prot · GX0994 · 2010-03-24 00:00:00 — Var det Socialdemokraterna eller den borgerliga regeringen? 91 () replik: Jag kan bara höra vad som sägs i debatten, och jag kan läsa innantill i reservationen. Där skriver ni: Tyvärr kännetecknas förslag mer av en krisstrategi än en framtidsstrategi, vilket vi beklagar. Jag tycker att det är bra att det finns en krismedvetenhet i EU, att man ser de problem som vi har i våra gemensamma institutioner, det som gör att vi inte fullt ut har lyckats möta krisen. Jag tycker också att det är välgörande att EU under den kris som har varit har visat att när det gäller sluter vi leden, hjälps vi åt, står vi enade. Vi hemfaller inte åt att bli nationalister igen, vilket visar att EU har kommit väldigt långt från det som en gång startade som ett ganska skakigt projekt. Om det är så att ändå ser fördelarna av att den här framtidsstrategin präglas av en stor krismedvetenhet skulle det vara intressant att höra förklaringen till att man i sin reservation är så vansinnigt kritisk till den. 92 () replik: Den som inte ser framåt utan att se bakåt måste se upp. När Lissabonstrategin antogs var vi socialdemokrater i majoritet i , och det var då vi lyfte fram att den skulle stå på de tre benen. Det var när EU förändrades till att bli mer blått som EU tappade fokus. har vi möjlighet att se framåt igen med en visionär framtidsstrategi. Då menar vi att den ska innehålla åtgärder mot vad kapitalismen har ställt till med i . Ja, vi ska tygla marknaden. Vi ska ha regler som gör att vi kan kontrollera finansinstituten bättre. Givetvis ska vi ha det. Men det får inte bara innehålla en krisstrategi. Vi måste lyfta blicken för miljön, för de trygga jobben, för jämställdheten och för att se till att EU blir det konkurrenskraftiga medel som vi har. Vi kritiserar att det har för mycket av krisstämpel, för mycket ekonomiskt, kameralt tänkande och för lite socialt ansvarstagande. Det är det vi vill se i . 93 () replik: Jag kan bara titta på vad som finns med i strategin. Där finns tre huvudsakliga inriktningar. Det ena är att vi ska ha en smart tillväxt, där forskningen är väldigt central för att ska kunna klara konkurrensen från omvärlden . Det andra är att vi ska ha en hållbar tillväxt, där miljöfrågorna är väldigt centrala. Utifrån mitt sätt att se det är det mycket framtidsinriktat, även om det också springer ur en krismedvetenhet för den miljökris och energikris vi står inför. Det tredje benet är att det ska vara en tillväxt som alla får ta del av. Vi har ett där det fortfarande finns stora skillnader. Vi pratar om fattigdom detta år. Den relativa fattigdom som en del av medborgarna i vårt land upplever är ändå ganska uthärdlig jämfört med den fattigdom som fortfarande finns i många av våra grannländer. Om vi inte kan hantera den fattigdom som finns i kan vi inte heller hjälpa till att hantera den fattigdom som finns runt om i resten av världen. Det är en krismedvetenhet som finns i den här framtidsstrategin, och den krismedvetenheten menar jag är väldigt sund. 94 (): träffas EU:s stats- och regeringschefer för att dels diskutera kommissionens meddelande 2020 men också för att enas om meddelandets tematiska prioriteringar och fastställa strategins överordnade mål. Medlemsstaterna förväntas därefter anta nationella mål i dialog med kommissionen för att sedan på det kommande toppmötet fastställa dessa nationella mål. Strategin kallas också EU 2020 eller En strategi för smart och hållbar tillväxt för alla. Inledningsvis noterar jag att EU som vanligt blandar ihop begreppen och EU. Namnet 2020 ger ju sken av att det omfattar hela , det vill säga även till exempel , , , , , den europeiska delen av , med flera europeiska delar utanför EU. Under namnet 2020 hade det ju varit på sin plats att diskutera förhållandet mellan EU och övriga , men såvitt jag kan se är den aspekten över huvud taget inte nämnd vare sig i kommissionens meddelande eller i finansutskottets betänkande. Det handlar alltså om en framtidsstrategi för