prot · GX0969 · 2010-02-04 00:00:00 — Jag anser dock inte att en revidering av folkrätten skulle innebära en lösning på det problem tar upp. delar UNHCR:s bedömning att vi måste undvika en omförhandling av flyktingkonvention och dess tilläggsprotokoll för att även omfatta personer som lämnar sitt land på grund av klimatskäl. En sådan process skulle kunna innebära en påtaglig risk för urholkning av det redan existerande regelverket för skydd åt flyktingar. Däremot kan det finnas anledning att i en internationell kontext föra en fördjupad diskussion om klimatförändringen som en faktor som påverkar migration. Man bör då skilja på människor som migrerar under planerade former för att minska sin utsatthet för pågående eller framtida försämringar av klimatet och människor som tvingas på flykt på grund av akuta väderkatastrofer. Väderkatastrofer leder inte sällan till att människor tvingas fly. Det handlar dock i stor utsträckning om en temporär bosättning inom det egna landet. Målet för dessa drabbade är ofta att kunna återvända hem och återbygga sina liv. Migration förorsakad av klimatförändringar på medellång och lång sikt kan däremot vara del i en anpassning till förändrade livsvillkor. Anpassning är ett centralt område av det internationella klimatarbetet. På nationell nivå kan det handla om att stärka arbetet med att förutse vad som kommer att hända, förebygga det som går att åtgärda och förbereda sig på att flytta från sådant som inte går att förhindra. På lokal nivå handlar anpassning bland annat om att ge samhällen och individer tillräckligt med kunskap och verktyg för att kunna fatta välgrundade beslut om hur de bäst hanterar klimatförändringens effekter i sin närmiljö. Migration inom eller utanför det egna landet kan i detta sammanhang utgöra ett medvetet val, om än ej alltid ett önskat sådant. En av slutsatserna i den rapport som , för vilken jag var ordförande, presenterade var att klimatförändringarna snarare kommer att förstärka nuvarande migrationsmönster än skapa nya. Det är en viktigt slutsats när vi tänker i termer av hur och var biståndet kan bidra till att minska effekterna av klimatförändringar. Nationer har det primära ansvaret för sina medborgare. Många utvecklingsländer behöver dock internationellt stöd för att kunna leva upp till detta ansvar. Internationellt bistånd kan bidra till att stärka kapaciteten att hantera klimatutmaningen hos såväl människor som myndigheter i ett land. Under FN:s ledning görs ansträngningar kring klimatanpassning och katastrofförebyggande som syftar till att öka fattiga länders motståndskraft och förmåga att hantera ökade klimatrisker. 23 (): Först vill jag tacka för svaret, som jag i och för sig tycker är lite väl försiktigt. Det ska naturligtvis inte falla någon sorts kritik på statsrådet för att utrikesministern inte kunde svara på interpellationen. Jag ställde den till utrikesministern eftersom han brukar delta i sessioner, och jag kan tänka mig att svaret kanske hade blivit något annorlunda om det hade kommit från honom. Jag noterar att statsrådet delar min oro för klimatförändringarnas effekter för människor som lever i fattigdom. Jag noterar även att statsrådet anser att konsekvenserna av klimatförändringarna riskerar att bli störst i utvecklingsländerna. Jag hoppas dock att statsrådet även delar min oro för människor som inte anser sig som fattiga men som bor i låglänta deltaområden och riskerar att översvämmas och även min oro för alla dem som inte bor i utvecklingsländer men som ändå redan drabbas av klimatförändringarna. Det är till exempel alla de som har fått sina hem nedbrända i , i och i på grund av extrem torka. Det är en effekt av klimatet. Det var alla de äldre människor i södra som dog en sommar när man hade extrem hetta på grund av klimatförändringarna. Det gäller flera av de människor som redan lämnat sina låglänta söderhavsöar. De var välutbildade och levde inte alls i fattigdom på sina öar. Jag vill med detta nyansera den bild som ministern ger