prot · GX0988 · 2010-03-16 00:00:00 — Vi vet alla att det tar lite tid innan sådana här insatser kommer på plats, och det har varit samma sak med plusjobben eller andra typer av insatser av liknande karaktär. Det var därför Arbetsförmedlingen bad kommunalrådet i att på Arbetsförmedlingens uppdrag arbeta med kommunerna. Detta arbete har Arbetsförmedlingen inte redovisat än utan kommer att redovisa inom överskådlig framtid, vad jag förstår. Själva tycker vi naturligtvis, efter att också ha pratat med och , att det inte kan vara rimligt att staten och det är tyvärr ofta traditionen själv avstår från att göra så hemskt mycket och överlåter allt ansvar på kommuner och andra. Därför tycker vi inte att det var olämpligt att vi tog kontakt med våra andra departement för att på det sättet be dem prata med sina myndigheter om att också staten ska kunna ta detta ansvar. Det som gäller är naturligtvis att det är budgeterat för 40 000 platser. Exakt hur många personer det innebär kan vi inte veta, för det beror på vilken anvisad tid det handlar om ungdomar upp och icke-ungdomar, det vill säga vi andra, upp . från har givit Arbetsförmedlingen i uppdrag att strukturera hur detta stöd på ska kunna utbetalas. Vi har av olika statsstödsskäl och liknande varit tvungna att formulera det på ett sätt som fungerar, det vill säga bör. Det ska också innefatta annat, av typen praktikplatser och annat. Men det är Arbetsförmedlingens uppdrag att strukturera detta på ett sådant sätt att det premierar de anordnare som gör stora insatser. Jag är glad att kunna konstatera att på sin hemsida presenterade att de tar emot 3 000 Lyftare. Det tycker jag är en alldeles utmärkt signal som är väldigt glädjande, och vi kommer säkert att få se flera andra myndigheter göra på liknande sätt. På mitt eget departement jag fick frågan från är min målsättning att vi ska ta emot motsvarande av vår arbetsstyrka, det vill säga tio personer. Vi börjar med fem ganska omgående, och vi kommer sedan att växla upp med ytterligare fem . 70 (): Det är inte helt igenom oproblematiskt att genomföra denna typ av insatser. Det kommer också att innebära att åtminstone en del av departementen och även det som är verk och myndigheter kommer att få stora problem. ST har gett ut en liten vägledning till de lokala avdelningarna när det gäller Lyftet: Praktikplatserna ska inte leda till undanträngning av riktiga anställningar. Har man gjort personalneddragningar ska praktikanterna inte ersätta de anställningarna. Innehållet i praktiken ska innehålla hög kvalitet och vara meningsfullt med utrymme för kompetensutveckling. Tillräckliga resurser ska avsättas för handledning. Samråd ska ske med fackliga organisationer, och det ska vara konsekvensbeskrivningar och sådana saker. Jag har botaniserat i myndigheternas olika önskemål kring Lyftet och praktikanterna, och jag kan konstatera att ett flertal av myndigheterna har sagt upp eller är på väg att säga upp personal. PRV tar inte emot några praktikanter med hänvisning till detta. Flera av myndigheterna söker också mycket kvalificerad personal som jag inte tror faller inom Lyftets möjligheter. Jag kan räkna upp några av de typer av personal man söker. Det är dokumentationsingenjörer med elteknisk utbildning på lägst högskolenivå, webbassistenter med utbildningsbakgrund som journalister, receptionister med lägst gymnasieexamen och högskoleingenjörer. Administrationen kan ta emot praktikanter med högskoleutbildning, och utvecklingsavdelningarna kan ta emot praktikanter med högskoleutbildning. Det är alltså inte vilka som helst de söker. säger exempelvis att man har en mycket ansträngd ekonomi. har man sett över sina resurser på olika sätt, och man har reducerat personalstyrkan med 27 personer. Man trimmar organisationen, och man tror att det blir väldigt svårt att ta emot praktikanterna på tre- eller sexmånadersperioder då det är mer krävande för organisationen att hantera kortare praktikperioder. Handledningen kostar en hel del pengar. säger att det