prot · GX0974 · 2010-02-12 00:00:00 — Vi kan titta på asylutredningen och den landinformation som asylutredaren och också ombudet ska komma med, hur ska de hinna det på den här korta tiden? Hur ska asylutredaren kunna sätta sig in i landinformation och alla omständigheter i ärendet ? Det skulle jag vilja att migrationsministern talade om för mig. Jag skulle också vilja veta vem det är som har sagt att det är som ska gälla. Är det också med i regleringsbrevet till ? Praktik och teori stämmer inte alltid överens. Asylutredarna ska skriva ett protokoll som ombuden sedan ska kunna yttra sig över, men hinner de faktiskt inte ens skriva de här protokollen. omplacerar och avskedar personal som vi lägger mer budgetpengar på att skicka människor tillbaka. Människor sitter också i förvar . Om det är så att migrationsministern vill dra ned på kostnaderna finns det ju andra sätt att göra det än när det gäller just handläggningstiderna. är inte rimligt. Det måste väl ändå migrationsministern också erkänna. Jag skulle vilja ha ett svar på det jag sade tidigare: Vem är det som har kommit med denna konstiga idé att det ska gå ? Sedan säger migrationsministern också att biträden bereds möjlighet att närvara vid utredningen med den sökande. Då är frågan vilken utredning som biträdet ska kunna närvara vid när den muntliga utredningen redan har skett och man dessutom har fått uppgift om att det inte blir någon ny muntlig utredning. När ska då ombudet vara med? Enligt utlänningslagen är det den asylsökande som har bevisbördan och som ska lägga fram yrkanden och grunder. Hur ska det ske rättssäkert utan att ett ombud finns med? Det är till och med svårt bara att fylla i de blanketter som man får presenterade för sig när man kommer till vid det första tillfället. Jag har varit med som tolk tidigare. Det är ofta svårt att förstå även när man har en tolk med sig. Det här är inte rättssäkert. Det är det som jag vill att ska ta till sig och förstås. 112 Statsrådet (): Om man ska förkorta handläggningstiderna måste detta naturligtvis ske på två sätt, dels att man arbetar mer effektivt, dels att man ser till att upprätthålla rättssäkerheten. tycker väldigt mycket. När det gäller frågan hur man ska ha på sig för att lämna in inlagor har jag redan talat om att det är , inte . Det är som är stipulerat. Däremot är någonting som man har som ambitionsmål. Det är klart att det finns fall, även om inte tycks känna till det, där det är fullt möjligt att avgöra ärendet på väldigt . Ett sådant exempel är överföringar enligt . Där behövs det över huvud taget inte utfärdas någon form av förordnande av offentligt biträde. Det nämner inte för det skulle ju kvadda lite av statistiken och därmed också upplägget för den här interpellationsdebatten. Men det är ganska viktigt att komma ihåg detta. Jag har fullt förtroende för de processer som är i gång på verket. De extrapengar som vi har anslagit från regeringens sida har vi avsett för återvändandearbetet, men de är också, när det gäller verket i övrigt, avsedda för att se till att man kan handlägga ärenden på ett sådant sätt att människor snabbt och effektivt kan få besked om huruvida de får lov att stanna i eller inte. Jag tror att skon egentligen klämmer någon helt annanstans. accepterar inte att människor får avslagsbeslut. Det är precis det som är problemet. Det har framgått under rätt många interpellationsdebatter i den här kammaren att har väldigt svårt, tycker jag, att acceptera att människor faktiskt kan komma till , lämna in en asylansökan, få den prövad och få ett nej. Jag är rädd att vi alltid kommer att stå här i kammaren och diskutera detta så länge har den uppfattningen. Det kommer vi nog alltid att göra så länge vi har en reglerad invandring. Motfrågan blir naturligtvis: Vad ska vi ha i stället? Jag har inte sett några förslag från oppositionens sida. Det finns för övrigt ingen samlad opposition utan vi får prata med de tre olika partierna. Ni har ju inga gemensamma ståndpunkter, i synnerhet inte när