prot · GX0989 · 2010-03-17 00:00:00 — Jag blir stolt över alla som tar ett sådant ansvar. Sedan vill jag gärna säga att flera av dessa personer snart kan söka sig vidare till andra tjänster på vår arbetsmarknad. Är det så att de är högutbildade eller har en kompetens som vår arbetsmarknad behöver vill jag verkligen ha dem där de gör bäst nytta. 21 () replik: Vi är alla ganska överens om att vi måste se de nyanlända som en resurs och inte som ett problem. Vi behöver en ny politik på området. Vi har från sida inte yrkat avslag på den här propositionen, men däremot ser vi en hel del brister i den. Vi tror ändå att det är någonting vi kan bygga på, för situationen , när det tar upp till innan en nyanländ får ett arbete, är inte bra. Någonting måste göras. De problem ser gäller framför allt valfrihetssystemet och lotssystemet. Vad är det för valfrihet att en nyanländ som precis har kommit inom en eller ska kunna välja rätt lots? Man känner inte till språket. Man känner inte till det samhälle man har kommit till. Jag tror att detta valfrihetssystem kan innebära mer problem än möjligheter, och därför har vi yrkat avslag där. Den andra saken är lotsarna. Vi måste, som flera har anfört här, se att det finns kommuner som sköter detta jättebra . Då måste vi skapa möjligheter för dem att fortsätta med det arbetet och inte förstöra en bra verksamhet som byggts upp bara för att ansvaret läggs över på Arbetsförmedlingen. Frågan är varför inte regeringen kan öppna upp för detta. Som jag har förstått paragraferna i den nya lagtexten överför man allting, och man i stort sett tvingas till den här lotsverksamheten och nya aktörer. Det är alltså viktigare med nya aktörer än att bevara ett bra system i de kommuner där det fungerar. Varför gör man den förändringen? 22 Integrations- och jämställdhetsminister () replik: brukar jag se som ett slags garant för förnuft och tro på enskilda personers möjligheter och förutsättningar i den allians som finns på den socialistiska sidan. När jag nu får höra att nyanlända inte förväntas kunna göra ett rationellt val för sig själva och sin framtid i sitt nya land undrar jag vilken syn ni i oppositionen egentligen har på människor. Varför undrar jag förresten det? Det är ju just den synen som har lett till det utanförskap vi på alla sätt och vis försöker bekämpa. Man litar inte på att vuxna människor har förnuft nog att kunna fatta rationella beslut för sin framtid i det nya landet. Om en människa har kapacitet att ta sig från en kontinent till en annan, till ett litet land långt bort uppe i detta vintriga väder, varför skulle denna människa inte ha möjlighet att välja en lots? Lotsarna kommer att vara specialiserade. Det är bara att säga vad du har för förväntningar på din egen framtid och vad du har med dig i ryggsäcken i form av utbildning och yrkeserfarenhet. Därmed är det inga problem för dig att själv kunna välja vem som är bäst lämpad att stödja din väg in på arbetsmarknaden och i samhället. När det gäller frågan om inte kommunerna kan få fortsätta det goda arbetet vill jag återigen säga att kommunerna kommer att fortsätta ha ett viktigt uppdrag. Det är i kommuner människor bor. När introduktionstiden etableringstiden, som den nu kommer att kallas är över inträder den generella politiken. Det finns all anledning för kommunerna att vara engagerade och involverade i detta arbete. Det är bara att fortsätta. De kommuner som har framgångar kommer att kunna ha ännu större framgångar med Arbetsförmedlingen och lotsar som stöd och hjälp. Det är min uppfattning. 