prot · GX09137 · 2010-06-15 00:00:00 — Därför är det bra att vi kunnat nå förändringar. Jag vill inte säga att det är slutet på en sådan förändringsprocess. Det kan mycket väl ske och bör ske ytterligare steg. Men alldeles klart har vi gjort genombrott. Vi kan se till miljö- och klimatområdet, ett område som också berörs i flera av reservationerna. Då kan man väl också konstatera att och världsbanksgruppen har gjort förändringar, bland annat genom det program som antogs 2008, som innebär att man ska stödja klimatåtgärder och stödja snabbare utveckling och spridning av teknologi. Och man har utvecklat nya finansieringsalternativ. Detta har också lett till, herr talman, att ökade sin utlåning när det gäller förnybar energi och energieffektivisering . Det kan tyckas lite, men det är en tydlig förändring och en tydlig ökning. Man klargör också att det årliga åtagandet för förnybar energi och energieffektivisering ska uppgå till . Även här är det en tydlig förändring. När jag läser detta betänkande verkar det som att det finns en stark opposition som intar en annan hållning. Men, herr talman, så är icke fallet. Det finns åtta reservationer. Fyra är från enbart . Tre reservationer står bakom tillsammans med . Och Socialdemokraterna har en reservation tillsammans med . Den rör just styrning och transparens när det gäller de områden som vi faktiskt har förändrat under det gångna . Socialdemokraterna och varnar dessutom för att G20 ska ta en större roll. Det är ingenting, herr talman, som vi kan göra någonting åt i denna kammare, i detta beslut, utan detta handlar om att ha en väl fungerande ordning när det gäller och och de regionala utvecklingsbankerna. Sedan får vi se om man klarar det uppdraget. Det var ju också tydligt att G20 för sin del väljer att gå vägen via världsbanksgruppen och IMF, inte minst. Men, som sagt var, när man läser de här reservationerna och hör verkar det som att vi befinner oss i en annan tid. Det låter som att har en historisk retorik, som att han inte märkt att det hänt någonting, inte märkt den förnyelse som ägt rum inom den verksamhet som vi här berör. Jag vet egentligen inte om det skulle ha gjort någon skillnad om vi hade haft ytterligare någon debatt och ytterligare någon skrivelse från regeringen i den här delen. Jag vet inte om det hade förändrat den historiska retorik som bygger sin argumentation och sina reservationer på. Jag tillåter mig, herr talman, att tvivla på den saken. Med detta vill jag yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på samtliga reservationer. 87 HANS () replik: använder huvuddelen av sitt anförande till att recensera oppositionen och oppositionens reservationer. Man skulle kunna misstänka att tillhör dem som redan i förskott har tagit ut en borgerlig förlust och förutsätter att det rödgröna samarbetet ska vinna makten. Det är lite spännande att lyssna på . brukar lansera sig som Alliansens gröna röst. Men om vi tittar på den politik som den borgerliga regeringen, med , har fört inom IMF och kan vi se att man på alla punkter verkligen har varit en koldioxidgrå röst. pratar om ökningarna när det gäller investeringar i förnybara energikällor. Det är helt sant. Det har skett ökningar på dessa områden. Men har ökningarna när det gäller stöd till investeringar i icke förnybara energikällor ökat långt mycket mer. Det är inte historia. Det är det som sker just . Både jag och kunde i våra anföranden redovisa statistik som visar på att ökningen har varit oerhört kraftig när det gäller att investera i kolkraftverk och liknande. tyckte att jag pratade för mycket historia, även om jag tror att nästan alla konkreta exempel som jag tog upp var från . Jag tänkte trots allt ge ett konkret exempel . Det är möjligt att det ligger för långt tillbaka i historien för att ska tycka att det är relevant för den här diskussionen. Jag tycker nog trots allt att det är relevant att diskutera vad som hänt i vår egen närtid. Då hade vi en omröstning i om stödet till kolkraftverket Medupi i som kommer att bli världens fjärde största kolkraftverk om det byggs. Jag brukar sällan hylla i den här kammaren, men valde faktiskt att avstå i den här omröstningen. Men , med den borgerliga regeringen, där , Alliansens gröna röst, ingick, valde att rösta ja till det här kolkraftverket. Vad är det rimliga, , i att man inte bara fortsätter att stödja utan dessutom kraftigt ökar stödet till när vi ser att tydligt väljer att fokusera på och öka investeringarna i icke förnybara energikällor? 