prot · GX0978 · 2010-02-19 00:00:00 — Jag förstår att det ibland behövs snabba saker. Det har jag full förståelse för. Det har vi också i liksom i andra utskott. Men från till har det gått ganska många dagar. Att man sedan får en översättning på en hemsida först efter det att rådet har ägt rum tycker jag inte är någonting att skryta om från regeringens sida. Jag hoppas nu med en ny EU-minister att vi får en annan hantering av de frågorna. Det är därför jag ställer interpellationen. Jag vill uppmärksamma ministern på vikten av att vi får handlingar på svenska inför de samråd vi har. Både Grundlagsberedningen och var eniga när man sade att handlingar skulle författas på ett sådant språk att de kan användas i gymnasieundervisningen. Det var inte bara gymnasieundervisningen i engelska som åberopades utan gymnasieundervisningen för alla. Jag vill upprepa att det inte ska vara något språktest för att sitta vare sig i eller i riksdag. Det är viktigt att vi får handlingar som är relevanta på vårt eget språk. Sedan kan det behövas att det går fort, och då kan man självklart få en muntlig översättning. Jag hoppas att ministern tar detta till sig och bevakar frågan så att vi slipper sitta på och anmärka på att det inte finns handlingar på det svenska språket. 14 (): Visst är det så ibland att i synnerhet de handlingar som kommer till ledamöter sent och kanske inte minst inför Coreperförhandlingar måste komma på engelska. Annars är det omöjligt att leverera det över huvud taget till ledamöterna med följden att de inte kan få den informationen. Det är helt klart. Det är inte riktigt det vare sig eller jag diskuterar. Detta handlar om dokument som har varit väl kända under kanske lite . För att ta något kom den svenska ståndpunkten när det gäller EU 2020 till i engelsk version. Varför, kan vän av ordning fråga sig? Vad var det för vits med det? Varför kunde inte den vara översatt? Det är fullständigt obegripligt. Jag skulle snarare vilja säga att det finns delar av regeringen som ägnar sig lite grann åt maktens nonchalans och ingenting annat. Det är också det man blir irriterad på. Man kan ha stor förståelse för att sena dokument som behöver komma till eller för all del till något utskott väldigt sent kommer på engelska. Men det gäller inte när regeringen arbetar fram en svensk ståndpunkt på engelska och lämnar ut den till ledamöterna i eller något utskott. 15 (): Återigen är vi nog alla tämligen överens om huvudfrågan att upprätthålla svenska språkets ställning och att dokument ska levereras så fort det är möjligt. Sedan kan det missas en och annan gång. Det är också svårt att hålla en minister ansvarig för att inte en översättning har skett inom en viss stipulerad tidsram. Jag är lite orolig över att medborgare som lyssnar på den här debatten får en konstig bild av om vi diskuterar om översättningen av ett papper har skett eller inte. Jag tror att vi kan ägna oss åt väsentligare saker, även om grundfrågan är väsentlig. Vi är ett folk med osedvanligt goda engelskakunskaper. Jag vill inte heller att medborgarna ska uppfatta det som att skulle vara ett av de ställen som är ett undantag från svenska folket i övrigt. Det är självklart inte så att man ska behöva ha några språktester för att ikläda sig offentliga uppdrag. bör det finnas ett intresse från ledamöter att kunna kommunicera även i internationella sammanhang. Där håller både språkutbildningar på hemmaplan och väl omskrivna intensivkurser i engelska och andra språk. 