av att det bara skulle vara fattiga utvecklingsländer som drabbas av klimatförändringarna. Vi som lever i moderna, så kallade utvecklade samhällen är väldigt beroende av komplicerade strukturer som mycket väl kan slås ut och drabba oss hårt. Vi vet att kraftigt regn kan få sjöar att svämma över även i vårt land, och flödet i våra vattendrag kan bli så kraftiga att både järnvägar och vägar spolas bort. Kraftledningsstolpar kan rivas ned, elledningar slitas sönder och fjärrvärmenät förstöras. Viktig infrastruktur kan rasa samman, och vi är väldigt sårbara. När våra kustvatten har blivit två grader varmare klarar vi inte längre av att kyla reaktorhärdarna, och då måste vi stänga våra kärnkraftverk. Jag tror inte att jag i min interpellation har ställt krav på omförhandling av flyktingkonventionen, eftersom jag är medveten om att biståndsorganisationer, FN och alla som arbetar med det ser just den risk som ministern pekar på. Jag inser att det var en dålig formulering från min sida. Jag frågar alltså med anledning av att jag uppmärksammade det initiativ som togs av företrädare från under om klimatfrågor och med anledning av det initiativ som har tagits av om behovet av att tidigt vara ute globalt och försöka hitta förhandlingslösningar, försöka hitta regelverk av något slag, där man i förväg bestämmer hur världssamfundet ska agera för att hantera de problem som vi vet kommer. Jag skulle egentligen vilja veta hur regeringen ser på den rekommendation som tog på sin session . Där rekommenderade vi att de nordiska länderna ska ta ett gemensamt initiativ inom EU för att lyfta upp frågan till FN på lämpligt sätt och starta ett globalt rundabordssamtal med världens ledare kring hur vi hanterar dessa frågor. Det tar ju att hitta strukturer för det. 24 Statsrådet (): Tack, , för en väldigt viktig interpellation kring en frågeställning som vi ur alla aspekter verkligen behöver diskutera mer. Det är effekterna av klimatförändringarna och vad de innebär inte bara för vår solidaritet utan också för hur migrationsströmmarna kommer att förstärkas. Det är vår analys. Att utrikesministern valde att låta mig svara, efter noggrant samberedande och annat, var just för att diskutera bland annat vilka det är som främst förtjänar vår omedelbara uppmärksamhet. är det de fattigaste människorna i de fattigaste länderna som är mest utsatta och som inte på egen hand har resurser eller förmåga att anpassa sig till de klimatförändringar som är här . Det var därför vi tog fasta på detta i svaret. Jag är glad att delar uppfattningen att vi inte ska omförhandla flyktingkonventionen, för den behövs för att ge stöd åt de utsatta som hotas med grova kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Hur ska vi då hantera detta? Ja, det handlar naturligtvis om samhällets sårbarhet på alla nivåer. Redan i pågår anpassning till klimatförändringar genom att vi gör riskanalyser, genom att vi funderar och genom att vi skapar egen beredskap individer, försäkringsbolag men naturligtvis också kommuner och myndigheter. Vi har förmåga i vårt eget land, tror vi i alla fall, att hantera det mesta av detta på egen hand. Men vi diskuterar naturligtvis i forum som till exempel , eftersom vi räknar med solidaritet och gemensamma ansträngningar. Den viktigaste ansträngningen är naturligtvis att få ett klimatavtal på plats som gör att utsläppen minskar. Men vi kommer även utifrån ett EU-perspektiv, inte minst efter Stockholmsprogrammet, att behöva diskutera vidare hur migrationsströmmar sker på grund av klimatförändringarna som EU kommer att vara tvungen att både hantera som ett migrationsproblem och titta på förebyggande. Det är därför, herr talman, som jag i svaret uppehåller mig vid just biståndets förmåga att skapa starkare stater som kan fullfölja ansvaret gentemot sina medborgare men också för att vi ska kunna använda biståndet för att bygga smartare och skapa mänsklig kapacitet att ha förmågan att anpassa sig till ett förändrat klimat. Migration är en välkänd och använd anpassning, som påminde oss om, i till exempel utvecklade länder. Varför jag väljer att fokusera på de fattigaste av de fattiga är just att det är ett viktigt internationellt svar som måste ges. Där tror jag, som sagt var, att anpassningsåtgärder i dessa drabbade länder och regioner är det bästa och mest effektiva, och det måste vi göra . Därför är jag glad att vi har finansiering för detta i och även tänkande, kapacitet och engagemang, som visar. 