blir väldigt svårt att ta emot praktikanter på ett meningsfullt sätt. Dessutom har uppsägning av personal blivit en realitet till följd av den mycket ansträngda ekonomiska situationen i , och så vidare. När det gäller tillräckliga resurser för handledning säger flera myndigheter att man inte kan ta emot praktikanter om man inte vet om Arbetsförmedlingen kan matcha de aktuella arbetsuppgifterna. När praktikanterna kommer blir det svårt. Jag pratade med , som har blivit anmodade att ta emot ungefär 1 600 personer. Man säger från sida att det om man ska ta emot dessa 1 600 personer kommer att gå åt väldigt mycket handledning. En handledare kostar per dag, och det skulle gå åt ungefär handledning per praktikant. Man kan räkna själv. För 20 000 praktikanter blir det en hel del handledning. Då är min fråga: Kommer det att tränga ut den normala myndighetsutövningen på de här verken och bolagen om man ska maximera ett så pass stort antal praktikanter som det handlar om? , som är personaldirektör på , sade bland annat: Det är inte så att vi kan ta fram 40 platser till. Vi måste ha lokaler, arbetsplatser och utrustning, och vi står inte med en massa tomma lokaler eller tomma arbetsplatser. Hur har ni tänkt när det gäller just den delen? Det här är en resurskrävande sak för de olika verken och myndigheterna. Det skulle vara bra ifall arbetsmarknadsministern kunde titta över resursfördelningen till de olika verken och myndigheterna och se till att de kan göra ett viktigt och bra arbete för dem som kommer in som praktikanter. 71 (): Den här regeringen som arbetsmarknadsministern tillhör har valt att säga att allt som inte går rätt väg i är finanskrisens fel. När arbetsmarknadsministerns kollega finansministern är här säger han att har klarat krisen bättre än de flesta andra länder i . Beror det faktum att jobben har blivit färre i på krisen borde väl arbetslösheten inte öka mer i än i de länder där krisen har slagit hårdare. Det är någonting som inte hänger ihop i resonemanget. Det är inte så enkelt, och det går inte längre att bara skylla på finanskrisen när det gäller jobben. Vi har en arbetslöshet som ligger i nivå med , vilket är historiskt sensationellt. Det har inte hänt i modern tid. Vi ser att , som är ett med jämförbart land, har betydligt lägre arbetslöshet än . Det kan man inte bara skylla på att krisen skulle ha varit mildare i än i . Det hänger inte ihop. Jag såg att SCB har en statistik där man bedömer att ungefär 92 000 över huvud taget inte söker jobb men som ändå skulle kunna göra det, många av det skälet att de inte anser att det ens finns någon chans. Det finns ett mörkertal där. Man vet av erfarenhet att när konjunkturen vänder börjar många söka sig till arbetsmarknaden, för då tror man att det finns en chans. Det där är också någonting man måste ha en beredskap för när man planerar framöver. Arbetsmarknadsministern skulle ta emot 10 enligt Lyftet. Kommer att ta emot 40 på ? Följer man upp, och är man lika lojal i hela regeringen? Jag förstår att arbetsmarknadsministern gör allt för att leva upp till det mål som han själv har satt upp. Men hur fungerar det i övrigt i regeringen? skulle ta emot 3 000 är detta sant? Det är inte en så stor myndighet. Vad ska alla göra? Blir det någon kvalitet i det, eller ska alla ut med en termometer och mäta temperaturen på olika ställen i landet? Vad är det som händer? Vad jag är ute efter är att det måste vara meningsfullt och ge något resultat. Jag vill backa till de debatter vi haft förut. Att vi hamnat här beror på att man har misskött politiken . Jag har sagt det förut. Arbetsmarknadsministern sade inledningsvis: ska vi jobba, nu ska vi inte gå i skolan. Det säger en hel del. All forskning och erfarenhet på området visar att bästa sättet att komma tillbaka till jobb är att se till man får en kompetensutbildning. Många av frågorna hör till sådant vi ska debattera här, som ungdomsarbetslösheten. Vi ser att det är väldigt många som saknar ordentlig gymnasieutbildning och yrkesutbildning. Det