prot · GX09129 · 2010-06-01 00:00:00 — Om jag ska tolka svaret rätt har det alltså inte hänt något sedan vi hade diskussionen och . Situationen är precis likadan, nämligen att det är de regionala pengarna som ska användas i det här fallet på järnvägen. Regionala pengar som egentligen skulle ha använts för vägar har man valt att lägga över på järnvägen, som ska vara ett statligt ansvar. Det sker alltså ingen satsning i ordets rätta bemärkelse utan det sker ett underhåll. Jag ser inte det som en satsning i relation till de 38 miljarderna som ministern använder i sitt resonemang. Jag uppfattar att de 38 miljarderna ska användas för investeringar. De pengar som diskuteras är alltså underhållspengar som ska gå till rent underhåll. 22 FINN (): Jag är glad att stå här och läsa interpellationen från och höra svaret från statsrådet. Regeringen har naturligtvis ett övergripande ansvar för att se till att infrastrukturen byggs ut. Om inte har uttryckt det riktigt klart har vi alltså tre beskattningsnivåer i landet, nämligen , landstingskommunal och statlig skatteuppbörd, som har ansvar för samhällets gemensamma aktiviteter, bland annat infrastrukturen. Det är glädjande att konstatera, som statsrådet sade i sitt svar, att nu finns här ett beslut om att tillsammans med kommer att satsa på en rejäl uppryckning av Tjustbanan. Det har faktiskt också fattats beslut om nya tåg. Det är så glädjande att de invigs nu . En delegation från bland annat mitt parti med kommunalråden från , och tillsammans med två riksdagsledamöter från kommer att närvara vid invigningen och följa med banan för att ge stöd från både lokalt och centralt plan. har varit mycket flitig som interpellant. Som jag sade inledningsvis är jag glad för att han lyfter fram frågan om en viktig transportlänk, inte minst för pendlare. Särskilt viktig är den kanske för det län som representerar. Men som vi har lyft fram i ett antal motioner som vi har väckt är även som centralort i betjänt av att det finns en sådan här transportlänk och att man satsar på den. råkar det vara så att ett av de sista ärenden som vi kommer att debattera här i kammaren handlar just om en motion som jag är delaktig i när det gäller Tjustbanans uppbyggnad. Vi kan använda olika instrument, och jag förstår mycket väl att som tillhör oppositionen använder sig av interpellationsinstrumentet. Jag använder mig hellre av motionsinstrumentet för att få upp detta till mina riksdagskollegers uppmärksamhet, inte minst i trafikutskottet. Ärendet ska justeras i trafikutskottet , alltså . Därför vet vi inte riktigt hur skrivningarna kommer att bli om den motion som jag har väckt. Man kan undra lite grann om man inte skulle använda sig av motionsinstrumentet också i opposition för att lyfta fram en sådan här viktig fråga för regionen. På så sätt kan man också få sina partikamrater att ta ställning för en regional fråga av vikt också utanför regionen. Det skulle också ha varit intressant att veta om vi kommer att få se någon från oppositionen som ställer upp på manifestationen . Det är en viktig manifestation för hela banan och för både allmänhet och politiker i länet. Vi kommer att göra det från alliansen. Precis som interpellanten nämnde har statsrådet gjort sig omaket att med allt sitt övriga bestyr resa med banan och se vad det faktiskt innebär. Jag skulle vilja sammanfatta detta, fru talman, med att jag tycker att man med Alliansens ansvar nationellt, regionalt och även lokalt på alla sätt har visat hur man politiskt står bakom en viktig transportlänk. Det är mycket uppskattat att en socialdemokrat som från län också står upp för detta. Men var är de övriga i oppositionen som så varmt säger sig värna tågutvecklingen i det här landet? Den rödgröna koalitionen verkar inte ha fler företrädare som står upp för en sådan här viktig länk trots att det finns miljöpartister, vänsterpartister och många fler socialdemokrater i regionen och . 