prot · GX09133 · 2010-06-07 00:00:00 — föreslår att ett system för dödsfallsutredningar ska införas. Utredningarna ska enligt förslaget klarlägga samtliga förhållanden som har inneburit att den avlidna kvinnan har varit i behov av stöd och hjälp. Vidare ska de tydliggöra vilka åtgärder som har vidtagits eller hade kunnat vidtas för att beakta hennes behov. Med sådan kunskap som underlag kan arbetet för att förebygga att kvinnor utsätts för brott av närstående förbättras och utvecklas. förslag bereds inom . 47 (): Jag tackar justitieministern. Detta är en fråga som vi har diskuterat i kammaren under den gångna mandatperioden. Tyvärr sker det ingen riktig förändring i antalet kvinnor som mördas av en man som de en gång har älskat eller som de älskar och bor ihop med. Det är, precis som justitieministern säger, en tragedi. Det är ett resultat av en könsmaktsordning som gör att män generellt sett har mer makt i samhället än vad kvinnor har. Det här är den grövsta formen. Jag kan bara konstatera att om jag vore justitieminister och om jag hade den makt, det inflytande och de verktyg som justitieministern har skulle en sådan här vara en av de första saker jag skulle sjösätta. Jag menar att problemet med denna brottslighet är att man alltför länge har sett detta som ett helt vanligt brott, precis som när någon blir mördad på gatan av en person som de inte känner. Det är en milsvid skillnad mellan dessa olika typer av brottslighet. Vi har skrivit reservationer och motioner. har vi diskuterat vikten av att lära sig av varje sådan här tragedi för att kunna förhindra att den upprepas. Jag kan skriva under på allting som justitieministern skriver i sitt interpellationssvar utom den allra sista meningen där det står att förslag bereds inom . Varför bereds det fortfarande? Varför händer ingenting? Kan justitieministern ge ett datum när en sådan här kan sjösättas? Det finns en enighet. Alla partier här i kammare står bakom det. Det i den här riktningen som den generella debatten på det här området har gått . Vad väntar vi på? Vilka bitar är inte fastställda än? Hur tycker justitieministern att det ska ta? När det här året är slut kommer 17 kvinnor till att ha mördats av någon de älskar eller har älskat. För att kunna förhindra det måste vi lära oss av de tragiska fall som har inträffat tidigare. 48 (): Först och främst måste det sägas att det är en skam att vi över huvud taget ska behöva ha en debatt här i kammaren om dödligt våld mot kvinnor och mäns våld mot kvinnor. Tyvärr finns det fega och svaga män som tror att de har rätt att misshandla, kränka, våldta och kanske döda sin fru, sambo, före detta fru eller sambo. Det är så det ser ut. Precis om säger är det i genomsnitt 17 kvinnor som mördas på det här sättet. Vilket mål ska vi då ha? Vad är lagom? Ska vi vara nöjda om det är tio kvinnor som mördas, eller fem kvinnor ? Det enda rimliga mål vi kan ha är att noll kvinnor mördas av sina män. Det ska vara en nolltolerans. Något annat mål kan vi inte ha. Hur ska vi då nå dit? Det är bra med en eller om vi ska kalla det dödsfallsutredning. Man måste lära av de misstag som kan ha skett i de kontakter som har varit mellan kvinnan och eller polisen. Och det gäller även mannen för den delen. Men det måste vara ännu viktigare vad vi gör i förväg innan det har gått så här långt. Vad skulle ha gjorts innan kvinnan blev dödad? Det förslag som har kommit med är bra och angeläget att få på plats. Det handlar om elektronisk övervakning av besökförbud. När en man har hotat, kränkt och kanske misshandlat sin fru eller sambo och hon har haft mod att anmäla honom blir det ofta ett besöksförbud. Mannen får inte komma i närheten av kvinnan, deras gemensamma hem eller en annan plats där kvinnan befinner sig. Tyvärr vet vi att oerhört många av de här besöksförbuden överträds och att ingenting mer händer. I just de fallen skulle det behövas elektronisk övervakning av besöksförbudet, det vill säga att mannen får en fotboja som registrerar var han rör sig. Kommer