prot · GX0961 · 2010-01-22 00:00:00 — Ni sabbar genom att öka klyftorna, genom att sänka skatterna mest till dem som har det bäst, genom att sänka skatterna mest till männen och genom att gå ifrån jobblinjen till bidragslinjen. Socialbidragen ökar i det borgerliga ! 38 Finansminister (): Arbetslöshet, full sysselsättning, utanförskap, trygghet och välfärd går hand i hand. Grunderna för att bygga ett bra välfärdssamhälle är att flertalet människor som vill och kan arbeta också får möjlighet att göra det. I det perspektivet är det naturligtvis bra om hamnar i en situation där vi jämfört med tidigare kriser inte får lika hög arbetslöshet, jämfört med andra länder klarar oss på marginalen bättre och att det inte går så illa som vi har befarat. Vi ska komma ihåg att och båda räknade med en arbetslöshet på . ser det ut som att vi inte når den nivån utan att vi kan komma tillbaka till förkrisnivåer inom framåt. Det beror på att vi har fört en aktivt efterfrågestimulerande politik. Det beror på att den svenska modellen är effektiv, och det beror på att vi har förstärkt arbetslinjen. Det här betyder att när det gäller socialbidragen så kommer vi inte tillbaka till de krisnivåer vi hade under den socialdemokratiska regeringsperioden under Rysslandskris och andra perioder då det var svåra tider i ekonomin. Jag kan bara glädjas åt om det skulle visa sig vara riktigt. Vi har aktivt försökt minska socialbidragsberoendet. konstaterar att jobbavdraget förmodligen är den mest effektiva åtgärden för att minska socialbidragsberoendet. Vi har gått över till ett system med introduktionsersättning för att underlätta för nyanlända flyktingar. Vi har förstärkt de aktiva åtgärderna och möjligheterna för människor med försörjningsstöd att få hjälp av Arbetsförmedlingen. Mot den politik vi står för står vänsterblocket. Personer som , och har naturligtvis gjort viktiga insatser för att vi ska ha ordning i våra offentliga finanser, men hur höjda skatter och höjda bidrag skulle förstärka de offentliga finanserna kan jag inte begripa. Det leder ju till att färre människor arbetar. Höjda skatter och höjda bidrag ger inte fler jobb. Det ökar riskerna för arbetslöshet och varaktigt utanförskap. Därmed har vi också huvudlinjerna i valrörelsen klarlagda. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2009/10:161 om EU-ländernas växande budgetunderskott 39 Finansminister (): har frågat mig vilka initiativ jag har tagit under ordförandeskapet för att förhindra växande offentliga underskott i EU-länderna. Han undrar också hur stor jag bedömer att risken är för fortsatta ofinansierade skattesänkningar som kan bromsa återhämtningen i de offentliga finanserna. vill också veta om jag tänker försöka förhindra ofinansierade skattesänkningar inom EU när konjunkturen stärks. Låt mig först konstatera att vi kan skönja tecken på återhämtning från den djupaste lågkonjunkturen . De extraordinära åtgärder som vidtagits på finans-, penningpolitik- och finansmarknadsområdet har varit avgörande för denna återhämtning. I genomsnitt har EU-länderna vidtagit finanspolitiska stimulanser motsvarande av EU:s bnp 20092010, inklusive de automatiska stabilisatorerna. Som en följd av detta har de offentliga finanserna försämrats kraftigt. I EU-området väntas budgetunderskottet uppgå till av bnp 2009. Om inte åtgärder vidtas finns risk att skulden ökar till . Detta är ohållbart. På initiativ av det svenska ordförandeskapet har EU-länderna därför enats om principer för en finanspolitisk exitstrategi, de så kallade Göteborgsprinciperna. Dessa principer kan beskrivas i fyra punkter: budgetkonsolidering inleds , givet en bärkraftig återhämtning konsolidering betydligt större än av bnp i strukturella termer genomförande av strukturella reformer stärkande av nationella finanspolitiska ramverk. En viktig utgångspunkt har varit att utforma strategin inom ramen för stabilitets- och tillväxtpakten. De underskottsförfaranden som inletts är viktiga steg i ländernas exitstrategier, eftersom de innehåller tidsfrister för korrigering av underskotten. Med de gemensamma principer som vi enats om är risken liten för ofinansierade skattesänkningar som äventyrar de offentliga finanserna. behöver EU-länderna genomföra åtgärder som leder till långsiktigt högre tillväxt. Ett exempel på sådana åtgärder är att sänka skadliga skatter i syfte att öka arbetsutbudet. Detta kan förväntas leda till förbättrade offentliga finanser. För svensk del väntas de offentliga finanserna återgå till balans och överskott med automatik /14 när tillväxten normaliseras, vilket förstås är glädjande. 