prot · GX0959 · 2010-01-20 00:00:00 — Högerregeringen anser att det är en självklarhet att en hyresvärd ska kunna neka en person som sitter i den situationen en hyreslägenhet. Även om personen aldrig har haft någon betalningsanmärkning och aldrig varit efter med sin hyra eller på något annat sätt misskött sig menar alltså vår nuvarande regering att hyresvärden ska ha den självklara rätten att neka en sådan person en hyreslägenhet. Att vara beroende av trygghetssystem i vårt samhälle innebär alltså i princip att man också förlorar rätten till bostad i den moderatledda högerregeringens . Det är de friska A-barnens politik som vi ser förverkligas, en politik som lämnar de icke-perfekta individerna åt sitt öde. Jag trodde dessutom att regeringen insåg att med den politik som man bedriver på andra områden är det extra viktigt att ändra på det här att fastighetsägaren kan neka en sökande en lägenhet enbart på grund av att denne är beroende av försörjningsstöd. Högerregeringen har infört regler som innebär att den med nedsatt arbetsförmåga redan efter 180 dagars sjukskrivning måste söka nytt jobb i hela landet. Om exempelvis en umebo som bara kan arbeta på sitt gamla jobb i hittar ett jobb i där arbetsuppgifterna är utformade på ett sådant sätt att den kan arbeta omöjliggör det här att personen kan ta jobbet, så länge som det kommunala fastighetsbolaget eller andra fastighetsägare nere i kan säga nej till en hyresgäst som är beroende av försörjningsstöd. Det går inte att hålla på och dagpendla mellan och . När nu regeringens metod för att den med nedsatt arbetsförmåga ska komma tillbaka till så hög sysselsättningsnivå som möjligt är att tvinga dem att flytta borde regeringen i konsekvens med det ändra reglerna för hyresrätten, så att det blir möjligt att få tillgång till den lokala bostadsmarknaden på en annan ort även om man är beroende av ekonomiskt stöd från det allmänna. Utskottets majoritet vänder sig mot att det skulle kunna finnas några sakliga skäl som vid en domstolsprövning skulle kunna anses oskäliga för att avvisa en sökande till en hyreslägenhet. Vi har alltså en regering som anser att det är en främmande tradition i det svenska rättsmedvetandet att en person som är beroende av ekonomiskt stöd från det allmänna specifikt på grund av just detta inte skulle kunna ha samma rätt till bostad som oss andra. Visserligen ägnar sig regeringen nu åt att i snabb takt rasera alla former av trygghetssystem, men jag vill ändå påstå att vi fortfarande i huvudsak har det omvända förhållandet som tradition i vårt samhälle. Vi har diskrimineringsregler som innebär att enbart vissa särskilt utpekade motiv får användas för att neka en person tillträde till en restaurang eller till ett kafé eller rätten till att handla i en butik. Den som har försörjningsstöd har till exempel samma rätt som den som har sin inkomst från förvärvsarbete eller kapital att besöka Systembolaget och spendera sina pengar där, oavsett vad vi sedan tycker om att man använder dem till alkohol. Vi har högkostnadsskydd för läkemedel, så att alla i praktiken har samma möjligheter, oavsett vilket beroende man i övrigt har av försörjningsstöd från samhället. Varför det skulle vara så självklart att just rätten till en bostad ska falla bort när man är beroende av en inkomstförstärkning av det slaget från samhället är väldigt svårt att förstå. Varför skulle lagstiftaren utgå från att just fastighetsägarna är så unika att de är undantagna från att kunna använda otillbörliga argument för att avvisa en kund? Högerregeringens nej till förslag innebär i praktiken till och med att alla fastighetsägare skulle kunna neka studenter som behöver studielån att få bostad. Är då det här ett stort problem ? Nej, det är förmodligen inte så många individer i vårt land som nekas en bostad med argumentet att de genom att vara beroende av försörjningsstöd från det allmänna i någon form skulle utgöra en oacceptabel risk för fastighetsägarna; det är så man uttrycker sig. Men för den som