hjälper inte med att bara få en praktikplats. Det är inte sämre än att inte göra någonting, det ska jag inte säga, men grundfaktum är ändå att ungdomarna måste rustas bättre. Vi måste se till att de har bättre på fötterna, se till att de får en utbildning som är relevant och där efterfrågan på arbetskraft kommer att komma när konjunkturen väl vänder. Vi vet att det är så. Då hjälper det inte bara med praktik i sådana här våldsamma volymer. Det måste kombineras med arbetsmarknadsutbildning eller kompetenshöjning. Då är jag tillbaka till det jag sade förut: Jag tror att arbetsmarknadsministern, när han blir ärlig och skriver sina memoarer , kommer att säga att han var chockad när han såg vilka volymer det var. Vad händer i det här läget? Det är en desperat handling att gå ut med så våldsamma volymer direkt mot myndigheterna. Så pratar man om att säkerställa kvaliteten. Av erfarenhet vet jag själv att det är jobbigt att få ut så stora volymer. Det gäller att få allt att fungera, och det gäller att se till att det finns resurser så att man får kvalitet. Jag är rädd att det blir väldigt låg kvalitet i den här verksamheten när man hastar fram med så våldsamt stora volymer. 72 Arbetsmarknadsminister (): Låt mig börja med att bemöta som pratar om problem. Ja, det är naturligtvis problematiskt med kvaliteten när man gör en så kraftig volymökning som vi gör i de insatser som vi gör inom arbetsmarknadspolitiken. Vi har 500 fler helårsplatser i utbildningssystemet och i den aktiva arbetsmarknadspolitiken än . Det är en väldigt kraftig volymtillväxt. Jag skulle vilja säga att jag delar oro. Det är kvaliteten som jag är mest orolig över, absolut, utan någon som helst tvekan. Man kan inte undandra sig risken av att det inte blir den typ av kvalitet i alla lägen som vi nog alla skulle vilja. Det håller jag helt med om. Det är därför som jag tror att man får försöka göra många saker . Vi pratade om mjukt mål förut. Med mjukt mål vill jag försöka säga att vi naturligtvis inte kan tvinga myndigheterna. Det är ingen som tvingar att ta emot 6 000 personer ; det säger sig självt. Men jag förutsätter att myndigheterna tar sig en funderare. Det kan inte fortsätta att vara så som det har varit . Staten har mindre andel personer med nystartsjobb anställda än arbetsmarknaden i gemen. Man har mindre andel med funktionshinder anställda i staten än på arbetsmarknaden totalt sett. Man har mindre andel med utländsk bakgrund än man har på andra ställen. Vi ser gång på gång att staten är lite sämre än arbetsmarknaden i övrigt på att ta den typ av ansvar som vi nu förutsätter att kommunerna ska göra. Jag tycker att vi måste kunna säga och skicka en signal att vi tycker att också staten och de statliga myndigheterna bör fundera på hur man kan hjälpa till, liksom kommunerna nu gör och kommer att göra, med att hantera den arbetslöshetsproblematik som uppstått i finanskrisens spår. pratar om , , ungdomsarbetslöshet och desperat handling, gymnasieutbildning och allt möjligt annat som fick in i något slags allmänpolitisk rundgång som vi har haft debatter om förut. Jag vill bara konstatera att man i har ett permitteringslönesystem och att 90 000 personer kommer att lämna det systemet. Många av dem kommer in i den öppna arbetslöshetsstatistiken. Då ser siffrorna för helt annorlunda ut än vad de gör också jämfört med . Jag konstaterar vidare att i ökar ungdomsarbetslösheten väsentligt mycket snabbare än i . Det var ett par små exempel på hur det ser ut. Men oavsett statistiken kan vi alla vara väldigt bekymrade över att så många personer förlorade sina jobb. Då måste vi göra det som krävs för att se till att de personerna har en möjlighet att komma tillbaka. 