40 (): Tack för svaret som uppenbart visar att har en mycket förskönande bild av verkligheten. Jag känner oro, och jag är inte ensam om det. ECB-chefen uttryckte samma oro för någon dag sedan i ett särskilt uttalande: att många länder fortsätter med skattesänkningar trots mycket stora budgetunderskott. Men säger lite lättsinnigt att det inte finns någon risk för att några skattesänkningar försämrar statsfinanserna. Han talar emot bättre vetande. brukar ibland påminna om den ekonomiska forskningen och vetenskapen, men det finns nog ingen ekonomisk vetenskap som kan bevisa att rader av ofinansierade skattesänkningar förbättrar den offentliga ekonomin och inte skapar några risker för framtiden. Jag konstaterar att i sitt svar utelämnar det som jag faktiskt trodde att han skulle försöka diskutera, nämligen förslag till tidsgränser för hur dessa växande budgetunderskott ska hanteras. Nästan alla EU-länder har ju brutit mot reglerna. Alla EU-länder är i en situation att de inte kan upprätthålla de budgetregler som EU varit överens om. Det har naturligtvis oroat . Det har oroat väldigt många i många länder. Men tycks inte vara ett dugg bekymrad över det här. Det har oroat så till den grad att de till och med har föreslagit mycket generösa undantag från reglerna som gör att en del länder får vänta till 2013, 2014 eller 2015, alltså tre till framöver innan man över huvud taget kan nå i närheten av någon form av balans i sin ekonomi. Det är naturligtvis anmärkningsvärt att så många länder bryter mot reglerna, men det är än mer anmärkningsvärt att det inte tycks finnas någon större ambition att göra något åt problemet. Jag kan förstå att tillsammans med många av de borgerliga kollegerna i många länder inte bryr sig så mycket om de offentliga finanserna, för det ingår mycket i borgerlighetens och ideologi där nu har blivit det stora nya bidragspartiet. De bryr sig inte om statsfinanserna så mycket. De bryr sig inte om att socialbidragen växer och ökar i många länder och inte bara i , vilket den förra debatten handlade om. De bryr sig inte om att underskotten bara blir större och större. De bryr sig inte om att inte någon kan upprätthålla reglerna utan man får tvingas vänta till 2013, 2014 eller 2015 innan man kan få någon form av balans i många länders ekonomi och statsfinanser. Jag är förvånad över att inte med ett ord i sitt svar ens diskuterar den verkligt stora problematiken med att många länder bryter mot reglerna om underskott och fortsätter med ofinansierade skattesänkningar. Ta ett näraliggande land som hade val , , ett land där förbundskanslern mot sin egen vilja tvingades sänka skatter ofinansierat på grund av en annan borgerlig samarbetspartner. Det gjorde att underskotten växte ytterligare ett slag. Det betyder att halkar efter ännu mer och behöver på sig för att i fortsättningen kunna få någon form av balans. Det är nog en realitet att det inte bara är ute i som man kan känna oro. Man kan känna stor oro här hemma också. presenterade en lista på nya skattesänkningar för , allt ofinansierat. Det är dem samregerar med och vill fortsätta att samregera med. Det är klart att det finns hot mot statsfinanserna. Jag är förvånad över att finansministern inte ens tar hoten på allvar utan försöker med någon slags omskrivning undvika att ens diskutera problemen. De finns där faktiskt, . Andra kommer att få ta tag i dem. 41 Finansminister (): vill här ge en bild