det gäller den här frågan. Jag måste säga att jag inte har sett några förslag från er sida på om man ska kunna förkorta handläggningstiderna. Går vi tillbaka i historien och tittar på hur det såg ut när ni styrde kan vi se att handläggningstiderna snarare hade en tendens att öka, öka och öka. Varför gjorde de det? Förmodligen därför att man inte valde att låta verket få möjligheten att arbeta mer effektivt. väljer vi att inom ramen för det vi kallar för rättssäkerhet ge verket möjligheten att arbeta mer effektivt. Jag har fullt förtroende för att de ambitioner som man har kommer att uppfyllas och därmed också regeringens politik. 113 (): Jag vänder mig starkt emot att vi skickar tillbaka människor direkt till förföljelse, att vi skickar tillbaka människor direkt till krig. Jag har inget emot att det kan bli ett avslag på en asylansökan för en person som kommer från ett land där det inte är krig och där den personen inte riskerar förföljelse. Självklart är det så. Där finns andra modeller för att komma till . Då kan man komma hit och söka arbete etcetera. Men jag är mycket starkt emot att vi skickar tillbaka människor till länder där de fängslas direkt vid ankomsten. Sådana fall har vi i . Jag kommer att fortsätta att vara emot det. Och det finns många i alliansregeringen och riksdagsledamöter här i kammaren som också är emot den hanteringen av människor. Migrationsministern säger att ambitionsmålet är . Möjligheten att fatta beslut om omedelbar verkställighet av avvisningar har funnits också tidigare när ansökan har varit uppenbart ogrundad. Men den ska vara uppenbart ogrundad. I många fall är det svårt att avgöra det . Jag kan inte förstå varifrån ambitionsnivån kommer ifrån. Jag ville få reda på om den kom genom regleringsbrevet eller på vilket annat sätt den kom in i den svenska migrationsprocessen. Det är ingenting som vi här i har fattat beslut om. Riksdagsledamöterna har inte varit med och bestämt detta. Någon annanstans är det ju. Jag vill inte sedan få skulden när någon säger att vi har stiftat lagen och vi får ändra lagen. Vi har inte varit med och sagt att det här ska ta . 114 Statsrådet (): Nej, det är klart att inte har varit med och fattat beslut om detta. Varför skulle göra det? Det är inte ansvar att detaljstyra , lika lite som det är ansvar att detaljstyra något annat statligt verk. Det ansvaret ankommer på regeringen när det gäller utformningen av regleringsbrevet. Vad däremot har ett ansvar för är att acceptera de budgetar som regeringen lägger fram till och där man också ställer upp inriktningsmål för verksamheten. har varit med om att fatta beslut om att ge ramarna. När det gäller frågan om återvändandearbetet skickar vi tillbaka människor till sina ursprungsländer helt i enlighet med internationell lag och de förordningar som gäller på området efter att ha prövat deras ansökningar på ett rättssäkert sätt. Det sker i enlighet med de processer som vi har pratat om . Människorna får ett offentligt biträde vid sin sida, får möjlighet att få sin sak prövad i första instans, det vill säga , och återvänder sedan om migrationsdomstolen kommer fram till att de saknar asylskäl. Vi har , , levererat en sammanhållen, tydlig och klar politik från alliansens sida. Jag känner alliansen något bättre än vad du gör i det avseendet. Om jag vore du skulle jag snarare bekymra mig om det som förefaller vara alternativet i den här kammaren. Det finns inget alternativ till alliansregeringen när det gäller migrations- och asylpolitiken. Det finns ingenting som Socialdemokraterna, är överens om i frågorna som är av riktig betydelse. Tvärtom driver aktivt amnestikrav, att vi i stället ska riva upp den goda ordning och reda som vi har skapat och ersätta den med kaos. Det är också viktigt att framhålla i debatten. Jag menar att det finns alla möjligheter att från början tala om för människor som har kommit till det här landet huruvida de ska få ett offentligt biträde eller inte, om det inte finns någon undantagssituation. Det har också framkommit under debatten vad som gäller på området. Överläggningen var härmed avslutad. 