88 () replik: Det är naturligtvis helt rätt som säger, att vi utgör Alliansens gröna röst. Det är måhända därför som vi har varit aktiva när det gäller att verka för en förändring och att också och möjligheter ska tas till vara för att åstadkomma en satsning på förnybar energi och på energieffektivisering, för här finns oerhört mycket att göra. Det är också därför i många bilaterala sammanhang vilket vi inte diskuterar här, herr talman, så jag ska bara smita förbi det på det sättet har försökt stärka möjligheterna för utvecklingsländerna. Det finns också med i vår politik för global utveckling och är en självklar utgångspunkt för vårt arbete. Precis som tidigare argumenterade för måste vi naturligtvis lyssna till låntagarna. Det var precis den kritiken hade, nämligen att man inte lyssnar på låntagarna och inte tar vara på det lokala ägarskapet utan att vi eller någon annan sitter och dikterar vad som är rätt och fel. Det är klart att i energiförsörjningen av har man sett kol som en möjlighet. Låt oss hoppas att detta också kan kombineras med en rad andra åtgärder för att samla upp eller hitta lösningar på koldioxidinsatserna och att man framför allt kan nå ett resultat när det gäller klimatmötet. Här har ju Världsbanksgruppen och IMF möjligheter, och de har också signalerat beredskap att vara med och stötta. Det är en viktig del, men många utvecklingsländer, bland annat , vill inte gå med. 89 HANS () replik: Det blir lite upp- och nedvända världen när man lyssnar på . Hon säger att när det gäller nya kolkraftverk ska vi lyssna på utvecklingsländerna, men när det gäller till exempel om ett vattenverk ska vara offentligt eller privatägt ska vi inte lyssna på utvecklingsländerna, utan då ska vi sätta upp villkor och krav och tvinga utvecklingsländerna att privatisera sitt vattenverk. Jag tycker att det finns en central skillnad mellan ett vattenverk i och ett kolkraftverk i , nämligen att det inte kommer att påverka någon utanför om detta vattenverk är privat eller offentligt ägt. Det kommer inte att påverka oss och hur vi lever våra liv här i . Men om man bygger ett enormt kolkraftverk i , det fjärde största i världen, kommer det att få en global påverkan genom de kraftigt ökade utsläppen. Då borde det också vara rimligt att vi aktivt med våra ekonomiska styrmedel främjar en energiomställning och uppmuntrar förnybara energikällor i stället för att pumpa in pengar i den här typen av kolkraftverk. Jag blir lite förvånad när jag hör säga att vi ska vara med i och för att förändra. Hur förändrade när man valde att rösta ja till kolkraftverket Medupi i ? Medan andra länder uppenbarligen både kunde rösta nej och avstå omröstningen valde att rösta ja till ett lån i mångmiljardklassen till ett gigantiskt koldioxidprojekt, detta när vi har all den kunskap som vi har om klimatförändringarna. Jag har väldigt svårt att se hur man förändrar genom att rösta ja till den typen av projekt. Tyvärr har vi inte sett några resultat av den förändring som hävdar att bedriver. Utvecklingen går snarare i negativ riktning. Visst, utlåningen till förnybara energikällor ökar, men utlåningen till icke förnybara energikällor ökar betydligt mer. Det innebär att den del av utlåningen som går till förnybara energikällor krymper och krymper och den andel som går till icke förnybara energikällor bara ökar och ökar. Jag har väldigt svårt att se att har fått några resultat. Varför får inte detta konsekvenser? Om vi ser att går i negativ riktning, varför satsar vi då inte våra pengar och skattemedel på bättre projekt i andra organisationer? 90 () replik: Helt klart är det så att vi måste jobba för att stärka de förnybara energikällorna och för att skapa möjligheter för utvecklingsländerna att välja dessa vägar. Men det är också så, och det är ju en del av den stora klimatdebatten, att många av utvecklingsländerna säger att de måste ha rätt att ta vara på sina resurser och att utveckla sina resurser och lösa sina energiproblem utifrån sina förutsättningar. Att hitta lösningar som vi får med hela världen på i ett nytt klimatavtal är en del av den stora diskussionen. Låt oss hoppas att vi lyckas nå ett sådant avtal i eller i närheten av det Mexikomöte som vi har . Då kommer naturligtvis det att påverka. Det innebär å andra sidan inte att vi kan säga nej, här får ni inte låna pengar för att utnyttja de kolresurser som ni har i , men vi ska däremot använda våra egna företag, vilket man gjorde under den förra mandatperioden, för att investera i kolkraft i till exempel . Det är inte heller någon hållbar lösning och inte något som ger trovärdighet. Det är en avvägning som måste göras när man från sida vill utnyttja sina egna energiresurser. Det som är viktigt är att det inte stannar där utan att man också tar vara på energieffektivisering, förnybar energi och tekniköverföring för att ge möjligheter till förändring och också lösa klimatåtagandet totalt över vårt jordklot. Det är det som är