prot · GY0930 · 2010-12-08 00:00:00 — Kolleger i andra länder tittar med ganska stora ögon på en när man försöker förklara att vi fortfarande klarar stabilitets- och tillväxtpaktens underskottskrav. Det är bara tre EU-länder som gör det ingen av eurozonens medlemmar. Vi ser fler uppdaterade prognoser över fortsatt nedgång i arbetslösheten och fortsatt uppgång i bnp-utvecklingen. Prognoser ska alltid tas med en nypa salt, men även utfallssiffrorna från är något bättre än förväntat. är det mer än 100 000 fler som jobbar. Vi befinner oss fortfarande i en lågkonjunktur. Det skriver regeringen också. Men det ser ut som om kan gå starkt ur krisen om vi fortsätter i den här riktningen. Därför är det viktigt med fortsatt strama statsfinanser och fortsatta satsningar på att förbättra drivkrafterna för att gå från bidrag till arbete. Den andra tendensen som förstärkts är dess värre osäkerheten i vår omvärld. Det har flera talare redan berört. Irlandskrisen har vi fått skriva in i finansutskottsbetänkandet. Den kunde inte förutses i detalj i budgetpropositionen. Vi måste gardera oss för fortsatt oro i ytterligare länder runt om oss. Detta påverkar oss naturligtvis. är i alla fall med globala mått mätt en liten, öppen ekonomi vilket innebär att vi är beroende av både efterfrågan från och utvecklingen i andra länder för att vår ekonomi ska fungera. Om tyskar och britter till exempel slutar köpa varor och tjänster av svenska företag får vi lägre intäkter och svensk ekonomi därför färre jobb. Även en välskött kaka som håller sig inom formens kanter riskerar då att bli mindre. Då blir det mindre att dela på. Oron runt om oss är väl beskriven i propositionen och motiverar också ganska ordentliga marginaler framöver. Vi måste gardera oss för fortsatt osäkerhet, och det gör vi också i utskottets betänkande. går starkt ur krisen. gäller det att fortsätta på den inslagna vägen och underlätta för människor att komma i jobb och för jobben att bli ännu fler. växer andra regioner i världen snabbare än . , som redan har nämnts här, är bara ett exempel. Där bor över en miljard människor. Där var tillväxten . Halva befolkningen är , och de investerar som aldrig förr i utbildning och kunskap. Hur ska vi möta det annat än genom att leva på gamla meriter? Inte kan vi göra det genom att fokusera på bidrag i stället för arbete, som det är alltför stora inslag av i oppositionspartiernas förslag. Inte kan vi göra det genom att ta vårt välstånd här för givet och stå här och ägna oss åt att diskutera hur vi ska fördela det om det växer för lite jämfört med andra regioner i världen. Vi skulle behöva höja oss över det och diskutera både och framöver hur vi kan fortsätta underlätta för dem som vill starta och utveckla företag och skapa ännu fler nya jobb. När presenterade den årliga syntes det att fortsatt ligger i topp i EU-området i fråga om innovationskraft. presenterade sin globala konkurrenskraftsrapport placerade sig på andra plats i världen. Förutsättningarna finns alltså. Bland de tolv faktorer som konkurrenskraftsrapporten grundar sig på finns viktiga faktorer för att det svenska samhället och den svenska ekonomin ska fungera väl: institutioner, infrastruktur, hälsa, utbildning, arbetsmarknadens funktionssätt och innovationsgrad med mera. är på ren svenska ett bra land att skapa jobb i. Bakom de fina ekonomiuttrycken finns faktorer som handlar om att människor trivs i , att man vill, törs och kan tänka sig att investera här i global konkurrens, att man vågar ta steget att starta eget om man har en idé på sitt jobb, inte trivs på sitt jobb eller inte har något jobb alls. Sådant kräver att samhället funkar, att man kan gå till banken, att man törs sätta in pengar, att man törs låna pengar, att man vågar byta jobb och att man känner att samhället runt omkring fungerar för en själv och för ens familj. Det är därför mikro och makro hänger ihop, och det är därför ekonomisk politik är viktig för vanliga människor och familjer. Alliansens politik och