av att vi är djupt oeniga. Jag skulle gärna vända på formuleringen och säga att det är en nationell tillgång för att och driver den här debatten med mig och med regeringen, att vi har en socialdemokrati som anser att starka offentliga finanser är en självklarhet och en tillgång för . Det tycker jag att vi ska vårda en nationell enighet kring. Jag har på alla de möten vi har haft under ordförandeskapet drivit frågan att vi måste få på plats exitstrategier, principer som gör att kommissionen kan utvärdera länderna på lika villkor och med rimlig rättvisa mellan dem. Vi har också fått på plats beslut om när saneringen ska inledas och när den ska slutföras. De flesta bedömare har gjort analysen att detta var mer än man kunde vänta sig. Jag vill inte försköna läget för de offentliga finanserna i . Vi har en situation med genomsnittliga underskott på . När kommissionen beräknar effekten av en oförändrad politik landar vi på en skuldnivå på 2020. Vi kan alla ha mardrömmar om vad som skulle inträffa i om vi får en ny lågkonjunktur innan vi är tillbaka i balans och ordning i offentliga finanser. Vi skulle hamna i en sits där vi i praktiken inte har möjligheter att motverka en uppgång av arbetslösheten med en expansiv efterfrågepolitik. Det här är den situation befinner sig i. I ett sådant läge är det alldeles uppenbart att , , vilket land vi än diskuterar kommer att behöva höja skatter och sänka offentliga utgifter. Man kan inte, och det vet mycket väl, hantera underskott i storleksordningen av bnp utan att både höja skatter och minska de offentliga utgifterna. Sedan är det naturligtvis så att precis som när det gäller offentliga utgifter har skatter olika effekter på ekonomin. Det finns skatter som är utomordentligt nyttiga för ekonomin: alkoholskatter, tobaksskatter, koldioxidskatter. Det är skatter som underlättar ekonomins funktionssätt. Vi har skatter som är måttligt skadliga, breda konsumtionsskatter och liknande. Vi har skatter som är väldigt skadliga för samhällsekonomin, till exempel hög beskattning på arbetsinkomster för låg- och medelinkomsttagare och bolagsbeskattning. Det är naturligtvis klokt av de länder som behöver sanera sin ekonomi och lägger större vikt vid att höja skatter som är skadliga om de möjligtvis kan kompensera detta med mer nyttiga skatter som de kan sänka. Samma sak gäller offentliga utgifter. Det är väl självklart att man bör vårda de offentliga utgifter som är kopplade till tillväxt. Det är utbildning, arbetsmarknadspolitik, forskning och infrastruktur. Sedan får man titta över vad man i övrigt har för behov. Om har 7 procents underskott ska vi kanske ändå minnas att det nu ser ut som om inte ens når ned till 3 procents underskott, att det nu ser ut som om också kommer att ligga och att vi 20132014 drar oss tillbaka till både balans och överskott på av bnp. Man kan tycka att det är överdrivet att vi ska ha så stora överskott i , men det är för att när krisen träffar världsekonomin drabbas små, öppna ekonomier. Vi ska bygga det vi kan för att skapa trygghet för människor, och det måste vi göra med överskott. Det kan man aldrig göra med underskott. har tyskarna presenterat sin budget, och och har levt upp till det de lovade. Man har inte ökat underskotten jämfört med de budgetar som lades fram tidigare, även om de innehåller vissa skatteförändringar. Varje land måste naturligtvis göra sin avvägning. Enligt min uppfattning bör alla länder med stora underskott överväga såväl skattehöjningar som utgiftsminskningar därför att ordning och reda i offentliga finanser är en nyckel. 