drabbas av det här bemötandet är det ofta både en förolämpning och en katastrof. anser att det är bedrövligt hur regeringen med alla medel försöker sänka människors självförtroende och hur man gör dem till socialfall när de enligt vårt förmenande har ett försäkringsskydd och en rätt. Man fördjupar även den ekonomiska krisen i samhället när man förminskar individerna. Det är människor det handlar om och inte nummer och brickor. Vi menar att rätten till en bostad är en mänsklig rättighet som regeringen har skyldighet att värna. anser att det minsta man skulle kunna begära är en lagändring som åtminstone innebär att de allmännyttiga bostadsföretagen inte längre skulle kunna neka bostäder åt dem som är beroende av försörjningsstöd. Majoriteten pekar dessutom i sin text på att individuellt riktade åtgärder skulle kunna hjälpa den bostadssökande, vilket jag tolkar som ett förbättrat bostadsbidrag. Det kanske avser någonting annat, men jag tolkar texten så. Man kan då undra om majoriteten är kluven i sin kyliga inställning till dem som behöver ekonomiskt stöd från samhället. Är det mindre belastande att uppbära bostadsbidrag än att uppbära försörjningsstöd? Är det så man ska se på saken? Det borde innebära att majoriteten anser att fastighetsägaren inte ska få avvisa bostadssökande om dennes betalningsförmåga baseras på ett bostadsbidrag. Men försörjningsstöd är tydligen okej att använda som grund. Man ska då komma ihåg att den som söker en mycket liten bostad inte kan få något bostadsbidrag oavsett hur dålig ekonomin ser ut. Jag vill även säga några ord om problemet med att vissa hyresvärdar genom kvalitetshöjande renoveringar, så kallade överrenoveringar, tvingar sina hyresgäster att flytta. Jag har tyvärr inte hunnit leta tillräckligt. Jag har därför inte hittat någon statistik över hur många som vägras hyreskontrakt på grund av att de är beroende av försörjningsstöd eller över hur många som tvingas flytta på grund av överrenoveringar. Men utifrån de kontakter jag har med människor på olika håll som arbetar med dessa frågor förefaller det sistnämnda problemet med överrenoveringar vara ett betydligt mer omfattande problem. När man läser majoritetstexten i den här delen kan man verkligen undra över vad majoriteten egentligen anser om frågan och själva problemet. I betänkandetexten redovisar man det regelverk som fastighetsägarna ska använda sig av när de vill renovera sina fastigheter och på vilket sätt de måste involvera hyresgästen och ge den möjligheter att motsätta sig åtgärder som kan innebära överrenovering. Jag kan i varje fall inte hitta någonting i texten där majoriteten säger någonting om vad man tycker om regelverket. Det skulle jag gärna vilja höra något om. För att hyresnämnden ska kunna skydda en hyresgäst mot en överrenovering fordras att hyresgästen ansöker om prövning. Det är många äldre som kanske skulle kunna bo kvar i sin gamla orenoverade lägenhet i ytterligare kanske fem eller innan det är dags för dem att flytta till någon sorts institutionsboende. Frågan är hur många av dem som har den tillräckliga byggnadstekniska utbildningen för att kunna göra bedömningen vad åtgärderna får för konsekvenser för deras kommande hyra. Många av dem som drabbas av moderniseringar är äldre som har bott kanske 30, 40 eller i lägenheten. Det invanda är den trygghet som gör att vardagen fungerar. Moderniteterna kan betyda så stora hinder att komma över att de i sig, om man nu bortser från den ökade kostnaden, kan göra att de inte längre klarar av att bo och hantera situationen i den nya lägenheten. Dessutom är det inte den enskilda hyresgästens vilja eller behov som man använder vid bedömningen i hyresnämnden. Det man gör där är att man använder en antagen normalhyresgästs förmodade önskemål och synpunkter om vad som är en överrenovering eller inte när man fäller avgörandet. Det är riskabelt med formuleringar om att upprätthålla kvaliteten i hyresbeståndet när sådana formuleringar tycks vara viktigare än de boendes välfärdssituation. Jag