han in på det område där han inte får vara slår fotbojan larm direkt till polisen. Kvinnan får också veta att någonting är på gång. Jag tror att det skulle kunna hjälpa. Det är tragiskt att det ska behövas, men jag tror att det skulle kunna rädda livet på en del av de här kvinnorna. Man pratar om dödsfallsutredningar, mäns våld mot kvinnor och män som mördar sina kvinnor, och det är bra. Men måste jag säga att jag gärna vill se samma rutiner även vid andra mord av den här typen, relationsmord eller vad vi ska kalla dem. Det kan handla om en bror som dödar sina syskon eller sin styvfar, en kvinna som dödar sina barn eller en man som dödar sina föräldrar. Även i de fallen behöver vi ta reda på varför det gick som det gick, vilka kontakter som varit och vad vi kan lära oss av det så att inte samma eventuella misstag begås igen. Det behövs dödsfallsutredningar. Jag tycker att de ska gälla alla former av relationsmord. 49 (m): Låt mig börja med frågan om när det kan komma ett förslag. Eftersom den här regeringen faktiskt har levererat dödsfallsutredningar när det gäller barn, vilket vi inte har haft tidigare, har jag ganska gott hopp om detta. Förslag från har remissbehandlats vad jag vet. Det pågår en beredning. Det ligger inte inom , och det är därför jag inte vet exakt när det kan komma ett förslag. Jag utgår ifrån att vi får ett förslag så att man genom ett metodiskt arbete kan få samlad kunskap om eventuella systembrister. säger att det vore det första hon skulle ha gjort om hon skulle ha arbetat mot den här typen av grova brott, men jag måste säga att det kanske inte är det första jag skulle göra. Vi har sett att vi måste ingripa mer aktivt för att förebygga och hantera det som redan pågår. Att börja med att ta reda på vad det var som gick fel när vi har ett antal kvinnor som har mördats är liksom att börja i fel ände i någon mening, även om jag förstår hur viktigt det är. Vi har inriktat oss på en mängd olika åtgärder där väldigt mycket kunskaper som redan finns har använts. Det är inte så att vi inte känner till någonting om vad som leder till mäns våld mot kvinnor, hur den här typen av brottslighet ser ut eller vilken metodik som kan fungera. Därför har vi med totalt nära inriktat oss på förebyggande insatser och inte minst utbildning av personal inom olika myndigheter. Utredningarna av hur de ska bli mer verkningsfulla ska bli bättre. Det gäller också behandling av dömda, stöd till brottsoffer och en rad sådana saker som jag tror är betydelsefulla. Jag tror att det är den här kraftsamlingen kring aktiva åtgärder för de kvinnor som är hotade, förföljda eller kränkta av män som gör att vi också kan se att fler anmäler. Vi vet inte hur många det har varit. Vi har haft ett förfärande mörkertal. Man ska väl egentligen inte vara glad över att antalet anmälda brott ökar, men i det här fallet är det faktiskt så. Vi vet att många kvinnor inte orkade anmäla därför att man förr inte kände att man fick stöd och förståelse för problemen när man vände sig till polis och till andra myndighetspersoner. Jag tror att den här typen av massiva utbildnings- och informationsinsatser kan hjälpa till att förändra detta. finns det specialutbildad personal på väldigt många olika håll, och även inom åklagarväsendet, för att se vad den här typen brottslighet står för och för att göra att utredningarna blir bättre så att vi kan lagföra innan män har slagit ihjäl kvinnor. Jag vill inte alls säga att det här är en oviktig åtgärd. Den står på listan, och annars hade inte regeringen gett det här uppdraget till . Jag har väldigt gott hopp om att vi ska få ett förslag. Vi har skärpt straffen för den här typen av grova våldsbrott. Det är oerhört betydelsefullt. Jag kan konstatera att vi i Alliansen är väldigt överens om tagen när det gäller att bekämpa den här typen av våld mot kvinnor. Men senast när man röstade i om skärpt straff för grova våldsbrott kunde inte oppositionen enas om det heller. Där finns det verkligen många frågetecken om hur kraftfull