23 () replik: gör det väldigt enkelt för sig. Jag tror på människornas förnuft och att de kan göra rätt val, men i en situation som den här, när man kommer som flykting och kanske har haft traumatiska upplevelser, är det inte så enkelt att göra dessa rätta och förnuftiga val. Däri ligger problemställningen, och där tycker jag att ministern blundar fullständigt för verkligheten. Att man kan göra ett förnuftigt val, det tror jag. Jag tror att många av dem som kommer till drivs av en otrolig entreprenörsanda som vi måste ta till vara. Men då måste vi göra det på rätt sätt, och vi måste också skapa möjligheter för olika kategorier. Vi kan inte se dem som kommer som en grupp. Det är väldigt många skilda människor som kommer hit, och vi måste se till att skapa ett system som kan tillvarata alla dessa möjligheter. Ni blundar fullständigt för en situation som jag ser framför mig kan bli möjlig, och det är därför vi har satt frågetecken för den biten. har inte avslagit hela propositionen, och det vet ministern mycket väl. Vi tror att det kan vara ett sätt, för vi vet att det gamla sättet inte fungerade. Någonting nytt måste till. Men vi är inte övertygade om att det valfrihetssystem ni höjer till skyarna är det perfekta. Ni blundar för att det kan finnas problem. Men det är väl bättre att se problemen från början än att upptäcka dem efter två . Samma sak är det med lotsverksamheten. Ni säger att det är väl bra att vissa kommuner anser att de har ett stort ansvar. Men då måste det vara tydligt. Där vill vi verkligen markera att de kommuner där det fungerar bra måste ges möjligheten att fortsätta. Vi vill också få in kompletterande aktörer, till exempel de som jobbar inom den sociala ekonomin. Vi tror nämligen att de har en väldigt viktig roll i detta och gör ett väldigt viktigt och bra arbete. 24 Integrations- och jämställdhetsminister () replik: Jag vill tacka väldigt mycket för omtanke om regeringen, regeringens politik och de människor som berörs och som vi diskuterar här . Det är valfrihet. Man gör val när man vill. Det är ingen som tvingas att göra detta val. Gör man det och skulle göra fel finns det alla möjligheter att korrigera. Det är vad som är så unikt och fiffigt med etableringspropositionen. Makten finns hos individen. Genom lag har alla myndigheter tydligt fått sitt ansvar och också fått resurser för att leva upp till sitt ansvar. Om den nyanlände inte anser sig redo att välja en lots behöver den inte välja en lots. Om den nyanlände skulle göra fel ska vi som myndigheter vara redo att korrigera de felen . Min ingång i detta är att man hellre ska göra val och göra fel än att inte göra någonting alls. Jag oroar mig inte alls för det, men tack så mycket för omtanken. Alla aktörer får förtydligat ansvar genom lagstiftning, vilket är unikt på detta område. Så har det inte varit tidigare. Ju mer ansvar vi kan ge till den enskilde, och ju mer vi kan kräva att samhället ska leverera utifrån den enskildes beskrivning av vad den behöver, desto bättre är både samhället och den enskilde rustade för bättre integration. Jag hoppas att vi alla kan återkomma till hur vi kan bygga vidare på den plattform som läggs. Vi har erkänt att det är en bra plattform. Men det är inte slutet, utan det är bara början. Jag ser gärna fram emot och andras ytterligare förslag att förbättra och underlätta integrationen för nyanlända på arbetsmarknaden och i samhället i övrigt. 25 () replik: Jag vill börja med att tacka för möjligheten att tala om de nyanlända barnens skolgång och situation. Det är ett område där den här regeringen gjort alldeles för lite. Vi vill se en skärpt lagstiftning där alla barns individuella färdigheter och kompetens kartläggs . Vi vill att förberedelseklasserna inte ska vara den karantän som det blir för många barn som kommit till vårt land där man stoppar undan barn alldeles för . Vi vill se ett nationellt språk- och kompetenslyft där vi satsar på svenska språket men också på möjligheten att utveckla modersmålet. De hör ihop och är viktiga. handlar inte den här debatten om det, men jag fick ändå möjlighet att lyfta de viktiga inslagen i politiken. har valt en för hela högeralliansen bekymrande strategi. Hon påstår att det nu går bra, att ni nu lyckas, att utanförskapet minskat och att segregationen inte alls är ett så stort problem. De SCB-siffror som både och oppositionen har tillgång till visar på en helt annan verklighet. har arbetslösheten ökad dubbelt så fort bland utrikes födda som bland människor födda i . Det är fakta som inte går att tricksa bort. Två av tre områden som kallas socialt utanför har fått ett ökat utanförskap. Det är fakta som inte går att tricksa bort. Jobb och svenska språket är centralt för att nå framgång. Det finns en del inslag i politiken som är bra. Men bristerna är för många. 