vet att de som drabbas av överrenoveringar inte delar majoritetens uppfattning att frågan inte har en sådan prioritet att det nu finns skäl att närmare överväga om en utvärdering ska genomföras, som ni formulerar det i betänkandet. De som drabbas tycker att det är bråttom att se över regelverket så att överrenoveringar oftare än kan förhindras. Vad högerregeringen egentligen tycker om att boende drabbas av fastighetsägarnas iver att använda sig av överrenoveringar för att uppgradera sina bostäder så att de möter krav från andra än de som bor i husen långt innan de boende själva anser att det är dags att flytta får vi inte veta någonting om i betänkandet. Det finns formuleringar som: Det kan från olika utgångspunkter finnas anledningar att utvärdera inflytandelagarnas tillämpning. Den formuleringen kan signalera att man anser att det är ett problem att de boende har för mycket inflytande och att det innebär att man bevarar för mycket av gamla miljöer. Det vet vi inte något om. Det vore bra om någon av majoritetens företrädare kunde räta ut något av de frågetecknen så att vi vet vad vi kan förvänta oss om vi mot förmodan skulle få fortsatt högerstyre i landet efter nästa val. Kommer hyresgästernas möjligheter att försvara sin bostad från klåfingriga fastighetsägares önskemål om överrenoveringar att minska ytterligare? Jag förbehåller mig rätten att tills vidare tolka majoritetens text så att ni anser att inflytande är ett problem som bör minimeras. Med det yrkar jag bifall till reservationerna 1 och 2, och jag står självklart bakom det särskilda yttrandet som finns. För övrigt anser jag att regeringen bör ge den nya i uppdrag att starta bygget av dubbelspåret mellan och . 132 (): Jag ska i detta anförande om motionsbetänkandet om hyresrätter ta upp de motioner vi behandlar här . De flesta i motionsbetänkandet behandlas i förenklad ordning. Men de som tas upp här och som det finns reservationer om kommer jag att ta upp i mitt anförande. Jag börjar med det som både och varit inne på. Det är de reservationer och motioner som finns från och om rätten till överprövning vid hyreskontrakt. Det finns naturligtvis mycket ömmande fall där människor inte kan betala sin hyra där de har försörjningsstöd eller på annat sätt har del av andra samhällsstöd. Alla individer ska ha möjlighet att på olika sätt få ett hyreskontrakt. Men att som i och motion anse att hyresvärden vid överprövning av ett hyreskontrakt ska ha någon form av tvång att ta emot hyresgästen tror jag inte är rätt väg att gå. Man måste som hyresvärd ha rätt att besluta om sin egendom. Det handlar om människor som har betalningsanmärkning eller svag betalningsförmåga. Den prövningen sker, precis som och har varit inne på, i andra fall när man tecknar avtal om mobiltelefon eller med banken om krediter och annat. Man måste också som hyresvärd ha rätten att pröva om det finns en betalningsförmåga hos den hyresgäst man ska ha. Jag tycker man ska inrikta sig på att konstatera att det måste finnas olika möjligheter på vägen till ett hyreskontrakt. Det kan vara borgen från kommunen, anhöriga eller annat som gör att man som hyresvärd tar emot hyresgästen och tror sig veta att det finns en betalningsförmåga. Det är en kärv arbetsmarknad och bostadsmarknad som gör att dessa delar går ihop. Precis som och var inne på drabbar en kärv bostadsmarknad naturligtvis många och även dem som har en tuff ekonomisk situation. Man kan inte välja en billigare lägenhet . Om man har en betalningsanmärkning kan man inte komma in på bostadsmarknaden genom en ovillkorlig rätt att få det här hyreskontraktet. Jag tror att man, precis som i många andra fall, måste titta på helheten. Det finns naturligtvis en bostadspolitisk del som styr detta. Det handlar om att man ska kunna få fram små lägenheter och större lägenheter och att bostadskedjan fungerar. Det som sade om att man flyttar tolv gånger i sitt liv var lite fascinerande. Det gör att det finns en flexibilitet på bostadsmarknaden. Det är