EU, inte för . Strategin är framtagen med avsikt att vara en efterföljare till Lissabonstrategin som antogs av EU i . Den är också framtagen under den ekonomiska och sysselsättningskris som EU liksom stora delar av världen i övrigt befinner sig i efter finanskrisens början , alltså . EU:s utmaningar efter krisen är minst sagt stora. Inte minst gäller det med i fokus för tillfället. Det kommer väl att dominera morgondagens toppmöte. Jag vill i detta sammanhang framhålla att , som är en väsentlig del av EU, skapar så kallade asymmetriska chocker inom eurozonen på grund av att medlemsstaterna inom euroområdet måste föra samma penningpolitik trots ibland väsensskilda förutsättningar. Att bara hålla ihop EMU kommer att kosta gigantiska summor. Det talas om att skapa en gemensam fond som ska bli ett alternativ till , , för att förse länder som hamnat i svårigheter med stöd från andra länders skattebetalare. Denna diskussion förs väl mest bakom lyckta dörrar för tillfället. Ett EMF, en europeisk valutafond, kräver dock en fördragsändring, och oenigheten i medlemsländerna om att ge upp stora delar av finansmakten för att rädda det skakiga är påtaglig. förbereds inom EU också stora framtidsfrågor som översyn av långtidsbudgeten och nära kopplat till detta en översyn av den gemensamma jordbrukspolitiken. Kommissionen har fört fram idéer om en radikal reform av EU-budgeten, särskilt när det gäller jordbruksstöd och strukturfonder. Men redan vid utfrågningarna av kommissionens kandidater backade man från förslagen. Kommissionens trovärdighet är därmed i många avseenden satt ur spel. Det är inte hållbart att gå ut och peka med hela handen för att länderna ska styra om sina budgetar som kommissionen önskar när man inte själv lyckas få igenom sina idéer. Kritiken från många håll i är omfattande över realismen i kommissionens tioårsstrategi. Man kan tänka sig att det kommer att ta av återhämtning från den ekonomiska krisen, och flera prognoser pekar på att majoriteten av EU-länderna kommer att tvingas betala av sina alltför stora statsskulder. Vi i anser därför att det inte är motiverat att under den korta tid sedan förslaget från kommissionen presenterades fram till toppmötet hinna beakta och ta hänsyn till de synpunkter som medlemsländerna och olika intressenter har framfört eller kommer att framföra. Vi tycker därför i första hand att bör agera för att beslut om strategin inte ska tas så snabbt under detta halvår. Diskussionen borde i stället vara öppen om det över huvud taget behövs sådana här strategipapper. Därför yrkar jag bifall till reservation 2. Toppmötet ska alltså ta ställning till de fem av kommissionen föreslagna övergripande målen som handlar om sysselsättning, FoU, energi- och klimatomställning, ungas utbildning samt minskning av antalet fattiga i EU. Låt mig först säga att en politik för fler jobb måste vara grundläggande. Hög sysselsättning håller efterfrågan uppe och är grunden för en hållbar ekonomisk utveckling på stabil och hög nivå. Miljömässigt sunda och produktiva arbeten är grunden för uthålligheten i tillväxten. Här vill vi från sida särskilt betona vikten av offentliga investeringar för framtiden som en huvudstrategi. Vi argumenterar för den både i och i EU, och vi tycker naturligtvis att ska argumentera för den inom EU. Det handlar både om det vi vanligen ser som välfärdsinvesteringar, till exempel att EU:s länder kan erbjuda föräldrar av båda könen en väl utbyggd barnomsorg, men naturligtvis också de välfärdsinvesteringar som handlar om ny teknologi för klimatet och miljön. Dessa ekologiska och sociala välfärdsinvesteringar ger också grunden för ett ekonomiskt hållbart samhälle, och detta sammantaget bör vara utgångspunkten för EU 2020-strategin, det vill säga en tredelad strategi för socialpolitik, ekonomisk politik och miljöpolitik som ömsesidigt stöder varandra. Omställningen till ett grönt EU, oberoende av fossil energi, är både nödvändig och önskvärd. Rätt utformad kan den bidra till nya jobb och bättre