prot · GY0938 · 2010-12-20 00:00:00 — Ofta handlar det också om fastigheter som är eftersatta och hälsovådliga, fastigheter som skulle behöva ROT-avdrag inte för att lyxrenoveras utan för att få nödvändiga, basala funktioner säkerställda, som ventilation, värme, isolering, täta tak, säkra elsystem, hissar och mycket mer. Men för de fastigheterna och för de behoven finns inga allmosor i Reinfeldtland. Sedan har vi de som inte har några bostäder alls. För oss miljöpartister är det en självklarhet att alla har rätt till en bostad, och vi har en politik för dem. Den gruppen medborgare har förmodligen och aldrig hört talas om. Med de reformer som högerregeringen genomfört av sjukkassan och arbetslöshetsförsäkringen, i kombination med de beslut man tagit som faller ut i en snabbare ökning av hyrorna och naturligtvis också i kombination med, som jag nämnde tidigare, det faktum att man stängt många möjligheter till en andra chans att komma tillbaka till arbetslivet, är det väldigt många, herr talman, som upplever att risken att bli bostadslös ökat. Och det är faktiskt redan så. Det ser vi på , och det rapporterar många organisationer som arbetar med de utsatta. Jag kan bara konstatera att bostadslösa, denna kyliga tid , även har hittat in i den fastighet där jag har mitt övernattningsrum. Det är första gången det har hänt som jag har bott där. Även det är ett tecken på att problemet växer. Vi rödgröna erbjuder en politik för hela samhället. Vi har förslag som innebär att även de som inte tillhör de mest framgångsrika har en möjlighet att bygga sin framtid och därmed bidra till samhällets utveckling. Kärnan i en sådan bostadspolitik uttrycks i det bostadspolitiska mål som vi rödgröna partier enades om , faktiskt, men som fortfarande i allra högsta grad är mycket aktuellt. Det lyfter vi fram i reservation 1. Vi menar att ett civiliserat samhälle måste ha en bostadspolitik med mål som tydligt uttrycker sociala ambitioner. Det är omöjligt, menar jag, att påstå att man kan leva upp till FN:s konvention om de mänskliga rättigheterna när man lägger bostadsfrågan helt i marknadens händer. Det är därför som vi ser avskaffandet av det bostadspolitiska målet som det grövsta övergreppet på välfärdssamhället, som högerregeringen har genomfört under sina år vid makten. har vi kunnat läsa att näringslivet till viss del är på väg att lämna . Det är resultatet av en företagarfientlig politik på många områden men även på det bostadspolitiska området. Företagen har svårt att rekrytera utbildad arbetskraft bland annat därför att byggandet av hyresrätter och studentbostäder i princip dog när högerkartellen tog över 2006. Ungdomar har haft mycket svårt att flytta till utbildningsorter, och de som har lyckats skaffa sig lämplig utbildning har svårt att flytta dit där jobben finns. Och stöden för att få hjälp att flytta till jobben har nästan helt försvunnit. Regeringen tycks alltså inte inse att det finns ett samband mellan tillgång på hyresrätter och den rörlighet som en modern arbetsmarknad i synnerhet kräver. Bland annat det behandlar vi i reservationerna 2 och 3. Vi rödgröna föreslår en viss justering av det orättvisa rikemansavdraget, som jag har berört, på så vis att vi föreslår att ROT-avdraget utvidgas till att gälla även hyresrätter i privat och allmännyttig form. Vi föreslår även en utvidgning av ROT-avdraget för att göra det möjligt med främst underhåll av skolor och andra lokaler för barn och ungdomar. Vårt sätt att utforma stödsystem bygger nämligen på idén att vi vill lösa problem som vi ser. Det är inte som högerkartellens idé, att i första hand stödja dem som redan har det bra och underblåsa en växande egoism. Vi strävar efter att alla ska få lika möjligheter från början och att alla som behöver det ska få en andra chans. Och vi vill motverka den segregation som ökade klyftor innebär när allt lämnas över till marknaden. Frågan om ROT-avdrag behandlar vi i reservation 5. Till skillnad från regeringen, som har fullständig tillit till