prot · GX09106 · 2010-04-20 00:00:00 — Jag vill be ta fram entydiga uppgifter på att den psykiska ohälsan faktiskt ökar. Visa de siffrorna här, för det är nämligen inte sant. 74 Arbetsmarknadsminister (): Jag skulle tro att tycker att den allmänna psykiska ohälsan ökar på grund av denna regering. Nog om det. Det finns gott om resurser. Arbetsförmedlingen har inte ens satt sprätt på förra årets resurser utan kommer att lämna tillbaka ett antal miljarder. Det finns alltså resurser också för detta arbete. Det är lite drygt 700 personer inom Arbetsförmedlingen som bara arbetar med arbetslivsinriktad rehabilitering. Fler och fler ungdomar mår bara värre och värre, hävdar . Vi vet inte det; det kan vara ett antagande. Vi vet inte heller vad det beror på om det skulle visa sig vara sant. Icke desto mindre kan jag ge rätt i att det är rätt lätt att anta att den dag man förlorar hoppet blir det besvärligt. Men faktum är att den grupp jag talade om, de 100 000 sysslolösa som varken pluggar, jobbar eller finns hos Arbetsförmedlingen, har varit ganska . Jag noterar att den är ungefär lika stor i jämförbara länder i andel av befolkningen. Jag noterar också att , som finns här i kammaren nu och brukar tala mycket arbetsmarknadspolitik för Socialdemokraterna, offentligt har luftat idéer om att vägra ge de ungdomar som inte aktiverar sig tillträde till socialbidrag och liknande. Han pekar på ett annat viktigt element, nämligen att det finns ett personligt ansvar i detta också. Det är svårt att få hjälp när man inte själv tar initiativ till det. Det är också svårt att hjälpa när vi inte vet exakt vilka det är. Det är ett stort problem. I till exempel samkör man register mellan kommun och motsvarande arbetsförmedling så att man snabbt kan få reda på vilka personer det handlar om och på vilket sätt man kan lägga upp individuella handlingsplaner. Vi kan inte göra det i av integritetsskäl, och det kanske finns skäl för att man inte kan göra det som är starkare än skälet att man kanske kan hjälpa till. Icke desto mindre är det klart att den grupp vi talar om, det vill säga de med psykiska funktionsnedsättningar, ska få den hjälp och det stöd de behöver. Vi måste göra det vi kan inom ramen för arbetsmarknadspolitiken. Även om vi lägger ungefär 13 miljarder i olika insatser för att hjälpa personer med funktionsnedsättningar och dessutom har ett specialuppdrag till Arbetsförmedlingen att jobba med just dessa ungdomar måste vi komplettera det med att bli ännu lite bättre på att arbeta med sociala entreprenörer, arbetskooperativ och andra som har sin dagliga verksamhet i just dessa målgrupper. När man talar med dem framkommer det flera olika dimensioner som det finns problem och utmaningar i. Det handlar dels om grundfinansiering för deras verksamhet, dels om att hitta kulturella och lag- och förordningsmässiga förutsättningar för ett gott samarbete. Det är inte så lätt. Vi vet ju alla att det är stor kulturskillnad. Myndigheterna har naturligtvis ett stort ansvar att se till att skattemedel används på rätt sätt. Jag tror att vi måste bli ännu lite bättre. I grunden delar jag övertygelse när det gäller personer med psykiska funktionsnedsättningar. De behövs också, och deras arbetsinsats behövs också. Jag vill drista mig till att säga att det är en delaktighet på arbetsmarknaden. Det är genom att man har ett jobb att gå till som man känner sig behövd och delaktig. Man känner att livet inte bara är passivitet utan att man är en del av samhället i stort. Därför måste vi göra mycket för att se till att inte minst de ungdomar som interpellerar om har möjlighet att komma tillbaka, alldeles oavsett om de har vuxit i antal eller inte. 75 (): Det är bra att säger att man kan bli mycket bättre på att ta hand om de här ungdomarna. Jag välkomnar det. Varje arbetad timme behövs. Alla kan göra någonting på arbetsmarknaden. Full sysselsättning och arbete åt alla måste vara vårt gemensamma mål. Det är oerhört viktigt att vi jobbar stenhårt med det. Jag menar att