20 § Svar på interpellation 2009/10:205 om strategi för svensk försvarsindustri 115 Försvarsminister (): har frågat vilka initiativ ministern avser att ta för att tydliggöra en strategi för försvarsindustrin som näringsgren och dess betydelse inte bara för försvarets behov utan också dess närings-, forsknings- och regionalpolitiska roll. Eftersom frågan rör försvarsindustrin har den överlämnats till mig. Regeringen verkställer nu de principer för försvarets materielförsörjning som lades fast redan under den tidigare regeringen men som inte har genomförts till fullo. De principer som framgår av den försvarspolitiska inriktningspropositionen utgör inriktningen i de försvarsmaterielrelaterade frågorna. Den försvarspolitiska inriktningspropositionen som lämnades till behandlar principerna för ett mer användbart försvar inklusive frågor som rör materielförsörjningen och principerna för anskaffning och upphandling. Propositionens materielavsnitt behandlar även andra frågor kopplade till materielförsörjningen, bland annat avseende marknads- och industrifrågor, internationella samarbeten och exportfrågor. Materielanskaffningen ska alltid utgå från Försvarsmaktens operativa behov. ska förses med ändamålsenlig, beprövad och tillförlitlig materiel av god kvalitet och mängd i förhållande till ställda krav och behov. Inom ramen för budgetpropositionen begärde vi bemyndigande att anskaffa en rad centrala system. En ny radarjaktrobot för JAS 39 , nya splitterskyddade fordon, ett nytt taktiskt obemannat spaningsflygplan, TUAV, samt ett nytt signalspaningsfartyg. Allt detta gjorde vi efter att vi beslutat att anskaffa artillerisystemet . Regeringen återkommer löpande i försvarsmaterielfrågor. Försvarsmaterielmarknaden är inte en marknad som andra. Den europeiska marknaden är uppdelad på 27 delmarknader. har en hemmamarknad för industrin, som dessutom är världens största. Därför drev vi, och fick acceptans för, under vårt ordförandeskap i EU bland annat frågan om konkurrens på lika villkor, så kallad level playing field. Dessutom inrättas en exportstödsmyndighet för att bättre och samordnat stödja exporten. Genom en ny myndighet blir processerna också öppnare och mer transparenta, med tydligare roller och klarare ansvarsfördelning. 116 (): Tack för svaret, ministern! Egentligen hade jag hoppats att den här debatten skulle föras med eftersom jag anser att det här handlar om en näringsgren. Det är alltså en betydligt vidare fråga än enbart upphandling av försvarsmateriel. Därför är det lite snävt att ta debatten med försvarsministern. Svensk försvarsindustri omfattar ca 45 företag med ca 30 000 anställda. Med underleverantörer och servicebolag handlar det totalt om 100 000 arbetstillfällen. Både den regionalpolitiska och den näringslivspolitiska betydelsen är stor. Orter som , , och är exempel på där försvarsföretagen har en tung roll i näringslivet. Denna näringsgren har således en stor betydelse för hela det svenska samhället. I sitt svar på min interpellation berör inte försvarsministern dessa perspektiv över huvud taget. Han tycks inte ha någon åsikt om försvarsindustrins betydelse för teknikutveckling, forskning, exportmöjligheter och kopplingar till civil produktion. Över huvud taget saknas det näringspolitiska och strategiska tänkandet. Hela svaret handlar egentligen bara om hur försvarsmateriel på olika sätt ska anskaffas och handlas upp. Det gör svaret torftigt. Inte heller berör försvarsministern den viktiga kärnfrågan om försvarets behov av inhemsk materielförsörjning i skarpare läge. Jag vet att just detta är en fråga som diskuteras inom de statliga myndigheter som hanterar materielförsörjningen. Inom försvaret finns frågetecken om just detta, inte minst inom försvarsindustrin. Men några initiativ där dels den regional- och näringslivspolitiska betydelsen markeras, dels ambitionen när det gäller inhemsk produktion och teknikutveckling