marknaden, anser vi att det finns behov av en demokratiskt förankrad styrning. Vi menar att det finns frågor som behöver hanteras i former som bidrar till att man ger alla likvärdiga möjligheter. I reservationerna 6 och 7 tar vi upp kommunernas bostadsförsörjningsansvar och bostadsförmedlingsfrågor. Vi menar att regeringen blundar för problem och avstår från att agera till förmån för de väljargrupper som man uppenbarligen struntar i. Det är tydligt att regeringen inte vill ta ansvar för hela . , herr talman, har min talartid gått ut. Därför hoppar jag över den konsumentpolitiska delen i mitt anförande. Jag säger bara att jag instämmer i föregående talares argumentation till förmån för de reservationerna. Som talmannen säkert har förstått står vi i bakom samtliga de reservationer vi har i betänkandet, men för tids vinnande väljer jag att yrka bifall enbart till reservationerna 1, 3 och 9. 4 AMINEH KAKABAVEH (V): Jag vill börja med att säga att vi naturligtvis står bakom samtliga våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservationerna 1, 3, 8 och 9. Vi i har en bostadspolitik som har sociala mål. För oss är bostaden en social rättighet och en viktig välfärdsfråga. Alla människor ska ha en möjlighet att leva i bra bostäder till rimliga kostnader i en trygg bostadsmiljö. Högerregeringens politik gynnar bara dem som har goda ekonomiska förutsättningar. Regeringens insatser på bostadsmarknaden är fokuserade på att öka den sekundära bostadsmarknaden samt att öka andelen bostäder som kräver kapitalinsats. Vi anser att bostadspolitiken är en grundläggande del i den centrala välfärdspolitiken och central för samhällsbyggandet för en långsiktigt hållbar utveckling. Möjligheten till en god bostad är en viktig del i människors liv. Det gäller inte minst barnens uppväxt och de äldre och de med funktionsnedsättning. Bostaden är inte vilken vara som helst som kan bytas bort. Snabba hyreshöjningar kan inte mötas snabbt och enkelt med ett byte av bostad. Bostadsmarknadens funktionssätt är viktigt för att man ska kunna ha en fungerande och dynamisk arbetsmarknad och för möjligheten till studier och utbildning. Det är nödvändigt att ge alla de 216 000 unga som saknar egen bostad chansen att se sitt namn på ett förstahandskontrakt. Det behövs särskilda åtgärder för att kommunerna ska ta sitt bostadsförsörjningsansvar och bygga hyresrätter med hyror som unga och studerande har råd att efterfråga. Det behövs helt enkelt ett trygghetspaket för ungdomar på bostadsmarknaden. Ofta efterfrågas hyresrätter med rimliga hyresnivåer. Förutom nyproduktion behövs det befintliga beståndet. Vi vänder oss starkt emot att man höjer trösklarna för många utan förmögenhet till eget boende. En del utförsäljningar sägs syfta till att finansiera produktionen av nya hyresrätter. De få hyresrätter som byggs med sådan finansiering har normalt mycket högre hyra än de sålda. Vi i vänder oss emot ombildningar av hyresrätter till bostadsrätter. Vi vänder oss också emot högerregeringens förslag om att befintliga bostadsfastigheter ska kunna ombildas till ägarlägenheter. behöver en ny bostadspolitik med tydliga och stora ambitioner. Vi vill möta bostadsbristen genom ökat bostadsbyggande. Därför vill vi utforma ett statligt stöd för att stimulera ökat bostadsbyggande med inriktning mot hyresrätter till rimliga kostnader och med miljövänlig teknik. Det behövs ett kraftig ökat bostadsbyggande jämfört med dagens nivåer för att möta behoven. Regeringens prognos om 7 500 påbörjade hyresrätter motsvarar inte alls behoven. Förra mandatperioden avskaffade den moderatledda regeringen investeringsstödet till hyresrätter som ett av sina första beslut. Nyproduktionen minskade därmed kraftigt, detta redan innan finanskrisen slog till. redovisar att kostnadsutvecklingen för byggandet av hyresrätter också varit lägre än för bostadsrätter. pm tyder på att fria marknadspriser snarare än investeringsstöd driver på byggkostnaderna. har tillsammans med Socialdemokraterna och