det stora uppdraget inte varje enskilt land. 91 (): Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i det betänkande vi nu diskuterar, det vill säga utrikesutskottets betänkande 18 om verksamheten i , och de regionala utvecklingsfonderna . Detta handlar om att regeringen med regelbundna intervall ska redovisa för hur arbetet går i de här olika institutionerna och vilka prioriteringar gör. I den finansiella kris som vi har sett ser vi att det blir viktigare hur IMF, och andra aktörer agerar, att det finns kapital så att länder som är i behov av stöd kan få det och så vidare. Man kanske kan tro att ett land som inte är så integrerat i globaliseringen inte skulle drabbas lika hårt av den finansiella krisen, men så är det inte. Vi ser hur många fattiga länder har drabbats ohyggligt hårt av den finansiella krisen, och därmed har också efterfrågan ökat för att få stöd från IMF och . Jag skulle vilja nämna några principer som vi i och Alliansen tycker är viktiga när vi tittar på hur de här institutionerna fungerar och bör fungera . Det första är, precis som mycket förtjänstfullt har fört fram, att den som lånar ut pengar också måste kunna ställa krav. Dessa krav ska förstås vara rimliga, men det går inte att utesluta att den som skjuter till pengar för att hjälpa ett land i en svår sits också ska kunna ställa vissa krav på reformer. Vi tycker att det är rimligt att man gör det. Sedan måste det vara en diskussion, och där har vi också sett en förändring inom regelverken och framför allt inom praxis hos både IMF och som går i en riktning att man tar större hänsyn till hur det ser ut i olika länder. Det är viktigt att man gör det, men vi kommer aldrig ifrån det centrala elementet av att man måste kunna ställa krav också på reformer. Det andra som är viktigt är förstås att man inte bygger upp de här systemen, vare sig det handlar om lån eller bistånd, på ett sätt så att länder fastnar i beroende. Det tredje som är viktigt, herr talman, och som jag skulle vilja peka på är att för att få en ekonomi att fungera måste länder också, menar vi, i grund och botten bygga upp en ekonomisk struktur som bygger på privat ägande, entreprenörskap och inflationsbekämpning. Man måste vara en del av globaliseringen och tillämpa marknadsekonomi, kapitalistiska principer och så vidare. Här finns förstås en skillnad mellan olika partier här i kammaren, men det är vår uppfattning att det är väldigt viktigt att man kan bygga upp detta, och då tycker vi också att man bör kunna ha krav som går i den riktningen om man lånar ut pengar. Men givetvis måste kraven vara rimliga. Det fjärde som jag vill peka på som sällan noteras i den här diskussionen är det som rör behovet av demokrati och yttrandefrihet för ett lands ekonomiska utveckling. Detta kan inte nog betonas . Vi ser ett antal länder i världen som har haft en mycket hög tillväxt, men dessa länder är fortfarande mycket auktoritära. Det är länder som exempelvis och ett antal länder som har fått en hög tillväxt tack vare det höga oljepriset 2007 och 2008. Dessa länder kommer dock på lång sikt inte att klara av den ekonomiska utvecklingen om man inte genomför en demokratisering i landet. Om vi tittar på många länder som är i behov av stöd, både av utvecklingsstöd och av lån från IMF och framför allt , ser vi att det är länder som ofta har stora problem med korruption. Det är omöjligt, skulle jag säga, att på allvar bekämpa korruptionen om man inte har en grad av yttrandefrihet som innebär att man i medierna kan rapportera om korrupta politiker, att människor kan protestera mot korruptionen, att människor kan tala fritt om korruptionen, att man har ett rättsväsen så att människor ställs till svars för korruptionen. Det är liksom ett tydligt exempel. Det har talats en del om miljön här också. Det är samma sak där. Det är ingen som vill se multinationella storföretag begå rovdrift på naturen eller agera på ett sätt i fattiga länder så att ursprungsbefolkningen rycks upp från sin jord eller från något annat. För att bekämpa detta krävs det fackliga rättigheter i ett land. Det är oerhört viktigt. Det krävs att människor har rätt att protestera, att kunna demonstrera och så vidare. Det är en väldigt viktig hemläxa att göra för alla världens länder, tror jag, för att förstå hur viktigt det är att demokrati och en god ekonomisk utveckling också går hand i hand. Med dessa ord, herr talman, vill jag yrka bifall till förslagen i utskottets betänkande och givetvis också tacka för i utskottet. 