prot · GX09125 · 2010-05-25 00:00:00 — Det kan vara kroniska sjukdomar, medfödda funktionsnedsättningar och stigmatisering efter att ha gått på pumpen gång på gång. När grundtryggheten rycks undan är det allvarligt. Om detta säger ingenting. Jag tror också att det är viktigt att diskutera hur rehabiliteringen ska fungera framöver. Det är klart att det Littorin sade i sitt första svar inte räcker. Det visar siffrorna. Ungdomar fortsätter att gå direkt från särskola till aktivitetsersättning. Vi fortsätter att se en ökad andel ungdomar som förtidspensioneras. Det är klart att en arbetsmarknadsminister som på riktigt menade allvar här inte skulle stå och säga att han är ganska nöjd. Det är det han sade i sitt första svar. Han avser inte att vidta flera åtgärder än dem han har gjort. Arbetsmarknadsministern och jag kan diskutera hur vi vill bli de bästa att ta till vara den kraft som de sociala företagen innebär jag har själv besökt fontänhus och liknande verksamheter. Men det kommer att vara helt otillräckligt. Vi kan inte inhysa alla människor som har en funktionsnedsättning i de sociala företagen och tro att det kommer att lösa det. Här krävs helt andra insatser och helt andra ambitioner för att klara det. Det kommer inte att vara enkelt. Fackföreningsrörelsen tog fram en rapport precis innan krisen slog till, Jakten på superarbetskraften. Där beskrev man vad arbetsgivarna eftersträvade hos dem man sökte till just sin arbetskraft. De skulle vara utbildade, helst med hög utbildning, ha lång arbetslivserfarenhet och gärna vara inte bara hundraprocentigt utan lojala mot arbetsplatsen. Det är klart att i den miljön och i det klimatet kommer vi att behöva väsentligt mycket mer av attitydpåverkan. Vi kommer också att behöva en arbetsförmedling som finns där för att klara övergången in i vuxenlivet med allt från lönebidrag till hjälpmedelsstöd. Jag tror att det kommer att behövas mer offensiva insatser på det här området. Där hade jag hoppats att arbetsmarknadsministern kunde vara mer tydlig om vad den borgerliga alliansregeringen avser att göra på det här området om olyckan skulle vara framme och man vinner förnyat förtroende. 21 Arbetsmarknadsminister (): Låt mig börja med socialförsäkringsreformen och den totala kollaps och det totala misslyckande som ni lämnade efter er med sju steg i en rehabiliteringskedja där av de sjukskrivna var kvar i första steget sjukskrivning. Folk kunde gå i totalt passiva system år ut och år in utan att någon ringde, utan att någon hörde av sig. Ingen ställde frågan: Vad kan vi göra för dig? Vad kan vi göra för att du ska få bästa möjliga och snabbaste väg tillbaka? De får nu ett sådant samtal. Svaret blir ofta en introduktion på Arbetsförmedlingen med hjälp av arbetsrehabilitering och arbetslivsintroduktion, alla de verktyg som finns för att kunna underlätta för personer som har varit borta länge att komma tillbaka. Snacka om att bita sig själv i svansen genom att ta upp just den reformen! När det gäller personer med funktionsnedsättning av olika slag tror jag att det finns flera olika sätt som man måste angripa detta problem på. Det första är naturligtvis en vettig diskrimineringslagstiftning i botten. Det är faktiskt förbjudet att diskriminera personer som har funktionsnedsättning. Det behövs också en diskrimineringsombudsman som tar ett samlat grepp. Jag tror att den reform som genomfördes för att samla de olika ombudsmännen kan underlätta för personer som har flera olika potentiella problem med sig genom att man bevakar och noggrant följer utvecklingen på det här området. Det är egentligen bara basplattan; det behövs även andra saker. Vi var inne på några av dem. Det behövs rehabilitering, stöd och förmodligen rena subventioner, vilket lönebidrag naturligtvis är. Som jag sagt i tidigare interpellationsdebatter är jag inte alls främmande för att se över lönebidragssystemet ganska ordentligt framöver. Jag tror till exempel att taket för lönebidragen är alldeles för lågt och behöver höjas