16 Statsrådet (): Jag vill tacka för denna diskussion. Jag kommer självklart att fortsätta att bevaka frågan, eftersom det är viktigt att vårda svenska språkets ställning. Denna fråga är intimt sammanknippad med tolkning och översättning. I olika sammanhang i använder vi olika språk på olika nivåer. För mig är det naturligt nu på alla möten jag deltar i att engelska är det officiella arbetsspråket och också franska i en del situationer. Med anledning av EU-utvidgningen då antalet officiella språk nästan fördubblades blev det nödvändigt att begränsa tolkningen på tjänstemannanivå och också sprida kostnaderna för den. Det är intimt kopplat till den diskussion vi haft. Kostnaderna delas numera mellan EU och de länder som vill att deras språk ska användas genom det så kallade request and pay-systemet. Det innebär att varje medlemsstat tilldelas en viss pott inom ramen för den gemensamma budgeten. Om en stats begäran överstiger den tilldelade potten får staten själv betala. Tolkbudgeten uppgick till . Det är en ökning i förhållande till 2008. Här kan man också nämna att en löpande översyn av tolksystemet i rådet sker. Man har konstaterat att systemet i regel fungerar väl. Men eventuellt kan det bli aktuellt att utvidga request and pay-systemet till möten som inte omfattas av systemet. Detta bör också vägas in i vikten av att värna vårt svenska språk. 17 (): Det handlar inte bara om tolkning, utan det handlar också om hur regeringen kommunicerar. Det finns papper som kommer till oss i eller utskotten från andra sidan vattnet, som vi säger här, det vill säga att de kommer från . Det är viktigt att dessa papper, som faktiskt är skrivna av en svensk regering till en svensk riksdag, också är på svenska. Annars tycker jag att det är konstigt, som barnen säger. Det är en grundläggande demokratifråga att vi får våra handlingar så att vi kan förstå dem. Jag är fullt medveten om att vi i olika internationella sammanhang också använder oss av engelska språket, men just i lagstiftningsfrågor och andra frågor av viktig karaktär är det viktigt att vi får handlingarna översatta. Det är också viktigt för de medborgare som följer frågor i att de har möjligheter att ta del av de handlingar som föreligger. Jag vill göra ett medskick till ministern : Låt oss se till att vi värnar det svenska språket i de sammanhang där vi har chansen att göra det, också inom vårt eget regeringskansli! 18 Statsrådet (): Jag tackar interpellanten för att hon har lyft fram en viktig fråga om det svenska språkets vikt och ställning i och EU. Vi får säkert anledning till att återkomma och debattera denna fråga vid fler tillfällen. Det är också viktigt att ledamöter bevakar intresset på samma sätt som jag bör göra det från mitt ministerhåll. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2009/10:241 om resurser för att motarbeta rasism och diskriminering 19 Integrations- och jämställdhetsminister (): har frågat mig vad jag avser att göra för att säkerställa att inte arbetet med antidiskriminering och mot intolerans prioriteras ned. Jag kan försäkra Astudillo om att arbetet mot diskriminering och alla former av intolerans inte bara är en prioriterad fråga för mig och regeringen; det är en självklarhet. Under hela mandatperioden har regeringens arbete mot alla former av intolerans såsom rasism och diskriminering bedrivits högintensivt, vilket exempelvis har resulterat i den nya diskrimineringslag som trädde i kraft . inrättades en ny myndighet, , vilket är positivt för tillsynsarbetet när det gäller antidiskrimineringsarbetet. I tider av finanskris har regeringen gjort sitt yttersta för att reformen på diskrimineringsområdet inte ska tappa fart. tillfördes anslaget Åtgärder mot diskriminering och rasism m.m. engångsvis för ett antal nya insatser på området, till exempel informations- och utbildningsinsatser om den nya lagen. Finansieringen av antidiskrimineringsbyråernas försöksverksamhet skulle ha upphört 2010. Regeringen har avsatt nya medel med 20102012 för denna värdefulla verksamhet. Under försöksverksamhetens sista år låg stödet på . Verksamhetsstödet till projekt mot rasism och liknande former av intolerans har minskat från till . Men anslaget avseende åtgärder mot diskriminering och rasism utgör en del av regeringens samlade insatser för att motverka diskriminering och liknande former av intolerans. Andra områden där sådana insatser sker är rättsväsen, kultur, utbildning och demokratipolitiken. Inom ramen för demokratipolitiken