årets budgetproposition lägger grunden för att förverkliga detta för fler. Det ser jag fram emot att bygga vidare på . Om vi inte hade haft stabila och välskötta statsfinanser hade vi inte haft den möjligheten på samma sätt som vi har . Jag vill avrunda med några ord om det parlamentariska läget, som är ganska speciellt. Trots att vi vann ökat väljarstöd för Alliansen och trots att vi befäste vår ställning som största block i denna kammare är vi om några medvetna om att inget parti eller regeringsalternativ har egen majoritet i kammaren. Väljarna har sagt sitt. Det måste vi alla respektera. Mandaten har fördelats mellan fler partier än förut. Jag är medveten om det, och det gör mig också angelägen om och ganska stolt över det klimat som vi har haft i både finansutskottet och denna kammare. Det här är ett parlament där vi mig veterligen aldrig slåss. Det gör man till och med i vissa europeiska parlament. Vi skriker inte åt varandra och vi kallar inte varandra för konstiga saker, utan vi för en ganska saklig diskussion och söker samförstånd där så är möjligt. Det ska märkas och det märks här att det finns tre olika budgetmotioner och minst lika många möjliga regeringsalternativ, ambitioner och åsikter om den ekonomiska politiken i sin helhet. Det ska det göra. Men där det är möjligt är det också önskvärt med samförstånd över lite bredare gränser. Vi märkte det redan här . Det var kanske inte så många som märkte det, men vi har redan behandlat ett finansutskottsärende . Det blev ingen debatt alls. Det är ett exempel på hur det kan bli när vi har detta ganska goda klimat. Efter den här debatten ska vi behandla ett annat betänkande från finansutskottet där det nog inte heller blir knappt någon debatt alls efter ganska konstruktiva diskussioner i både näringsutskottet och finansutskottet. Budgetlagen åtnjuter brett stöd och har gjort det länge ända sedan den instiftades. En proposition om uppdateringar av lagen överlämnades till efter diskussioner mellan åtminstone sex partier. I krisåtgärderna vad gäller och tidigare och har också klimatet varit gott. Många av ledamöterna och partierna har varit beredda att ta ansvar. Det ser jag positivt på. Avgörande skillnader ska märkas. De ska synas, de ska höras och de ska tydliggöras. Men jag vill arbeta i utskottet och i denna kammare för en fortsatt ansvarsfull ekonomisk politik eftersom det lägger grunden för jobb, tillit och tillväxt. Alla ansvarsfulla ledamöter av denna kammare är välkomna även fortsättningsvis att delta konstruktivt i detta arbete. Det tänker jag göra. (Applåder) I detta anförande instämde finansminister (M). 10 (FP): visar upp en närmast bisarrt tudelad bild och utveckling på det ekonomiska området. I länder som , och för att inte tala om vårt eget land växer snabbt produktion och sysselsättning. i det återförenade historia har bnp-tillväxten varit så hög som . Tredje kvartalet producerade . För var siffran . För var den 5,3, och hade en asiatisk tillväxttakt på . Franska, tyska och brittiska index visar på starka ökningar i orderingång och jobb. Detta är naturligtvis mycket en återhämtning efter krisen, och inte några långsiktigt hållbara tillväxttal. De flesta länder i har ännu inte återhämtat sig och har ännu inte nått tillbaka till den inkomstnivå som de låg på innan krisen bröt ut . Mot denna starka utveckling av den reala ekonomin i viktiga nordeuropeiska länder finns dock den lika sanna bilden av ett som stapplar från möte till möte med sina finansministrar och kanske från en finansiell kris till nästa: , , , och så vidare. Hur kan bilden vara så bisarrt tudelad? En enkel förklaring är att dessa krisekonomier trots allt är ganska små och tillsammans utgör kanske av EU:s bnp. Frågan är: Kan även små tuvor stjälpa det stora europeiska lasset? Även om man lägger till till denna grupp tror jag att det är ganska osannolikt om det inte vore för den bräckliga utvecklingen i . För bara när vann presidentvalet gick han likt på vattnet hos väljare och