prot · GX0980 · 2010-03-02 00:00:00 — Jag har aldrig förstått och inga som jag möter som är sjukskrivna och som drabbas av just dessa administrativa gränser har förstått varför det är så viktigt för regeringen att kasta ut människor ur systemet. Jag kan inte se att det finns något motsatsförhållande i att man faktiskt ser till att människor får hjälp att komma tillbaka men ändå har rätten att vara sjukskrivna när de är under operation. Då måste väl ministern ändå erkänna att det är någonting som har blivit så fel? Jag skulle vilja veta vad ministern anser om det. 33 Statsrådet (): Det är inte jag som har myntat ordet skiss, . Det är precis det som ni själva skrev och kallade det på . Där stod det: Det som vi ovan presenterar är en skiss. Det är inte jag som har levererat ordet skiss, även om det är precis det som jag tycker att det är. Att det skulle duga att regera utifrån tror jag att det är fler än jag som skulle sätta ett stort frågetecken för. Ni är inte överens i oppositionen när det gäller de tidsbegränsade förtidspensioneringarna. Det är väldigt många saker som ni inte är överens om. Att ni ska avskaffa tidsbegränsningen och återinföra förtidspensioneringarna, men först när människor är , tycker jag inte är en politik som är lämplig att regera med. , sanningen är att 2006 när ni hade förlorat valet var det 770 000 personer som var utestängda. De fick ingen hjälp, de fick inget stöd, det var ingen som ringde till dem, och de fick ingen rehabilitering. Ni hade motsatt er satsningarna på företagshälsovård under alla år som jag satt i . Vi har infört rehabiliteringsgarantin på . Vi har startat företagshälsovård, och vi har förbättrat ekonomin för personer med förtidspension. Ni särskilde bostadstillägget för pensionärer och gav ålderspensionärerna mer än förtidspensionerade i bostadstillägg. Ni särskilde dessa två grupper. Vi har ändrat detta så att pensionärer med förtidspension får lika mycket i bostadstillägg som ålderspensionärer. Dessutom har vi förstärkt budget. Jag menar allvar när jag säger att vi hjälper personer som är allvarligt sjuka och ger dem stöd och hjälp. Det är en trygg försäkring, och vi ger vägar tillbaka. var 770 000 personer utestängda och kom inte tillbaka. Dörren var igenbommad. Vi erbjuder nu många vägar tillbaka. Jag tänker fortsätta detta arbete och ge hjälp, stöd och trygghet för de personer som behöver det och som har varit utanför. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2009/10:238 om trafikförsäkringen och representationen i 34 Statsrådet (): har frågat mig hur jag avser att gå vidare med trafikskadeförsäkringen, om jag är beredd att låta brukare av trafikförsäkringen och deras anhöriga bli representerade i och om vilka åtgärder jag avser att vidta för att komma till rätta med situationen för trafikskadade. De frågor som tar upp berör flera statsråd och departement. Kommun- och finansmarknadsminister är ansvarig för frågor som rör . Justitieminister ansvarar för frågor om rättshjälp och trafikskadelagen, och jag själv har ansvar för den fortsatta beredningen av slutbetänkande. bör därför i särskild ordning till ansvarigt statsråd ställa de frågor han vill ha ytterligare svar på. överlämnade sitt slutbetänkande till mig, av vilket framgår att utredningen har gjort ett gediget arbete i en mycket komplicerad fråga. Utredningen har haft i uppdrag att lämna förslag till utformning av regler som möjliggör en överföring av vissa socialförsäkringsutgifter till trafikförsäkringen, närmare bestämt kostnaderna för trafikskadades sjukpenning och sjukersättning. I utredningens uppdrag har också ingått att bland annat göra en uppskattning av de externa kostnader som är förknippade med trafikskador. Om utredningens förslag skulle genomföras skulle, bedömer utredningen, trafikförsäkringspremien stiga . Med anledning av första fråga kan jag, såsom tidigare uttalats, meddela att regeringen har bedömt att det inte är aktuellt och inte heller rimligt att genomföra de kostnadsökningar som utredningen föreslår. 