avsätts exempelvis medel för insatser mot intolerans. Rasistiska och andra uppfattningar och värderingar som står i strid med principen om alla människors lika värde utgör ytterst en utmaning mot hela den värdegrund som bär upp demokratin. har regeringen inlett en satsning på en dialog om en förstärkt värdegrund. Dialogen sker genom samverkan med ett brett spektrum av aktörer i samhället. Syftet med dialogen är att stärka respekten för demokratin och de mänskliga rättigheterna, det vill säga att skapa en förstärkt gemensam värdegrund i och motverka intolerans. Listan på de satsningar som regeringen gör mot alla former av intolerans och då särskilt rasism och diskriminering kan göras lång. Den visar att utvecklingen av anslaget avseende åtgärder mot diskriminering och rasism också måste ses i ljuset av andra anslag för att få en korrekt bild av de satsningar som regeringen gör. Regeringens arbete mot diskriminering och intolerans är prioriterat. 20 (): Ett otydligt svar döljer inte det faktum att regeringen prioriterar ned insatserna mot rasism och diskriminering just . Det vet Sabuni. Jag vill ändå tacka henne för svaret. Men för att det ska vara tydligt vill jag säga att fakta är att från går det ned till till det lokala antidiskrimineringsarbetet. Precis som Sabuni sade mellan raderna sänker man också nivån på det stöd som finns till arbetet mot rasism och intolerans. Det var runt 2 miljoner där, så det är 6 miljoner totalt. Det kan låta som små summor, men det är de pengar som går till det lokala folkrörelsearbetet och det breda engagemanget mot rasism och intolerans. Där gör frivilligsektorn kraftfulla insatser för att hjälpa människor som upplever sig ha blivit diskriminerade och som vill verka för likabehandling och mot rasism i det här landet. Det är små, små summor som gör oerhört mycket nytta därute i lokalsamhället. I stället pratar Sabuni brett om antidiskrimineringsarbetet. Jag tar gärna den diskussionen. För vad har egentligen hänt? Jag vill påstå att regeringen inte alls har varit så aktiv som Sabuni vill göra gällande, utan tvärtom. Den har till och med dragit ned på ambitionerna i det breda antidiskrimineringsarbetet. Det ska sägas att regeringen slog ihop lagarna. En utredning hade pågått , och detta gjordes med stöd av oppositionen. Man satte ihop ombudsmännen till ett ombudsmannaämbete med stöd från oppositionen. Det var ett långt förarbete som föregick dessa reformer. Det var ingenting som vi kritiserade. Men i sak om vi ska vara ärliga stärker det inte i grunden antidiskrimineringsarbetet. Tvärtom gjorde regeringen en rad andra förändringar som inte minst för kvinnor har försämrat villkoren och skyddet mot diskriminering. När man gör saker som är bra ska man också ha beröm. Det har vi gett Sabuni personligen, men inte övriga i regeringen, när det gäller diskrimineringsersättningen. Det ska kosta dem som diskriminerar. Men där tar det slut. Det är den enda märkbara positiva insats som faktiskt har stärkt skyddet för dem som riskerar att drabbas av diskriminering. Under den här mandatperioden har DO fått sina anslag neddragna. Arbetet för att implementera avidentifierade jobbansökningar har gått i stå. Utredningen av aktiva insatser hur vi jobbar för att aktivt förebygga diskriminering har kraftigt kritiserats för att vara kraftlös. Dessutom väljer regeringen nu mitt i krisen att dra ned det stöd som de lokala antidiskrimineringsbyråerna och folk där ute behöver för att jobba mot rasism och intolerans. Det är anmärkningsvärt, och det ska kritiseras. Vi rödgröna kommer att ha en helt annan politik på området. Vi har det redan, och det kommer att framgå ännu tydligare när vi presenterar vårt alternativ på området. 