den politiken skulle vara. Det kommer som sagt förslag, trots att jag inte kan ge besked om exakt när. 50 (): Vad jag förstår ligger det här under kompetensområde och under statsrådet . Jag vet att hon också är väldigt positiv till det här. höll hon ett tal här i . Då sade hon att regeringen ville utvidga det arbetssätt som man har när barn blir mördade till att även gälla när kvinnor blir mördade av sina män eller sina före detta män. Därför undrar jag var det här har stött på patrull i . Om justitieministern är för det och om ansvarigt statsråd, , är för det undrar jag var det finns bromsklossar på som gör att det här tar tid. Nej, det här är ju ingen ny företeelse på något sätt. Mäns våld mot kvinnor är ingen ny företeelse. Det som har hänt, om man ska se på det ur ett historiskt perspektiv, är att det har uppmärksammats och att politiker och samhälle numera tar det här våldet på allvar. Jag kan inte nog understryka hur upprörd jag blir varje gång någon beskriver ett sådant här mord som ett familjedrama eller en familjetragedi. Jag tycker att man ska kalla saker vid deras rätta namn. Ett mord är ett mord, en man är en man, en kvinna är en kvinna och ett gift par är ett gift par. Om mannen i det gifta paret har begått mord på kvinnan i det gifta paret ska det betecknas som mäns våld mot kvinnor. Jag är väldigt glad för att språkbruket har förändrats och att debatten har förändrats. Allt fler politiker från alla läger tar de här orden i sin mun och ser de problem som finns. Det finns faktiskt en stor skillnad, , mellan de här morden och en bror som blir dödad av sin bror eller en far som blir dödad av sin son. Det är självklart tragedier. Det är stora tragedier. Skillnaden är att våldet mot kvinnor är systematiskt och härstammar från de samhällsstrukturer som reproduceras. För att kunna se varför det här våldet reproduceras och varför män som utövar våld mot sina partner kan fortsätta att gå till nya kvinnor och utöva samma våld mot dem måste det undersökas. Jag ser verkligen inget motsatsförhållande mellan att jobba förebyggande och att i det arbetet ta lärdom av vad som har hänt. Det är därför jag är otålig. Jag kan inte vänta. Jag tycker att justitieministern ska använda all den makt som hon besitter i regeringen för att en ska kunna börja arbeta . 51 (): Jag börjar med att svara att jag inte gjorde någon jämförelse mellan olika typer av relationsmord, alltså om en man har mördat sin fru eller om en bror har mördat sina syskon. Vad som dock är gemensamt är att i de här fallen har det ofta funnits kontakter med socialtjänst och polis tidigare. Vad jag ville ha sagt med jämförelsen är att om det har begåtts misstag måste man lära av dem oavsett om det är en man som har mördat sin fru eller en son som har mördat sina föräldrar. ifrågasätter varför saker och ting tar tid. Jag kan säga att jag ställde precis samma fråga till dåvarande justitieminister under förra mandatperioden. I opposition är man väl mer otålig än vad vi inser att vi kan vara när vi sitter i majoritet, även om jag också kan vara otålig och tycker att saker tar . Men så är det med vårt svenska utredningsväsen. När det tog sex innan vi hade en ny sexualbrottslagstiftning på plats från att utredningen påbörjades ifrågasatte jag verkligen varför , den dåvarande justitieministern, tog så på sig. Vård och hjälp togs upp här. Det finns tyvärr de som argumenterar mot att de män som slår och som inte kan hantera sina aggressioner och använder våld som kommunikationsmedel ska få stöd och hjälp. Tyvärr finns det de som argumenterar mot det stödet och den hjälpen och vården. Jag menar precis tvärtom att vi också måste satsa på att vårda och få de här männen att förändra sitt sätt att bete sig. Annars blir det, precis som säger, så att de kommer ut från fängelset och begår samma brott igen. Och är det ytterligare en kvinna som får lida. Alltså behövs stöd och hjälp åt de männen och så klart också åt kvinnorna som är utsatta. 