framöver. Vi behöver vidare fundera över om konstruktionen är optimal för att hjälpa denna grupp. Vi behöver fortsätta att se över till exempel och dess funktionalitet så att vi får det såsom det är tänkt att vara, ett slags utslussning, eller inslussning kanske man ska säga, in på arbetsmarknaden. Den fjärde punkten är något mer besvärlig men likväl viktig. Den handlar mycket om attityder, och därför tackar jag gärna för att han väckt den här interpellationen. Det handlar om på vilket sätt man som arbetsgivare resonerar innan man anställer eller lyfter fram personer som har olika typer av funktionsnedsättningar. En intressant sak är att parterna har gemensamt det som heter Rådet för integration i näringslivet som framför allt arbetar med personer med utländsk bakgrund för att få in dem på arbetsmarknaden. Det tycker jag är alldeles utmärkt. Man skulle kunna hoppas på motsvarande, en breddning, när det gäller personer som har olika typer av funktionsnedsättningar för att på så sätt lyfta fram den här frågan. Är parterna intresserade av det kan vi naturligtvis vara med och hjälpa till. Det här innebär inte att jag skjuter ansvaret till någon annan utan att jag gärna stimulerar det som är komplement eller som kan hjälpa till i denna fråga på olika vis. Det finns enskilda företag som är intresserade. och jag ordnade ett seminarium med handikapporganisationerna för med sikte på att få personer med funktionsnedsättningar in på arbetsmarknaden. Där var det en lång rad företag som visade, tycker jag, en god framåtanda i hur man kan arbeta proaktivt för att utbilda både sina chefer och sina medarbetare i att välkomna och arbeta med personer med funktionsnedsättning. Ett av dem kan jag nämna snabbt. Det handlar om Ica som i sin reklam till och med lyfter fram praktikanten som ett exempel som har visat sig vara värdefullt både i Icas externa marknadsföring, vilket är helt okej om det gynnar personer med funktionsnedsättning, och i deras interna kulturarbete för att uppmärksamma chefer på möjligheten att anställa personer med funktionsnedsättning. Vi behöver jobba på alla de här fronterna och förmodligen några till för att det ska bli något bättre. 22 (): Jag har några korta kommentarer till beskrivning av sjukförsäkringssystemet. Den totala kollapsen, inte bara den totala utan den moraliska kollapsen, såg vi under den här mandatperioden. Den hade sin kulmen när läkare och cancersjuka människor gråtande i direktsändning berättade hur deras liv blev sönderslagna därför att man valde att behandla alla lika, inte se till att människor är olika, har olika sjukdomsbilder och har helt olika behov för att komma tillbaka i arbete. Det är sant att vi hade en hemläxa att göra när det gäller människor som blev sjukskrivna, men vi hade aldrig någonsin gjort det på det här sättet. Förändringarna drabbade inte minst människor med funktionsnedsättning. De blev drabbade av den totala moraliska kollaps som de här förändringarna medförde; de hamnade i kläm. Det innebar att många förlorade sin ersättning, sin trygghet som fanns, många med funktionsnedsättning. För att våga studera, arbetsträna eller söka ett jobb trots alla ohälsoproblem som kan finnas behöver man åtminstone känna en viss trygghet. Sedan kan vi vara överens om att mycket mer kan göras på flera fronter, en ny färdriktning i arbetsmarknadspolitiken där man prioriterar kvalitet framför kvantitet. Se gärna över nivåerna i lönebidragen. Där finns det mycket mer att göra än att fortsätta att sänka skatten. Det finns mycket kvar att göra med diskrimineringslagstiftningen och attitydpåverkan. Inte minst viktigt är att staten blir en förebild. Staten är den sämsta arbetsgivaren när det gäller unga med funktionsnedsättning, och där har Littorin direkt ansvar. 