26 Integrations- och jämställdhetsminister () replik: Två tredjedelar av utsatta områden har under finanskrisen och lågkonjunkturen klarat sig sämre än riksgenomsnittet. Men situationen i dessa områden är fortfarande bättre än den var 2006. En tredjedel av dessa utsatta områden har klarat sig bättre än riksgenomsnittet, det vill säga mycket bättre än 2006. Vi bygger vidare på det. Statistiken talar sitt tydliga språk. Utrikes födda och då talar vi om alla utrikes födda och inte bara dem som bor i utsatta områden, som både och jag månar om att förbättra situationen för har klarat sig bättre än inrikes födda. Det är ett faktum, och det måste vi glädjas åt. Jag är övertygad om att det är regeringens politik som lett till de resultaten. Det handlar om att sänka trösklarna in till arbetsmarknaden och ge möjligheter för de människor som har haft så svårt att ta sig ut på en arbetsmarknad med höga trösklar. Socialdemokraterna har varit mer måna om insider, de som redan har jobb, i stället för att värna om dem som är utanför och deras väg tillbaka till arbetsmarknaden. Att regeringen har gjort tvärtom har lett till att vi har fler utrikes födda på arbetsmarknaden jämfört med . Det är resultat att vara stolt över, men vi ska självklart inte vara nöjda. Som du säger är problemen med utanförskap inte lösta. Det djupa utanförskap som vi ärvde 2006 går tyvärr inte att lösa på bara en mandatperiod. Men vår avsikt är att fortsätta. Alla dessa människor måste få en chans att kunna komma ut på arbetsmarknaden, bli självförsörjda och bättre integrerade i vårt samhälle. 27 () replik: Jag vill bara önska hela högeralliansen lycka till. Ökade klyftor har inte gett fler jobb. är 100 000 fler arbetslösa och 70 000 fler befinner sig i utanförskap jämfört med , om man räknar så som själva gjorde i valrörelsen. Lycka till med att beskriva detta som en framgång! Jag tar gärna den debatten hela vägen fram till . Låt oss ta en viktig brist på det här området. Det är kvinnors möjlighet till självförsörjning och eget arbete. Visst är det bra med en individuell introduktionsersättning. Det har vi tyckt i vår reservation, och det stöttar vi. Men hur vill Sabuni reglera och möjliggöra så att också anhöriginvandrare, oftast kvinnor, ska ha rätt till egen försörjning och rätt till språket? Hur vill hon konkret göra? Hur har vårdnadsbidraget, som varit med och genomfört, gett fler kvinnor möjligheten till självförsörjning och eget arbete? 28 Integrations- och jämställdhetsminister () replik: Propositionen om etableringsplanen handlar om den målgrupp som berörs av dagens politik. Det är flyktingar, andra skyddsbehövande och deras anhöriga. Där är det inga problem med dem som kommer som anhöriga efteråt. Ända av dem kommer inom de som det handlar om, precis som sade. De har rätt till introduktionsplaner och enligt den lag som kommer rätt till att få allt det som deras partner har rätt till när de kommer. Jag vet inte om tänker på den andra målgruppen, om till exempel jag skulle gifta mig med en utlänning och den kommer hit. Det handlar kanske om kvinnor som behöver stöd och hjälp. Jag är absolut redo att hålla med om att också de personerna behöver stöd för sin väg in till arbetsmarknaden. Jag vet att många kommuner gör väldigt mycket för dessa personer. Det är trots allt kommuninvånare som också har rätt till hjälp. Jag är redo att tänka också på den målgruppen. Men den hör inte till den målgrupp som vi talar om i denna proposition. Där ser jag inte att det finns några problem för kvinnliga partner som kommer efteråt. Men jag tittar gärna på den grupp kvinnor det handlar om som kommer som kärleksinvandrare. Det kan också vara viktigt. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 13 §.) Föredrogs betänkande 2009/10:KU11 arbetsformer. 29 (): Jag har även detta år till betänkande KU11 arbetsformer valt att lyfta fram riksdagsledamöternas arvoden och bisysslor. Nivån på våra arvoden diskuteras i olika sammanhang i medierna och bland allmänheten. Det finns de som anser att våra arvoden ska vara höga för att minska risken att vissa ledamöter annars skulle avstå att kandidera på grund av en inkomstminskning. Det argumentet anser jag vara väldigt svagt. Det är väl inte om jag får mer i plånboken som ska avgöra om jag vill kandidera till ett förtroendeuppdrag eller ej! Det bör i rimlighetens namn vara att jag vill förändra samhället till, i mitt och väljarnas tycke, det bättre och stå upp för mitt partis politik som ska avgöra att jag ställer upp. Vi har som sagt inte så låga arvoden för vårt förtroendeuppdrag som riksdagsman eller riksdagskvinna. Arvodet ligger på . Vårt uppdrag gäller under alla årets dagar och under alla dygnets timmar. Trots detta är det många av oss ledamöter i den här kammaren som har bisysslor. Det är bisysslor som är enormt tidskrävande, och många har höga arvoden. Det finns ledamöter som nyttjar sitt förtroendeuppdrag och som till exempel sitter i olika styrelser bankstyrelser, bolagsstyrelser, nämnder och så vidare. Det är uppdrag som också , som jag sade tidigare, är högt arvoderade. Det finns också ledamöter som under uppdraget som förtroendevald riksdagsledamot förvärvsarbetar. Andra kan ha tagit på sig väldigt tidskrävande kommunala eller regionala uppdrag. Inkomsterna för bisysslorna varierar stort, men det finns ledamöter som förutom arvodet för sitt uppdrag här i inkasserar en inkomst från bisysslor på runt 1 miljon, ja, upp till . Är detta försvarbart? Nej, jag anser inte det. I valet tillsätter medborgarna i riket de personer som de tror på och hoppas kan representera deras åsikter och intressen. Ja, så är det. Men enligt bedömning är det inte möjligt att utföra sitt uppdrag som riksdagsledamot på ett tillfredsställande sätt om man innehar en mängd olika bisysslor. Det finns i denna kammare riksdagsledamöter som inte har några bisysslor över huvud taget. Det finns några få som uppbär ett fåtal uppdrag, och det finns ledamöter som har över 20 uppdrag utöver sitt förtroendemannaskap. Över 20 uppdrag, är det rimligt? Nej, jag anser inte det. Kan det förekomma jävssituationer? Ja, naturligtvis, beroende på vilka styrelser och bolag som ledamoten sitter i. Det finns också ledamöter som som de har sitt förtroendeuppdrag förvärvsarbetar eller har tunga politiska poster inom kommunen eller på regional nivå. Är det rimligt? Nej, jag anser inte det. Är det rimligt ur demokratisynpunkt? Nej, det anser jag inte heller. , fru talman, saknas ett tydligt regelverk i frågan. Det är upp till varje parti att utforma sina egna regler för hur det ska se ut, vilket naturligtvis gynnar de allra största partierna i den här kammaren. Varför, undrar jag naturligtvis, är det så enormt svårt att i denna kammare få igenom förslag om ett tydligt regelverk för riksdagsledamöternas bisysslor? Vad beror det på att motståndet är så kompakt? Beror det månne på girighet? Beror det på att ledamoten som berörs känner sig bekräftad och betydelsefull? Beror det på att ingen annan kan göra det jobbet? Beror det på egoism? Listan kan nog göras lång. Något svar har jag inte, för de riksdagsledamöter som har enormt många bisysslor har inte kunnat ge mig ett trovärdigt svar. Men många av väljarna, många människor ute i samhället, säger att de kan tänka sig att det beror på girighet. Ja, så kan det ju faktiskt vara. vill som sagt att en utredning tillsätts för att få fram förslag till ett tydligt regelverk för ledamöternas möjlighet att acceptera bisysslor som de är ledamöter i riksdag. Om vi inte kan utforma ett tydligt regelverk får vi nog också acceptera att människors politikerförakt ökar. Det är inte trovärdigt att under ett så enormt viktigt och stort uppdrag som det är att vara riksdagsledamot ha en massa tidskrävande bisysslor. anser att det är dags att se över regelverket. Men som jag har tagit upp, fru talman, har inte fått något stöd för vårt förslag angående bisysslor. Jag kan dock lova att vi ska återkomma igen och igen tills vi har ett regelverk som tydligt reglerar ledamöternas möjligheter att acceptera bisysslor. Skam den som ger sig! Härmed yrkar jag bifall till reservation 1 i detta betänkande. 