23 Statsrådet (): Det här är som sagt inte första gången vi diskuterar Tjustbanan, . Därför gör detta mig lite förbryllad. brukar vara en mycket ärlig politiker med ett ärligt agerande i sin argumentering. förstår jag inte riktigt vad han försöker göra. Det förvånar mig lite grann när han på detta sätt försöker backa in i en frågeställning som finner sin lösning. De som lyssnar och de som dessutom kommer att resa med tåget på invigningsdagen kanske inte heller förstår detta. Låt mig beskriva lite grann tillbaka i tiden. Vi har varit mycket tydliga med att den regionala och lokala nivån ska vara med när vi gör prioriteringar. har pekat ut ett antal banor som man har valt bort eller inte gjort investeringar i. Vi var mycket tydliga med att när prioriteringen ska gälla större arbetsmarknadsregioner och att ta bort flaskhalsar för ett smidigt godsflöde måste den regionala och lokala nivån vara med. Arbetsmarknadens regioner kan inte vara enskilda uppgift. Arbetsmarknadsregionen måste finnas med för att stärka arbetsmarknadsregion. Därför var vi tydliga med att länsplanen också tydligt ska kunna använda sig av samfinansiering av investeringar i järnvägsstråk eller matarlinjer som är av värde för att kollektivtrafiken ska fungera bättre i större arbetsmarknadsregioner, till exempel. Det finns tydliga skiljelinjer i det grundläggande arbete som har genomförts. Därav är det också ganska logiskt att man från regionens sida, åtminstone från sida i det här sammanhanget, har med detta i sin prioritering. Då är man med. Då sätter man också en tydlig regional rock på hur man utvecklar större arbetsmarknadsregioner och knyter ihop arbetsmarknadsregioner. Det är detta arbete som tillsammans med regionen nu gör så snart som regionen har fastställt sin egen del av budgeten. Därefter kommer man också att genomföra det arbete som jag har beskrivit, allt i syfte att detta ska kunna påbörjas så snabbt som möjligt och pågå under . Det ska kunna förbättras så att detta blir en järnväg som minskar restiden. Det har varit den avgjort viktigaste delen när det gäller varför man ska upprusta banan. 24 (): Till att börja med ska jag svara Finn . Jag kommer också att vara med . Det ska bli väldigt intressant. Det ska bli roligt att få åka med ordentliga tåg, för det var ett tag sedan vi fick några nya tåg. Detta är en satsning som är gjord med hjälp av tidigare pengar, inte minst genom satsningar på regionala pengar. När det gäller den nya satsning som ändå ska göras och som län och har gjort tillsammans måste jag tyvärr säga att jag saknar del i finansieringen. Jag hävdar att kommer att dra stor nytta av det här. Att kommer att dra nytta av det är självklart. Vi är ju i precis den situation som statsrådet gav uttryck för: Vi är en egen arbetsmarknadsregion. Om vi ska bryta den situationen och göra till en del av en större arbetsmarknadsregion ser jag järnvägen som det enda realistiska alternativet. Jag förutsätter att vi aldrig kommer att bygga en motorväg mellan och som kommer att tillåta en hastighet . Däremot kan vi bygga en modern järnväg där tågen skulle kunna hålla den hastigheten, vilket skulle vara en garanti för att kan bli en integrerad del i en större arbetsmarknadsregion där är någonting av en motor för vår del. Jag ser fram emot ett stort och framgångsrikt engagemang från i denna del. Jag tycker att man både då och och i alla sammanhang där vi över huvud taget har detta uppe till diskussion kan läsa om engagemanget från läns sida. Vi kommer sedan över till de förväntningar som ändå uppstår. län har fått pengar. Det är pengar som enligt regeringen är den största satsning som någonsin har gjorts på de regionala vägarna och järnvägarna. Det är bara det att järnvägarna har tillkommit sedan sist. Flygplatserna har också tillkommit sedan sist. Det innebär att det inte blir en så stor satsning kvar längre. Men vägarna ligger där de ligger, och de ska skötas. har det tillkommit utgifter för järnvägen som ska bekostas med samma pott. Jag hade en förhoppning om att ministern med hjälp av