medierna. Överallt hördes: Framtidstro, hope and change! går inte längre på vattnet, utan han sitter fast och vadar i ett träsk av underskott, bankkris och hög arbetslöshet. Detta är tankeväckande, och det gäller inte bara detta att politiken kan skifta snabbt. Det finns också en annan lärdom, nämligen att utvecklingen i visar vilken fundamental förutsättning en välskött ekonomi är för möjligheten att förverkliga visioner, drömmar och förhoppningar. Det räcker inte med hopp om förändringar de måste finansieras också. Ett tema som har varit uppe här är och krisen. Är de europeiska krisländernas problem eurons fel? Några vill hävda att krisen i och till stor del är eurons fel och att länder i eurozonens periferi har drabbats hårdast av finanskrisens efterdyningar. Man kan lätt konstatera att detta är fel genom att vända blicken österut. , en liten ekonomi i utkant, i mångt och mycket lik vår egen, har klarat krisen och åren ungefär lika bra som även med euron som valuta . Man kan sedan vända blicken västerut och konstatera att det inte går att skylla på euron i fallet . Landet har aldrig varit i närheten av euron men är icke desto mindre illa ute med djup bankkris och stora budgetunderskott. Förklaringen är i fall att politikerna där med euron som valuta dels har fört en ansvarsfull ekonomisk politik, dels inte har tillåtit någon fastighetsbubbla eller bankkris att utvecklas. De brittiska politikerna, utan euron som valuta, släppte fram budgetförsvagningar och kreditexpansion som bäddade för bankkris. Regeringen kunde inte hantera krisen när den kom, och landet dignar nu under stora skuld- och underskottsproblem, märk väl utan euron. Sanningen är sammanfattningsvis att när ett land driver en vårdslös och slapp nationell ekonomisk politik blir det ekonomisk kris oberoende av valutasystem. På släppte regeringarna fram en överhettning på fastighetsmarknaden och en låneboom utan motstycke. Politikerna ingrep inte förrän det var alldeles för sent med nödvändiga nationella åtgärder. Det är just den situationen vi ska se till inte uppstår i . Visst gjorde euron att man i inte kunde höja räntan. Men mot en spekulativ bubbla finns betydligt effektivare metoder än räntepolitik som irländarna borde ha satt in. Den lättsinniga irländska finanspolitiken bestämdes inte heller i utan enbart i . hade och har statistikfusk, en korrupt politisk kultur och en slapp finanspolitik som grundproblem och inte att räntan har varit några procentenheter för låg. Att tro att de grundläggande bristerna i och inhemska politik inte hade funnits om länderna hade behållit sina nationella valutor är faktiskt osannolikt naivt. Glöm inte att har sökt hantera de negativa externa effekterna av varandras ekonomiska politik som till exempel konkurrensdevalvering och protektionism genom olika valutasamarbeten. Det har varit valutaorm, EMS och så vidare. Det finns alltså återkommande och djupt liggande skäl till samarbetet i på valutaområdet. De skälen skulle inte försvinna om euron inte fanns. För som ett litet, starkt utrikeshandelsberoende land har alltid risken för protektionism i varit det allra värsta hotet mot vår ekonomi. Glöm inte att valutasamarbetet under årtiondenas lopp stävjat detta hot mot vårt land! Vi ska ge vårt bidrag för att stärka valutasamarbetet. Det ligger i vårt intresse. har ett starkt intresse av att andra länder sköter sin ekonomi och sitt bankväsen, följer strikta budgetregler och inte sprider negativa externa effekter till omvärlden. Därför välkomnar vi inte minst i de förslag som har lagt fram, även när de innebär gemensam makroekonomisk övervakning, gemensamma strängare budgetregler och så vidare. Ett starkare ekonomiskt samarbete är den bästa medicinen för och ekonomiska stabilitet och långsiktiga tillväxt. Så går jag över på en annan aspekt på vår valutafråga. Vad har gemensamt med och ? Jo, ett långvarigt och ganska stort bytesbalansöverskott. Det är bara vår litenhet som nation som skyddar oss mot samma slags kritik som