utveckling. De företag som kan bidra till den fossilfria tekniken kommer att kunna tillhandahålla teknik världen över och har goda förutsättningar att stärka sin internationella konkurrenskraft. Vi tycker att målsättning om att minska växthusgasutsläppen till 2020 är otillräcklig. Vi anser att EU kan ta steget till redan nu utan att villkora till andra länders agerande. Ett tillkommande argument är faktiskt den lågkonjunktur som har gjort att utsläppen inte ökar på samma sätt som . De minskar till och med. I kommissionens meddelande diskuteras lämpliga styrmedel för att minska utsläppen. Jag noterar att kommissionen skriver att medlemsstaterna måste använda marknadsbaserade instrument som styrmedel. Det är ingen tvekan här från kommissionens sida: Det är tydligen inte aktuellt att använda lagstiftning. Det är en skrivning som jag tycker väl belyser kommissionens federala ambitioner. Kommissionen föreslår som sagt fem kvantifierade överordnade mål i strategin. Det viktigaste är kanske att sysselsättningen i åldersgruppen ska vara 2020. Regeringen och utskottsmajoriteten noterar att för de flesta av de föreslagna målen ligger väl till. Men det får inte betyda att inte måste anstränga sig för att nå ännu högre sysselsättning den är inte speciellt hög , förresten i första hand naturligtvis därför att vi inte ska nöja oss med något mindre än full sysselsättning i men också därför att om EU som helhet ska kunna nå sina mål så måste några länder även inom EU gå före när det gäller hög sysselsättning, och bör vara ett av dessa länder. Vi kan inte nöja oss med att konstatera att vi för tillfället ligger , utan vi måste gå väsentligt längre. Jag och är som jag sade inledningsvis skeptisk till behovet av denna strategi, till den korta behandlingen i råd och i medlemsstaterna med mera. Men jag står naturligtvis också bakom den gemensamma s- v-, och mp-reservationen om inriktningen på denna strategi och yrkar därför bifall till reservation 1. Jag står också bakom den andra vänsterpartireservationen, nr 3, om konsumentfrågor och konsumentinflytande, som jag dock avstår från att yrka bifall till. 95 Statsrådet (): Att ha ett eget jobb och få egen lön innebär en stor frihet. Jag tror att vi alla här i kammaren kan komma ihåg det första sommarjobbet vi fick. Detta är en viktig frihet för både män och kvinnor. Men i en del EU-länder är det bara fyra av tio kvinnor som har möjligheten att yrkesarbeta. Därför är att skapa jobb och tillväxt en stor och viktig frihetsfråga för oss i alliansregeringen. ska EU:s stats- och regeringschefer diskutera EU:s nya tillväxtstrategi, 2020. Jag själv diskuterade den med mina kolleger i det allmänna rådet, och den har tidigare debatterats i flera andra ministerrådsformationer. Vid Europeiska rådets möte ska strategins övergripande inriktning, ett antal gemensamma kvantitativa målsättningar samt en ny styrningskultur beslutas. Det är väldigt viktigt att betona att EU behöver en ny förstärkt strategi och en ökad samordning av åtgärder. Kommissionen föreslår att vi ska fokusera på smart tillväxt, hållbar tillväxt och tillväxt för alla. Här känner många av oss igen Lissabonstrategins tre ben, nämligen tillväxt, miljö och social sammanhållning, som alla är viktiga delar. Men problemet med Lissabonstrategin har varit att den har haft inte mindre än 24 olika riktlinjer. Det har varit en pedagogisk utmaning att förklara hur bra unionen eller respektive medlemsland ska leva upp till så många riktlinjer. Bristen på fokusering har varit ett av Lissabonstrategins allra största problem. har därför aktivt drivit att målen måste bli färre, och det finns nu en stor samsyn kring detta bland Europeiska unionens medlemsstater. Kommissionen föreslår att det ska vara fem gemensamma mål om sysselsättning, forskning, klimatåtgärder, utbildning och fattigdomsbekämpning. Utifrån dessa ska nationella mål sättas i partnerskap med kommissionen. Flaskhalsar för just tillväxt ska tacklas på EU-nivå och på nationell nivå. Medlemsstaterna