de pengar som ministern själv säger ska användas åtminstone till viss del för den här typen av banor skulle ha uttryckt en vilja. Jag hade hoppats att regeringen skulle säga att Tjustbanan ska finnas med. Det enda resultat vi har sett så här långt och det har jag påtalat så att det inte är okänt är att ministern har tagit bort 250 miljoner från banan med argumentet att pengarna ändå inte skulle ha räckt för att göra allt det som behövdes. Men satsar man 200 miljoner lokalt och regionalt. Om vi hade haft de 250 miljonerna till hade vi åtminstone haft 450 miljoner. Jag ser fram mot att regeringen ska säga: Det är klart att vi ska göra mer än att underhålla banan! Vi ska uppgradera den också! Vi ska investera i den, så att den får en bättre standard. Vi ska inte bara upprätthålla en standard. Det hoppades jag att ministern skulle kunna säga, inte minst inför tillfället . Man har satsat regionalt för att få till bättre fordon. Men vi behöver ha ett bra banmaterial också. Och där måste regeringen vara med. Det kan inte bara vara regionen som tar det ansvaret. 25 FINN (): Jag delar i allt väsentligt det som säger om den här viktiga banan, Tjustbanan. Man ska inte bara upprusta utan bygga vidare och på alla sätt förbättra sträckningen, just av de skäl som vi har nämnt i de tidigare inläggen. Man kan fundera lite grann på hur politiken kan arbeta. Och här har vi både formella och informella sätt att arbeta. Jag har använt mig av ett formellt sätt. Jag har nämligen väckt motioner i frågan för att låta mina partikamrater och alliansföreträdare ta del av detta, och det kommer förstås även regeringen till del. Vi har också informellt haft diskussioner med våra egna partiföreträdare och alliansföreträdare för att lyfta den här frågan. Det gäller både mig själv från och min partikamrat från län. På det sättet tror jag att vi har tagit ett politiskt initiativ som är viktigt för att driva frågan framåt. Utan den kraften kommer det aldrig några pengar. Det vet lika bra som jag. Därför tror jag att det är ett viktigt arbete. Därför är också Örnfjäders interpellationer välkomna. Men är det så att i den här ansträngningen kommer kommunstyrelsens ordförande, moderat, från att delta. Han har redan tidigare deltagit på en sådan här resa och kommer att göra det även kommande lördag, . Min fråga är naturligtvis: Var är oppositionens ledamöter från , det län som måste finnas med på tåget, för att använda den anspelningen, för att det här ska fungera? Precis som Örnfjäder säger finns det ett kraftigt intresse över blocken från län, inte minst från . Men jag delar Örnfjäders bedömning, att det är viktigt att detta också kommer från , inte minst från . Det finns allianspolitiker som ställer upp för detta och markerar det väldigt tydligt. Var är oppositionens företrädare för den viktiga ömsesidiga satsningen från och ? 26 Statsrådet (): Jag ska börja med att erkänna en sak, . När det gäller den diskussion vi har haft om 250 miljoner, som har efterfrågat, har jag blivit tillrättavisad. Man har sagt: Påminn nästa gång om att det fanns många löften och att de var ofinansierade! Det fanns inga . Då kanske vi har hänvisat tillbaka till verkligheten i fråga om den budget som tidigare regering har haft att hantera när det gäller de olika transportslagen. Men inte desto mindre tror jag att vi är överens om vikten av att järnvägen involveras i kollektivtrafikens ansvar. Det handlar om att möta människors nya rörelser och om behovet av att stärka större arbetsmarknadsregioner, eftersom det är till gagn för människor att kunna bo på ett ställe och kunna pendla till ett annat ställe. Många från har naturligtvis som mål. Och en del handlar om en möjlighet att stärka den arbetspendlingen. Därför är Tjustbanan en del som är utpekad i regeringens arbete, som jag då återigen vill återkoppla till. Men det här är naturligtvis logiskt när det gäller statens pengar till regionerna och statens egna medel utifrån trafikverken. Det är helt logiskt att