25 (): Jag är väldigt tacksam för det arbete som bedrivs i det korta perspektivet med att se till att bygga upp internationella resurser för att klara katastrofer av olika slag, vare sig de direkt kan hänföras till klimatförändringar eller har andra orsaker. Det gäller till exempel katastrofen på , där man kan fråga sig varför världssamfundet inte har skapat ett antal katastrofsjukhus som kan flygas in. Man upplever direkt att vi inte har tagit vårt ansvar när vi inte har förberett och planerat för att kunna rycka in med de resurser som behövs. Nästan varje gång är det lite ad hoc, och de som råkar vara på plats först får ett huvudansvar. Jag förstår ministerns vinkling på svaret, och då får jag väl bolla tillbaka frågan och be att få återkomma . Jag kanske har uttryckt mig dåligt i min interpellation, men jag är orolig för det längre perspektivet. Vi vet att det vi redan har åstadkommit i form av utsläpp av klimatgaser innebär att vi får en klimatförändring. Även om vi skulle kunna stänga av strömbrytaren så att ingenting händer och det inte blir ett enda utsläpp till har vi en process under åtminstone framåt när problemen kommer att förvärras. Vi kan ganska säkert se var det hamnar. Alla de mätresultat som forskningen tar fram visar att vi följer ungefär worst case, enligt IPCC:s olika beräkningar. I konsekvens med det kommer stora grupper av människor att inte kunna försörja sig där de befinner sig . Jag vet att man helst vill flytta tillbaka, men många kommer inte att ha någonting att flytta tillbaka till. Ett område där det finns problem, som jag har läst om, är gränsen mellan och där kineser migrerar över till . Det börjar bli lite för många för att bönderna på den glesa landsbygden där ska tycka att det är okej. Jag ser ett scenario framför mig, men hur långt fram i tiden är det väldigt svårt att bedöma. Det handlar eller . Någonstans i det intervallet kommer vi att se stora folkomflyttningar. Jag skulle kunna fråga: Hur ser ministern på de prognoser som en del organisationer, till exempel , kommer med? De säger att vi har ungefär 20 miljoner flyktingar eller migranter som migrerar just på grund av miljökonsekvenser och klimatfrågor. Man gör uppskattningar att det är 200300 miljoner människor . Hur ser ministern på den typen av försök att se framåt i tiden? Jag tror att det är viktigt att redan nu tar initiativ till de samtal som jag pratade om. Jag har svårt att tro att det kan bli bra diskussioner om de startar när det står ett tiotal eller kanske ett hundratal miljoner människor och knackar på dörren till områden där folk ändå känner sig stressade. Det gäller även de områden som inte drabbas hårt enligt de kalkyler eller beräkningar som vi har och enligt det forskningen säger. ser ut att klara sig relativt bra, men det kan vi inte veta. Även länder som teoretiskt sett ska drabbas mindre kan mycket väl ha väldigt ansträngda försörjningssystem och väldigt ansträngda resurser. Om man då inte har klarlagt någon sorts metod för att hantera problematiken tror jag att det kan bli dåliga resultat. Jag är egentligen väldigt rädd för att klimatförändringar i slutändan kan leda till krig, fast jag vill inte säga det. 26 Statsrådet (): Jag är väldigt glad åt att vi kan använda interpellationer till att också diskutera trender, långsiktigheten, vilket ansvar vi har och de dilemman som finns. Jag tror att vi nästan automatiskt kommer att ställas inför det här, och det kommer att prövas. Det finns mycket som talar för att till exempel länder som eller kan fortsätta