viktigt att den fungerar. Det viktigt att det finns en variation på bostadsmarknaden. Jag tror inte att man kan lagstifta bort detta och att man ska kunna kräva en överprövning om man inte får ett hyreskontrakt. Jag tror att det bara skapar onödig byråkrati och onödiga problem, och det är framför allt en oacceptabel inskränkning av äganderätten. I betänkandet finns det också motioner om reparationer och förbättringar av lägenheter. Man pratar ofta om lyxrenoveringar av lägenheter. Det var inte bekymret när det gäller den proposition som vi behandlade . Jag tror att man även här måste ha lite balans i diskussionen. Det är viktigt att man som fastighetsägare har möjlighet att investera i sin fastighet. Man ska ha möjlighet att göra de förbättringar som krävs för att bostaden och fastigheten ska vara tillgänglig och attraktiv på fastighetsmarknaden. De lyxrenoveringar man pratar om är inte så vanliga. Det är ett fåtal, men de är naturligtvis ett bekymmer. Något som jag tror blir ett ännu större bekymmer är den upprustning av miljonprogramsområdena som kommer . Man måste lägga väldigt mycket pengar på reparationer av miljonprogramsområdena. Det är ingen lyxrenovering vi pratar om där, utan det handlar om ett eftersatt underhåll och en berättigad renovering. Jag har inte den bilden att lyxrenoveringar av fastigheter skulle vara ett större problem. Det är nog snarare tvärtom så att man inte lägger pengar på sina fastigheter. Något som också tas upp i betänkandet är det man ofta hör från s, v och mp om ombildning till bostadsrätter. Det gör man ofta ett stort nummer av, och det gjorde man också . Som i många andra fall måste en ombildning från hyresfastighet till bostadsrättslägenheter gå rätt till. Vi ser oftast de fall där det inte fungerar, till exempel när enskilda bostadsrättsinnehavare försöker göra egna pengar och egen vinst på ombildningen. Men i de flesta fall fungerar det bra. Varje förening har ett ansvar, och man tar det oftast. Det gäller såväl information som erforderlig majoritet. Det är också viktigt att konstatera, vilket de flesta förstår, att de hyresgäster som inte går med i en ombildning ska förbli hyresgäster och fortsatta grannar. Det gör att det krävs att man har en jättestor dialog mellan dem som ska bilda bostadsrättsföreningen och dem som ska fortsätta att vara hyresgäster. Frågan om hyres- och bostadsrätter tas upp i SOU 2008:47. Där pratar man om informationsförbättring vid information om ombildning. Den bereds i . har haft en interpellationsdebatt om detta och konstaterat att reglerna vid ombildning i princip är bra men att det också finns skäl att titta över det här med informationsplikten. Jag tycker också att det är viktigt att den delen förtydligas. Med detta yrkar jag avslag på samtliga motioner och bifall till förslaget i betänkandet. 133 (): behandlar vi motioner om olika upplåtelseformer av bostäder. Jag tänker kommentera några av dem och börjar med den av som vill tvinga de kommunala bostadsbolagen att teckna hyreskontrakt med människor som har betalningsanmärkningar. Jag har tidigare tolkat det så att inget parti är intresserat av så kallad social housing, men förslag innebär i mina ögon att det kommer att bli just social housing eftersom motionsförslaget enbart riktar sig mot de kommunala bostadsbolagen. Om lagstiftningen innebär att de bolagen får huvudansvaret för betalningssvaga grupper kommer det att bli en snedvridning i en riktning som inte alls är önskvärd. Jag undrar om Socialdemokraterna och är intresserade av detta. Alla partier har nog en samsyn på att alla människor ska ha rätt att hålla sig varma, det vill säga ha tak över huvudet. Så långt är det gott och väl, men oppositionspartierna och i synnerhet har en egendomlig förmåga att inte vilja eller våga ställa krav på människor. Varför ska det vara en rättighet att få ett hyreskontrakt i ett kommunalt bolag när man av olika anledningar inte har klarat av att sköta sin ekonomi? Om man inte sköter andra avtal säger ju motparten