regelmässigt drabbar och med avsändare i främst och . Bytesbalansöverskottet innebär att människor och företag i har ett betydande sparande som sänds utomlands där det till stor del investeras. Överskottet är av bnp. Man behöver inte vara osund nationalist för att tycka att det vore bättre om investeringarna gjordes i . En klassisk förklaring till bytesbalansöverskottet är att det finns för få bra investeringsprojekt i . Om det är hela förklaringen vet inte vi och inte heller som har undersökt frågan. Jag vill också lägga till att i den situation som vi nu befinner oss i är det en riskfylld aspekt att ha detta bytesbalansöverskott. Denna risk förstärks av att vi har en hög trovärdighet i de starka offentliga finanserna under alliansregeringen. Det är en konstig paradox att detta också skapar ett problem. Vår flytande krona riskerar att sticka i väg och revalvera ganska mycket och ganska snabbt, det vill säga öka i värde jämfört med dollar och euro. har kronan skuggat euron, och variationen har inte varit så stor. Men både med tanke på den knackiga ekonomin i och på den finansiella oron i övriga kan kronans vanemässiga band till euron komma att klippas av. Vi som nation och ett litet valutaområde bör alltså vara beredda på att kronan kan komma att drivas upp mot dollarn och euron. Det kan bli en knepig situation. Då pressas inflationen ned. Det är inte något bekymmer. Räntorna behöver inte höjas. Det är inte heller något bekymmer. Men exportföretagen får prispress och kärvare villkor, medan importörerna och konsumenterna får glädja sig åt lägre importpriser. Vi har alltså en skvalpvaluta. skvalpar den ned, men den kan också skvalpa upp ganska rejält och ganska fort. Hade varit med i eurosamarbetet hade det inte skvalpat alls mot övriga . I detta anförande instämde (FP). 11 (V) replik: Det är rätt tydligt att inte ser något problem med att man avsagt sig räntevapnet i och tycker att det är helt okej att man i stället stabiliserar ekonomin med att sänka lönerna eller göra neddragningar i välfärden. Det är en linje som också stöder här i , det vill säga att man sänker ersättningsnivåerna i sjukersättningen och a-kassan och jobbar för att sätta en press nedåt på lönerna genom till exempel att både ha låg nivå i a-kassan och jobbskatteavdraget. Vi har ungefär 400 000 arbetslösa i . Av dem är det 370 000 som inte kan få ett jobb eftersom det inte finns några lediga jobb . Visst finns det möjligheter att få jobb för en del av dem. Men det stora problemet är att det är för lite jobbskapande åtgärder och att man i stället lägger fokus på de enskilda individerna, det vill säga att de inte söker tillräckligt med jobb eller att de ska ha bättre coachning och så vidare. Det är där de stora insatserna ligger. Vi ser också hur regeringen har tänkt. Man inför ett modernt moderat slaveri, som jag kallar det, i och med att man har fas tre. Man har en stor grupp långtidsarbetslösa människor som får någon form av sysselsättning, ofta rätt meningslös, till väldigt låg ersättningsnivå och helt utan rättigheter. är det 40 000 som är i fas tre. Jag undrar hur anser att den här gruppens möjligheter ska förbättras och hur vi ska skapa arbetstillfällen. Det säger inte ett ord om. Jag tror inte att har någon riktig jobbpolitik förutom någon förhoppning om att sänkta ersättningsnivåer i trygghetssystemen och sänkta löner är det sätt vi ska skapa jobb på. 12 (FP) replik: Jag pekade på den väldigt snabba ökningen i bnp vi har på . Det innebär en väldigt snabb återhämtning. Det är egentligen den allra viktigaste metoden för att minska arbetslösheten. Jag håller med om att den är för hög, och det är ett viktigt mål att få ned den. var Arbetsförmedlingens tal i går om arbetslöshetens minskning och sysselsättningsökningen väldigt uppmuntrande. ger en vrångbild av den svenska situationen. Men om inte arbetslösheten ska bita sig fast på höga nivåer är just den snabba återhämtningen till en långsiktig tillväxtbana tredje kvartalet det absolut bästa som kan ske. Då kommer fler människor i arbete snabbare. Jag blir lite fundersam när jag hör . Det är som att valrörelsen och valet inte har ägt rum. Det är samma recept och samma anförande som vi har hört så tidigare här. Jag måste ställa en fråga. Det är egentligen som ska ställa frågan, men jag har ändå en reflexion. Mot bakgrund av valresultatet och uppluckringen av det rödgröna samarbetet, vilka slutsatser drar och om den egna ekonomiska politiken? 