23 Arbetsmarknadsminister (): Låt mig hugga på det senaste, för det håller jag naturligtvis helt med om. Men jag är inte den som har arbetsgivaransvaret; det har vi till. Jag håller som sagt helt med. När det gäller de olika praktikplatserna försökte vi vara förebild och konstaterade att staten bör gå före, staten kan inte alltid var sist och sämst, precis om Astudillo säger, och jag håller helt med om det. Men då får man skit för det också ursäkta språkbruket, fru talman! Det blir inte bra hur man än gör i värld. Först och främst: Den som är sjuk ska vara sjukskriven. Det gällde i går, det gäller och det gäller . Den som har arbetsförmåga kvar ska lotsas och hjälpas tillbaka till arbetsmarknaden. Problemet är att ni lämnade efter er ett system där det gick utan att någon över huvud taget brydde sig om att slå en signal till de här personerna och fråga: Vad kan vi göra för att du ska kunna ta dig tillbaka? Av de ungefär 2 000 personer som inte gick över till arbetslivsintroduktionen var det som fick försörjningsstöd, det gamla socialbidraget. i det fallet är 40 personer. Det är naturligtvis hemskt för dessa 40 personer, och vi ska se till att få dem till Arbetsförmedlingen så att vi kan hjälpa dem tillbaka till arbetsmarknaden. Men att beskriva det som moras tycker jag inte är rimligt. En sak har vi dock inte talat om, och den ska jag bara kort nämna. Det skulle ha varit min femte punkt, och det gäller tillgängligheten. När man pratar med handikapporganisationerna lyfts den ofta fram som en av de viktigaste punkterna. Den får vi säkerligen möjlighet att diskutera framöver. Jag tror att den som en femte punkt är en viktig dimension för att möjliggöra för fler personer med funktionsnedsättning att ta sig in och tillbaka på arbetsmarknaden. Vi behöver varenda kotte på arbetsmarknaden, även dem som har en nedsatt arbetsförmåga och dem som är funktionsnedsatta med nedsatt arbetsförmåga. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2009/10:308 om integritet i arbetslivet 24 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig om jag anser att det finns ett tillräckligt starkt skydd för arbetstagares och arbetssökandes personliga integritet och om jag avser att ta initiativ till att föreläggs ett förslag till lag om personlig integritet i arbetslivet. Som Astudillo påpekar i sin interpellation presenterades betänkandet Integritetsskydd i arbetslivet (SOU 2009:44) arbete. Utredningen som tillsattes av den förra regeringen hade fått i uppdrag att lämna förslag till en lag till skydd för den personliga integriteten i arbetslivet. Utredaren lämnade också ett sådant förslag och konstaterade att det regelverk som finns till skydd för arbetstagares personliga integritet i arbetslivet har brister. Att arbetstagare och arbetssökande åtnjuter ett tillfredsställande skydd mot otillbörliga intrång i den personliga integriteten är enligt min uppfattning centralt. Vi spenderar en stor del av våra liv på arbetsplatsen, och det är viktigt att vår privata sfär skyddas. har arbetsgivare legitima skäl för att utöva kontroll. Arbetsgivare måste ju bland annat garantera att verksamheten drivs säkert med hänsyn både till de anställda och till tredje man. Gränsdragningen mellan arbetstagares och arbetsgivares intressen bör vara så klar som möjligt, och arbetstagare bör kunna förutse vilken typ av övervakning och kontroll som han eller hon kan utsättas för inför en anställning eller under arbetets utförande. De frågeställningar som aktualiseras i betänkandet är komplicerade. Remissinstanserna har inkommit med synpunkter som måste övervägas noga. De visar att de förslag som utredaren presenterat inte är fria från invändningar. Inom vissa avtalsområden har vidare integritetsfrågorna till viss del reglerats i kollektivavtal. Inom andra avtalsområden saknas en sådan avtalsreglering. Förslaget om en lag om integritetsskydd i arbetslivet förtjänar noggranna överväganden. Ett sådant viktigt övervägande är hur frågan om relationen mellan lagstiftning och kollektivavtal ska lösas. Jag har därför ännu inte tagit ställning till hur vi ska gå vidare med förslaget. 