upp dem. Man får inte fortsätta att nyttja en tjänst, och man får inte fortsätta att köpa fler varor. Jag skulle välkomna ett mer förebyggande arbete för att undvika betalningsanmärkningar, men jag har aldrig sett några förslag från oppositionen som förebygger de problem vi nu debatterar. Det behövs mer privatekonomi i skolan. Det handlar om vanlig enkel matematik som visar att plus behöver vara större än minus och som visar konsekvenserna av att inte sköta sin ekonomi. Lån, hyror, fasta kostnader med mera går före andra konsumtionskostnader. Det är min bild att huvuddelen av dem som hamnar hos kronofogden inte skulle behöva göra det om de fick rätt rådgivning och kunskap och om de lärde sig att göra en riskvärdering i samband med en utgift. Därigenom skulle det bli lättare för många människor att få ett hyreskontrakt. Det finns några motioner från Socialdemokraterna och där man vill stärka hyresgästinflytande vid förbättrings- och ändringsarbete. Det finns en tämligen tydlig lagstiftning där hyresgästernas rättigheter framgår och där jag kan känna att det finns en hyfsat bra balans mellan fastighetsägare och hyresgäster. Det är kanske till och med så att hyresgästernas rättigheter kan få negativa konsekvenser. Jag tänker då på det underhållsbehov som finns i stora delar av vårt hyresbestånd. Det kan ha varit individuella protester men också hyresförhandlingar som är orsak till detta. Vi ska nog inte bygga upp nya hinder för att modernisera och fräscha upp hyresrätterna. Det är i rimlighetens namn hyresintäkterna som ska ge förutsättningar för standarden i bostaden. Det kan inte vara statens ansvar att gå in och subventionera på grund av att hyresgäster inte har haft intresse av att betala hyror som skulle kunna finansiera nödvändigt underhåll av bostäder och byggnader. I några motioner krävs det att domare eller auktoriserade konsulter ska medverka vid ombildning till bostadsrätter. Detta krävs inte vid upprättande av andra avtal på fastighetsområdet, så varför just här? Det finns en lagstiftning att följa, och mig veterligen fungerar den bra. Det finns också en motion om att det ska räcka med en enkel majoritet för att få ombilda till bostadsrätter. är den gränsen två tredjedels majoritet. Jag tycker att den nuvarande gränsen är bra. Det är ett så allvarligt ingrepp i vardagen för de berörda människorna att jag tycker att det finns skäl att behålla den gränsen. De boende har kanske valt hyresrätten för att det är bekvämt, för att man vill ha full service, för att man inte vill placera ett kapital i sin bostad eller för att man inte har något kapital att placera. Även som hyresgäst ska man kunna känna sig trygg. Att då av de boende ska bli mer eller mindre tvingade av de övriga känns inte rimligt. Det är patetiskt att lyssna på försök att skapa en bild av oss alliansföreträdare som människofientliga. Jag vill bara säga som : Trams! Jag vill avsluta med att yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på samtliga motioner och reservationer. 134 () replik: Det står naturligtvis fritt att tycka att värderingar är trams, men i politik tycker jag att värderingar har stor betydelse. Jag tycker att de värderingar som genomsyrar betänkandena är avgörande för hur betänkandena sedan kommer att hanteras i verkligheten. Men det var egentligen inte det som jag skulle ta upp, utan jag är lite nyfiken på det som kallar för tak över huvudet. Vi hävdar från sida att genom att både i sin grundlag och genom att man har undertecknat både EU:s och FN:s dokument om mänskliga rättigheter mycket tydligt har signalerat att en bostad är en mänsklig rättighet. När nu både och har jämfört med andra avtal använde mobiltelefon som exempel, och sade att andra avtal säger man upp är en självklar fråga för den som anser att vi har förbundit oss och att det är regeringens skyldighet att se till att de mänskliga rättigheterna efterlevs i följande: Betyder det att är beredd att säga upp de mänskliga rättigheterna? 