52 (m): Var finns bromsklossarna, undrade , när det gäller svårigheterna att få fram ett beslut om att ha någon typ av , om jag får kalla det för det även om jag uttryckte det med många fler ord i det skrivna interpellationssvaret. Bromsklossen är, vilket antydde, svenskt remissförfarande. Vi är väldigt noga med att många berörda ska få lämna synpunkter. Ber man en massa människor att lämna synpunkter på ett förslag som man tycker är viktigt ska man också ta del av de synpunkterna och försöka rätta sig efter vad som kommer fram i remissarbetet. Det tar naturligtvis tid, men jag tror att förslag, ibland i varje fall, blir bättre om man gör på det sättet. Det finns inget motsatsförhållande, och det var det jag försökte visa eftersom i ett tidigare inlägg sade att det första hon skulle göra, vilket man kan tolka som det viktigaste, skulle vara just detta. Det är klart att vi måste arbeta med många typer av åtgärder för att bekämpa det här problemet. Det är vi helt överens om. Vi har det här bekymret men också en viss möjlighet. De flesta kvinnor som utsätts för våld blir inte ihjälslagna, men många lever i förhållanden och relationer där de upplever mäns våld mot kvinnor och utsätts för brott och kränkningar. Där kan vi se ett mönster, och jag tror att man möjligen den vägen också kan hitta ännu bättre insatser för att förebygga och ingripa . Det är det som en sådan här haveriutredning kan hjälpa till med. Dock är det så att när man tittar på ärenden som handlar om hot och förföljelse och våld i nära relationer är ofta flera myndigheter redan inblandade. En förföljd kvinna har i allmänhet kontakt med , hon har barn i skolan, hon har en arbetsgivare och hon har många olika aktörer omkring sig. Jag misstänker, utan att kunna veta det, att man i många fall inte riktigt samordnat sig. När vi utreder detta med stalking visar det sig att man nästan ska vara heltidsanställd för att administrera sina myndighetskontakter om man är hotad och förföljd, för det är ju så många kontakter med olika myndigheter. Med de här bakgrundserfarenheterna tycker jag att vi har gjort någonting som är väldigt viktigt i det här sammanhanget, och det är att vi nu i mer än 190 kommuner har fått samverkansavtal mellan polisen och kommunen om hur de ska samarbeta operativt, om man får uttrycka sig så, och när det gäller att ha en omvärldsbeskrivning och var de ska ingripa. Jag har sett flera av de här olika samarbetsavtalen, och det är inte ovanligt att man just har tagit upp våld mot kvinnor och hur man kan arbeta tillsammans mer effektivt. Det tror jag kan öka skyddet och stödet till de här kvinnorna. Sedan har vi också en viktig insats som pågår, och det är att vi arbetar med beprövade program för behandling av intagna som har dömts för våld i nära relation. Problemet är möjligen att för många är det första gången som de blir dömda när vi möter dem, och man skulle önska att den här typen av program och åtgärder kom tidigare för att förebygga våldet. Det får vi arbeta vidare med. Vi jobbar inom kriminalvården med beprövade program, och vi har väldigt många samarbetsavtal på plats mellan bland annat polis och socialtjänst som möjligen kan hjälpa en del av de här utsatta kvinnorna. 53 (): Det känns faktiskt tryggt att veta att oavsett vilken regering som kommer att tillträda efter kan vi göra en deal här i kammaren mellan , och mig. Blir det en socialdemokratisk regering vilket jag förstås hoppas, för vi kommer förutom att införa sådana här utredningar att föra en mycket bättre politik generellt kommer jag att se till att den här biten faller på plats tillsammans med mina kamrater i justitieutskottet. och får jobba på sitt håll för att sådana här utredningar ska komma på plats. Det finns väldigt många aspekter av detta våld som måste synliggöras och undersökas. Precis som säger missar man ibland detta med beprövade metoder i brottsbekämpningen. Vilka metoder använder man egentligen? Hur fungerar de? Finns det något stöd i vetenskap? Jag var engagerad i en kvinnojour och såg till exempel att våldet reproduceras. Om man som flicka har levt i ett hem där pappa har slagit mamma, och det på något sätt har varit okej, kommer hon att växa upp i föreställningen att vissa pappor slår vissa mammor. På det sättet reproduceras beteendet. En pojke kommer att växa upp med föreställningen att om han blir pappa kan det hända att han slår sina barns mamma. För att stoppa det en gång för alla behövs det, precis som säger, hjälp till männen, stöd till kvinnorna och stöd till barnen. 