13 (V) replik: Jag konstaterar att inte vill diskutera sin jobbpolitik eftersom han inte verkar ha någon. Han pratar om att det är bra att vi har en bra bnp-tillväxt. Visst är det bra. Men det handlar väl också om hur denna tillväxt används och fördelas? Vi kan konstatera att ni själva lägger fram ett förslag där ni anser att 6 procents arbetslöshet är lika med full sysselsättning. Jag tycker att det är katastrofalt. Det är ett oerhört resursslöseri med människor och för hela samhällsutvecklingen. Vi kan konstatera att arbetslösheten har bitit sig fast på en väldigt hög nivå. 6 procents arbetslöshet, , är en hög nivå. Det förväntar ni er att den ska vara mitt i högkonjunkturen 2014. En tredjedel av de arbetslösa är långtidsarbetslösa. Man kan säga att det inte bara är som befarar att dessa människor kommer att vara utanför arbetsmarknaden , utan det gör också många andra. Ni står där handfallna. Det enda förslag ni har är att låsa in dessa människor i något som ni kallar för fas tre med en ersättningsnivå på per dag utan några rättigheter över huvud taget och utan att ni kollar om dessa arbetsuppgifter har någon form av undanträngningseffekt på den reguljära arbetsmarknaden. Facken har inget inflytande alls över tillsättningen av dessa platser. Jag skulle vilja säga att det är en katastrofal arbetsmarknadspolitik vi ser. Det är dessutom en arbetsmarknadspolitik med otroligt låga nivåer. Och har inte lagt fram ett enda förslag på hur han anser att vi ska skapa jobb och pressa ned arbetslösheten. Han står bara och pratar om att tillväxten är rätt hög, och det är väl bra i alla fall. Ta ansvar, , och lägg fram några förslag på hur du skapar jobb! Hur ska ni nå målet om full sysselsättning? För är full sysselsättning inte 6 procents arbetslöshet och kommer aldrig någonsin att vara det. 14 (FP) replik: Jag tycker att man ska ta det lite lugnare än gör mot bakgrund av de mycket optimistiska tal som Arbetsförmedlingen publicerade i går vad beträffar sysselsättning och arbetslöshet. Det var mycket positivt. Om prognoserna för hur arbetsmarknaden kommer att se ut skulle infrias skulle det vara mycket värt, och vi skulle vara väldigt tacksamma i om utvecklingen blir så positiv. Låt oss därför arbeta för det med olika metoder, makroekonomisk politik, åtgärder på arbetsmarknaden och så vidare. Jag talar gärna om framtiden. talar på något sätt som om valrörelsen ska köras i repris. Jag har en fråga till som hon kan undvika att svara på om hon vill. har i ett anförande varit inne på, om jag förstod det rätt, att man ska starta med högre ersättningsnivåer än men att man å andra sidan ska ha en snabbare avtrappning, ungefär som i den danska modellen. Hur ser på en sådan förändring av politiken på arbetsmarknaden? ((V): Herr talman! Jag har ingen ytterligare replik.) 15 (C): ska vara ett land fyllt med möjligheter och där fler människor vågar satsa på sina drömmar. Det kan handla om att jobba, att utbilda sig, att resa, att starta företag eller att utveckla sin kreativa ådra. Det ska vara ett land där människor får bestämma mer själva och där vi förenar grön hållbarhet med konkurrenskraft. Det ska vara ett land där den offentliga sektorn är stark där det behövs för att se till att dessa människor får viktiga verktyg och förutsättningar i livet. Vi ska också ha en kunskapsskola med duktiga lärare, en närvarande och tillgänglig polis, ett starkt skyddsnät för dem som behöver stöd samt en sjukvård och omsorg där behövande inte ska behöva sitta länge i väntrummet utan snabbt kunna få