presenterat en rödgrön överenskommelse om bostadspolitiken. Här sätts upp bland annat ett tydligt mål för bostadsbyggandet. Målet är att bostadsbyggandet till 2016 ska uppgå till 40 000 bostäder varav en majoritet bör vara hyresrätter. Vi i värnar om allmännyttans roll och framtid. En stark allmännytta är avgörande i social bostadspolitik och för att klara bostadsförsörjningen. De allmännyttiga bostadsbolagen ska vara livskraftiga och ekonomiskt starka. De ska vara föregångare och leda utvecklingen mot framtidens boende. I egenskap av demokratiskt ägda företag ska de verka för allmännyttiga mål. Vi anser att hyressättningen på bostadsmarknaden ska styras av ett bruksvärdessystem som garanteras genom kollektivt förhandlade hyror. Vi säger nej till marknadshyror. Hyresgästernas inflytande över hyressättningen ska stärkas. Därför bör skyddsregler vid ny- och ombyggnad införas för att ge hyresgästerna ett avgörande inflytande. Vidare anser vi att hyresgästernas inflytande över det egna boendet och närmiljön ska stärkas. Därför behövs ökad möjlighet till hyresgäststyrt lägenhetsunderhållsavtal och boinflytandeavtal på områdesnivå. Ett statligt ansvarstagande för situationen gäller givetvis inte enbart nyproduktion av bostäder. Det finns också ett mycket omfattande upprustnings- och renoveringsbehov i delar av bostadsbeståndet. Detta gäller inte minst de bostäder som producerats under det så kallade miljonprogrammet. Huvudansvaret för att underhålla och förnya detta bostadsbestånd måste självfallet tas av respektive fastighetsägare. Det finns ett starkt samhällsintresse för att renoveringarna kommer i gång och att möjligheten till energibesparingar och miljövänliga lösningar tas till vara i förnyelsearbetet. Det behövs även ett bättre system för hur den kommunala allmännyttan på orter med avfolkning bättre ska kunna hantera sitt bestånd. Vi har tillsammans med Socialdemokraterna och lagt fram ett budgetförslag på omfattande satsningar på upprustning av det befintliga bostadsbeståndet. ROT-avdraget ska kvarstå i sin nuvarande konstruktion och kompletteras med en särskild klimatbonus. Enligt Hyresgästföreningens redovisning är 650 000 lägenheter som byggts under miljonprogramåren i behov av renovering, och 350 000 av dessa behöver renoveras . Regeringen bör återkomma med en handlingsplan angående upprustningen av miljonprogramområdena. Vi anser att blandade boendeformer är nödvändiga för att stärka människors möjligheter att välja hur de vill bo. Bostadspolitiken är därför också viktig för att aktivt bekämpa rådande boendesegregation. behöver fler bostadsområden med blandade boende- och upplåtelseformer. Sist men inte minst är det angeläget att kommunerna genom en aktiv bostadspolitik bidrar till ett varierat utbud på den lokala bostadsmarknaden. På så vis förbättras möjligheterna för den enskilde att bo i en bra bostad, vilket är ett viktigt välfärdspolitiskt mål, som utvecklingen inom näringsliv och arbetsmarknad främjas. 5 (M): Om räckte ut en hand gjorde något helt annat i De rödgrönas namn. Lyssnar man på undrar man om han över huvud taget vet vad som ligger inom civilutskottets utgiftsområde. Man undrar också om det är samma verklighet vi upplever. Det sista gäller till stora delar även Amineh Kakabaveh. Inom civilutskottets utgiftsområde finns de största meningsskiljaktigheterna mellan oss moderater och övriga allianspartier å ena sidan och oppositionen i form av Socialdemokraterna, och å andra sidan i synen på hur en långsiktigt stabil bostadsmarknad ska skapas. Som grund för ambitionen att skapa en långsiktigt stabil bostadsmarknad står alliansregeringens och reformer under den förra mandatperioden. Dessa reformer ska ställas mot en långvarig oförmåga att lösa bostadsmarknadens problem under en tidigare lång socialdemokratisk regeringsperiod. Efter att den socialdemokratiska regeringen av någon anledning inte förlängt de riktade subventioner som under en lång följd av år skapat en inte obetydlig ryckighet i bostadsbyggandet