ska ta fram reformprogram på nationell nivå, och kommissionen ska göra det på EU-nivå, baserat på de sju huvudinitiativ som presenteras i kommissionens förslag. Från svensk sida är vi väldigt angelägna om att strategins övergripande syfte otvetydigt måste vara att främja långsiktiga tillväxtpotential och full sysselsättning. Den övergripande målsättningen om långsiktigt hållbar tillväxt måste också vara tydlig. EU behöver ett ökat arbetskraftsutbud och en ökad sysselsättning. Den enskilt absolut viktigaste åtgärden för att öka just arbetskraftsutbudet är att skapa förutsättningar för att öka kvinnors yrkesarbetande i . Det är en central faktor för långsiktigt hållbar tillväxt och välfärd. Regeringens uppfattning, som vi driver hårt, är att bör sträva mot att det ska vara samma sysselsättningsintensitet bland kvinnor som bland män. Jag själv har drivit detta i allmänna rådet. kommer att göra det , som statsminister, på . Detta är väldigt kontroversiellt att säga i dagens . Vi hoppas på en seger, och vi vet att flera medlemsstater stöder oss i detta. Jag har sagt det förut, och jag säger det igen: har inte råd att ha världens mest välutbildade hemmafruar. Det måste vara möjligt att förena karriär med att vara förälder. Både kvinnor och män måste ges den frihet som det innebär att ha en egen lön. Det är viktigt att betona att EU inte ska fatta beslut om barnomsorgens utformning. Det är något som inte ska göras på Brysselnivå, utan det ska ni göra här i , för det är som sätter ramarna för välfärden. Den konkreta utformningen av barnomsorg beslutar man allra bäst på lokal nivå. Det gäller också övriga välfärdsfrågor. Jag är väldigt stolt över den svenska omsorgsmodellen när det gäller barnomsorg, förskola och äldreomsorg. Den kan tjäna som en inspiration för andra medlemsländer. Jag märker också som EU-minister att allt fler länder tittar på den svenska välfärdsmodellen, vilka möjligheter den har inneburit när det gäller just förvärvsarbete för både kvinnor och män. Regeringen driver att ett av strategins mål ska handla om att kvinnors arbetskraftsdeltagande ska vara lika högt som mäns. Detta kopplas givetvis till både frihet och tillväxt. Som flera har nämnt är ungdomsarbetslösheten i oacceptabelt hög. Därför är det glädjande att kommissionen i sitt förslag uppmärksammar detta genom att dels föreslå målet om att färre än av skolungdomarna ska lämna skolan , dels föreslå att av ungdomarna bör gå en eftergymnasial utbildning. Ett av huvudinitiativen, som föreslås, kallas Unga på väg. Det handlar bland annat om att öka utbytet av studenter och lärlingar i EU och om att främja entreprenörskap bland unga som är yrkesutbildade, en grupp som alltför ofta negligeras i dagens debatt. kan inte och ska inte heller konkurrera med låga löner. EU måste vara en kunskapsekonomi. Det är vår stora fördel. Vi måste ha bra utbildningar för våra barn. Vi måste ha bra universitet, världsledande forskning och ett stort utbyte av studenter och forskare mellan våra länder. En fråga som vi intensivt har lyft fram från svenskt håll handlar om ett gemensamt EU-patent som då skulle täcka en halv miljard konsumenter. Det är väldigt viktigt för ett förbättrat företagsklimat i . För tillväxten är det självklart de resultat som kommer ut av forskningen på våra universitet och företag som är allra viktigast. Det är emellertid svårt att konkret mäta just forskningsresultat. Att vi alla försäkrar oss om att avsätta tillräckliga resurser för forskning är därför fortsatt det absolut bästa mätbara målet. är det tyvärr bara en handfull EU-länder som lever upp till målet om av bruttonationalprodukten till forskning. Min förhoppning är att alla länder ska göra detta . Det är också en av regeringens prioriteringar, mer pengar till forskning och utveckling i EU. Frihandel är en viktig förutsättning för tillväxt. Under den ekonomiska krisen har kreativiteten för att hitta olika sätt att skydda hemmamarknader ökat. Det här skapar inte långsiktig tillväxt. Den