den hjälp som behövs. För att uppnå drömmen om möjligheternas krävs det resurser. För att vi ska ha råd med en god offentlig välfärd och för att vi här i ska ha pengar att fördela på olika utgiftsområden krävs det skatteintäkter, skatteintäkter som människor runt om i landet varje arbetad timme betalar in. Utan alla företag som drivs och som anställer och utan alla som jobbar skulle det inte vara möjligt att finansiera de som den offentliga sektorns utgifter uppgår till. Därför är företagsamhet, näringslivsklimat och fler jobb i hela landet en förutsättning. Det är, inte minst i denna turbulenta ekonomiska tid, viktigt att se och förstå vad som sker runt omkring oss, utanför . som vi kan vara stolta över att vi har tagit ansvar för svenska skattebetalare vad gäller reformpolitiken och hanteringen av de offentliga finanserna är det nu viktigt att nogsamt följa utvecklingen hos våra europeiska vänner. Människor i olika europeiska länder har en tuff tid framför sig. Skolbarnen på kommer att få möta kraftiga neddragningar när landet ska spara . Löntagarna i genomgår ett iskallt ekonomiskt reningsbad, och människor som bor i , och kanske också får leva med höjda skatter och neddragningar inom välfärden med märkbara förändringar i vardagen som följd. Orsakerna till kräftgången bland många av länder är mångfasetterade. Men siffrorna talar sitt tydliga språk; statsskulden tangerar i många fall av bnp, och underskotten i den offentliga ekonomin växer kraftigt. För svenskt vidkommande är det viktigt att med stor noggrannhet följa den finansiella oron inom dessa länder. Svensk bnp bygger till hälften på export, och av svensk export går till europeiska länder, för att inte tala om den påverkan som instabiliteten i andra länders finansiella system även kan ha direkt eller indirekt på . När ekonomier stannar kan också bromsa, vilket är anledningen till att vi nu har tagit ansvar och eventuellt öppnat upp möjligheten att ge bilateralt stöd till . På många sätt är dagens debatt fylld av kontraster. I detta nu är kontrasten mellan och många andra europeiska länder slående. Men det är också kontrasten mellan denna debatt och samma debatt som fördes här i kammaren . Då inleddes det som kom att bli den djupaste lågkonjunkturen sedan depressionen i . Inte minst i min hemregion i blev lågkonjunkturen och krisen inom fordonsindustrin oerhört märkbar med kraftigt höjd arbetslöshet som följd. har varit smärtsamma och jobbiga för många människor som miste jobbet under denna svåra tid. Under 1990-talskrisen stod inför en liknande situation som många av våra europeiska vänner nu går igenom. När den stora saneringen av de offentliga finanserna genomfördes i fick i princip alla grupper i vårt samhälle vara med och betala. Det handlade om skattehöjningar och besparingar på över 125 miljarder totalt. kan vi vara glada över att vi gjorde vår läxa så grundligt. samarbetade med Socialdemokraterna för att ta landet ur krisen. Tillsammans genomförde vi även mycket betydelsefulla reformer som har haft stor betydelse för den gynnsamma ekonomiska utveckling som vi ser i vårt land . Det gäller inte minst det nya finanspolitiska ramverket med överskottsmål för den offentliga sektorn, utgiftstak för staten och kommunalt balanskrav som banat väg för sunda och offentliga statsfinanser. Trots att vi fortfarande befinner oss i en lågkonjunktur med hög arbetslöshet och lågt resursutnyttjande sker återhämtningen i snabbt och på bred front. Vi ser en ljus bild målas upp både vad gäller bnp-tillväxt och sysselsättning, och överskott i det finansiella sparandet väntas om . När övriga länder kämpar med stora underskott går åt rätt håll. Det är helt avgörande, för att inte säga nödvändigt, med starka offentliga finanser. Alliansregeringen har på ett ansvarsfullt sätt tagit genom en finanskris och djup lågkonjunktur, och vi är nu en av mest välmående ekonomier. Starka offentliga finanser är viktiga inte minst som en ovärderlig krockkudde vid nästa ekonomiska dipp.