54 (m): Det förslag som har tagit fram på regeringens uppdrag om en typ av haveriutredning när det gäller kvinnor som har utsatts för våld av sina män tror jag är någonting som vi är överens om och som är bra. Det är viktigt. Jag tror att det i de här frågorna finns en ganska stor samsyn i och i det svenska samhället om att detta inte är någonting som vi accepterar. är det en väldigt utbredd kriminalitet som pågår. Det är lite dubbeltydigt för mig, och det gör att vi har mycket att arbeta med när det gäller värderingar, attityder, förebyggande insatser och en del annat. Alliansregeringen är både enad i ambitionerna och mycket bestämd i fråga om vad som måste göras, och det är bakgrunden till att vi har lagt så mycket resurser och energi på dessa frågor och jobbar väldigt brett. Frågorna ligger också i det program som vi har arbetat fram i den rättspolitiska arbetsgruppen inför de kommande fyra åren. Vi har naturligtvis det väldigt tydliga målet att vi ska fortsätta arbetet och få detta på plats. Den rödgröna oppositionen har en del frågor att besvara. Det behöver inte interpellanten göra, för jag tycker att hon är otroligt tydlig och väldigt målmedveten i de här frågorna, vilket är skönt att se. När det däremot gäller påföljder för grova våldsbrott har inte oppositionen ett enat svar. Tvärtom vill en del partier till och med ha utskrivning efter halva tiden. Att den som har slagit ihjäl sin fru ska släppas ut efter halva tiden verkar mycket knepigt för mig. Vi kommer säkert att återkomma till de här frågorna framöver och fortsätta att arbeta. Jag ska naturligtvis ta med mig att det finns en brist på tålamod i kammaren till mina kolleger när det gäller en haveriutredning. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2009/10:492 om Kriminalvårdens resurser 55 (m): har frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta för att förbättra resurssituationen för Kriminalvården. Kriminalvårdens anslag har ökat med . har anslaget tillförts ca . Det är en exceptionell ökning. har antalet intagna och häktade i princip varit oförändrat. Det klientnära arbetet ställer stora krav på de anställda som bedriver verksamheten. Kriminalvårdens ledning har ett stort ansvar att organisera arbetet så att de rekordstora satsningarna på Kriminalvården kommer till användning på bästa sätt. Slutligen vill jag uppmana att ta del av Kriminalvårdens egen statistik. Av den framgår tydligt att det finns ett tillräckligt antal platser över landet . 56 (): Tack för svaret, justitieminstern! Om man tolkar det lite fräckt skulle man kunna säga: Läs själv! Jag har tittat på hur det har sett ut och hur det ser ut. Jag har också tittat på prognoserna för Kriminalvården. Bakgrunden till frågan var, precis som jag har skrivit i min interpellation, den Sekorapport som berättar hur man från Sekos sida ser på vad som håller på att hända. Man har berättat att stressen i jobbet ökar. Man anser att de är underbemannade. Man är utsatt för våld, enligt undersökningen. Hälften redovisar att man har blivit utsatt för våld. En orsak kan ju vara att det är dubbel beläggning på flera ställen, som har redovisats. Det skapar en väldigt dålig arbetsmiljö. Om jag får backa lite i rättskedjan har regeringen och justitieministern ofta berömt sig av att de har satsat väldigt mycket på polisen. Vi har i huvudsak varit överens om detta. Däremot var vi inte överens om att de hade tillräckligt med pengar för att klara sin verksamhet, och vi tjatade om detta. har polisen fått sitt. Åklagarna har fått en del, och