man på ett bättre sätt än tidigare ser till att transporter fungerar bättre mellan varandra än vad de har gjort. För människor har oftast behov av cykel eller buss eller bil i kombination med just järnväg. Då är det också logiskt att de här prioriteringarna görs tillsammans. Vi är inte i mål där ännu, men undan för undan har det arbetet utvecklats under de år som man har arbetat med åtgärdsplanens underlag. Jag kommer tillbaka till och tillbaka till vad som är logiskt för när det gäller att utveckla sin arbetsmarknadsregion. Med tanke på det är det klart att det här har en relation till både och . 27 (): Jag får väl tala om för ministern hur man gör med de här finansieringarna. Eftersom vi inte har någon investeringsbudget har pengar aldrig avsatts i förväg när det gäller investeringar, utan vad man har gjort det är att man har skaffat ett utrymme i långtidsplaneringen. Då undrar ministern kanske var de här 250 miljonerna fanns. Jo, de fanns bland annat, tillsammans med många andra saker, i de över 80 miljarder som ni sänkte skatten med. Där hade ministern det utrymmet. I stället för att sänka skatten skulle man ha kunnat använda en del av de pengarna bland annat till Tjustbanan, om till och med, om bara intresset hade funnits. Var är oppositionen? Ja, jag är här. Och jag förutsätter att ni som har majoriteten ger ett uttryck för detta , så att det kan bli en majoritet för ett sådant här handlande. Vad vi lyckades med under de år när vi hade majoritet var just att skaffa det här ekonomiska utrymmet på 250 miljoner. Ingen hade varit gladare än jag om utrymmet hade varit ännu större. Men detta lyckades vi i alla fall skaffa fram. finns inte ens det. Det tycker jag är tråkigt. Men om Finn tillsammans med sina kamrater skaffar fram minst 250 miljoner som kommer att användas , för de här investeringarna skulle ha varit gjorda 2008 och 2009, är jag den första att gratulera. Jag ser fram emot det. 28 Statsrådet (): Jag ska återigen påminna om att det var ofinansierade väg- och järnvägsprojekt, och man prioriterade inte drift och underhåll. Detta har gjort att jag har prioriterat just drift och underhåll, allt i syfte att både befintliga gamla järnvägsspår och gamla vägar ska komma upp i en bättre standard. Vi är inte i mål . Det krävs mycket, men undan för undan har det satsats på drift och underhåll. Jag ska gå tillbaka till det avtal som vi nu diskuterar när det gäller åtgärderna för Tjustbanan. Det är klart att det har betydelse att det är ett avtal mellan flera olika aktörer. Det ser vi. Det har betydelse genom att var och en tar ansvar för sin del i avtalet för att det här ska lösa sig. Det är därför som det i avtalet, som är under bearbetning, också är definierat vad man ska göra och hur mycket pengar det är. Det ställer krav på aktörerna. Jag tänker på alla dessa interpellationer och på frågeställningar som vi har haft tillsammans i vår ambition jag uppfattar ändå en sådan ärlighet hos att stärka befintliga spår, gamla spår, så att de har en bra funktion, detta för att stärka arbetsmarknadsregioner, i ett modernt resmönster. Då tycker jag att vi ska se fram emot de investeringar och åtgärder som görs i fråga om Tjustbanan och den invigning som ni ska ha . Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2009/10:480 om resurser till yngre universitet och högskolor 29 Statsrådet (): har frågat mig om jag har för avsikt att kritiskt ompröva regeringens politik vad gäller koncentration av resurser till de äldre och större lärosätena som överordnat mål samt om jag kommer att ta några initiativ för att intensifiera samverkan mellan de yngre lärosätena, samhälle och näringsliv i syfte att stärka regional tillväxt. Regeringens mål är att stärka ställning som forskningsnation och därmed stärka konkurrenskraften i en globaliserad värld och bidra till ökad ekonomisk tillväxt och välfärd i . Våra ledstjärnor på området kan sammanfattas i två begrepp: kvalitet och autonomi. En av fördelarna med kvalitetsbegreppet