25 (): Jag vill börja med att tacka arbetsmarknadsministern för svaret. Egentligen borde man vara ganska glad som denna när den moderate arbetsmarknadsministern efter snart en hel mandatperiod tydligen fått en helt ny uppenbarelse, att förändringar i arbetsmarknadspolitiken förtjänar noggranna överväganden. Tänk om den insikten hade infunnit sig i början av mandatperioden hur mycket vettigare a-kassan då skulle ha sett ut och hur mycket mer innehåll av kvalitet vi hade haft i arbetsmarknadspolitiken! Men må så vara. Problemet när det gäller integriteten i arbetslivet är Littorins val av ingång. Trots att en utredning gjorts på området om de svåra avvägningarna väljer att inte agera i frågan. Den här regeringen tycker att det är helt i sin ordning att arbetsgivare övervakar anställdas datortrafik utan att berätta om detta, att arbetsgivare begär utdrag ur försäkringskasseregistret över sjukdagar innan man anställer, att småbarnsföräldrar tvingas visa upp utdrag på hur mycket de brukar vara hemma för att vårda sjuka barn, att tvinga anställda att genomgå medicinska undersökningar utan att det finns något objektivt skäl för detta och att den som anser att arbetsgivaren kränker den personliga integriteten måste sätta sitt eget jobb i pant för att kunna få frågan prövad i domstol. Det är i praktiken den verklighet vi har där ute . Det finns en utredning som föreslår hur man kan hantera de här svåra avvägningarna. Den var klar . Remisstiden gick ut , men den här regeringen väljer att passa, att avvakta. Förvisso vet jag att just integritetsfrågor inte har varit den här regeringens starka sida, men när det gäller vanliga medarbetares integritet när de söker ett jobb, deras rätt att veta vad som övervakas och inte övervakas, borde man agera lite mer skyndsamt. Vad Littorin försöker göra i sitt svar är att gömma sig bakom parterna och säga att det finns en del avtal som reglerar det här. Problemet är att regeringens egna utredare säger att detta inte räcker, att det är otydligt och att lagstiftning måste till för att tydliggöra problemen. Där finns svaret på en av frågorna som regeringen och Littorin själv lyfter upp i sitt svar. Det behövs ibland att politiken hjälper till lite och ger en knuff, och då måste regeringen agera. Det går inte att passivt gömma sig bakom att saker är lite svåra eller att bolla över det till parterna. Littorin fick ett pris . Lag & Avtal utsåg honom till den mest inflytelserika arbetsrättaren trots att arbetsmarknadsministern inte är jurist. Det kan ministern få beröm för! Vad var motiveringen? Jo, att han håller sig på mattan. Men jag skulle vilja korrigera det. Det verkar vara så att vi har fått en arbetsmarknadsminister som sopar allt under mattan, inte minst människors personliga integritet i arbetslivet. Det är dags att börja ta ansvar för dessa frågor också, herr arbetsmarknadsminister! 26 Arbetsmarknadsminister (): Jag vet inte hur jag ska komplettera det jag sade från första början, nämligen att vi nu har fått den här utredningen. Remissomgången ger vid handen att det finns väldigt disparata åsikter och att det finns otydligheter i utredningen som det behöver arbetas mer med. Det tänker vi göra innan vi lägger fram ett förslag till lagstiftning. Vi har inte fattat beslut om hur vi ska gå vidare exakt. Men jag kan lova att vi tittar vidare på detta och att vi kommer att återkomma när det finns ett färdigt sådant arbete. Sedan vill jag möjligen påminna om att vi trots allt är minsta departement. är större än vad vi är, och vi har försökt hantera en internationell kris, en stigande arbetslöshet och en lång rad andra lagstiftningsärenden. Att man prioriterar sitt eget arbete så att man faktiskt hinner med det man ska är kanske inte så konstigt. Men jag kan försäkra att vi inte kommer att begrava den här frågan i byrålådan utan att vi arbetar vidare på att se hur vi i så fall skulle kunna gå vidare. Men exakt hur och exakt om och så vidare får jag helt enkelt återkomma till. 27 (): Jag vill tacka arbetsmarknadsministern för svaret. Det är klart att det har hänt väldigt mycket på arbetsmarknadsområdet. Förvisso har