markeras kommer inte. Frågan om försvarsindustrin i har en för nationen strategisk betydelse undviks noggrant i svaret. Den försvarspolitiska propositionen pekar på principer för materielförsörjning. Men den sätter inte in försvarsindustrin i ett sammanhang som handlar om den strategiska betydelsen och alla de fält som jag nu har resonerat om. Egentligen ger inte ministerns svar över huvud taget någon vägledning om hur försvarsindustrins framtid ser ut. Konsekvenserna av denna passivitet får ytterst till effekt att forskningsresurser riskerar att dras ned, utvecklingsinsatser tonas ned och förankring i det svenska försvaret och dess behov trappas av. Att från näringspolitisk synpunkt agera på detta vis leder till att successivt blir allt mindre intressant som partner i olika internationella sammanhang. Endast den som kan bidra med egen, unik kompetens, forskningsresultat och ett bra utvecklingsarbete är intressant. Med nuvarande inriktning riskerar dock intresset att successivt falna när det gäller . Vi får allt mindre att bidra med, vilket i sin tur riskerar att få negativa effekter för både arbetstillfällen och företag. När ministern nämner olika försvarsmateriel som robotar, splitterskyddade fordon, nytt obemannat spaningsskyddsplan med mera kan man lätt få intrycket att detta med självklarhet gagnar svensk försvarsindustri. Sanningen är väl den att stora delar av detta kommer att handlas upp utomlands. Själva grundproblemet med ministerns redogörelse är just frånvaron av koppling till om han anser att svensk försvarsindustri har en strategisk betydelse för eller inte. Om ministern tycker det, vilka slutsatser drar ministern i så fall av det? 117 Försvarsminister (): Socialdemokraterna har åtminstone fyra frågor de måste reda ut när det gäller synen på försvarsindustrin. Den första frågan är att det faktiskt handlar om försvarsförmåga och inte regionalpolitik. I sin försvarsmotion nämner Socialdemokraterna ordet försvarsförmåga en enda gång, och då är det just med bäring på industrin. Ordet jobb nämns åtta gånger. Detta handlar om hur vi ska se till att Försvarsmakten får ändamålsenlig materiel i tillräcklig omfattning för att lösa sina uppgifter, inte minst att värna säkerheten för män och kvinnor i insatser. Då måste pengarna räcka långt. Hur ska de användas effektivast för att ge Försvarsmakten den materiel som behövs? Socialdemokraterna har över huvud taget inte det perspektivet. Det är någonting separerat från Försvarsmaktens behov. Den andra frågan är att Socialdemokraterna vill skära ned på försvaret och därutöver lägga på nya uppgifter för låt oss säga 1 ½ miljard. De har alltså en budget för försvaret som är ca 3 ½ miljard svagare än den regeringen har. Det blir inga nya pengar till materiel där. Däremot blir det dyrare lösningar och därmed en fallande försvarsförmåga. Till råga på allt vill Socialdemokraternas samarbetspartier också skära ned flera miljarder , men på andra saker. Det blir alltså en lång lista med nedskärningar och verkligen inga nya pengar. Den tredje frågan är att den strategi som presenterar är utarbetad av och den tidigare, socialdemokratiska regeringen. skrev på en skrivelse till där detta utvecklas. Den dåvarande statsministern skrev: Genom att behovet tillgodoses av de produkter och tjänster som den internationella marknaden erbjuder bör fördyringar kunna undvikas. I första hand bör en anskaffning göras genom deltagande i samordnad internationell anskaffning och i andra hand på egen hand. Endast i de fall då dessa möjligheter uttömts bör man välja att tillgodose behovet genom en nyutveckling, och även då i första hand i samarbete med andra eller tillsammans med internationella samarbetspartners. Egenutveckling bör ske endast i undantagsfall. Detta skrev på , och och kollegerna beslutade detta i . Därför blir det något svårbegripligt att höra kritik av det egna beslutet. Den fjärde frågan gäller exporten. Den försvarsindustri som verkar i , oavsett om den är svenskägd eller utlandsägd, som