska yttra sig över protokollet från den muntliga kompletteringen i asylutredningen och presentera eventuell kompletterande bevisning och slutföra talan. Förarbetena säger också att den asylsökande ska få utredningsunderlag senast vid den första muntliga asylutredningen. Enligt advokater som jag har talat med händer det så gott som aldrig. Då kan man fråga sig hur allt detta ska kunna ske . Det är helt omöjligt. Jag skulle vilja ha migrationsministerns svar på det. Beslut ska tas inom normalt tre, maximalt efter ansökan. Det är den första asylutredningen som ska göras inom men bara den första asylutredningen, inget beslut. 110 Statsrådet (): Det kan vara bra att fundera över varför vi har en asylprövning över huvud taget. Det har vi för att vi måste säkerställa om den person som kommer till och lämnar in en asylansökan uppfyller de krav som är ställda i utlänningslagen vad gäller skyddsskäl och de grunder som man anför för att få lov att stanna i . Den asylprövningen innebär en psykisk press på den sökande. Den har stor betydelse för hans eller hennes framtida levnadsvillkor. Att få sin sak prövad inom rimlig tid stärker rättssäkerheten. Det är min mycket bestämda uppfattning som migrationsminister att detta är en punkt där har misslyckats. Den här ovissheten under prövningen medför i sig en press på sökanden, en press som kan få konsekvenser om personen i fråga får ett positivt besked på sin asylansökan. Dessutom är långa handläggningstider inte gratis, . De är förenade med mycket stora kostnader för samhället. Det var därför som regeringen i regleringsbrevet till beslutade om verksamhetsmål som innebär att asylprövningen ska ske efter ansökan och för ensamkommande barn . Vad är då syftet med det nya arbetssättet på ? Det är att minska tidsutdräkten mellan de tillfällen då någonting konkret händer i ärendet, antingen det är vid eller hos den sökande och dennes ombud. Det framgick inte av redovisning om hon tycker att det är viktigt att se till att man faktiskt tillvaratar . För mig och för regeringen är det oerhört viktigt. I det här ingår nämligen också kortare svarstider för de offentliga biträdena, men inte på ett sådant sätt som vill göra gällande, att den asylsökandes möjligheter att få en god och rättssäker handläggning påverkas negativt. I det nya arbetssättet får det offentliga biträdet högst på sig att komma in med en inlaga. Denna inlaga ska koncentreras till att kommentera eventuella avvikelser från utredning, till exempel när det gäller resväg, asylskäl och hotbilden vid ett eventuellt återvändande. Ett grundläggande krav på asylprövningen är att den sker på ett rättssäkert sätt, och det nya arbetssättet inom asylprövningen är utformat med hänsyn till det oeftergivliga kravet från regeringens sida. Vad som händer är att en kvalificerad beslutsfattare numera tidigt i processen kommer att göra den första utredningen och bedöma behovet av offentligt biträde. Härigenom läggs också tyngdpunkten i första instans, vilket är ämnat att stärka den asylsökandes rättssäkerhet och också faktiskt helt i linje med det riksdagsbeslut som själv hänvisade till när den nya instans- och processordningen tillkom. Genom den här ordningen säkerställs också att offentliga biträden förordnas när det verkligen behövs. Jag utgår från, låt mig vara helt tydlig med detta inför kammaren, att kan svara upp mot de här kraven och att rättssäkerheten därför inte kommer att äventyras av de nya arbetsmetoderna hos . Jag ser ingen anledning att regeringen eller i detalj ska fatta beslut om hur arbetar. Det gör vi inte med någon annan myndighet så varför skulle vi göra det i det här sammanhanget? Jag förstår att möjligen gärna skulle vilja göra det. Det är möjligen också vad som väntar om olyckan skulle vara framme . I så fall vet vi att både och har långtgående idéer om vilket inflytande som man vill ha på verket och verkets handläggningsrutiner. Den här interpellationsdebatten har ju visat att det är precis det som är fallet. 111 (): Då kanske jag ska börja med att säga att jag inte på något sätt har sagt att jag är missnöjd med att vi förkortar handläggningstiderna, tvärtom. Att handläggningstiderna måste kortas är något som vi har drivit . Självklart är det bra, men är inte rimligt. räcker inte ens när det finns uppenbar grund för att den här personen ska få permanent uppehållstillstånd i och därför inte behöver en advokat. Hur kan ens det gå ? Särskilt gäller det när man tänker på hur det ser ut i asylärenden . Här har vi människor som jag personligen inte alls förstår varför de får ett negativt besked, vare sig det gäller själva asylansökan, om det är skyddsbehövande eller i nästa led där det handlar om verkställighetshinder. Både när det är verkställighetshinder och när det är ett eventuellt avslag på en asylansökan ska ett offentligt biträde utses. Motsatsen gäller bara om det är uppenbart ogrundat. Jag börjar fundera på vad det är som är uppenbart ogrundat. Vem är det som beslutar vad det är som är uppenbart ogrundat? Jag kan ta exemplet att skicka människor tillbaka till . När det gäller en person från som söker uppehållstillstånd i ska beslut tas därför att det är uppenbart ogrundat. Man kan ju ändå skicka tillbaka dem till . Vi har ju ett återvändandeavtal. Är det detta migrationsministern menar? Det är uppenbart ogrundat, då behöver man inte heller någon advokat.