arbetsmarknadsministern själv ställt till rätt mycket. Det är klart att han också har ett ansvar för den arbetsbelastning han bidragit med när det gäller till exempel försämringen av a-kassan och förändringarna i visstidsanställningen. De är än frågetecken där Littorin lovat att komma med svar men inte gjort det . Det finns massor av frågor där inte bara krisen har bidragit till att arbetsbelastningen på är stor. Vi har också en regering som inte riktigt förstår och inte vill göra saker på det här området för löntagares bästa. Arbetsmarknadsministern tycks ha två växlar, och det har han haft under hela mandatperioden. Den ena innebär snabba förändringar som är ogenomtänkta, som sker utan analys och som inte föregås av en utredning. Vi har sett det på området. Det är full fart framåt, och så får det gå som det går. Och har det inte gått bra. Den andra växeln innebär att inte göra någonting och passivt avvakta och dra ut in i det sista. Så är det just med frågan om personlig integritet. Där är det växel noll som har varit i, trots att det ute på svensk arbetsmarknad finns en växande oro för just den personliga integriteten i arbetslivet. Låt mig upprepa att när regeringen väljer att inte göra någonting när det gäller de här frågorna betyder det att det är helt i sin ordning för arbetsgivare att övervaka anställdas datortrafik utan att berätta det för dem, att arbetsgivare får begära ut utdrag ur register över sjukdagar innan de anställer, att småbarnsföräldrar kan tvingas visa upp utdrag över hur mycket de brukar vara hemma för att vårda sina sjuka barn och att man som anställd kan tvingas genomgå medicinska undersökningar utan att det finns några objektiva skäl för detta. Sist men inte minst, vilket kanske är mest graverande eftersom det är en dom som kom rätt , är det helt i sin ordning att den som anser att hans integritet kränkts måste sätta sitt jobb i pant för att över huvud taget kunna driva frågan mot sin arbetsgivare i rätten. Det är dags att börja agera, för det är en synnerligen allvarlig fråga. Jag hade hoppats på en mer reaktiv och aktiv minister som ser till att saker händer där ute och alltså lägger i växel ett, den som alltför ofta har handlat om att försämra vanligt folks villkor på arbetsmarknaden. 28 Arbetsmarknadsminister (): När det gäller ettans växel är det väl normalt sett Socialdemokraterna som lägger i backen och vill tillbaka till hur det såg ut tidigare. Grunden är att vi har fler sysselsatta ungdomar än 2006. Det är jag väldigt nöjd över eftersom vi har haft den värsta krisen . Är det tillräckligt? Nej, det är det naturligtvis inte. Det finns mycket mer att göra, och det kommer vi också att fortsätta med efter valet. Efter valet kommer vi också att fortsätta med besked även i den här frågan, men jag är försiktig med lagstiftning som tar över kollektivavtal, och det är förmodligen därför som jag blev utsedd till årets arbetsrättare av Lag & Avtal. 29 (): Jag tror att man i längden inte kan gömma sin passivitet bakom att skylla på parterna eller något annat. Inte heller kan man gömma sig bakom att man tycker att frågan är för komplicerad. Om tycker att detta är alldeles för komplicerat ska han veta att kan vi få en rödgrön arbetsmarknadsminister som är ivrig och beredd att ta sig an den här uppgiften. De här frågorna är prioriterade för det rödgröna samarbetet precis som arbetslöshetsbekämpningen i stort är. Jag vill avslutningsvis, för jag tror att det här blir min sista chans till det, tacka arbetsmarknadsministern för de här fyra långa åren. Det har gått hett till ibland och det har varit roligt . Det har varit blixtar ibland men också många leenden. Arbetsmarknadsministern är regeringens friska fläkt om inte annat, och det har behövts under de här fyra svåra åren som drabbat svenska folket inte bara på grund av krisen utan på grund av att vi haft en högerregering som valt att öka klyftorna och trodde att det skulle leda till fler jobb. Så var det inte. kan svenska folket välja en ny färdriktning. Avslutningsvis vill jag säga: Tack, arbetsmarknadsministern! Jag hoppas att han kan vara en frisk fläkt även efter . 