den i många fall är, ligger med exportandelar på kanske . Likväl har Socialdemokraterna gjort upp med och Vänstern att exportlagstiftningen ska stramas åt. Det innebär alltså att man börjar reducera av försvarsindustrins marknad. Regeringen vill införa en ny, exportstödjande myndighet för försvarsmateriel under detta år. Vad säger om det? Vill ni vara med och hjälpa försvarsindustrin till en långsiktig marknadsutveckling, eller ska det stoppas? kritiserar att regeringen under ordförandeskapet har fått igenom att vi börjar öppna den europeiska marknaden för försvarsindustrin. är det 27 delmarknader. har en hemmamarknad. är det minsta av EU:s stora försvarsindustriländer, men vill inte ens öppna den europeiska marknaden. Vi ska köpa svenskt. Men då kommer ju också andra att köpa sina länders produkter och stänga ute de svenska. Sammantaget är det alltså glasklart att det står för är miljardnedskärningar på försvaret, vilket kommer att drabba också industrin, och tillsammans med och Vänstern en stängd marknad för export. Det kommer att leda till en ny industridöd i också på försvarsindustrisidan, . 118 (): Är det rimligt att , och utvecklar ett miljöanpassat fordonset för ca 1,6 miljarder för att beställningen sedan ska gå till ? Effekten blev 320 varslade i . Företaget tvingades dra sig ur två stora anbud när de inte kunde få den egna försvarsmakten som referens. Att inte kunna få den egna försvarsmakten som referens är förödande. Det var många turer kring denna upphandling, som underkänts i domstol och måste göras om. Just detta är en effekt av ett alltför långt drivet upphandlingstänkande. Känslan hos många är att det i detta fall skulle statueras exempel. I praktiken blev det dock en markering mot svensk försvarsindustri, svenskt utvecklingstänkande och svenska arbetstillfällen. Jag tycker att det är beklagligt. När ministern markerar att under ordförandeskapet i EU har drivit frågan om mer konkurrens är det egentligen närmast en bekräftelse på den passiva synen på svensk försvarsindustri. Produktion av försvarsmateriel är undantagen från EU:s marknad och precis som ministern säger uppdelad på 27 delmarknader. Något annat än delmarknader kommer det inte heller att vara, och det måste en realistisk politik utgå ifrån. Det är ett faktum och inget annat, och allt annat tänkande är egentligen rätt så naivt. Om ska kunna behålla försvarsindustrin och om vi ska kunna hävda oss internationellt måste vi värna om arbetstillfällena, och det krävs ett annat och mer strategiskt tänkande. Då kan inte köp av försvarsmateriel hanteras som om man agerade på vilken dagligvarumarknad som helst. Det viktigaste är att värna om forsknings- och utvecklingsdelarna, för det är de som gör att man har någonting att bidra med i det internationella samarbetet. Det är de som gör att man blir intressant. Därför krävs alltså ett långsiktigt tänkande på detta område. Staten och regeringen måste vara en del i detta arbete, och det är särskilt viktigt eftersom de har en direkt koppling till säkerhetspolitiken. Visst är det rimligt att från tid till annan förändra och tidsanpassa statens förhållande till försvarsindustrin, men att gå från ett läge av mycket intimt samarbete till att helt och hållet släppa långsiktigheten är att driva det hela alldeles för långt. Att ha som överordnad princip att handla upp försvarsmateriel där det går kan riskera att underminera grunden för en fungerande försvarsindustri. Jag menar att de kriterier som ska gälla, alltså uppgradering av försvarsmateriel, nyanskaffning på marknaden och att utvecklingsbehoven inte kan tillgodoses på annat sätt, åtminstone borde kunna utvärderas parallellt och sättas in i ett långsiktigt helhetstänkande. Det sker dock inte, och det tycker jag är fel. Det är dags att se att den avancerade delen av försvarsupphandlingar faktiskt också kräver ett samarbete mellan och industrin. Dessutom är kopplingen till svensk säkerhetspolitik och svensk sysselsättning så uppenbar att den måste vägas in i sammanhanget. när ministern skryter om den nya exportfrämjande myndighet som skapats måste vi också tänka på att svensk försvarsindustri måste kunna få den egna försvarsmakten som referenskund. Annars blir det inte trovärdigt. Exemplet visar tydligt att regeringen är fel ute. Var står svensk försvarsindustri och denna exportmyndighet om vi nu inte tar till oss de signaler som är en effekt av den misslyckade upphandlingen med ? Det finns faktiskt anledning att utöva viss självkritik. 