inre marknaden borde i stället fördjupas. Många företagare, inte minst på tjänstesidan, upplever fortfarande svårigheter att sälja sina produkter och varor i andra medlemsländer. EU måste här verka för minskade globala handelshinder, så att också de fattiga länderna i tredje världen kan komma in på våra marknader på lika villkor. Det är också en av prioriteringar. Här har vi varit ett av de mest pådrivande medlemsländerna. Många har nämnt miljöfrågorna och klimatfrågorna i debatten. Det är väldigt glädjande och oerhört viktigt. Tillväxten måste vara långsiktigt hållbar. De pågående klimatförändringarna är inte hållbara. Vi har ökenutbredningar och översvämningar. De kan rasera förutsättningarna för ekonomisk aktivitet på väldigt stora områden på kort och på lång sikt. Därför är det självklart att utsläppsminskningar av koldioxid ska vara ett av målen i tillväxtstrategin. Omställningen till en klimatsmart ekonomi ger också nya affärs- och tillväxtmöjligheter. Det är de klimatsmarta företagen som klarat krisen bäst. Detta kan vi inte minst se inom bilindustrin. Miljötekniken är en växande och helt avgörande exportmarknad som kommer att vara allt viktigare framöver. Här är det viktigt att komma ihåg att vi ofta tar för givet att ligger långt framme när det gäller miljövänlig teknik. Men har exempelvis redan 120 miljoner elmopeder. Det är faktiskt så att den som är bäst på gröna produkter vinner allt större marknadsandelar. Här måste vi i finnas i framkant. Det är en viktig insikt när det gäller EU:s framtida tillväxt. I kommissionens meddelande öppnas det för utsläppsminskningar . Det är något som jag välkomnar och som jag lyfte fram på mötet i allmänna rådet. Det är något som också statsministern och flera andra lyfter fram i olika sammanhang. ligger alltså fortfarande kvar. Det vi dess värre just nu ser i är ett slags klimattrötthet. Det är allt fler länder som efter Köpenhamnstoppmötet inte är lika progressiva som . Då är det viktigt att och med flera, som har höga ambitioner, fortsätter att hålla en offensiv linje. Kommissionen understryker i sitt förslag vikten av sunda offentliga finanser, som flera här har lyft fram i diskussionen. Det är avgörande förutsättningar för en hållbar tillväxt. Stabilitets- och tillväxtpakten utgör den ram som krävs för en återgång till makroekonomisk stabilitet och just sunda offentliga finanser. Det här är en absolut förutsättning för att man ska kunna lägga grunden för en långsiktigt hållbar tillväxt. arbetar för att detta ska respekteras fullt ut i själva genomförandet av strategin. Även om det i , som jag har läst, har avlagts reservationer från oppositionen när förberedelserna av EU 2020 har behandlats har jag faktiskt som EU-minister ganska svårt att se de gigantiska skillnaderna i den faktiska politiken. Regeringen vill se en kunskapsekonomi där det råder frihandel såväl inom EU som gentemot resten av omvärlden. Regeringen vill se en grön tillväxt i medlemsländer som har sunda statsfinanser. Men den allra största tillväxtpotentialen ser vi i ett ökat deltagande av kvinnor på arbetsmarknaden. Det är en fråga om egenmakt, självbestämmande och tillväxt. Vi kräver inte bara en analystext om varför det är viktigt med fler kvinnor som arbetar i , utan vi kräver också ett specifikt mål under sysselsättningsmålet om att kvinnor och män ska arbeta lika mycket. Där är vi tydliga. Hade alliansregeringen inte drivit denna fråga hårt är jag tveksam till att fler länder hade haft samma radikala ingång i den frågan. Där har vi alltså gjort ett avtryck. 