30 Arbetsmarknadsminister (): Låt mig först säga att integritet naturligtvis är en oerhört viktig fråga. Det jag tycker är lite stökigt är att remissutfallet är så pass spretigt som det är och att det finns invändningar som inte bara är, om jag får uttrycka mig så, de traditionella partsinvändningarna utan även av djupare juridisk karaktär. Jag kan försäkra att vi kommer att ta tag i frågan, utan tvekan. Vi jobbar på det, men jag vill gärna ha ett bättre underlag innan vi kan gå vidare. Det är nämligen en fråga som inte bara inbegriper integriteten i arbetslivet utan även integritet i ett större perspektiv. Jag tar gärna den pucken och jobbar mer med den. Sedan vill jag tacka . Jag kan hålla med om att det ibland har gått lite vilt till. It takes two to tango, som det brukar heta. Förmodligen får vi skylla det på att vi båda är väldigt engagerade i våra frågeställningar, och det är i grunden någonting mycket bra. Det har alltid varit roligt att debattera med . Det vore synd om lade in backen . Vi får väl se hur det går. Lycka till kan jag väl knappast önska, men jag gör det ändå. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2009/10:342 om åtgärder för utbildning och jobb till unga människor 31 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att se över arbetsmarknadsåtgärderna inom ungdomsgarantin och om jag avser att verka för att särskilda resurser tillförs för att fler ungdomar ska få möjlighet att få en fullständig gymnasieexamen. En bra utbildning är något av det allra viktigaste vi kan och bör utrusta våra ungdomar med inför deras framtida inträde på arbetsmarknaden. lanserade regeringen en gymnasiereform vars syfte är att fler elever ska lämna gymnasieskolan med godkända betyg, att stärka elevernas förkunskaper inför yrkesliv och fortsatta studier samt att bättre anpassa utbildningarna till kraven inom olika bransch- och yrkesområden. Inom jobbgarantin för ungdomar erbjuds samtliga deltagare stöd av en handläggare och särskilt individanpassade insatser på ett tidigt stadium för att så snabbt som möjligt kunna gå till arbete, påbörja eller återgå till utbildning inom det offentliga utbildningssystemet. Det är främst denna form av utbildning och inte arbetsmarknadsutbildning som ungdomarna är betjänta av. Vidare kan både långtidsarbetslösa ungdomar och de som kommit in i garantin ta del av arbetspraktik och utbildning efter en inledande period med fokus på fördjupad kartläggning, studie- och yrkesvägledning samt jobbsökaraktiviteter med coachning. Regeringen har vidtagit en rad olika åtgärder för att arbetslösa ungdomar ska få ett aktivt stöd och kunna återgå till arbete eller utbildning. Så sent som trädde flera förändringar i kraft som syftar till att ytterligare förstärka jobbgarantin för ungdomar. kan ungdomar i garantin även ta del av stöd till start av näringsverksamhet och arbetslivsinriktad rehabilitering samt den nya insatsen Lyft. Dessutom har vi, som ett komplement till den utbildning som erbjuds inom jobbgarantin för ungdomar , satsat på kortare, studieförberedande utbildningar inom folkhögskolorna för arbetslösa ungdomar som saknar grundskole- eller gymnasieutbildning. Vidare har vi tillfälligt utökat antalet platser i yrkesvux inom den kommunala vuxenutbildningen, yrkeshögskoleutbildningen samt högskolor och universitet, vilket ger fler möjlighet att börja studera. Detta är bara några exempel på regeringens senaste satsningar som syftar till att bekämpa ungdomsarbetslösheten. Regeringen följer naturligtvis resultaten och utvecklingen av jobbgarantin för ungdomar mycket noga, men för tillfället avser vi inte att vidta några ytterligare åtgärder för att se över insatserna inom ungdomsgarantin. 32 (): Det känns bedrövligt efter att ha tagit del av arbetsmarknadsministerns svar. Min fråga handlade nämligen om åtgärder för unga i då har bland de högsta ungdomsarbetslöshetstalen i .