21 Integrations- och jämställdhetsminister (): Jag tycker att det låter lovande att de rödgröna har egna tankar och egna alternativ på detta område. Jag tror att det är helt naturligt att varje regering och varje statsråd har idéer om på vilket sätt man vill jobba för att förbättra, intensifiera, fördjupa och bygga upp kunskaper om de sakfrågor som man ansvarar för. Jag vill bara tydliggöra att när det gäller pengar till antidiskrimineringsbyråer har regeringen avsatt 52 miljoner. Det ska jämföras med 38 miljoner föregående mandatperiod, då parti var ansvarigt för frågorna. Visst har vi gjort en del förändringar eftersom vi har haft egna tankar om hur vi vill jobba vidare med frågorna. Vi har satsat pengar för att informera om den nya lag som är på plats och som till stora delar tycker är bra. Det är väl jättebra att medborgarna i vårt land får veta om de reformer som har gjorts på området. Vi ser till att göra kvalitativa undersökningar och analyser av hur människor upplever diskriminering detta för att bli bättre också på det förebyggande arbetet på området. Vi provar någonting som själv beställer i denna kammare, nämligen situation testing. Hur ska vi kunna fastställa hur diskriminering uppstår, på vilket sätt och hur den drabbar medborgarna? Jo, bland annat genom situation testing. Det arbetet, som DO ansvarar för, pågår . Vi har valt att göra det på bostadsområdet. Vi gör en utvärdering av avhopparverksamheter, till exempel Exit inom , därför att vi menar att också den verksamheten kan komma att behöva vidgas eftersom det kan finnas unga människor som vill hoppa av från andra intoleranta organisationer och nätverk som finns i samhället. Inte minst intensifierar vi vårt arbete när det gäller de nationella minoriteterna. Vi har undertecknade konventioner , och vi har aldrig levt upp till konventionerna. Den här regeringen har levererat för att vi ska leva upp till de konventionerna. Det handlar om de nationella minoriteternas rättigheter och ingår i det stora arbetet för de mänskliga rättigheterna i . Vi har precis fått in en rapport som kartlägger och jämför domar i Arbetsdomstolen eller i de allmänna domstolarna. Vi vill också se hur utfallen blir när man anmäler och får sitt fall till Arbetsdomstolen eller till en allmän domstol. Vi ser att det finns stora skillnader. Detta måste vi göra för att lära oss och kunna veta hur vi ska föra politiken framåt . Ambitionerna har inte minskat, och mängden pengar har inte minskat. Pengarna har fördelats på ett annat sätt. Pengar har tillförts för att göra nya saker. Det handlar till syvende och sist om att jag som statsråd har egna idéer. Regeringen har egna idéer om hur kampen mot diskriminering och intolerans ska föras. De är tydligen lite annorlunda än vad vill. Jag skulle gärna vilja höra vad mer vill göra för att bygga upp kunskapen om dessa frågor så att vi kan få garanterat att oavsett vilken regering vi får kan medborgarna där ute vara försäkrade om att kampen mot diskriminering och intolerans ska fortsätta. 22 (): är det i och för sig regeringen som ska stå till svars, men jag svarar gärna på den frågan. Låt oss först konstatera det som jag tar upp i den här frågan. Ni sänker stödet till det lokala diskrimineringsarbetet från till . Det är så. Låt oss också konstatera att ni sänker stödet till de folkrörelser som vill jobba mot rasism och intolerans. Det är så. Sedan kan Sabuni bluddra ut och säga att man skjuter till pengar någon annanstans. Då får ni visa det. Ni sänker stödet till det breda folkrörelsearbetet mot diskriminering och intolerans. Det är det som den här frågan handlar om. Vi har sagt nej till det i våra alternativ. Vi vill fortsätta att aktivt arbeta mot diskriminering. I ett anständigt samhälle behandlas alla lika. Är man ung ska man inte drabbas bara för att man är ung. Är man gammal ska man inte drabbas och särbehandlas negativt för att man är gammal. Har man en funktionsnedsättning ska man ha samma möjligheter till arbete som andra. Jag tror att vi är överens om grundprincipen, människosynen. Därför kan man aldrig ge sig när det gäller att aktivt föreslå nya åtgärder och nya insatser för att nå det målet. Statsrådet har ibland sagt att det viktigaste för att minska diskrimineringen är