42 (): Det är en nationell tillgång, säger , att Socialdemokraterna så envist driver frågan om balans i de offentliga finanserna. Det gör Socialdemokraterna därför att vi av princip tycker att det är viktigt, men också därför att vi har tvingats reda upp dåliga offentliga finanser som borgerliga regeringar har lämnat efter sig. Det var Fälldinregeringarna och andra borgerliga regeringar och Bildtregeringen som lämnade efter sig ett jätteunderskott som gjorde att socialdemokratiska regeringar fick hålla på med budgetsanering , både med utgiftsminskningar och med skattehöjningar. har vi Reinfeldtregeringen som ärvde ett jättestort budgetöverskott, ordning och reda i de offentliga finanserna, och lämnar efter sig en större statsskuld, en växande statsskuld och ett stort underskott på bortåt i statsbudgeten. För Socialdemokraterna, som av princip tycker att det är oerhört viktigt med balans i de offentliga finanserna, är det tyvärr ett renhållningsarbete som vi tvingas till varenda gång vi har en borgerlig regering. Dess bättre är det bara korta parenteser med borgerliga regeringar, men de ställer till mycket oreda. Det gör att en stor del av nästa mandatperiod för en ny socialdemokratisk regering kommer att handla om att på samma sätt som vid tidigare tillfällen, efter Bildtregeringen, Fälldinregeringarna och andra, reda upp de offentliga finanserna. säger att när de har stora underskott i utlandet får de nog räkna med att minska utgifterna och till och med höja skatterna. Det rekommenderar han sina partivänner i , men de gör precis tvärtom. De sänker skatterna nominellt på ett sådant sätt att de får ökade underskott, en försämrad offentlig finansiering. , som är ett av våra stora handelsländer jag tar det som exempel eftersom det är så viktigt för föreslås av kommissionen ha tid på sig ända , till, innan de kan få balans i sin ekonomi. Det borde oroa när han själv har medverkat till det här stora underskottet, när han själv håller dörren öppen för att fortsätta att urholka de offentliga statsfinanserna i och han inte tar det som händer ute i riktigt på allvar. När jag nämner att exempelvis föreslår i ofinansierade skattesänkningar är frågan: Vad är och förslag? Hur många miljarder i nya, ofinansierade skattesänkningar planerar regeringen för ? Det vet vi ingenting om. Men det är en realitet att om man fortsätter att göra de här stora ofinansierade skattesänkningarna kommer vi att få ännu svårare i att leva upp till de regler och de bestämmelser som vi har varit överens om är bäst, för välfärden och framför allt för jobben i . I valrörelsen var stora budskap: Vi ska skaffa nya jobb genom att införa jobbskatteavdrag. har jobbskatteavdrag införts, och vi har fler arbetslösa . Sysselsättningen är mindre. Det har gett motsatt effekt. skyller naturligtvis på den internationella finansiella situationen. Men så enkelt är det inte att man bara kan skylla ifrån sig, . Det är en realitet att de pengar som ni har tagit från kommuner, landsting och stat, skattepengar som kunde ha använts för att anställa lärare, sjuksköterskor, personal i barnomsorg och äldreomsorg är pengar som har gått till personer som kanske använder dem för utlandsresor, för konsumtion av importprodukter och annat. Möjligtvis har det gett ett och annat jobb utomlands men inte särskilt många i . Det har framför allt tagit ifrån välfärdssektorn väldigt många jobb. Jobbskatteavdragen har definitivt minskat sysselsättningen. Det resultatet ser vi i de olika höga arbetslöshetsnivåerna just . Den politiken vill uppenbarligen fortsätta i Moderata samlingspartiet, det nya bidragspartiet. 43 Finansminister (): Jag kan bara välkomna att aktivt stöder en stark finanspolitik. Låt mig tydliggöra vad vi har gjort under den kris vi nu genomgår. Vi har i två budgetar gjort efterfrågestimulerande aktiva insatser på 90 miljarder, 17 till kommuner, stark utbyggnad av arbetsmarknadspolitiken samt skattesänkningar för pensionärer och löntagare för att de ska ha mer pengar i plånboken. Vi har gjort en massiv insats för att säkra banksystemets funktion. I kan hushållen fortfarande låna pengar i bankväsendet. Vi har en riksbank som aktivt stimulerat ekonomin med räntesänkningar. Tack vare att vi var noggranna med offentliga finanser så att överskotten ökade kraftigt när vi tillträdde vi kom upp till nästan 4 procents överskott kunde vi sedan se en kraftig omläggning i expansiv riktning utan att få oordning i