180 500 fler insatser i utbildning och i arbetsmarknadspolitik än är någonting som jag är nöjd över. En del av detta handlar om det som tar upp, nämligen den komvuxsatsning som vi gör. De personer som finns i våra garantier men som saknar grundskole- eller gymnasiekompetens har en ordentlig möjlighet att få det genom den folkhögskolesatsning som vi gör . Det tycker jag är väldigt glädjande. Jag delar oro för att det finns människor som har en så svag utbildningsförankring att de rimligen har väldiga problem att ta sig in och ta sig tillbaka på arbetsmarknaden. Desperat handling: Ja, vi har sett en finanskris som har slagit rakt in i svensk tillverkande exporterande industri och som har gjort att företag som , , , , vi kan göra listan lång har varit tvungna att säga upp människor på grund av vikande efterfrågan. Då har vi sett många människor komma ut i arbetslöshet. Om vi ser att arbetskraften som andel av befolkningen fortsatt är ungefär lika stor och vi ändå tror att det kommer en ljusare tid framöver och ett generationsskifte, är det vår uppgift att se till att de människorna är aktiva nog för att kunna komma tillbaka när det faktiskt vänder. Det är därför vi gör det vi gör. 73 (): Det finns verk och myndigheter som skulle ha behövt ta emot praktikanter för att göra någonting åt snöeländet. Men säger att de upphör som myndighet , så de tar inte emot några. har Kungliga hov- och slottsstaten, och de har redan två praktikanter. De upphör som praktikanter efter bröllopet, har jag förstått. Det ska man naturligtvis inte ringakta. Lotteriinspektionen tar emot en, och man hoppas att det inte är en nitlott. Det finns en del där som man skulle kunna fundera över. Jag skulle kunna ge en liten ögonblicksbild av hur Arbetsförmedlingen på en liten ort som och egentligen har det, eftersom jag kommer därifrån. är det 207 ungdomar och 97 vuxna inskrivna i jobb- och utvecklingsgarantin, och det finns ungefär 225 registrerade arbetslösa ungdomar i och . kallar de arbetslösa ungdomarna kommer bara ungefär hälften, och de lämnar sällan återbud eller ringer och talar om att de inte kommer. De tror inte på att Arbetsförmedlingen kan förmedla några jobb till dem. Hopplösheten speglar sig i hur många som kommer. Jag ska ta ett exempel. Ryckigheten från regeringen när det gäller anslagen gör det näst intill omöjligt att planera. var arbetsförmedlingarna i både och på väg att läggas ned. Det fanns inga medel att driva arbetsförmedlingarna i och . har man fått så pass mycket pengar att man ska anställa så pass mycket personal att lokalerna inte räcker till. Det är ett positivt problem att lokalerna inte räcker till och att man kan förmedla fler jobb. Men ryckigheten i arbetsmarknadspolitiken gör att det blir väldigt svårt att förmedla jobb, och att förmedla jobb och inte praktikplatser är det viktigaste. 74 (): En del av problemet är den ingång som regeringen har haft . Skattesänkningar och jobbskatteavdraget var det som skulle lösa arbetslösheten. Det har varit tron. För det parti som arbetsmarknadsministern företräder har alla lösningar på alla politiska problem varit skattesänkningar. Den tron har ni inte heller övergett , utan det ska lösa en rad olika problem. Det har inte varit så lysande enligt de utvärderingar som har gjorts. Inte ens regeringens eget finanspolitiska råd har trott på att det på långa vägar ger den effekt som regeringen tror. ser man att man får minst lika mycket problem med arbetslösheten som andra länder och till och med större på det här området. Man hamnar i ett läge där man ligger efter med utbildningen. Arbetsmarknadspolitiken är fortfarande till hälften neddragen mot vad den var förut, trots att man då var i en högkonjunktur. Om det är relevant som arbetsmarknadsministern säger här att vi kommer att få en ökad efterfrågan på arbetskraft är det som behövs i det här läget en gigantisk utbildningssatsning på ungdomar, eftersom det framför allt handlar om yngre människor, men också andra så att de står väl rustade när konjunkturen vänder. Det finns en stor risk om vi inte har tillräckligt arbetskraft när konjunkturen vänder. Vi befinner oss då i ett läge där vi kommer att ha brist på arbetskraft och hög arbetslöshet. Det är bland de sämsta situationer man kan hamna i. Både arbetsmarknadsministern och jag vet att långt ifrån