att ha en fungerande jobbpolitik. Det kan jag hålla med om. går det åt precis fel håll där också. I två av tre utsatta områden ökar utanförskapet. har arbetslösheten bland utrikes födda ökat dubbelt så fort som bland inrikes födda. Mitt i krisen var det så lite som två av tio nyanlända som fick stöd på arbetsförmedlingen som var inskrivna där. Inte ens där fungerar antidiskrimineringsarbetet. Er jobbpolitik fungerar inte. Vi socialdemokrater har sagt att vi vill fortsätta att pröva avidentifierade jobbansökningar till offentliga jobb. Vi tror att det är en metod som kan fungera. Vi vill fortsätta att stärka stödet till DO, och om Sabuni läser våra reservationer vet hon att vi lägger mer resurser till DO. Man kanske skulle kunna göra mer av situation testing och inte bara använda det på bostadsmarknaden. Det är bra att Sabuni lyssnar på oppositionen när vi har bra förslag. Det finns fler områden i samhället där människor drabbas av diskriminering. Vi är också beredda och vi kommer att presentera mer av de förslagen att fortsätta att stärka stödet till de kommuner som utvecklar lokalt antidiskrimineringsarbete i samverkan med folkrörelserna där. För oss är det tydligt att en regering som ser att det fortfarande pågår diskriminering måste fortsätta att ta krafttag mot den. är vi beredda att skärpa lagstiftningen på de områden där den här regeringen försvagat skyddet mot diskriminering, inte minst vad gäller kvinnor. Nog har vi många förslag och är ivriga att verkställa dem. Vi sätter människovärdet före marknadsvärdet. Sabuni har inte kunnat övertyga de övriga partierna i alliansen att det borde vara så. Där är vi ganska överens i vårt alternativ. 23 Integrations- och jämställdhetsminister (): Det ska bli jätteintressant att följa den presskonferens som hänvisar till och som ska hållas . Jag gläds redan åt det jag har läst på som visar avstampet för Socialdemokraternas så kallade nya integrationspolitik. Och den är verkligen ny, för nu utgår den ifrån att arbete och språk är viktiga komponenter för att integrera medborgare i vårt land. Den utgår faktiskt från regeringens nya politik, och det är jättebra. Jag menar att det är just det som vi måste bygga vidare på. Men politiken måste också bygga på kunskap, vilket inte denna arbetsgrupp verkar ha gjort. Det finns också delar i debattartikeln jag kommer att följa det noggrannare som helt bortser från den kunskap som finns och är på väg åt andra hållet. Det vore väldigt beklagligt om det blev verklighet. Jag vill återkomma till att anslagen till arbete mot diskriminering, rasism och annan typ av intolerans inte har minskat. Totalt sett har vi faktiskt mer pengar till den typen av verksamheter. Jag håller med om att ni hade till antidiskrimineringsbyråerna, men det var tillfälliga pengar. Det var projektpengar som upphörde . Trots finanskrisen har vi sagt att dessa verksamheter är viktiga. De har ett permanent anslag för sina verksamheter. De kan nu känna sig trygga för att de kan vara verksamma långsiktigt. Det är någonting som inte den tidigare regeringen kunde garantera dessa verksamheter. kan försöka göra en grej av detta, men vi kommer självfallet att ha olika uppfattningar om exakt vad som behöver göras. Jag har valt vad jag vill prioritera. Jag har prioriterat att bygga upp kunskapen och se hur mekanismer med diskriminering fungerar. Jag har till och med gjort det som själv ville, det vill säga testat situation testing. Jag menar att man måste testa så mycket som möjligt för att få bättre kunskap om hur vi ska jobba vidare med dessa frågor. Det kan inte handla om att bara för att organisationer inte får extra har antidiskrimineringsarbetet i vårt land underprioriterats. Det finns många aktörer i samhället som måste jobba med de här frågorna. Det handlar också, som nämner, om arbetsgivare, myndigheter, organisationer och enskilda människor. Alla är viktiga i denna kamp ur olika perspektiv. Det måste vi också ta till vara, så att allting inte bara