offentliga finanser. Det är därför vi ska ha överskottsmål. Det är för att vi ska kunna driva aktiv krispolitik utan att få oordning. Vi kommer inte vare sig 2009 eller 2010 att landa i underskott som överskrider 3-procentsregeln. Till skillnad från andra länder som klarar det, till exempel och , har vi kunnat ha en expansiv politik. I andra länder som klarar kriterierna har man fått göra mycket stora nedskärningar under krisen. Det är tack vare god ordning i offentliga finanser. Till viss del har det naturligtvis att göra med värv som finansminister. Vi kommer som första land att minska statsskulden. Vi är det enda EU-land som , 2011 och 2012 får se en statsskuld som kommer att stabiliseras och börja minska utan aktiva åtgärder. Vi är tillsammans med de enda som EU-kommmissionen beräknar med oförändrad politik få en sjunkande statsskuld . Det beror på att vi i de nordiska länderna bygger robust när det gäller offentliga finanser. är inte främmande för skattesänkningar. Det är en alldeles för inskränkt syn på värv som finansminister. Kompensationen för egenavgifter på 70 miljarder är i storleksordningen som jobbavdraget. Avskaffandet av arvs- och gåvoskatten när satt i regeringen är en viktig skattesänkning för att förbättra företagsklimatet. Men skattesänkningar ska naturligtvis finansieras och vara förenliga med överskottsmål. Vi ska sänka skatterna i den takt som är förenligt med att vi kommer tillbaka till 1 procents överskott. Om det blir en högkonjunktur ska vi spara i ladorna för kommande tider. Skiljelinjen i svensk politik finns inte i statsfinanserna. Det är inte så att vi får starkare offentliga skatter genom att höja bidragen med 1617 miljarder och sedan höja skatterna för vanliga löntagare med samma belopp. Det beror naturligtvis på att det inte blir fler människor som kommer i arbete av höjda skatter och höjda bidrag. Det blir inte starkare offentliga finanser för att man höjer a-kassa och sjukförsäkring och höjer beskattningen för låg- och medelinkomsttagare. Vår jobblinje är tydlig. Det är det som i grunden avgör hur offentliga finanser utvecklas på lång sikt, det vill säga att vi har många människor i arbete. Vi tror att det måste löna sig att arbeta även för låg- och medelinkomsttagare. Vi tror att det måste finnas företag som är beredda att anställa. Vi är övertygade om att kunskap, företagsamhet och företagsklimat är centralt för att det ska finnas jobb i svensk ekonomi. 44 (): Min interpellation handlar om EU-ländernas växande budgetunderskott och den oro jag känner för att många EU-länder i likhet med fortsätter med ofinansierade skattesänkningar. Det är en oro som delas bland annat av chefen för . Han har uttryckt samma oro. känner ingen som helst oro. tycker att man kan fortsätta med skattesänkningar, trots att man lånar till skattesänkningar. Jag påminner om vad vi gjorde under upprensnings- och budgetsaneringsarbetet efter den förra borgerliga regeringen, Bildtregeringen, då den socialdemokratiska regeringen tvingades till kraftigt höjda skatter. En del av skatterna sade vi tydligt var tillfälliga skattehöjningar för att klara krisen . De pengarna skulle tillbaka till löntagaren det fanns ekonomi för det. Därför återfördes pengarna. Det var skattesänkningar, som säger. Det var egenavgifterna som återfördes till skattebetalarna. Detta gjordes när det fanns ett överskott, . Det var inte fråga om, som gör, att låna till skattesänkningar. lånar till skattesänkningar , och han har lånat ihop till så mycket skattesänkningar att han har lyckats med den fantastiska prestationen att vi ser slutet av period nu har han gått från ett stort offentligt överskott till ett underskott i snart hundramiljardersklassen. Han har gått från hög sysselsättning till lägre sysselsättning och en i stort sett fördubblad arbetslöshet. Det är uppenbart att som i den förra valrörelsen sade att man ville bli det nya i stället har blivit det nya bidragspartiet med höjda socialbidrag och lånade pengar till skattesänkningar som inte ger några jobb. Det nya bidragspartiet ! 