alla de jobb som försvinner kommer tillbaka efter den starka nedgången i industrin. Vissa är borta för alltid. De nya som kommer inom den branschen eller andra branscher kommer att kräva högre kompetens än de jobb som försvann. Jag kan inte se annat än att en gigantisk utbildningssatsning är det som verkligen kan gynna så att man kommer väl ut i nästa högkonjunktur. Det vore därför bättra att lyfta av en del av Lyftet och göra en utbildningssatsning i stället. På så sätt ger man också myndigheterna en möjlighet att ge en bra kvalitet till de ungdomar och andra människor som kommer in i Lyftet. 75 Arbetsmarknadsminister (): Låt mig säga så här: talade om nitlotten. Lyftet är tänkt att vara ett lyft för den enskilde. Jag håller med om ryckigheten. pekar verkligen på ett faktum. Jag läste från . Den hade ett uppslag med rubriken: Nya rekord på svensk arbetsmarknad. Sedan räknade man upp rekord efter rekord. Antal arbetade timmar i ekonomin hade aldrig varit så högt. Antalet arbetande i arbetskraften hade aldrig varit så stort. Antalet personer som fanns i sysselsättning hade inte varit så stort . Arbetslösheten hade inte varit så låg på oerhört . Det var rekord på rekord som man pekade på i den artikeln från statistik som precis hade kommit. gick i konkurs. var vi på och talade om några av de största uppsägningarna i modern tid, och så rullade det på. Det beskriver tyvärr den verklighet som vi råkade in i. Vi kom från ett fantastiskt år på arbetsmarknaden och en bra bit in i 2008 till ett läge där nio av tio länder befann sig i ekonomisk tillbakagång och där vi hade minskad världshandel i princip sedan kriget. Det är den verklighet vi har att hantera. I det läget måste man fundera över hur man agerar och hanterar det när vi ska möta så många människor. Det är då man måste växla upp Arbetsförmedlingen så att den är beredd att möta de personer som kommer. Vi måste också växla upp i de aktiva insatserna. kommer vi att ha 250 000 personer, av arbetskraften, i aktiva arbetsmarknadspolitiska insatser. Jag hade hellre önskat att de hade haft ett jobb att gå till. Men till dess att konjunkturen vänder och det blir bättre tider får vi se till att försöka göra vad vi kan för att behålla människor så nära arbetsmarknaden som möjligt. Jag håller helt med och också om att kvaliteten är den största huvudvärken. Det måste vi fortsätta att hålla ögonen på. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellation 2009/10:272 om åtgärder för att bekämpa ungdomsarbetslösheten 76 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag planerar att genomföra för att bekämpa arbetslösheten och om jag avser att verka för att avskaffa den generella sänkningen av arbetsgivaravgiften för unga. Han har vidare frågat mig vad jag avser att göra för att stärka möjligheterna för de långtidsarbetslösa ungdomarna att få jobb och vilka åtgärder jag avser att vidta för att de unga som deltar i garantierna ska få ett aktivt stöd som leder till jobb. Inom jobbgarantin för ungdomar erbjuds samtliga deltagare stöd av en handläggare och särskilt individanpassade insatser på ett tidigt stadium för att så snabbt som möjligt kunna återgå till arbete eller påbörja eller återgå till utbildning inom det offentliga utbildningssystemet. Vidare kan både långtidsarbetslösa ungdomar och de som kommit in i garantin ta del av arbetspraktik och utbildning efter en inledande period med fokus på fördjupad kartläggning, studie- och yrkesvägledning samt jobbsökaraktiviteter med coachning. Jobbgarantin för ungdomar handlar inte om att gömma undan arbetslösa ungdomar utan om att hjälpa dem och stärka deras möjligheter att få jobb. Så sent som trädde flera förändringar i kraft som syftar till att ytterligare förstärka jobbgarantin för ungdomar. kan ungdomar i garantin även ta del av stöd till start av näringsverksamhet och arbetslivsinriktad rehabilitering. Dessutom har vi som ett komplement till den utbildning som erbjuds inom jobbgarantin för ungdomar satsat på kortare, studieförberedande