35 (): Jag vill tacka statsrådet för svaret. Svaret visar dock den brist på helhetssyn som genomsyrar trafikskadeförsäkringen, , trafikförsäkringen och situationen för trafikskadade. I stället för att svara som ansvarig för den fortsatta handläggningen av trafikförsäkringen hänvisar statsrådet till andra ansvariga statsråd. Då blir det inte lätt att föra en diskussion om de trafikskadades situation. Grunden för försäkringar, även socialförsäkringar, är att de är och ska vara starkt omfördelande och ska utjämna kostnader för olika riskgrupper och skadade. förslag måste ses i ljuset av den urholkning av trygghetsförsäkringen som den borgerliga regeringen genomför. är helt emot denna utveckling som innebär en privatisering av en betydande del av trafikförsäkringen och även sjukförsäkringssystemet. Förslagen står helt i motsats till de generella socialförsäkringar som vi vill ha. Regeringen har aviserat att den inte tänker genomföra de kostnadshöjningar som utredningen föreslår. konstaterar därmed att vi troligtvis kommer att slippa denna ytterligare privatisering av trafikförsäkringen, vilket naturligtvis är bra. Genom trafikförsäkringen får den som har råkat ut för en personskada till följd av trafik med motorfordon ersättning enligt trafikskadelagen. Vid regleringen av personskador till följd av trafikskador hamnar försäkringstagaren ofta i underläge gentemot försäkringsbolaget. Det beror på att försäkringsbolaget vid den medicinska bedömningen har tillgång till fler läkare och på att bolagen numera sällan beviljar den drabbade ett juridiskt ombud. För att ersättningen ska bli så rättvis och enhetlig som möjligt ska det bolag som reglerar trafikskador rådfråga en skaderegleringsnämnd, , om bedömning och beräkning i vissa ersättningsfrågor. uppgift är att ge försäkringsbolagen förslag om ersättning och ersättningens storlek, särskilt i sådana fall då skada lett till invaliditet eller till dödsfall. Nämnden avger också yttranden till domstolar eller andra myndigheter i ersättningsfrågor med anledning av personskador. Nämnden är sammansatt av jurister, lekmannarepresentanter och företrädare för försäkringsbolagen. Däremot är brukarna av trafikförsäkringen eller brukarnas anhöriga inte representerade i nämnden. Regeringens trafikförsäkringsutredning föreslår inte heller någon förändring av sammansättning trots de uppenbara brister som de trafikskadade drabbas av. anser att ett sätt att försöka komma till rätta med brister i är att förändra sammansättning för att tillgodose att de trafikskadades erfarenheter och synpunkter tillvaratas. Exempelvis skulle brukare av trafikskadeförsäkringen eller deras anhöriga kunna finnas representerade i nämnden. Svaret från socialförsäkringsministern är att jag ska ställa frågorna till respektive statsråd. Men min fråga till ministern som finns här och och som borde ha ett svar är hur hon avser att gå vidare med trafikförsäkringen både utifrån utredningen som ministern hyllar som regeringen sågar dess egentliga förslag och utifrån ministerns ansvar som socialförsäkringsminister. Hur avser alltså ministern att jobba med de här frågorna och den här problematiken som faktiskt hänger samman med de trafikskadades situation och med de brister som de själva för fram? 36 (): Inledningsvis kan jag säga att tanken bakom utredningen definitivt inte är att försämra för någon enskild. Huvudtanken med utredningen har varit att ansvaret för att ersätta inkomstförluster som uppkommer på grund av trafikolyckor ska samlas hos trafikförsäkringsbolagen i stället för att, som , vara utspridda på ett antal olika ställen. Vad man har kunnat se som grundtankar med detta är att det kan leda till stora samhällsekonomiska vinster, en ökad trafiksäkerhet, en förbättrad rehabilitering och minskade skadekostnader. Viktigt att påpeka i sammanhanget är att det allmännas ansvar för sjukvårdskostnader inte ska förändras. Trafikskadelagens tillämpningsområde ska inte ändras, och