45 Finansminister (): Det finns ett antal länder i världsekonomin som har mycket stora underskott. Det är ett stort hot mot den kommande återhämtningen. , , och är länder med tvåsiffriga underskott. Det är vänster- och mittenregeringar som har drivit fram de mycket stora underskotten. Har vi skäl att rikta kritik mot dem därför att de under krisåren har vidtagit åtgärder för att stimulera efterfrågan? Vi har varit överens i EU, i riksdag och i G20 att en expansiv politik under krisår är rimlig. Det är också alldeles uppenbart att regeringar i , i , i , i och i andra länder med stora underskott måste hantera detta. Annars står vi inför nästa lågkonjunktur och nästa kris med underskott. Då är vi paralyserade och oförmögna att hantera en kris. Det vore förödande för världsekonomin. Det betyder att vi inte kan vänta i evighet med att hantera offentliga finanser i länder med stora underskott. Det måste göras inom en rimlig tid. För svensk del välkomnade jag Socialdemokraternas kompensation av egenavgifter. Det skedde även när staten hade lånebehov och lånade pengar, till exempel efter IT-kraschen 2001. Det var naturligtvis en riktig politik och en åtgärd som bidrog till att stabilisera svensk ekonomi. De lånefinansierade skattesänkningarna visade sig sedan naturligtvis vara förenliga med hållbara offentliga finanser eftersom vi kom tillbaka till överskott och balans på samma sätt som vi ska göra . Skiljelinjen i svensk politik går inte genom statsfinanserna utan genom arbetslinjen. Socialdemokraterna har ett alternativ där höjda bidrag och höjda skatter gör att färre människor kommer att vara i arbete. Det leder naturligtvis inte till starkare offentliga finanser utan till högra arbetslöshet. Där har vi skiljelinjen, och där har vi valdebatten. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2009/10:180 om Lissabonprocessens fortsättning 46 Finansminister (): har frågat mig vilka slutsatser jag har dragit av arbetet med Lissabonprocessen. Han undrar också vilka förslag och initiativ som regeringen lämnat till inför nästa etapp av detta arbete. undrar vidare vilka förväntningar jag har på förslag om en uppföljning av Lissabonprocessen. står inför en rad stora utmaningar. Den finansiella krisen har slagit hårt mot produktion och sysselsättning. Den ökande arbetslösheten riskerar att bita sig fast. De offentliga finanserna har försämrats och välfärdssystemen hotas. Dessa problem måste lösas som vi måste hantera utmaningarna relaterade till effekterna av de åldrande befolkningarna och klimatförändringarna. En gemensam EU-strategi för en hög och hållbar tillväxt och sysselsättning är därför fortsatt nödvändig. Det står klart att EU inte har lyckats uppnå målen inom ramen för den nuvarande Lissabonstrategin. Detta beror framför allt på att det finns ett glapp mellan vad medlemsstaterna förbundit sig att göra för att uppnå målen och vad som i slutändan genomförts. Arbetet med den nya strategin är en prioriterad fråga för regeringen. Regeringen tog tidigt en aktiv roll och har tagit flera initiativ för att påverka den framtida strategin. Bland annat har regeringen svarat på den konsultation om den nya strategin som initierat. Den framtida strategin stod även högt på dagordningen i rådet under det svenska EU-ordförandeskapet. I har vi under ordförandeskapet vid ett flertal tillfällen diskuterat den framtida strategin. Vid Ekofinmötet antogs slutsatser som bland annat pekar på att genomförandet av strategin måste bli bättre. Den nya strategin måste, enligt regeringens uppfattning, inriktas på full sysselsättning, säkra långsiktigt hållbara offentliga finanser, skapa en starkare inre marknad, ökat ekonomiskt utbyte med ekonomier utanför EU samt möta klimat- och miljöutmaningarna. Min förhoppning är att förslag till ny strategi tar sikte på dessa områden samt på att förbättra genomförande och uppföljning av strategin. 47 (): Äntligen har svarat på en interpellation inom den av lagstadgade tiden .