har man återfallit i en ambition att bota den sjuke med samma medel som framkallat sjukdomen. Socialdemokraternas, och budgetmotion innehåller, om dessa partier hade kunnat bestämma ramarna för budgeten, en kraftig dos av bostadspolitikens forntid, för att använda egna ord. Det handlar om subventioner, närmare bestämt motsvarande mer än en fördubbling av anslagen inom utgiftsområde 18. Vi kan i och för sig se i flertalet av de motioner som har avlämnats att det i vissa avseenden inte finns några delade meningar. Det gäller till exempel önskemål om en politik som ger förutsättningar för ett bostadsbyggande som motsvarar efterfrågan, en bättre tillgång på bostäder för unga och en ökad valfrihet när det gäller boendeform. Det är först när det anges att en sådan politik förutsätter statliga subventioner och en ökad statlig styrning av bostadsmarknaden som skillnaderna i synen på bostadspolitikens inriktning blir tydliga. När det gäller den allmänna utformningen av bostadspolitiken ska det politiska arbetet fortsätta med den inriktning som har gällt . Utgångspunkten för detta arbete har varit att hushållens behov och önskemål ska vara styrande för hur bostadsbeståndet utvecklas. Arbetet har till stor del inriktats på att ställa om bostadssektorn från ett bidragsberoende till en tryggare och bättre fungerande bostadsmarknad med långsiktigt stabila villkor för byggande, ägande och nyttjande av bostäder med alla typer av upplåtelseformer. Olika former av konkurrenssnedvridande produktionsstöd har avvecklats. Nya villkor för de kommunala bostadsföretagen och hyressättning har utformats i samverkan med bostadsmarknadens parter. I det fortsatta arbetet på det bostadspolitiska området bör det nu fokuseras på åtgärder som kan bidra till en bättre konkurrens inom byggsektorn och lägre byggkostnader som ytterligare kan stärka hyresrättens ställning, som kan bidra till en bättre bostadsmarknad för studenter och unga och som kan medverka till att bryta ett utanförskap som kommit att koncentreras till vissa bostadsområden. Den bostadspolitiska inriktningen har varit att utifrån den grundläggande förutsättningen ett långsiktigt hållbart samhällsbyggande förändra bostadssektorn från att till stor del vara bidragsberoende och detaljreglerad till att verka på en långsiktigt väl fungerande bostadsmarknad, där konsumenternas efterfrågan möter ett utbud av bostäder som svarar mot behoven. När det gäller frågan om ett uttalat mål för bostadsbyggande har civilutskottet avstyrkt förslag om att bör fastställa ett sådant mål. Det är visserligen viktigt för och regeringen att följa produktionsutvecklingen inom bostadssektorn, men det innebär inte att det bör fastställas ett mål i absoluta tal för bostadsproduktionen. Utgångspunkten måste vara att förutsättningar skapas för en fungerande bostadsmarknad där efterfrågan av produktion kan balanseras utan statlig styrning. Det handlar inte bara om åtgärder som är direkt riktade mot bostadssektorn utan i väl så hög grad åtgärder för att stärka samhällsekonomin och arbetsmarknaden. Den omfattande ekonomiska internationella krisen har påverkat den svenska samhällsekonomin starkt, trots att har klarat sig bättre än alla andra länder inom EU. Den ekonomiska krisen har även lett till osäkerhet på bostadsmarknaden och till minskat bostadsbyggande. har den ekonomiska utvecklingen i åter tagit fart, och positiva signaler kommer från bygg- och bostadssektorns aktörer. Enligt prognos kommer bostadsbyggandet att öka med . påbörjas 25 500 och 28 0000 bostäder enligt prognos. har också SCB lämnat rapporter om ett kraftigt ökat bostadsbyggande. Enligt ett pressmeddelande från har antalet påbörjade lägenheter i flerbostadshus mer än fördubblats under de tre första kvartalen 2010 jämfört med . Det är den kraftigaste ökning som registrerats, och påbörjandet är åter på samma nivå som 2004. Utvecklingen visar tydligt på att bostadsbyggandet är starkt beroende av samhällsekonomin i övrigt. En framgångsrik ekonomisk