principen om full ersättning ska gälla i fortsättningen. Det som särskilt betonas i utredningsdirektiven är att särskild vikt ska läggas vid att skyddet för dem som drabbas av trafikskador inte försämras. Detta är det viktigt att framhålla med tanke på vad sagt. Det här ska beaktas när det gäller metoden för överföring. Utredningen har nämnt ett antal alternativ. När det gäller möjligheterna till rehabilitering har civilutskottet var med studerat frågan i där man har den ordning som utretts. Möjligheten att ta ett samlat ansvar med en effektiv och snabb rehabilitering av trafikskadade lyftes i fram som en klar förbättring för skadelidande. Det kan knappast vara negativt om man också i kan skapa en ordning innebärande att man snabbt sätter in effektiva och tillräckligt omfattande rehabiliteringsinsatser. En sådan ordning minskar påfrestningarna för de skadelidande, förbättrar möjligheterna att återgå till arbete och ger också andra samhällsekonomiska vinster. Jag går kort över till det som lite mer specifikt berör, nämligen frågorna om skaderegleringen. säger i sin interpellation att den som drabbats av en skada ofta är i underläge gentemot försäkringsbolaget. Till att börja med kan det framhållas att skaderegleringen sker utifrån försäkringsvillkoren som är en del av ett avtal mellan försäkringsbolaget och den enskilde. Det är fråga om tillämpningen av de försäkringsvillkor som finns. Sedan kan man ha en uppfattning om att vara i underläge om man inte får den skadeersättning som man kanske har räknat med att få. Det är också viktigt att skaderegleringen är utformad på ett rättssäkert sätt, att lika fall behandlas lika. Där har spelat en väldigt stor roll genom att utveckla praxis men också när det gäller de ersättningar som betalas ut för olika typer av skador. Det finns alltså tre typer av ledamöter där: så kallade lagkunniga ledamöter, ledamöter med ingående kunskaper och erfarenhet av personskadereglering från försäkringsbolagen samt lekmannaledamöter som förordnats efter förslag från de fackliga organisationerna. Hur man skulle kunna ha en annan ordning har jag lite svårt att se. Utredningen förordar inte någon förändring i den här delen. 37 Statsrådet (): och jag har klarat upp att det är olika ansvarsområden, och därför ska jag inte och kommer inte heller att gå in på bland annat nämndernas sammansättning. Det har dessutom gjort på ett klart och tydligt sätt. Det finns dock möjlighet att fortsätta dessa debatter med berörda statsråd i interpellationer eller skriftliga frågor. Bakgrunden till att vi över huvud taget tillsatte en utredning av detta slag var att vi ville se hur man skulle kunna förebygga skador i trafiken, reducera antalet skador och förstärka bland annat rehabilitering. Det handlar om att trafikvett ska löna sig och att ett riskbeteende ska kosta. Det var bland annat av dessa anledningar som vi tillsatte utredningen. Fortsatt är detta viktiga frågor att arbeta med, och jag vet att man också gör det mycket intensivt när det gäller trafiksäkerhet och forskningsfrågor. Det är alltså ingenting som inte görs på grund av att vi nu inte går vidare med utredningen. Konsekvensen och kostnadshöjningen som detta skulle medföra är regeringen dock inte beredd att lägga på trafikanterna . 38 (): Grunden för denna interpellation är naturligtvis att vi i är djupt oroade över situationen för trafikskadade och anser att det är hög tid att se över hur personer som skadas i trafiken ska kunna få sitt behov av ekonomiskt rättsskydd bättre tillgodosett. I ljuset av detta är situationen för trafikskadade egentligen än värre. Ministern för fram argumentet att en utredning tillsatts utifrån trafikanternas riskbeteende och utifrån att de som är trafikskadade har haft ett större riskbeteende än andra. Jag tycker att det är klart felaktigt att ha den synen på människor som vistas i trafiken. Det finns nämligen ingenting som säger att trafikskadade har haft ett större riskbeteende. är det så att en trafikskadad person