är att det gäller oavsett om det står högskola eller universitet på skylten. Den som är duktig, fokuserar och levererar hög kvalitet kommer att belönas. Den som inte gör det kommer att få tänka om. Det gäller stora som små lärosäten, nya som gamla. De nyare lärosätena får, som riktigt påpekar, en tiondel av de direkta statliga forskningsmedlen. Men detta är inte en effekt av denna regerings politik utan har grundlagts tidigare. När nuvarande regering tillträdde var den proportionella fördelningen i detta avseende mellan de nyare lärosätena och de äldre väsentligen likadan som . Regeringen presenterade i propositionen Ett lyft för forskning och innovation (prop. 2008/09:50) en kraftfull satsning på forskning och innovation som fram kommer att innebära att anslagen för forskning ökar med , vilket storleksmässigt är en historiskt unik satsning. Regeringen framhöll också i propositionen att förstklassig forskning ska bedrivas vid såväl större som mindre lärosäten. I propositionen förs universitet och högskolor samman i samma modell för resurstilldelning för forskning. esurser fördelas efter kvalitetsindikatorerna externa medel och publiceringar och citeringar, vilket skapar möjligheter för både universitet och högskolor att påverka sina möjligheter till finansiering av forskningen. införs också en koppling mellan utbildningens volym och forskningsfinansieringen genom att varje lärosäte getts en basresurs om per helårstudent. Detta har framför allt gynnat nyare lärosäten. Alla högskolor har dessutom möjlighet att ansöka om tillstånd att utfärda examen på forskarnivå, vilket är mycket viktigt för högskolornas möjligheter att utveckla en framstående forskning inom specifika områden. Under det svenska ordförandeskapet i EU drev frågan om att förbättra utbytet av investeringar inom högre utbildning, forskning och innovation genom systematiskt och fortlöpande samspel, den så kallade kunskapstriangeln. En väl fungerande kunskapstriangel är en förutsättning för samarbete mellan lärosäten, företag och det omgivande samhället i övrigt. arrangerade med stöd av en i som fick ett stort gensvar från övriga EU-länder. I slutsatserna från konferensen konstateras att universitet och högskolor bör ha en central roll i samspelet inom kunskapstriangeln genom att skapa och sprida kunskap som är till gagn för samhället i stort. Inför det vidare arbetet på nationell och internationell nivå har jag bett universitet och högskolor att inkomma med beskrivningar på vilka särskilda insatser lärosätena gör för att främja interaktionen mellan utbildning, forskning och innovation. Jag kommer att noga följa lärosätenas arbete med kunskapstriangeln. Min ambition är att det ska löna sig för såväl äldre som yngre universitet och högskolor att både bedriva förstklassig forskning och att samverka med omgivande samhälle och näringsliv för att stärka innovation och tillväxt. 30 (): Jag tackar statsrådet för svaret. Anledningen till att jag skriver den här interpellationen är att det finns en ganska utbredd debatt i samhället om på vilket sätt forskningsresurserna fördelas. Många känner sig förfördelade med de kriterier som uppställs av regeringen när det gäller just fördelningen av forskningsmedel. Om man backar lite i historien kan man se att den utveckling som skett under tidigare mandatperioder på högskolans områden och även på universitetens område har varit en positiv utveckling för del. Vi ser att där högskolorna och universiteten ligger blomstrar också näringslivet och utvecklas med nya initiativ och nya produkter. Nya företag växer upp. Högskolorna och universiteten har haft en viktig roll i att hålla ihop på ett effektivt sätt. Kanske den bästa insats man kan göra är att se till att ha ett väl utvecklat universitet eller en högskola på många ställen i landet. Det kan vara den bästa insatsen för att också se till att man har en bra regionalpolitik när det inte fungerar på det sätt som det gjorde tidigare . När det gäller