regeringen har misslyckats med det. Det visar verkligheten, även om man hänvisar till som säger att det kan bli en förväntad effekt. Än så länge har vi inte sett något av det. Varje gång som ni har sänkt skatterna har arbetslösheten ökat. I praktiken har inte jobbskatteavdraget gett någonting . hänvisar till att det kan komma att ge effekter . När det gäller den debatten kan Finn se sig besegrad. Det finns ingen forskare som säger att det har gett några jobb . Verkligheten visar ju också det. Jag är här för att debattera med Littorin om de unga som mår dåligt och som mår ännu sämre av att vara arbetslösa. Långtidsarbetslösheten i har ökat . Det fick jag veta när jag var där . Jag är förvånad över att ingen gör mer för dessa ungdomar. Jag fick höra att den psykiska ohälsan är dold och att man inte ser den vid första tillfället. Man vet inte att dessa ungdomar behöver extra hjälp. Man kanske inte har den kompetensen som arbetsförmedlare. De behöver extra hjälp. Jag vädjar till arbetsmarknadsministern: de här ungdomarna. 76 (): Jag förstår att arbetsmarknadsministern trivs bra i kammaren. Han vill förlänga debatten och spelade in mig i diskussionen. Jag hade inte tänkt gå in i detta. Det som arbetsmarknadsministern hänvisade till var en radiodebatt som vi hade. Där visade man att ungdomar hade gått på socialbidrag utan att ha fått stöd eller hjälp att komma tillbaka i utbildning eller ut på arbetsmarknaden. Jag var väldigt upprörd över att man kan hantera det på det sättet. Här säger arbetsmarknadsministern att Arbetsförmedlingen har gott om resurser och lämnar tillbaka resurser som man inte kan göra av med. Arbetsmarknadsministern försöker alltid komma med att Arbetsförmedlingen har något slags regelverk så att man kan hantera resurser som man själv finner lämpligt när det dyker upp ett problem. Så är det inte. Det finns ett regelverk för när man ska lämna resurser till detta. Om jag var i Littorins kläder skulle jag som arbetsmarknadsminister bli väldigt upprörd över att ha en generaldirektör på som säger att hon är jättenöjd med de resurser hon har och jättenöjd med den verksamhet som är som en av tio saknar arbete för att inte tala om ungdomsarbetslösheten som Arbetsförmedlingen inte har kunnat göra något åt. Som generaldirektör skulle jag vara irriterad på arbetsmarknadsministern över att ha ett regelverk som gör att man inte kan hjälpa ungdomar eftersom det hindrar en. Eller gör inte Arbetsförmedlingen det de ska? Jag tycker att det är beklämmande. Man lämnar tillbaka miljarder, men vi har ungdomar som inte får stöd och hjälp att komma tillbaka till arbetsmarknaden. I ungdomsgarantin har någon form av praktik eller utbildning. Det är så mycket som som inte får någon aktivitet över huvud taget i ungdomsgarantin. Jag har sett i en undersökning över hela den här delen att inte hade någon aktivitet över huvud taget. Det såg man när man tittade på vad man tyckte om de olika garantierna. Det behövs ett förändrat regelverk. Det behövs en uppstramning. Använd de resurser som finns och se till att ungdomar får stöd och hjälp att komma tillbaka. Det här växer ju bara. Man kan alltid diskutera hur illa man mår. Littorin och jag som har barn vet ju att om man blir lämnad vid sidan av och känner att man inte behövs och inte har någon plats att fylla och tiden bara går sysselsätter man sig med andra saker som oftast inte är särskilt positiva vare sig för den egna personen eller för samhället i stort. Risken är ju att de personerna inte mår särskilt bra. Jag tycker att arbetsmarknadsministern ska ta detta på större allvar. Man har resurser över och massor av ungdomar som inte får stöd och hjälp. Det är en ekvation som inte går ihop. Den första politiska insatsen vore väl att fundera på hur man får ihop det och hur man kan använda de pengar som finns till de ungdomar som behöver hjälp i stället för att diskutera hur mycket resurser man har och lämna tillbaka dem och så händer ingenting. Jag tycker att det i allra högsta grad är bakläxa på det. Jag tycker att man ska ha tuffa krav. Om man erbjuder utbildning, praktikplatser eller stöd och hjälp ska inte socialbidrag vara ett alternativ. Ingen ska få socialbidrag om det finns alternativ att välja på. Problemet är att det inte har funnits något alternativ. Det är det som har varit bekymret. Se till att ha alternativ och se till att socialbidrag inte är något alternativ till att göra något vettigt i samhället. Det står jag för, och det var precis det jag sade när Littorin och jag diskuterade detta. 