har råkat finnas på fel ställe vid fel tillfälle och blivit påkörd av någon som hade ett felaktigt riskbeteende men kommer undan med sin självrisk. Den trafikskadade får däremot leva hela livet med enorma konsekvenser av till exempel en trafikolycka man är skadad och drabbas av långa rättsprocesser, personligt lidande och inkomstförluster som man dessutom får driva rättsprocesser kring. Jag delar alltså definitivt inte synen på varför översynen behövde göras. Skillnaden mellan och är att vi har två olika system för hur vi har byggt upp den generella välfärden, och har oftast en annan lösning än som av tradition värnar den generella socialförsäkringen, den generella sjukvården och de generella insatser som också ska stå för rehabilitering av trafikskadade. Däri ligger alltså dessa grunder. Eftersom denna interpellation och det är väl riktigt i grunden är ställd till som faktiskt ansvarig för hur ska tillämpas och hur utredningens förslag ska behandlas handlar det ändå om vad ministern anser att vi kan göra och vad som behöver göras för att samfällt förbättra situationen för de trafikskadade. Att ta upp detta är ett av syftena med interpellationen, även om jag har tagit upp specifika delar. En av de viktiga frågorna att ta upp är att det även om syfte är vällovligt, vilket jag också betonar i interpellationen, handlar om hur den är sammansatt. Hur rättssäker är processen, och vilken trygghet känner de trafikskadade? Skulle en annan sammansättning i kunna förbättra balansen så att objektivitet blev starkare? Naturligtvis har försäkringsbolagen och det är detta trafikskadade drabbas av egna ekonomiska intressen att driva processer som blir gynnsamma och ekonomiskt fördelaktiga för dem. Det går naturligtvis ut över den trafikskadade som får sämre ersättningar. Även om man försöker tillämpa avtalet i försäkringen på rätt sätt finns det starka ekonomiska intressen för att försäkringsbolagen ska vinna över den trafikskadade. Det är tydliga signaler vi får. 39 (): Det är intressant att höra . står nämligen i själva verket och argumenterar för premiehöjningar för skadevållare när han ondgör sig över hur de skadelidande drabbas på grund av hur andra till exempel framför sina fordon. Det är klart att det är skadevållare som ska betala, eller i varje fall deras försäkringsbolag. När det gäller finns det alltid påståenden från personer som inte får bifall till sin talan, vilket i ett senare skede också kan prövas i domstol, att nämnden eller domstolen brister i objektivitet. Jag kan dock inte se att lösning är något som skulle göra objektiviteten större. Den typ av sammansättning man har i är inte helt ovanlig i olika typer av organ, och om vi tittar på domstolsväsendet ser vi också vissa likheter med Arbetsdomstolen. har nämnt att trafikskadades erfarenhet ska ha särskild betydelse, och det kan jag inte förstå. Det är väl närmast så att det kan strida mot grundläggande rättsprinciper. Vad den trafikskadade har erfarit i ett ärende kan knappast läggas till grund för prövningen i ett annat, enskilt fall. Där förstår jag alltså inte hur man tänker, men det är inte helt ovanligt när det gäller olika förslag från sida. När det sedan gäller möjligheten till ombud vill jag påpeka att det finns något som kallas det frivilliga åtagandet, att försäkringsbolag ändå tillhandahåller ombud. Det har visat sig att det är till fördel för utredningen, både för försäkringsbolaget och för den enskilde, och jag vill nog påstå att det inte är helt ovanligt. 