att existera på befintlig plats, ha den geografiska belägenhet som de har. Hur ser det ut om man flyttar en nations befolkning till ett annat lands territorium? Hur löser man detta statsrättsligt? är naturligtvis inne på väldigt intressanta frågeställningar. De kan inte lösas av människor själva. Det är inte något som enbart en stat kan ta ansvar för, utan vi kommer i det internationella samfundet att behöva konfronteras med grundläggande statssuveränitetsresonemang, för att bara ta ett exempel. Jag har just träffat företrädare för bland annat . är ett annat land där man nu väldigt väl, skulle jag vilja säga, har anpassningsplaner. Man ser över sårbarheten. Man vet att det är väldigt många fattiga människor som kommer att drabbas värst, som inte har egen kapacitet utan behöver stöd. Man kommer att behöva flytta folk från vatten- och deltaområden längre upp och längre bort. Det handlar inte om en stad, utan det handlar om miljontals människor som ska hitta nya bosättningsplatser inom landet. Här tar den regeringen det ansvaret, men det krävs också lite hjälp, eftersom klimatförändringarna är globala. Det handlar om att man får hjälp och assistans, teknik och kunnande men också ekonomiska resurser för att detta ska vara möjligt. Sedan finns det som påpekar risker med all typ av migration. Först och främst skapar det kanske förbättringar. Vi ska vara glada över att vi står för en human flyktingpolitik men också över att vi själva har haft nytta av att en gång kunde vara ett utvandrarland och att vi sedan har varit ett bra invandrarland. Det var också en del i en anpassning mot fattigdom. En del starka människor hade förmåga att ta sig vidare, men många fattiga blev ändå kvar. Den här typen av migrationshistoria tror jag är väldigt viktig att ha för att se hur det påverkar om människor i vissa regioner flyttar från en del och kanske kommer någonstans där det inte finns så god mottagarkapacitet, där det finns sköra system, där olika etniciteter ställs mot varandra och där det finns en grogrund för olika konflikter. Det kan vara konflikt om begränsade resurser. Det kan vara konflikt kring kultur, tradition och styrelseskick som naturligtvis kan leda till ökade konflikter och krig. Vi ska inte underskatta detta. Det är också någonting som diskuteras, eftersom vi ser det här som ett av grundproblemen med klimatförändringarnas effekter. Det är därför som jag är övertygad om att vi måste jobba mer med anpassningsåtgärder . Det handlar om att stärka människors egen förmåga. Det handlar om att ha kunskap och vetskap om vad som händer och sker. Det handlar om att de ska känna sig delaktiga i beslutsprocesser, ha kapacitet och organisera sig gemensamt lokalt, inte bara för att kunna möta annalkande väderfenomen eller långsiktigt fundera på hur man hittar nya grödor eller vad det kan vara utan också för att utkräva ansvar av landets regering när det gäller hur man anpassar sig lokalt. Det handlar också om att vi har ett internationellt regelverk. Det var därför som misslyckandet i var så ledsamt. Det handlade inte bara om hur vi ska minska koldioxidutsläppen, utan det handlade också om hur vi ska kunna få en världsordning där vi hjälps åt för att just anpassa oss till klimatförändringarna, som alldeles oavsett vad vi pratar om kommer att vara än mer påtagliga . De är här . 27 (): Jag har gjort samma erfarenhet som ministern har gjort i när det gäller hur ett land jobbar med att förbereda sig. I mitt fall gäller det , där man på nationell nivå har väldigt stora planer för hur man ska kunna rädda stora delar av , medan man ute i verkligheten, så att säga, i konstaterar att de gamla åkerjordarna redan är så försaltade att det i praktiken är omöjligt att rädda och behålla någon livsmedelsproduktion där. Där kommer ett av de största livsmedelsproducerande områdena i att vara förlorat. Jag måste säga, herr talman, att jag är ganska nöjd med att jag får en positiv respons från ministern när det gäller det här lite långsiktiga