30 (): Nog finns det mål och mening med vår färd men det är vägen, som är mödan värd. Så skaldade i en av den svenska litteraturens mest kända strofer. Den här korta debatten handlar om arbetsformer, det vill säga om vägen mot det mål som utgörs av beslut. Den vägen är viktig och värd att ägna viss möda. De frågor om arbetsformer som tas upp i betänkande rör exempelvis hur ska fungera för att ge ledamöterna goda förutsättningar att utföra sitt uppdrag, för att besluten ska beredas på bästa sätt och för att förslag ska kunna läggas fram på ett ändamålsenligt sätt. Jag tänkte kommentera två frågor något utförligare. Dels är det förslaget om att skapa ett regelverk för riksdagsledamöternas möjligheter att åta sig uppdrag utöver riksdagsuppdraget, dels är det förslaget att resa en staty i till minne av . pläderar, som vi hörde , för att bör skapa regler för i vilken omfattning riksdagsledamöterna ska kunna ha uppdrag, avlönade eller oavlönade, utöver riksdagsuppdraget. Utskottets majoritet, det vill säga samtliga partier utom , menar däremot att det i första hand är den enskilde ledamoten som måste avgöra i vilken utsträckning som han eller hon har möjlighet att inneha andra uppdrag och ändå göra en förstklassig insats som riksdagsledamot. Ytterst ankommer det på ledamotens parti och på väljarna att avgöra om ledamoten har lagt ned tillräckligt mycket engagemang på sitt uppdrag och utifrån det ta ställning till om ledamoten förtjänar förnyat förtroende. framställer det som ett problem att ledamöter gör saker vid sidan av riksdagsuppdraget. Jag menar tvärtom att det i princip är positivt. När man åtar sig att vara riksdagsledamot ska man självklart vara medveten om att det är ett heltidsuppdrag. Det finns därför alltid en gräns för hur mycket annat man kan göra om man ska kunna utföra sitt riksdagsuppdrag på ett förstklassigt sätt. Riksdagsuppdraget måste prioriteras före alla andra uppdrag. är det mycket viktigt att man som riksdagsledamot på olika sätt håller kontakt med världen utanför . ska inte vara en isolerad ö, utan ledamöterna ska ha många känselspröt ute i samhället och veta så mycket som möjligt om vad som sker utanför . Sådana intryck kan man få på många sätt. Man kan till exempel vara engagerad i ideella organisationer. Man kan sitta i bolagsstyrelser. Man kan ha kommunala förtroendeuppdrag, eller man kan i viss utsträckning praktisera sitt egentliga yrke. I den allmänna debatten framförs ibland kritik mot att riksdagsledamöter har sidouppdrag. brukar det också påstås att politiker vet för lite om hur vanligt folk har det. Ett sätt att hålla kontakten med samhället utanför är just att göra något vid sidan av riksdagsuppdraget. Det finns ett tydligt värde i att vara engagerad i ideell verksamhet eller näringsverksamhet vid sidan av riksdagsuppdraget. Det är också svårt att se hur detta skulle kunna regleras. Låt oss fundera över hur en reglering skulle kunna se ut om man gick till mötes. Skulle man begränsa antalet uppdrag ledamöter får ha? Det verkar inte ändamålsenligt eftersom tio uppdrag som tar i kvartalet är lika betungande som ett uppdrag som tar i kvartalet. Skulle man begränsa antalet timmar som man får ägna åt annat än riksdagsarbete? Det låter för mig både fyrkantigt och integritetskränkande. Riksdagsledamöter är individer, och det finns många olika faktorer som kan påverka hur mycket och vad man kan göra utöver riksdagsuppdraget och ändå utföra sitt riksdagsuppdrag på ett förstklassigt sätt. Om man har stor familj har man kanske mindre tid över än om man