77 Arbetsmarknadsminister (): Det är lätt att hålla med . Men när säger att det inte finns några tydliga alternativ håller jag inte med. Det gör det visst. Man har aktivitet när man går till Arbetsförmedlingen. Man får hjälp att söka de jobb som finns bland de 1,2 miljoner jobbyten som kommer att ske . Vi vet att hälften av alla registrerat ungdomsarbetslösa har nytt jobb , även i dåliga tider. När man kommer in i garantin får man utrymme för den palett av aktiviteter som finns. Det bedöms individuellt, och det läggs upp planer som är individuella. Vi styr inte via volym, utan vi styr via mål. Det är viktigt att komma ihåg. Man har mätt . Vi vet att många ungdomar och även äldre kan ha gått ur en aktivitet och väntar på nästa . Det säger inte så mycket om vilken aktivitetsnivå som totalt sett har rått för de enskilda personerna när man gör en sådan mätning. Det är ändå viktigt att komma ihåg att Arbetsförmedlingen inte kan skapa jobb. De förmedlar de jobb som finns. Det enda som fungerar är en arbetsmarknad som växer och att det tillkommer fler jobb. Därför är jag så tacksam över att det faktiskt är fler sysselsatta än när vi tog över efter er. har vi fler arbetslösa; det är 100 000 till. Den stora uppgiften är naturligtvis att vi, trots att vi har haft en kris och trots att vi har haft stora ungdomskullar, ser till att underlätta inträdet och återinträdet på arbetsmarknaden. Det är min bestämda uppfattning att det är extra viktigt att jobba med dem som interpellerar om, de som har allra svagast förankring. Jag är glad att har lägsta långtidsungdomsarbetslöshet. Men det räcker inte. Vi har fortfarande många ungdomar som interpellerar om som vi har ansvar för att hjälpa. Det ansvaret får vi nog alla ta: Arbetsförmedlingen, kommunerna och alla andra som är beredda att göra ett handtag. Vi måste hitta bättre samarbetsformer för att de som är helt sysslolösa inte ska fortsätta att vara sysslolösa, för vi behöver dem när konjunkturen vänder. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på interpellation 2009/10:321 om åtgärder med anledning av att uppmanar den att skärpa regleringen av visstidsanställningar 78 Arbetsmarknadsminister (): har ställt mig fem frågor med anledning av att lämnat en formell underrättelse avseende efterlevnaden av det så kallade visstidsdirektivet. Innan jag går in på de enskilda frågorna vill jag poängtera att en formell underrättelse naturligtvis ska tas på allvar men att den bara ger uttryck för kommissionens uppfattning i frågan. En formell underrättelse innebär inget auktoritativt avgörande av frågan hur de svenska reglerna förhåller sig till direktivet. har möjlighet att ge sina synpunkter i ärendet, och det är alltså inte fråga om att slagit fast att lagen är felaktig. För att det ska gå så långt är det ytterligare ett antal steg som krävs. Vår grundinställning är att den lagstiftning vi har är i överensstämmelse med åtaganden inom EU. första fråga är om jag tänker ta några initiativ för att skärpa regleringen av visstidsanställningar i enlighet med vad anför. Som jag ser det är det viktiga att redogöra för kommissionen hur vårt svenska system ser ut och hur det fungerar. Någon skärpning av reglerna är därför inte aktuell . andra fråga är om jag kommer att bjuda in arbetsmarknadens parter för diskussion med anledning av kommissionens kritik. Någon sådan inbjudan är inte aktuell , men beroende på hur frågan och processen utvecklas är det inte uteslutet att framöver på lämpligt