kvalitetsbegreppet och den fördelning som har varit kan man fundera på om det är rätt kriterier som ligger i kvalitetsbegreppet. Det finns det en fundering kring. När det gäller många av de regionala högskolorna och universiteten pekas det på att regional utveckling också borde vara ett kvalitetsbegrepp. Vad har man åstadkommit med sin forskning och sin aktivitet just i det område man har varit? Vore inte det något som borde räknas in i det här? Statsrådet pekar på de 5 miljarder som man har lagt till. Till vissa högskolor har det över huvud taget inte lämnats ut något. Det har framför allt landat i de redan forskningsstinna institutioner som finns på och . Jag har inget emot något av dem på något sätt. Men om det ställs högre krav när det gäller forskningsmedel på högskolevärlden är det viktigt att man får del av det så man kan vara med i en viktig utveckling och ha en positiv utveckling. På hade man ett överskott på 211 miljoner , varav det mesta kom från forskningsresurser som inte utnyttjats. Tittar man på de små och medelstora högskolorna jag hade som exempel från mitt hemlän kan man se att för att kunna utnyttja forskningsmedel har man en utväxling. 73 miljoner i statliga forskningspengar växlar man upp till det dubbla. Inom vissa branscher har man extern finansiering . Det fungerar när det finns ett aktivt näringsliv inom branscher där näringslivet är intresserat av att vara med och bidra med forskning. Men det går sämre när det gäller humaniora och utveckling inom sjukvården till exempel. Där är inte näringslivet lika intresserat av att vara med. De utbildningarna backar om man inte kan forska på det området. Det blir negativt för de skolorna. Det finns anledning att se över det. Man kan inte som statsråd bara hänvisa till att så har det varit tidigare. Må så vara, men det är nu med de nya kriterierna och kraven när det gäller forskningsdelar som ansvaret vilar på den regering som är . Hur utvecklar man det här framåt så att också de här högskolorna kan ha en positiv utveckling? Jag kräver inte att det ska vara fördelning av forskningsresurser baserat på hur många personer som bor där. Det är klart att det finns andra kriterier. Men jag kan se att det finns ett problem just nu vad det gäller forskningsresurser. Man kan få en negativ utveckling på vissa högskolor om man inte väger in de problem som finns. 31 FINN (): När jag läste interpellation reste sig ett antal frågetecken som jag snart kommer tillbaks till. Först vill jag tacka statsrådet för svaret. Det är skönt och klargörande att återigen få bekräfta att Alliansen satsar med två honnörsord. Det handlar om kvalitet och autonomi. Lite längre ned i statsrådets svar kommenterar mycket riktigt faktumet att när den nuvarande regeringen tillträdde var den proportionella fördelningen i detta avseende mellan de nyare lärosätena och de äldre väsentligen likadan som . interpellation visar på två saker, tycker jag. För det första har Socialdemokraterna haft på sig att ändra det förhållande som tycker skulle ha ändrats på . För det andra har Alliansen lagt fram en historiskt stor satsning på forskningen som man inte kan finna någon likhet i vad Socialdemokraterna förmådde att göra under sina i regeringsställning. Därför faller den argumentation som finns i interpellationen ganska platt bara i det sammanhanget. I interpellationen nämns också samarbetet med näringslivet som är nog så viktigt. Då vill jag betona att den här propositionen lyfter fram kraften i innovationen, också speglat i nyttogörande av forskning, och lyfter fram det som en viktig ingrediens. Jag går över till det som jag tycker är lite förvånande. Socialdemokraterna vill även ha en slags fördelningspolitisk debatt när det gäller kunskap. Visst, det är väl viktigt att vi fördelar ut kunskapen så mycket vi kan. Det börjar egentligen i , kanske ännu tidigare. När vi kommer fram till de vassa verktygen och vad vi ska ha som konkurrenskraft måste vi naturligtvis ha någon form av prioritering.