92 (): Jag börjar med att yrka bifall till förslagen i betänkandet och avslag på reservationerna. Vi kristdemokrater menar att villkor och krav måste ställas på en sund ekonomisk politik, en demokratisk utveckling och respekt för mänskliga rättigheter, liksom på tydliga och konkreta handlingsplaner för att just bekämpa fattigdom. Det är krav som inte underminerar mänskliga rättigheter eller demokratiska processer. måste sätta de fattigas intressen högst på dagordningen och inte som det har varit tidigare ge råd som stått i konflikt med fattigdomsbekämpandet. Precis som betänkandet tar upp har den finansiella och ekonomiska krisen påverkat olika grupper av länder och hur institutionerna på ett övergripande plan har hanterat krisens utmaningar. Det har bland annat medfört att medel- och låginkomstländer väsentligt har ökat sin efterfrågan på lån från och de regionala utvecklingsbankerna, något som lett fram till beslut om kapitalförstärkningar. Precis som framgår av betänkandet finns det en större insikt om att stärkt samverkan måste till mellan olika multilaterala institutioner och organ, och på alla nivåer inom dem, för att framgång ska kunna nås såväl i kampen mot den globala finansiella och ekonomiska krisen som i ansträngningar att nå FN:s millenniemål. Jag tycker att det är oerhört viktigt att regeringen fortsätter att driva att institutionerna ska ha tillräcklig kapacitet för att kunna hantera nya utmaningar, men också att ökad transparens och öppenhet inom IMF blir en reell verklighet och inte bara vackra ord. Det är glädjande men också nödvändigt, som jag ser det, att regeringen ska stödja reformer som säkrar att institutionerna även i fortsättningen ska kunna spela en grundläggande roll i den internationella finansiella arkitekturen och stödja hållbar ekonomisk utveckling samt fattigdomsbekämpning. Slutligen vill jag ta upp det som var finansutskottets ställningstagande när det gäller ägarskapet. Som alla vet är jag starkt engagerad i Awepa och när det gäller parlamentens roll. Jag tycker att det som betänkandet tar upp är bra, att det är viktigt att man förstärker ländernas ägarskap, precis som framkom genom principen i Parisdeklarationen och . Att utskottet tar upp det här på ett så bra sätt visar på att det är detta som regeringens politik går ut på. Förra gången vi hade debatt i utrikesutskottet tackade jag så mycket, för jag trodde att det var mitt sista anförande. Jag visste inte att jag skulle delta i debatten . Härmed vill jag säga tack, och jag vill säga tack till också. Det har varit väldigt trevligt att lära känna dig i utrikesutskottet. Tack också till personalen! 93 () replik: I denna sena, avslutande debatt för vill jag bara ta tillfället i akt och tacka men också för det arbete som de har lagt ned i vårt utskott. Det har varit en spännande resa tillsammans med er, givande att få möta er. Tack för ert bidrag, tack för ert kamratskap! Lycka till i fortsättningen! 94 () replik: Jag vill bara säga att jag hoppas att vi kanske träffas i andra sammanhang, för det internationella engagemanget hoppas jag ta med mig efter riksdagstidens slut. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 16 § Uppskov till 2010/med behandlingen av vissa ärenden Föredrogs utrikesutskottets betänkande 2009/10:UU23 Uppskov till 2010/med behandlingen av vissa ärenden. Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) 17 § Ett undantag från skyldigheten att upprätta koncernredovisning, m.m. Föredrogs civilutskottets betänkande 2009/10:CU22 Ett undantag från skyldigheten att upprätta koncernredovisning, m.m. (prop. 2009/10:208). Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) Anmäldes och bordlades Skrivelse 2009/10:145 Redovisning av fördelning av medel från Allmänna arvsfonden under Redogörelse /10:RRS33 styrelses redogörelse om programmet Arbetspraktik Motion med anledning av skr. 2009/10:226 Regelförenklingsarbetet 20062010 2009/10:N19 av m.fl. (s, mp, v) betänkande 2009/10:NU26 Kärnkraften förutsättningar för generationsskifte betänkande 2009/10:CU29 Kärnkraften ökat skadeståndsansvar betänkande 2009/10:NU25 Företagsutveckling statliga insatser för finansiering och rådgivning betänkande 2009/10:CU24 Allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag och reformerade hyressättningsregler betänkanden /10:UU12 Strategisk exportkontroll 2009 krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden /10:UU25 Kontroll av produkter med dubbla användningsområden betänkande 2009/10:AU15 Uppskov med behandlingen av ärenden betänkande 2009/10:SfU20 Uppskov med behandlingen av vissa ärenden 19 § Kammaren åtskildes . Förhandlingarna leddes av andre vice talmannen från sammanträdets början till och med 5 § anf. 24 (delvis), av förste vice talmannen därefter till och med anf. 32 (delvis), av talmannen därefter till ajourneringen , av förste vice talmannen därefter till och med 15 § anf. 79 och av talmannen därefter till sammanträdets slut.