sätt involvera parterna. Den tredje frågan är om jag avser att vidta några åtgärder för att undvika att den ställs inför en fördragsbrottstalan i . Självfallet ska vi försöka undvika att blir stämt i . Vi har till på oss att bemöta vad kommissionen har anfört. Min förhoppning är att vi kommer att övertyga kommissionen om att våra regler lever upp till kraven i visstidsdirektivet. undrar även om jag avser att tillsätta en utredning om LAS för att se över problemet med att tillfälliga anställningar kan staplas på varandra . De nya reglerna om tidsbegränsade anställningar har ännu inte varit i kraft . Det har inte kommit till regeringens kännedom att det förekommer ett missbruk av tidsbegränsade anställningar genom en stapling av sådana anställningar på varandra . Men som regeringen gett uttryck för i olika sammanhang om det skulle visa sig att regleringen inte fungerar tillfredsställande i praktiken är jag beredd att överväga ytterligare åtgärder för att förhindra missbruk. En utredning om LAS är dock ingenting som vi reflekterar över just . Regeringens grundinställning är att de gällande reglerna i LAS utgör tillräckliga åtgärder för att motverka missbruk av upprepade visstidsanställningar. Slutligen undrar om jag är beredd att luckra upp LAS ytterligare. De arbetsrättsliga reglerna i ger enligt min och regeringens mening goda förutsättningar för att kombinera trygga förhållanden på arbetsmarknaden med en hög sysselsättningsnivå. En central del av regeringens politik är att bryta utanförskapet och skapa fler arbeten. Min uppfattning är att en förenkling av lagstiftningen och färre restriktioner för tidsbegränsad anställning på det sätt som genomförts kommer att underlätta för rekrytering och nyanställning och därmed bidra till att fler arbetstillfällen skapas. 79 (): Jag tackar arbetsmarknadsministern för svaret, även om jag tycker att det är undfallande när det gäller den allvarliga fråga som det ytterst handlar om. Det är faktiskt EU som uppmanar regeringen att skärpa regleringen av visstidsanställningar. Då är arbetsmarknadsministern inte lika intresserad längre. När det handlar om att stärka löntagarnas rättigheter slår Littorin dövörat till, och då behöver regeringen inte bry sig om EU:s pekpinnar på samma sätt. Arbetsmarknadsministerns paradnummer brukar oftast vara att värna om den svenska modellen. Men här ser vi ytterligare ett exempel på att när det väl kommer till kritan, när EU tycker att regeringen inte efterlever visstidsdirektivet och när det handlar om att stärka löntagarnas trygghet, är Littorin inte intresserad. Regeringen har faktiskt urholkat anställningsskyddet så kraftigt att det inte ens uppfyller minimikravet i . Det visar att när man har pratat om den svenska modellen har det egentligen bara varit mycket av retoriskt pladder. Annan ton i skällan var det när det gällde Lavaldomen. Då var Littorin och krafsade på fönstret i EU direkt och hade näsan tryckt mot rutan och sade direkt att vi var beredda att ställa oss i ledet och se till att leva upp till vad EU har sagt. Det var så det sades . Då var det bråttom, och då var det skarpt. Arbetsmarknadsministern sade så sent som i valrörelsen att man inte skulle ändra LAS, precis som han har sagt . behöver vi inte göra några ändringar i LAS. Det första som man gjorde var att luckra upp visstidsanställningarna på detta sätt som möjliggör stapling av olika former av visstidsanställningar på varandra, och där det går att saxa, så att man får långa sammanhängande perioder av visstidsproblematiken. Detta har EU reagerat på och tyckt att man missbrukar och fråntar löntagarna deras rätt. Denna fråga är inte ny på något sätt. Det var TCO som larmade om den. Kommissionen har hållit på och tittat på detta och analyserat ganska noga utifrån den lagstiftning som finns. Kommissionens synpunkter till den är inte tagna från höften. Jag kan tänka mig att de är väl avvägda utifrån regelverket. Vi brukar sällan bli överraskade av när det går åt detta håll, måste jag säga, i