resonemanget som jag försöker föra in. Jag hoppas att ministern tar med sig det tillbaka till regeringen. Jag kan väl också säga att jag gärna skulle se att ministern tog upp frågan om rekommendation från sessionen 2007 om att de nordiska länderna gemensamt ska agera på internationell nivå. I rekommendationen nämns EU som en lämplig nivå. är ju inte ett EU-land men man har skrivit under den här. Men det kanske inte är något hinder. Jag tror att vi är ganska överens om att det är bra att vara förutseende och att starta den här typen av diskussioner. Jag har gjort rätt många försök att hitta de arenor inom FN-systemet där den här diskussionen redan förs. Jag vet att det pågår lite sporadiskt. Jag var inte i ; jag kunde inte komma dit. Men jag blev orolig när jag såg det här initiativet från en som sade sig företräda , för jag är lite rädd att vi får en felaktig diskussion om det inte är de rika som erbjuder möjligheten. 28 Statsrådet (): Tack igen, , för att vi kunde ha det här utbytet! Det är sådant som engagerar. Vi får också en möjlighet att berätta att regeringen arbetar aktivt med den här frågan. Jag var i och träffade den internationella migrationsorganisationen chef, . Han var precis på väg till just . Men där förs samtal också på den här mer intellektuella nivån kring vad det är för utmaningar vi ser för att kunna skapa beredskap och sedan föra in det i det politiska systemet. Vi diskuterade väldigt mycket inom . Det här är naturligtvis också en fråga där jag tror att EU-kommissionären inom ramen för sitt EU-arbete kommer att vara en viktig aktör. Det här handlar ju om att vi nu ska ha beredskap internationellt, men det handlar också om att se hur EU solidariskt tar sig an den här frågan. Det är ju också riskhantering inom vår egen union. Och det är migrationsströmmar inte nödvändigtvis bara mellan syd och nord utan också inom organisationer som till exempel EU. Vi arbetar alltså aktivt med den här frågan. Därmed har jag redan svarat på vad vi gjorde efter tidiga iakttagelse av detta. Men vi kan gärna återkomma med mer information kring de här brännheta frågorna om just klimatförändringar. Jag är glad, herr talman, över att vi var överens om att vi inte ska sätta flyktingstatus på detta, för det tycker jag är en annan diskussion. Men vi ska se vilka andra verktyg vi har. Till kommer jag också att överlämna en av de studier som vi gjorde inom ramen för klimatkommissionens arbete. Vi tittade just på klimatfrågan och utveckling, och vi gjorde särskilda studier just kring migration. Jag vill hävda att det inom regeringen och finns mycket tänkande kring detta, men det finns också aktivitet i olika politiska forum. Jag är väldigt glad över att detta granskas och diskuteras också i . Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Motioner 2009/10:C8 till civilutskottet /10:So1 till socialutskottet /10:T4 till trafikutskottet Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då statsministerns frågestund skulle börja. 8 § Statsministerns frågestund 29 TREDJE VICE TALMANNEN: Vi övergår nu till statsministerns frågestund. Jag vill passa på att hälsa statsministern välkommen till kammaren. 30 (): I partiledardebatten i SVT:s Agenda sade statsministern att 100 000 jobb tillkommit . Det visade sig sedan vara helt fel. Sysselsättningsgraden har kraftigt minskat. Hela jobbtillväxten under de goda åren är utraderad, och de arbetslösa har blivit 100 000 fler . Antalet långtidsarbetslösa har ökat med 140 personer per dag bara . Ungdomsarbetslösheten i är den högsta i . Regeringen gömmer undan 50 000 långtidsarbetslösa ungdomar i en passivgaranti. Bara 1 av 10 ungdomar får en aktiv insats i form av utbildning eller praktik. Övriga är passivt arbetslösa. Även statsministern borde se det som alla andra har sett. Regeringens politik här fungerar inte. Läget på arbetsmarknaden är betydligt allvarligare än vad regeringen har sagt. När nu regeringen har insett att det finns 100 000 färre jobb än man trodde är frågan om det inte är rimligt att regeringen agerar. Är statsministern beredd att ändra sin politik? 