119 Försvarsminister (): Det var ännu ett socialdemokratiskt anförande om försvaret och försvarsindustrin som inte ens nämner ordet försvarsförmåga. Det som allting syftar till, att värna vårt land, att hjälpa oss att göra insatser i landet, närområdet och internationellt, förekommer inte i perspektiv. Det är precis som i Socialdemokraternas försvarspolitiska motion där ordet jobb finns med åtta gånger och försvarsförmåga en och då handlar om just industrifrågor. Det är alltså Socialdemokraternas egen strategi, beslutad av och underskriven av , som regeringen verkställer. Om man vill gå åt ett annat håll borde slutsatsen vara att man ska anslå mer pengar. Om det är fel att konkurrensupphandla och välja bäst och billigast måste man också avsätta mer pengar för det som säkert är mycket bra men också dyrare. Men det är inte det Socialdemokraterna gör. Man har en budget som är 3,5 miljarder svagare än regeringens inte , inte , inte utan och det innan man har kommit överens med Vänstern och om hur stora nedskärningarna ska vara och på vad. Ni har inga pengar, , att backa upp någonting av det du säger. Utgångspunkten vid anskaffningen måste vara: Vilket fordon behöver Försvarsmakten? Rätt specifikationer ska utarbetas, och sedan ska en korrekt upphandling genomföras. Det är självklart att FMV:s upphandlingar ska vara korrekta i varje enskild del. Därefter väljs det fordon som möter kraven på bästa sätt och med bästa pris. Vad blir konsekvensen av resonemang för försvarsindustrins långsiktiga marknad? Den här gången är det tydligen fel att köper från ett grannland, det vill säga . Vad händer nästa gång väljer en svensk produkt? Skulle välkomna en finsk debatt som säger att oavsett om det blir så när upphandlingen är fastställd att ett finskt fordon vinner ska det rivas upp? När köper ett svenskt fordon accepterar han en debatt i som säger att det svenska är fel, det ska vara ett finskt fordon? Då förlorar vi det vi tycker att vi bäst och billigast har erbjudit . Det resonemanget slår fullständigt undan marknaden för den svenska försvarsindustrin. av orderstocken i många företag ligger på export, i vissa företag, lite mindre i andra. Då är det extremt viktigt att vi värnar en öppen marknad i våra grannländer och i EU men också ute i världen. Jag noterar att har gjort upp med Vänstern om att exportlagstiftningen ska stramas åt. Vi vet inte hur , men den ska stramas åt. Men då minskar försvarsindustrins marknad. är kritisk mot att vi vill öppna för den europeiska marknaden. Där försvinner sex länder till. Socialdemokraterna är emot att regeringen inrättar en ny exportstödjande myndighet. I alla delar slår Socialdemokraterna undan benen för försvarsmaterielexporten ihop med . Gå och fråga facken vad de tycker om det. Det är möjligt, men det skulle förvåna mig, att de välkomnar en sådan syn på försvarsmaterielexporten. politik går inte ihop. Jag är stolt och glad över att har en stark och bra försvarsindustri. Den finns i mitt eget län, och jag har följt den utveckling de har haft från en inhemskt ägd industri via statsägd industri, som producerade i extremt nära samverkan med staten för svenska behov, till en till stor del utlandsägd industri som utvecklar ihop med andra och säljer på en global marknad. Då ska vi understödja denna internationalisering som en väg in för försvarsindustrin. Det gör är att slå undan benen för framtiden och blicka bakåt men saknar varje form av resurs, pengar och anslag för att backa upp det med. Det går inte ihop. 120 ():