domstolarna har fått en del. Men längst bak i rättskedjan finns ändå Kriminalvården, som ska ta hand om resultatet av de ökade insatserna i de tidigare skedena. Justitieministern säger att antalet platser är tillräckligt men säger försiktigtvis, kanske för att gardera sig, . När det gäller pengar till Kriminalvården behövs det inte bara till den löpande verksamheten, till det operativa, utan också till investeringar i nya platser. Man ska avveckla gamla anläggningar, uttjänta anstalter, som ska ersättas med nytt. Jag tycker inte riktigt att det hänger ihop med hur man ser på rättsvården över huvud taget. Tycker justitieministern att regeringen tar ansvar för hela kedjan? Då tänker jag inte bara på utan på prognoser som har utarbetats av myndigheterna i rättskedjan. Det pekar de facto på att det kommer att saknas både pengar för det operativa arbetet och stora pengar för att ersätta de anstalter som läggs ned, för att få pengar till de anstalter som var planerade att byggas i till exempel och . Det här är inte bra. Vad jag minst av allt skulle önska, även om jag själv inte kommer att vara med och debattera så mycket efter oktober, är att vi får det här i knät och ska lösa ut det när vi har bytt regering. Det är dåligt föreberett hur man ska klara av de insatser som behövs i slutet på rättskedjan. Jag skulle vilja att justitieministern kommenterade både det operativa och de investeringar som krävs för att det här ska fungera. 57 (m): Svaret på frågan om regeringen tar ansvar för hela rättskedjan är obetingat ja. Jag har också engagerat mig mycket när det gäller kriminalvårdens resurser och beläggning. Av tradition ligger Kriminalvårdens prognoser för högt. Vi är inte nöjda med det. Det är helt nödvändigt att Kriminalvården skaffar sig större möjligheter att arbeta flexibelt. Det finns toppar i verksamheten, som löper över år, men det sker också annat. Det är klart att man kan tänka sig att antalet intagna skulle öka med tanke på de reformer som genomförts, men har vi inte sett det. Vi har tagit intryck av de erfarenheter man har av hur prognoserna slår visavi verkligheten. Hade vi följt Kriminalvårdens prognoser hade vi säkert stått med 1 000 tomma platser , vilket hade varit som att elda för kråkorna, och det är ju inte meningen. Däremot måste vi naturligtvis ha ett framtidsperspektiv, och då är det viktigt att fundera över vad som krävs och inte. Det arbetet pågår. Vi har från regeringens sida gjort omfattande insatser för att belysa Kriminalvårdens planering, investeringsplaner och ekonomi. Vi har använt både våra egna resurser och externa resurser för att få en bättre bild, och vi kommer att fortsätta med det arbetet inför den budget som ska komma . Det är oerhört viktigt att man gör det. Man undrar över hur mycket interpellanten och Socialdemokraterna anser att Kriminalvården behöver. Jag kommer inte ihåg att ni lade någon krona extra. Tvärtom verkar ni har gjort ungefär samma bedömning som vi. Dessutom spretar det mycket mellan partierna när det gäller de resurser man anser behövs. Sekoundersökningen ska man naturligtvis ta på stort allvar, men jag noterade att den är gjord på webben bland 350 anställda. Underlaget är alltså inte särskilt stort. Det finns också en majoritet som har en korrekt bild av verkligheten. Oron bottnar kanske främst i det omställningsarbete som pågår. Man har lagt ned en del gamla anstalter och förändrat organisationen. Sådant skapar alltid oro. Men jag tycker inte att man ska ta detta till intäkt för att det skulle råda brist på platser i Kriminalvården totalt sett, för så är det inte. Sedan finns det en del variationer över landet, men de är inte särskilt stora. För mig är det inte heller självklart att man måste sitta på en anstalt nära hemmet. är det kanske till och med bra att det är ett visst avstånd till den vardagliga verkligheten, åtminstone för dem som har dömts för vissa brott. 58 (): Jag är inte benägen att hålla med justitieministern om att regeringen tar det fullödiga ansvaret.