fråga om de synpunkter som har kommit. Därför är det förvånande att arbetsmarknadsministern så lätt slår ifrån sig denna fråga. Man kan verkligen ha synpunkter på om visstidsanställningarna missbrukas. Det är få 30-åringar som har en tillsvidareanställning eller en ökad trygghet i anställningsformen. De allra flesta har visstidsanställningar, korttidsanställningar av olika slag. Det handlar inte bara om outbildad arbetskraft. Detta handlar faktiskt om dem som har relativt hög akademisk utbildning som drabbas på detta sätt, vilket i sin tur oftast omöjliggör för dem att skaffa bostad, om de inte har någon som är beredd att skriva på och gå i borgen för dem, eller att på andra sätt etablera sig som vuxna i samhället. Det är det som är problemet. Om detta sedan missbrukas, vad har man då för möjlighet som visstidsanställd ungdom hos en arbetsgivare? Det finns inte stort utrymme att klaga eller att påstå att detta går till på ett felaktigt sätt. Jag är ganska övertygad om att övergreppen mot ungdomar när det gäller arbetsrätten i fråga om visstidsanställningar vida överstiger vad man har en allmän uppfattning om. Detta sker ute i det svenska samhället. Det lilla som faktiskt pekar på är en viss skärpning. Inte ens detta är arbetsmarknadsministern beredd att göra någonting åt, utan han vill avvakta ytterligare för att slippa göra någon förstärkning av LAS före valet, kan jag ana. 80 (): Den svenska arbetsmarknadsmodellen fungerar bra. Vi ser ingen anledning att se över arbetsrätten. Dessa ord förkunnade oppositionsledaren . ville signalera förnyelse. Ändrad syn på arbetsrätten blev symbolen och är fortfarande symbolen för förnyelsen hos . Bilden av ett nytänkande högerparti bidrog till borgerlighetens valseger. vet vi bättre. Jag vill därför tacka statsrådet för svaret. Det är ett tydligt och klargörande svar. Det moderata jobbexperimentet har nått vägs ände. Ökade klyftor och en arbetsmarknadspolitik som dränerats på kvalitet har inte gett fler jobb. Men också arbetsrätten, anställningsskyddet för personer som har tillfälliga anställningar, har försämrats. riskerar de som är visstidsanställda att hamna i en situation där de permanent lever i otrygghet. Trots löftet om att man inte skulle röra arbetsrätten har det skett förändringar och försämringar som lett till precis detta. Vi socialdemokrater reformerade lagen på detta område. Syftet var tvådelat. Det ena var att man skulle ersätta en vildvuxen flora av olika former av otrygga anställningar. Det skulle finnas två huvudformer: visstidsanställningar och vikariat. Det andra var att man skulle säkra skyddet för arbetstagarna och komma runt det missbruk som det fanns tecken på. Vår reform gav en tydlig och enkel balans. Det är viktigt. Det var denna balans som alliansregeringen gav sig på. Arbetet präglades av samma tillvägagångssätt som blivit den borgerliga regeringens . Det gäller a-kassan och sjukförsäkringen. Vi ser det gång på gång. Det är samma brådska, samma brister i hanteringen och samma ovilja att lyssna på remissinstanserna. Hade Littorin lyssnat på de remissinstanser som då kritiserade regeringens försämringar hade han kunnat se att både dåvarande JämO och Ombudsmannen mot etnisk diskriminering menade att skyddet för de tillfälligt anställda blev alldeles för svagt. TCO var också kritiskt och gick vidare och anmälde det för att man menade att det inte levde upp till de minimikrav som EU-direktivet om vissanställningar ställer. är vi där. Vi har blivit formellt underrättade av . Hade Littorin lyssnat på alla dessa instanser hade inte varit i en sådan situation att vi nu riskerar att bli stämda i på området. De säger att kravet på att förhindra missbruk inte har uppfyllts med de förändringar som har gjorts, så Littorin är inte bara svaret skyldig till en opposition som aktivt har kritiserat honom för försvagningen av arbetsrätten utan numera också ansvarig inför EU. Vi i oppositionen vill ändå ge en möjlighet att förtydliga sig och att dels ta ansvar för det slarv som återigen är ett kännetecken för de här förändringarna, dels i ett svar här ange hur han avser att täppa till de luckor i lagen som han öppnat för när det gäller visstidsanställningar. 