utbildningar inom folkhögskolorna för arbetslösa ungdomar som saknar grundskole- eller gymnasieutbildning. Utöver detta kan ungdomarna även ta del av insatsen Lyft. Vidare har vi tillfälligt utökat antalet platser i yrkesvux inom den kommunala vuxenutbildningen, yrkeshögskoleutbildningen och högskolor och universitet vilket ger fler möjlighet att börja studera. Detta är bara några exempel på regeringens senaste satsningar som syftar till att bekämpa ungdomsarbetslösheten. Vad gäller slutsats att sänkningen av arbetsgivaravgiften för unga är verkningslös, vill jag upprepa vad jag har påpekat vid tidigare tillfällen. Det går inte att bedöma resultatet av denna åtgärd genom att bara se till sysselsättningens utveckling sedan reformen infördes, då gör man det väldigt enkelt för sig. Vi har haft en finanskris som medfört stigande arbetslöshet och fallande sysselsättning. När det gäller ungdomarna har en stor del av dem tillfälligt lämnat arbetsmarknaden för att utbilda sig, vilket gör att de står bättre rustade att möta arbetsmarknaden när konjunkturen vänder. De sänkta arbetsgivaravgifterna har dessutom ökat incitamenten för arbetsgivare att anställa ungdomar, vilket sannolikt bidragit till att sysselsättningen bland ungdomarna, trots krisen, ändå inte sjunkit mer än vad den faktiskt har gjort. Jag känner inte till några belägg för att reformen i fråga är verkningslös, och regeringen har därför inga planer på att avskaffa den och därmed göra det dyrare att anställa unga. Regeringen har, som jag redan nämnt, vidtagit en rad olika åtgärder för att arbetslösa ungdomar ska få ett aktivt stöd, och vi följer naturligtvis resultaten och utvecklingen av garantin för ungdomar mycket noga. 77 (): Jag tackar arbetsmarknadsministern för svaret. Jag höll på att säga att det är ett kärt problem, men det är det inte. Det är ett tråkigt problem med ungdomsarbetslösheten. Men vi har återkommit till det . Jag såg på den senaste statistiken som SCB och presenterade att det är 167 000 ungdomar som är som är anmälda enligt gängse statistik. har antalet ungdomar utan jobb ökat med 31 000. I Arbetsförmedlingens jobbgaranti är 51 000 ungdomar placerade. Av dessa får endast en av tio, alltså , en aktiv insats i form av utbildning eller praktik. 751 får utbildning. En av fem har ingen insats alls. Resten, ca 30 000, får vägledning eller coachning. Det är detta som i statistiken, och som arbetsmarknadsministern i sin slutplädering tidigare pekade på, är aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Jag skulle vilja påstå att den här garantin är ett ganska fiffigt sätt att gömma undan ungdomar i statistik och säga att man har en arbetsmarknadspolitisk åtgärd. av dessa ungdomar finns över huvud taget inte registrerade för någon åtgärd utan är passivt arbetslösa. Endast 751 av 51 000 får en utbildning för att kunna gå vidare. Det är huvudproblemet när det gäller ungdomarna. Hur ska de komma in? Arbetsmarknadsministern vet lika väl som jag att många inte har en fullföljd gymnasieutbildning och att många saknar yrkesutbildning. När konjunkturen vänder är många av industrijobben bortrationaliserade och kommer inte tillbaka. De jobb som kommer att finnas kommer att kräva högre kompetens. Borde inte utbildningsinsatsen vara större, arbetsmarknadsministern, än att 751 av 51 000 får en utbildning för att kunna komma ut på arbetsmarknaden? Är inte risken uppenbar, om det inte händer ett mirakel, att många av dessa ungdomar blir kvar med för låg utbildning och inte kommer att få jobb ens när konjunkturen tar fart och arbetsmarknaden vänder? Då hamnar vi i ett läge där det är arbetskraftsbrist som många yngre människor inte har relevant utbildning för de jobb som finns. I rådande läge gör man en generell skattesänkning på arbetsgivaravgiften med . Jag tror inte att vare sig eller viftar bort det så enkelt som arbetsmarknadsministern som säger att det inte går att mäta när det är så här. De har väl gjort en relevant bedömning utifrån rådande situation.