är ensamstående. En del har större arbetskapacitet än andra. En del prioriterar sitt egentliga yrke i stället för att åka på semester eller titta på tv . Det kan ingen annan än ledamoten själv avgöra, och en reglering skulle inte kunna övervakas utan integritetskränkande undersökningar. När det gäller motionen om en staty i till minne av föreslår utskottet att motionen ska avslås. Det är dock viktigt att framhålla att det inte innebär att utskottet i princip tar avstånd från idén. Däremot konstaterar utskottet att frågor om utsmyckning, konstverk och monument i hanteras av riksdagsförvaltningen. Beslutet ska således fattas av riksdagsförvaltningens ledning och hör inte hemma i kammaren. Det är emellertid viktigt att säga att var en person vars minne vi har anledning att hedra. Hon visade prov på ett beundransvärt personligt mod när hon steg fram och talade om hedersrelaterat våld och förtryck, och hon ses med all rätt som en förebild av många människor. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till förslag i betänkandet och avslag på motionerna. 31 () replik: I sitt anförande tog upp att vi ska vara ute i samhället och att jag skulle se det som ett problem om jag lämnade denna kammare. Vad är det för tolkning? Jag är ute och besöker organisationer, träffar folk på gatan och föreläser i skolor. Jag är ute hur mycket som helst, naturligtvis mest i min hemkommun . Dessa uppdrag är inte arvoderade, så min undran är: Ska inte allt det jag gör ingå i riksdagsuppdraget? I riksdagsuppdraget ingår ju att hålla kontakten med väljare på alla olika plan i samhället. Det jag vill att vi i ska se över är regelverket för acceptansen av bisysslor. Om man har fler än 20 olika uppdrag, tunga poster i bankstyrelser och andra bolag jag kan mycket väl tänka mig att man träffar sina väljare i de grupperna, naturligtvis kan det vara så är det då korrekt att man utöver ska kunna få arvoden på över 1 miljon som man har ett uppdrag som riksdagsledamot, ett uppdrag som gäller , ? Då handlar det inte om ifall jag väljer att titta på tv eller inte. Om jag väljer bort det är jag väl ute och träffar mina väljare. Jag är dock arvoderad. Vad beror det på att en del riksdagsledamöter tagit på sig så många uppdrag som arvoderas så högt? Kan jag få höra något om vad det beror på att man tagit på sig dessa uppdrag? Beror det på att de är arvoderade eller på vad? 32 () replik: anstränger sig hårt för att misstänkliggöra de ledamöter som har uppdrag vid sidan av riksdagsuppdraget. Självklart ingår det i riksdagsuppdraget att träffa människor i olika delar av samhället och i olika sammanhang. Jag liksom och alla andra ledamöter är ofta ute på studiebesök, vid föreningsmöten och andra sammanhang och träffar människor för att diskutera olika samhällsfrågor och samhällsproblem. Det är självfallet en del av uppdraget. Det jag vänder mig mot är bilden att om man åtar sig ett uppdrag, i ett bolags styrelse, i en kommun eller i en ideell organisation, skulle det vara principiellt fel, eller i alla fall problematiskt, när man på det sättet får en inblick i en annan verksamhet än den i . Det är en sak att göra studiebesök på ett vårdboende. Det är en helt annan sak att under sin semester ägna en månad åt att arbeta vid det vårdboende där man kanske tjänstgjorde innan man kom in i . Det är en sak att göra studiebesök på ett företag och få en föredragning med powerpointbilder av styrelsens ordförande eller något sådant. Det är en helt annan sak att vara med i styrelsearbetet och följa de löpande diskussionerna när det gäller hur man vid företaget ser på samhället och den förda politiken samt vilka beslut som fattas långsiktigt och kortsiktigt för att utveckla företaget. Därmed kan man också spela en roll i näringslivet vilket ger en mycket djupare inblick i en verksamhet. Jag skulle vilja fråga om det är fel om jag som riksdagsledamot går in i styrelsen för Amnesty, är med i Röda Korset och lägger en del av min fritid där, oavsett om det är arvoderat eller inte.