81 Arbetsmarknadsminister (): Ja, skillnaden, , mellan Lavaldomen och den här underrättelsen är monumental. Lavaldomen har direkt legal effekt på svensk rätt. Vi var tvungna att se till att svensk lagstiftning stämmer överens med som denna uttolkats av . Det här är en underrättelse från kommissionen, inget annat än det. Naturligtvis måste vi därför försvara vår ståndpunkt inför för att förmå dem att inte driva frågan till . Varför ska vi göra det? Jo, därför att vi 2007 rensade upp i den lagstiftning som tidigare gällde genom allmän visstidsanställning. med den regering som ingick i fanns det en myriad av varianter som hanterade olika former av visstidsanställningar. Allmän visstidsanställning innebär att man kan anställa någon . Därefter övergår anställningen till fast anställning. Vi har också kortat tiden för vikariatsanställning från till varefter vikariatet övergår till fast anställning. Det hade ni aldrig ens som förslag. Dessutom behöll vi möjligheten att säsongsanställa, något som Socialdemokraterna ville ta bort. Om tycker att vi inte lyssnar på remissinstanserna måste ni just när det gäller säsongsanställningar ha slagit dövörat till på stor fot eller hur man nu uttrycker det. Rent hypotetiskt kan man naturligtvis tänka sig att arbetsgivare som så vill kan stapla ett antal visstidsanställningar på varandra . Men det är inget som förekommer i praktiken. Framför allt var det värre . Det tidigare regelverket, som regering var ansvarig för, gav i många avseenden mer långtgående möjligheter att stapla visstidsanställningar på varandra än den lagstiftning medger som vi faktiskt införde. Dessutom var den tidigare lagstiftningen oerhört komplicerad både för arbetsgivare och för arbetstagare så komplicerad att den från skyddssynpunkt naturligtvis blev svag för den enskilda medarbetaren. Det är slutsatsen. Vi införde alltså ett regelverk som i många delar kan ses som en skärpning av den lagstiftning som ni lämnade efter er men inte på så sätt att vi tog bort möjligheten att säsongsanställa utan på så sätt, menar vi, att friheten och möjligheten hanteras och så att den enskildes skyddssituation hanteras. Det är detta som vi kommer att anföra till kommissionen när vårt svar ska komma in. 82 (): En av mina frågor till arbetsmarknadsministern var om han tänker kalla parterna. Jag har fått ett svar på den frågan. Det tänker inte arbetsmarknadsministern göra. Men annars är ju arbetsmarknadsministern ganska pigg på att alltid hänvisa till parterna, till att parterna också ska lösa frågor. Tiden går ganska snabbt, men det är inte så fruktansvärt länge sedan vi hade en ganska intensiv interpellationsdebatt här i kammaren om bärplockarna uppe i . Då tyckte arbetsmarknadsministern att det var rimligt att svenska facket skulle åka till för att förhandla fram kollektivavtal eftersom arbetsmarknadsministern inte kunde göra något åt att bärplockarna höll på att svälta ihjäl i där det inte fanns några bär. Då dög parterna att hänvisa till. Men det gäller att komma fram till en gemensam ståndpunkt att försöka peka på när man får en allvarlig reprimand från . Det är inte så att de bara pekar på och tror att har gjort fel. Det är faktiskt så att ministern i två brev har redogjort för det svenska systemet när detta har utretts. Det är därför intressant att få veta vad det tredje brevet kommer att innehålla. Har Littorin liksom kvar några kort i ärmen som han tidigare inte redovisat nu när han i det sista brevet ska bräcka så att de faller till föga och säger att det fungerar väl? Jag tror att det här är ganska väl förberett. Dessutom vet också jag skillnaden när det gäller domstolen. Vad jag väldigt mycket pekar på är inställningen till arbetsrätten. Om det hela så att säga skärper och försvårar för löntagarna är Littorin pigg och snabbt på benen och springer.