40 Statsrådet (): När det handlar om trafikskadades situation handlar det väldigt mycket om att det i första hand är personen som ska få hjälp att komma på benen, känna sig frisk och kunna komma tillbaka till sitt arbete. Man har ont och behöver kanske en operation, man behöver rehabilitering, och detta behöver ske snabbt och rätt. Det är inte säkert att och dess förslag vore den största hjälpen; det viktigaste är att se till att det finns resurser ute i sjukvården. Därför har denna regering också satsat mycket pengar på sjukvården kömiljarden, rehabiliteringsgarantin och så vidare. I takt med att personal ute i kommuner och landsting blir friskare och inte är sjukskrivna lika mycket ser vi också att landstingen och kommunerna fått betydligt lägre . De får resurser över att också kunna satsa på de nära frågorna runt att på olika sätt hjälpa människor till våra trygghetssystem, inte minst. För att hjälpa trafikskadade är det som sagt inte alltid förslag som är det mest avgörande, utan det är så att man får vård och behandling och inte är fast i långa köer. Man ska få arbetslivsinriktad rehabilitering samt hjälp och stöd att förhoppningsvis komma tillbaka till sitt vanliga arbete. 41 (): En del i den specifika fråga jag tar upp är naturligtvis sammansättning, och en annan del är den rättssäkerhet de trafikskadade känner utifrån de bedömningar som görs i utredningar av och försäkringsbolagen. Där finns också läkarnas dubbla eller flerdubbla roller. Det är en oerhört viktig fråga att ta upp. Många känner sig drabbade med tanke på hur de som trafikskadade har blivit behandlade vid utredningar när det gäller beslut. De känner sig tredubbelt i underläge utifrån att de läkare som de anlitar för bedömningar har lojaliteter med myndigheterna och försäkringsbolagen. Denna utsatthet måste vi försöka förändra. Vi måste förskjuta balansen mellan de drabbade och dem som intygar i utredningarna. Balansen måste bli bättre. Naturligtvis handlar det och det är jag mycket väl medveten om eftersom vi själva förordar att rehabilitering ska ske inom ordinarie sjukvårdsystem och sjukvårdsverksamhet om att satsa på sjukvården. Vi måste satsa mycket på rehabilitering. Det var en liten skönmålning som ministern gjorde av hur situationen ser ut och vad regeringen har gjort. Regeringen hade definitivt kunnat göra mer. Här handlar det om specifika frågor om maktförhållanden, den utsatthet som de trafikskadade känner och vilket stöd de kan få för att få bra bedömningar utifrån sin rätt. Jag hoppas verkligen att ministern kan ta till sig de här synpunkterna, och jag lovar att återkomma och ställa de andra frågorna till respektive statsråd. 42 Statsrådet (): När det gäller våra siffror är det ingen skönmålning, utan de är hämtade ur budgetpropositionen , så det går bra att läsa där. Jag vänder mig kraftfullt mot misstänkliggörande av läkarna. De har en moralisk och etisk riktlinje som de arbetar efter. De är inte alls på något sätt köpta eller har lojaliteter mot myndigheter eller försäkringsbolag. De har sin lojalitet mot patienter, mot dem som är sjukskrivna. Allting annat vänder jag mig bestämt emot. Det som framför nu borde ni diskutera med era partner i oppositionen, nämligen . Jag läser i Mitt i Trafiken nr 1 2002. Där säger : Att lyfta ut trafikförsäkringen ur socialförsäkringen är rätt och kommer att leda till större trafiksäkerhet. Det säger i denna fråga och menar att man ska skicka sjukvårdsräkningen till fordonsägare i stället för till allmänheten. Det är rimligt att bilismen bär sina egna kostnader, vilket de inte gör . Ska ni inom oppositionen bli eniga i denna fråga är det lämpligt att ta en diskussion med . Det vore väldigt bra att fortsätta den diskussionen så att oppositionen blir enig i denna fråga, för ni verkar vara oeniga om vem som ska bära kostnaderna. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2009/10:230 om hemtjänsttaxor 43 Statsrådet (): har frågat mig om jag avser att ta initiativ till en översyn av avgifterna för hemtjänst. antog 2001 de nya nationella bestämmelserna om avgifter inom äldre- och handikappomsorg. Ett syfte var att göra kommunernas avgiftssystem mer lika i vissa avseenden. Ingen skulle behöva söka försörjningsstöd för att hemtjänstavgiften var för hög. Enhetliga bestämmelser för beräkning av inkomst och avgiftsunderlag infördes. Nationella bestämmelser om förbehållsbelopp och högkostnadsskydd infördes också. Förbehållsbeloppet syftar till att tillförsäkra dem med låga