31 Statsminister (): Låt oss konstatera att vi trodde att krisen när denna drabbade oss skulle leda till att vi förlorade 300 000 jobb ja, det var inte bara vi utan också externa bedömare trodde det. Det ser nu ut att stanna runt 100 000120 000. Det är allvarligt nog, men frågan måste ställas om inte den mycket aktiva krispolitik som regeringen fört har spelat roll de stora investeringar vi har gjort i utbildningssystem och arbetsmarknadspolitik men också tillskott till köpkraften i form av bland annat sänkt skatt för vanligt folk. Det är åtminstone så att vi ser att en inhemskt driven tillväxt, som ser ut att ge bättre tillväxtsiffror än som är fallet i andra länder inom EU, nu skapar en bra efterfrågan i den svenska ekonomin. Grunden nu för att föra en diskussion om vad som ger jobb ligger i vad som ger jobb . Är det bättre drivkrafter för företagare och för dem som vill ha jobb, eller är det höjda skatter på arbete och på att anställa yngre, som Socialdemokraterna tycker? 32 (): Återigen inser jag att statsministern inte vill prata om det bekymmersamma läget på arbetsmarknaden. I stället har han andra förklaringar till läget. Vad jag noterat är att regeringens prognoser har varit mycket instabila . För någon vecka sedan höjde regeringen prognosen för sysselsättningen med 100 000 personer för . Om nu antalet jobb i själva verket är 100 000 mindre än vad regeringen har trott innebär då inte det att regeringens prognos för arbetsmarknaden igen måste ändras? Och vad betyder det här för de offentliga finanserna, som ju statsministern är så tydlig om att värna? Kommer regeringen att revidera sin syn på de offentliga finanserna med anledning av detta, och är utrymmet för reformer mindre inför valåret än som sagts, inte minst från statsministern själv? 33 Statsminister (): Får jag för ledamöter påpeka att justeringar och uppdateringar löpande görs av den här typen av bedömningar när det gäller sysselsättning, arbetslöshetsutveckling och påverkan på de offentliga finanserna. Bara fick jag AKU-siffror som visst visar på en sysselsättningsökning jämfört med . Jag för gärna en diskussion om huruvida sysselsättningen vuxit eller inte. säger att jag inte pekar på hur det ser ut. Men min poäng var just att säga att finanskrisen när denna slog till, kanske den värsta kris vi sett i och i världen, ledde till en ökad arbetslöshet över hela världen i och i , också i . Vi trodde att 300 000 jobb skulle gå förlorade och att kanske 100 000 jobb skulle bli permanent utslagna. ser det ut att bli mycket lägre siffror. Det är väl bra för och någonting som vi ska vara glada över. Det ger oss ju en möjlighet att göra ännu mer insatser för att trycka ned arbetslösheten och lägga en grund för fler jobb. Frågan till svenska folket är: Vad tror ni är den jobbpolitik som ger jobb framöver? Mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik 34 (): På regeringens hemsida kan man läsa om mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik. Där står det: Svensk utrikespolitik ska främja respekten för de mänskliga rättigheterna. Omsorgen om försvaret av de mänskliga rättigheterna är en integrerad och central del av den svenska utrikespolitiken. Det präglar agerande i globala och regionala forum och genomsyrar de bilaterala kontakterna med andra länder. kunde vi i tv se ett reportage om hur den svenska handelsministern tillsammans med statliga Rymdbolaget försöker sälja sådan utrustning till som hjälper diktaturen att övervaka flyktingar en flyktinghantering för vilken blivit starkt kritiserad av FN och många MR-kommissioner. Min fråga till statsministern är: Hur kan denna affär främja mänskliga rättigheter, och hur är detta förenligt med Rymdbolagets ägardirektiv? 35 Statsminister (): Jag har för redovisat ansträngningen inom EU när det gäller bland annat det som vi kallar för Stockholmsprogrammet samt migrationsrörelser inom och framför allt över från .