96 () replik: Jag tänkte ställa en fråga till statsrådet om de nationella målen. Det står i dokument någonstans att de ska vara relevanta och frivilliga. Det är frågor som finns under nationell beslutsrätt. De ska sedan tas fram i dialog med kommissionen för att det ska säkerställa överensstämmelser med de övergripande målen som kommer att formuleras. Jag skulle vilja höra vad säger om de svenska kommande målen. I betänkandet noteras mest att ligger väl till. Hur ser på inriktningen på de svenska målen? Jag har också en fråga om det som jag fick höra på EU-nämndssammanträdet . Av de nationella reformprogrammen som ska antas ska det i detalj framgå hur de nationella målen ska genomföras i detalj. Sedan ska det övervakas av kommissionen genom årliga kontroller. Jag kan uttrycka en oro för att formuleringen i detalj är en överbyråkratisering av en överblick som ska ha. Det pekar på en utveckling av EU i federal riktning som gör oss skeptiska. Vi vill försvara det nationella självbestämmandet i de här frågorna. 97 Statsrådet () replik: nämner en viktig fråga om implementeringen. Det är alltid en diskussion när Europeiska unionen tar fram olika nya strategier, mål och handlingsplaner om hur vi ska implementera allt detta. En del hävdar att det finns för lite uppstyrning, för lite implementeringsdokument kring EU 2020. Om många länder struntade helt i dessa mål och tyckte att de egentligen bara var luft skulle man inte heller slåss så mycket emot vissa mål eller vara så för andra mål. Det är klart att när vi sätter upp gemensamma ambitioner tillsammans blir det en uppföljning riktad mot det enskilda landet. En sak som är viktig och strategisk är att vi har färre mål . Lissabonstrategin innehöll 24 olika mål. är vi nere på fem mål, vilket gör det lättare. De är också exemplifierade som att av bnp ska satsas på forskning. Det vi strider för mycket nu är att av både kvinnor och män ska arbeta. Det är riktat mot konkreta mål som är lättare att följa upp. Det som också är viktigt med implementering är faktorn öppenhet, att styrningen kommer att baseras mycket på öppenhet och ansvarsutkrävning. Man skulle kunna tala om name, shame and blame. När möts kommer det att finnas uppföljningar. Det kommer att vara en diskussion som pågår . Man kommer att ha olika resultatuppföljningar, vilket gör att många länder kommer att akta sig för att strunta i vissa mål eller halka efter. Det är viktigt att det blir ett ansvar på högsta nivå. Då är det mycket upp till hur man väljer att utforma konkreta handlingsplaner. Vi ser att kommissionen kan få en starkare roll. EU blir inte mer än vad medlemsstaterna gör det till. Det är mycket upp till länderna själva nu att se att vi skapar en gemensam stark agenda för tillväxt i . Då sätter vi upp mål tillsammans, och då är det upp till oss att leva upp till dem. 98 () replik: Jag framförde i mitt anförande en skepsis mot tidsplanerna och ambitionerna i den här strategin. De nationella reformprogrammen ska väl finnas på bordet . Där ska det i detalj framgå hur man ska nå de nationella målen. Det låter som ett ganska omfattande dokument. Jag vill ifrågasätta om det verkligen är relevant att man så i detalj på kommissionens sida följer upp program som ligger inom nationellt beslutsfattande. Jag vill också ta upp frågan om utsläppsminskningar i EU . sade att det i dokumentet öppnas för möjligheten till minskningar på . Den möjligheten har ju funnits . Vi behöver kraftiga utsläppsminskningar. bör gå före och trycka på att EU kan inta ståndpunkten att minska , att ha det målet till 2020. Det skulle underlätta framtida internationella klimatdiskussioner, inte minst med så kallade utvecklingsländer, de länder som håller på att närma sig europeisk nivå. Där efterlyser jag en mer offensiv inställning från regeringens sida. 99 Statsrådet () replik: Man kan säga att klimatdiskussionen i världen nu bygger på tre saker. En är att bygga allianser. Vi har ett möte som kommer att ske i . Sedan har vi förstås det stora klimattoppmötet i . Då handlar det inte bara om att bygga allianser med utvecklingsländer och önationer, vars existens i många fall vilar på en mer offensiv klimatpolitik, utan också med stora ekonomiska spelare som , och . Alliansen måste byggas på flera nivåer. Det handlar också om att bygga strukturer. Vi har Accord som en bas från Köpenhamnstoppmötet. Det måste vi hålla fast vid och kunna utveckla. Det viktigaste är förstås att bygga förtroende.