politik i har bidragit till en bättre fungerande bostadsmarknad. Vi står fast vid att det inte är en sak för att fastställa en lämplig produktionsnivå för bostadsmarknaden. När det sedan gäller olika former av riktade subventioner finns det anledning att påpeka att det främsta budskapet från bygg- och bostadssektorns aktörer till landets bostadspolitiker under en lång rad av år var att det behövs långsiktigt hållbara spelregler på bostadsmarknaden och för bostadsproduktionen. Man syftade då inte minst på de problem som skapades av statliga subventioner med olika varaktighet och villkor som lämnades till bostadsbyggandet. Subventionerna försvårade en långsiktig planering som är nödvändig på en marknad där det normalt förflyter relativt från de första planerna på ett bostadsbyggnadsprojekt tills det färdiga huset står inflyttningsklart. Dessutom innebar de villkor som var förknippade med subventionerna att bostadsproduktionen styrdes i en riktning som långt ifrån alltid motsvarade den verkliga efterfrågan. Vid det kommande årsskiftet har det gått de statliga subventionerna till bostadsbyggande upphörde. Som jag sade inledningsvis förlängdes dessa inte av den då sittande socialdemokratiska regeringen. som gått har bostadsbyggnadssektorn successivt anpassat sig till de nya förhållandena. Inte ens under den ekonomiska kris och lågkonjunktur som vi har gått igenom fanns det några uttalade krav på att återinföra subventionerna. tar bostadsproduktionen åter fart. Det kan i sammanhanget erinras om att bostadsbyggandet under innevarande år, utan subventioner och i efterdyningarna av en finansiell kris som fortfarande starkt påverkar den europeiska ekonomin, kommer att hamna på drygt 25 000 påbörjade lägenheter. Det är en betydligt högre nivå än den genomsnittliga bostadsproduktionen under den föregående socialdemokratiska regeringsperioden 19942006, och då med omfattande subventioner och statlig styrning av bostadsmarknaden. Vi står fast vid uppfattningen att statliga bostadsbyggnadssubventioner inte bör återinföras. Jag kan nämna något om det som i ett antal motioner har tagits upp beträffande statligt stöd till ROT-verksamheten. Det är en del i det omfattande paketet av olika typer av bidrag och subventioner. Det framgår inte hur man har tänkt att det här stödet ska vara utformat. Man hänvisar i vissa fall till ROT-avdraget och menar att det ska omfatta flerbostadshus. Trots den hänvisningen verkar avsikten ändå inte vara att stödet ska ges i form av en skattereduktion, utan det handlar om ett statligt bidrag till de ROT-arbeten som utförs eller beställs av ägare till flerbostadsfastigheter, det vill säga bostadsrättsföreningar och ägare till hyreshus. Under alla förhållanden verkar avsikten med bidraget inte vara att motverka svartarbete i byggsektorn. Det problemet har för övrigt inte alls samma omfattning när det gäller arbeten som utförs på uppdrag av professionella fastighetsförvaltare som för arbeten beställda av enskilda hushåll. Syftet med det förordade stödet tycks snarare vara att staten ska ta på sig en del av det ansvar för bostadshusens löpande underhåll och förnyelse som bör falla på fastighetsägarna. har tidigare behandlat olika förslag om bidrag för upprustning som varit särskilt inriktade på miljonprogrammets bostadsområden. Det har framhållits att ansvaret för underhållet och upprustningen av fastighetsbeståndet primärt måste ligga på fastighetsägarna. Viktigt i sammanhanget är att huvuddelen av de bostäder som byggdes löpande har underhållits och kan antas vara i relativt gott skick. Vi står fast vid uppfattningen att ansvaret för underhållet och förnyelsen av miljonprogrammets fastighetsbestånd primärt måste ligga på fastighetsägarna. Slutligen ska jag säga något om målet för området konsumentpolitik. ställde sig bakom ett nytt mål för konsumentpolitiken. Utskottet har tidigare och också nu framhållit att det krävs ett grundläggande konsumentskydd för människor i och tillgång till lättillgänglig och tillförlitlig information om till exempel produkters pris och egenskaper, produktionsmetoder, säkerhetsaspekter och vilken påverkan konsumtionen har på människor och miljö för att konsumenterna ska ha makt och möjlighet att göra aktiva val. Vi vidhåller uppfattningen att de konsumentpolitiska mål som antogs 2007 även ska gälla i fortsättningen. Därmed yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet, vilket innebär avslag på samtliga motioner. 