disponibla inkomster ett tillräckligt ekonomiskt utrymme för normala levnadskostnader innan avgiften till kommunens äldreomsorg bestäms. Har den enskilde varaktiga merkostnader kan det ge rätt till ett högre förbehållsbelopp. Avgiftstaket syftar till att skydda dem med höga inkomster mot orimligt höga avgifter. Den enskilde har också rätt att överklaga kommunens beslut om avgift. De skillnader som finns mellan kommunernas avgifter för till exempel hemtjänst följer av de befogenheter kommunerna har enligt kommunallagen. Kommunala avgifter är ett viktigt styrmedel och bidrar också till finansiering av verksamheter. Kommunerna har således rätt att inom ramen för de nationella bestämmelserna ta ut avgifter för hemtjänst med förbehåll att avgifterna inte får överstiga kommunens självkostnad. uppföljningar visar att reformens syften har uppfyllts. Ingen behöver avstå från att söka hemtjänst av rädsla för att inte ha tillräckligt med pengar för att klara sina normala hushållsutgifter. Ingen riskerar heller att drabbas av orimligt höga avgifter. Förändringarna i kommunernas avgiftssystem inträffade framför allt vid införandet av bestämmelserna. I de kommuner som infört en hög timtaxa eller enhetstaxa når de flesta redan vid en liten insats en avgiftsnivå som motsvarar hela det individuella avgiftsutrymmet. De länsrätter som har prövat avgifternas skälighet har bedömt att de understiger kommunens självkostnad. Det är följaktligen så att avgifterna i till exempel , eller någon annan kommun är resultat av lokala politiska beslut grundade på lokala prioriteringar och i allra högsta grad genomtänkta överväganden. Är det billigare att bo och leva i till exempel än i ? Innebär en hög avgiftsnivå att kommunen kan satsa på en högre kvalitet? Vad vill man prioritera i nästa budget? Det kommunala självstyret är en lika självklar som väsentlig del av den svenska demokratin. 44 (): Jag har till äldreomsorgsminister ställt frågan om hon mot bakgrund av de stora skillnaderna runt om i landet i hemtjänsttaxorna är beredd att ta initiativ till att se över dem. I det svar som ni hörde och som jag fått hänvisas helt och hållet till det kommunala självstyret. Jag är självklart inte nöjd med det. Bakgrunden till min interpellation är följande. När jag reste runt i landet och besökte äldreomsorg i olika kommuner träffade jag på alltför höga timavgifter och insåg att den avgift som finns i min hemstad , , inte var en normal avgift utan ett undantag, bland de lägsta i landet. Vi i bad då att titta på avgifterna i kommunerna för . De visade på stora skillnader. Samma erfarenheter hade många pensionärer gjort som är organiserade i PRO. PRO gav ungefär i uppdrag till journalisterna att kartlägga hemtjänsttaxorna och larmen runt om i landets kommuner. Man kan läsa om resultatet i senaste . Det är ingen direkt rolig läsning, tycker jag. Väldigt många kommuner har timavgifter . Det finns lägsta-nivå-avgifter, och det är lite svårare att se vad det innebär. Dyraste kommunen är som har en avgift som är mer än fem gånger så hög, , som den lägsta avgiften på i . Tänk dig att du är pensionär och börjar få lite svårt med de tyngsta sysslorna hemma städning, handling, tvätt. I kostar då fyra timmars hemtjänst . Då får man ändå några tior i rabatt på grund av maxtaxa. Skillnaden mellan i och i är , eller . Det är mycket pengar för de flesta pensionärer. Jag tycker att skillnaderna i kommunerna är orimliga, och det tycker också vår största pensionärsorganisation . , folkpartistisk ordförande i och Landstings beredning för primärvård och äldreomsorg, säger i att så stora skillnader riskerar att urholka legitimiteten i systemet. Jag är säker på att avgifter inte bara ger intäkter. är huvudsyftet med att införa höga timavgifter att styra bort människor från att använda hemtjänst även om de behöver det. Jag vill återigen fråga : Ser ministern inte något problem med de stora skillnaderna? Är ministern inte beredd att göra någonting åt saken? 45 Statsrådet ():