fokuserar på ideella organisationer. De kommer inte ensamma att klara av denna kamp. Jag vill gärna se en samlad strategi för hur Socialdemokraterna fortsättningsvis vill jobba mot diskriminering och intolerans. Jag är väldigt nöjd med det vi åstadkommit . Jag menar också att mer behöver göras, men då måste man ha kunskap för att veta hur man fortsätter det arbetet. Den kunskapen håller nu på att byggas upp. Den kan också avgöra vilken väg vi sedan väljer när vi jobbar med de här frågorna. Antidiskrimineringsbyråerna, som föranleder denna debatt, kan känna sig trygga. De har ett fast anslag att arbeta utifrån i stället för tillfälliga medel som gällde under den förra mandatperioden. 24 (): Jag vill tacka ministern för det här samtalet. Det blir fel när Sabuni försöker bredda diskussionen till allting allt från flyktingmottagning till det breda diskrimineringsarbetet. Vi har en tydlig politik där, och vi kommer att presentera den. Den är baserad på kunskap, bland annat på de utredningar på området som både Sabuni och har bestämt men vars förslag man inte orkade genomföra i regeringsställning. Jag känner mig alltså helt trygg i att vår politik, baserad på kunskap, kommer att leda till ett bättre flyktingmottagande och en starkare arbetslinje för fler nyanlända och inte minst till att man säger som det är: Det ska råda nolltolerans mot diskriminering i vårt land oavsett vem det drabbar. Så länge det finns diskriminering kommer vi aktivt att hitta nya metoder för att verkställa en politik som skyddar likabehandlingen i vårt land. Den här debatten har handlat om det breda folkrörelsearbetet mot diskriminering och för att motverka rasism i vårt land. Sabuni försöker med en massa ord att dölja det faktum som många av de diskrimineringsbyråer som har vuxit fram nu får erfara, nämligen att den här regeringen ger mindre pengar åt dem för att jobba lokalt i , eller för att stötta människor som upplever att de blivit drabbade av diskriminering. Så är det. Det är synd att Sabuni inte står för det. De som jobbar därute vet att det är så. Likadant är det i arbetet mot rasism och intolerans. Den här regeringen sänker anslagen för den typen av brett, folkligt arbete för att motverka rasism och intolerans i där det verkligen behövs mer än på mycket . 25 Integrations- och jämställdhetsminister (): Jag vill också tacka . Antidiskrimineringsbyråerna har ett enda budskap från mig, och det är att de nu har ett fast anslag att arbeta utifrån. vet de att deras verksamhet kommer att fortsätta fungera och behöver inte år oroa sig för om de får anslag eller inte. Det var precis den situation de var försatta i parti styrde det här landet. fick de vara osäkra på om det fanns pengar eller inte. Trots finanskrisen och lågkonjunkturen har vi sett till att antidiskrimineringsbyråerna har ett anslag att arbeta utifrån, och det är ett långsiktigt arbete de nu kan ägna sig åt. Sedan är jag övertygad om att antidiskrimineringsbyråerna kan utvecklas och bli bättre och att fler kommer att startas. Då får vi utgå från den verklighet som finns och kanske ytterligare höja anslaget. Men i dagens situation ska antidiskrimineringsbyråerna vara glada över budskapet att de nu har ett fast anslag. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2009/10:226 om ansvarsutkrävande vid utvisningar 26 Statsrådet (): har frågat mig om jag avser att komma med förslag som klargör vem som ansvarar för att de som utvisas inte fängslas eller på annat sätt trakasseras vid hemkomsten. Hon har också frågat om jag avser att komma med förslag som innebär att det är möjligt att utkräva ansvar av då utvisningar sker i strid med den humanitära rätten. En avvisning eller utvisning av en person som ansökt om asyl förutsätter enligt utlänningslagen att personen i fråga inte är i behov av skydd och inte heller av andra skäl ska beviljas uppehållstillstånd i . Återvändande till hemlandet ska således alltid föregås av en ingående prövning av det eventuella skyddsbehovet.