6 (S) replik: Jag konstaterar att min utsträckta hand inte togs emot. Tråkigt, därför att det var just en långsiktig bostadspolitik och långsiktiga spelregler för bostadsmarknaden som jag pratade om men som inte verkar vara intresserad av att föra blocköverskridande diskussioner om. Med den vetskapen måste jag ställa några frågor med anledning av anförande. säger bostadsministern välkommen, roligt att bostadsministern vill ansluta på att momssubventioner är spännande förslag för att se om man kan öka hyresrättsbyggandet. Jag undrar vad det är för skillnad på det och riktade stöd. Varför är det okej med bidrag som kallas för subventioner men inte när de kallas för stöd? Vi kan vara ärliga, det är ändå pengar från statskassan. Varför är det bättre och renovera och städa köket med och som privatperson än att staten hjälper till med klimatinvesteringar och renoveringsstöd i miljonprogramsområden? Det är det jag inte förstår. Jag skulle ha förstått den nyliberala approachen om sade: Vi tar händerna fullständigt från den här marknaden, vi låter den fungera på sina egna villkor. Men går man in och pillar så att säga bakvägen och kallar sig sedan för marknadsliberaler, och det är märkligt. Om man nu omhuldar den här marknaden, som den moderatledda regeringen gör, tycker att den fungerar? Bostadsministern säger själv på att hyresrätten är förfördelad. Tycker att bostadsmarknaden, som den ser ut , fungerar? 7 (M) replik: Jag skulle till att börja med ha kunnat fråga det kanske jag får göra senare vad den utsträckta handen innebär. Det är ju alltid trevligt om någon sträcker ut en hand och vill föra en diskussion, men mot bakgrund av de motionsförslag och reservationer som finns har jag lite svårt att se vad den utsträckta handen innebär. Det är möjligt att det är någonting som har tillkommit , för jag kan inte se det i reservationerna. Självklart har vi varit bekymrade över hur bostadsmarknaden har fungerat. Därför lades det ned ett omfattande arbete tillsammans med bostadsmarknadens parter under förra mandatperioden just för att få en överenskommelse kring hyresrätten. Det tror jag har varit nödvändigt för att stärka hyresrättens ställning. Det är riktigt som säger, att hyresrättens ställning har varit svår. Vi vet att det inte har varit möjligt att producera hyresrätter på ett sätt som innebär att man med någon form av ekonomi kan förvalta och äga dem långsiktigt. Vi tror att det blir en förändring när det gäller det. När det sedan gäller stöd till bostadsmarknaden kan stöden utformas på olika sätt. Det har förekommit stöd som har varit inriktade på bostadsmarknaden. Det har också införts nya stöd under förra mandatperioden, men de har i första hand varit inriktade på enskilda, till exempel kommunala hyresgarantier en möjlighet för kommunerna att ställa ut hyresgarantier till enskilda för att de ska kunna få en bostad. Det finns också regler, som säkert känner till, för att kunna förvärva en bostad. Det här är inte den typen av stöd som snedvrider konkurrensen och snedvrider bostadsbyggandet. Det är sådana stöd som vi vänder oss emot och ser en fara i. 8 (S) replik: Problemet är att konkurrensen har varit snedvriden till hyresrättens nackdel. Min största kritik mot det är att det har hämmat rörlighet och utveckling. Det står i tidningen om ett ungt par som det har tagit för att få en hyreslägenhet i innerstan, för det var just en hyreslägenhet de ville ha. Det är två människor, heltidsanställda och tillsvidareanställda, som har fått stå i kö för att få tag i en hyresrätt i tillväxtregion.