135 () replik: När det gäller värderingar tycker jag att ärlighet och seriositet är någonting som vi ska hålla oss till. Då kan jag tycka att den debattnivå som har hållit innan när det gäller vår människosyn inte är i närheten av den nivå som jag tycker att vi ska ha här med tanke på att vi ska vara förebilder för övriga svenska folket. När det gäller tak över huvudet hör jag till dem som säger att alla ska ha den här rättigheten. Däremot är det inte sagt att det är hyresvärdarna som ska stå för kostnaderna. Det är det jag läser ut både av debatten och av era förslag här, nämligen att de ska ta ett betydligt större ansvar. Jag tror att det var som var inne på detta med att det faktiskt är ett kapital man investerar som fastighetsägare, vilket innebär att man också vill ha utdelning på det kapitalet. Man tillhandahåller en tjänst. Är det då så att man som brukare av den tjänsten inte sköter sig ekonomiskt och inte betalar för detta är det väl inte konstigt att man får en uppsägning av den som tillhandahåller tjänsten. Nej, det är det inte. Då får man hitta andra vägar för att lösa detta. En väg som vi har beslutat om under den här mandatperioden är hyresgarantier för de människor som har betalningsanmärkningar, inte har något kapital eller tillfälligt har en lägre betalningsförmåga. Den möjligheten finns nu för kommunerna att använda. Vi behöver gå vidare här. Vi behöver hitta modeller för hemlösa framför allt. Jag tycker att det är beklämmande att se alla dessa som inte har en bostad och som måste sitta i trapphus, men vi är inte framme i diskussionerna. Jag har träffat företrädare för Föreningen , och det finns inga optimala lösningar, utan vi får fortsätta en dialog här så att vi ser till att detta blir verklighet. Man ska inte behöva sova ute i det demokratiska . 136 () replik: Det låter ju väldigt bra att säger att man inte ska behöva sova utomhus i vårt land. Frågan är hur vi förverkligar det. regeringar har inte lyckats bättre än den här regeringen. Man gjorde en räkning för att skaffa sig ett beslutsunderlag, och vi fick då siffror på att det finns ungefär 18 000 hemlösa i . har jag inte följt den frågan så noga, så jag vet inte om den här regeringen har gjort någon förnyad räkning av antalet hemlösa eller om ni på något annat sätt har fått fram någon siffra. Det här måste man ju göra något åt, och där är en skyldighet för hyresvärdarna att acceptera hyresgäster som har ekonomiska problem en väg att gå som ni avvisar. Där har vi olika uppfattningar, det är helt uppenbart, om hur man ska se på fastighetsägarnas rättigheter, och där blir, och jag kommer tillbaka till det, den här människosynen väldigt tydlig. Man ser tydligt hur ni gång på gång återkommer till att ni argumenterar för att fastighetsägarens intresse går före det som jag tycker är medmänsklighet. Jag tycker att det borde vara rimligt att en regering i ett samhälle går in med ett regelverk som gör att man kan se till och det vet som har haft med kontakt med de hemlösa att bostaden går före andra åtgärder. Det är det första steget om man ska kunna komma vidare tillbaka ut i arbete eller upprätta andra sociala relationer. Det hävdar de hemlösa, och forskningen är väldigt tydlig med det. Det finns mycket kunskaper till exempel från vårt östra grannland på det här området. De har arbetat med ett system som kallas som jag tror att det vore mycket bra om ni tittade på. Vi började med det under förra mandatperioden, men vi hann inte hela vägen fram. Det finns lösningar där man kan ge ett större ansvar till fastighetsägarna. 137 () replik: Att vi vill balansera rättigheterna mellan hyresgäst och hyresvärd har inte med någon egendomlig människosyn att göra. För mig känns det något konstigare om man bara ska ha rättigheter på den ena parten och bara skyldigheter på den andra. Jag kan bolla tillbaka frågan: Vad är det för syn på de olika människorna i i så fall? När det gäller hemlösa är det mångfasetterade problem. Det kan vara missbruksproblem, och det kan vara annat som ligger i botten.