prot · GY0931 · 2010-12-09 00:00:00 — Det är inte svårt att ana att i förlängningen kommer att uppsöka sina goda vänner och däribland och ställa samma krav på att vi ska agera för att inskränka nätfriheten här. När propåerna kommer, och det kan vi vara säkra på att de gör, hur kommer den att agera? 57 Statsminister (M): Jag brukar i alla sammanhang och framför allt när det gäller relationer till främmande makt avstå från att spekulera. Det gör jag också i detta fall. Det som har skett leder till att vi både får dem som tycker om den ökade öppenheten och dem som ställer sig frågan om vi i något sammanhang ska kunna ha en kommunikation eller rapportering som inte är tillgänglig för alla. Någonstans i en balans av detta måste vi hitta vår väg framåt. Det kommer dock inte leda till att jag spekulerar i något som ännu inte har skett och som jag inte alls är säker på hur det kommer att utvecklas framöver. Fas 3 i jobb- och utvecklingsgarantin 58 (S): Jag vill ställa en fråga till statsministern angående de 24 000 långtidsarbetslösa som är inskrivna i fas 3 och som får jobba för en mycket låg ersättning. Arbetsgivarna kan i vissa fall få medan de som arbetar får . Utifrån den arbetslinje som statsministern har talat om undrar jag om statsministern anser att det är relevant att ha denna skillnad. Systemet med ersättning till arbetsgivarna påminner mycket om den tid då man auktionerade ut fattiga barn och den som betalade lägst fick ta ansvar för barnen. Arbetslösa hamnar hos arbetsgivare som får betalt, men de som arbetar får inte kollektivavtalsenlig lön och inte heller den skattesänkning som arbetsgivarna får. Tycker statsministern att detta är relevant utifrån arbetslinjen? 59 Statsminister (M): Som jag angav till försöker vi hedra en arbetslinje i vårt sätt att forma . Det innebär en strävan efter full sysselsättning och att alla ska få jobb efter egen arbetsförmåga. Det innebär ett synliggörande av grupper av människor som var osynliggjorda och som har stått och står långt från den svenska arbetsmarknaden och som dessutom när vi tittar på hur den svenska arbetsmarknaden utvecklas snarare får ännu svårare, efter vad vi kan se, att kunna komma in i arbete i ett alltmer högspecialiserat och krävande samhällsklimat. Vi har valt bort lösningen från förr att dölja dem i stora ersättningssystem och passivitet och i stället sagt att vi också ska förse dessa grupper med möjligheten att få arbetsträna och få arbetskamrater i något som inte är reguljära arbeten. De framställs inte heller på det sättet. Vi ger ersättning till arbetsgivarna för att vi vill att de ska ta på sig detta, vilket de annars inte skulle välja att göra. Det är klart att det är ett försök att driva detta via en morot. Vi tror att det är bra, och jag ser att också Arbetsförmedlingens representanter har förklarat att man i grunden tycker att fas 3 fungerar ganska väl. Man måste dock tro på att man behöver en arbetslinje. 60 (S): Det är intressant att höra statsministern tala om arbetslinjen. Jag var själv arbetslös under förra mandatperioden. Ett antal av försämringarna för de arbetslösa som har genomförts under parollen om arbetslinjen har jag prövat på. Det är försämringar i arbetsmarknadspolitiken som har gjort att det besked man får när man kommer till Arbetsförmedlingen är att hjälp endast finns att få när man börjar närma sig utförsäkring. 75-dagarsregeln i a-kassan är ett annat förslag som genomförts, vilket gjort det svårt att ta timjobb. De kanske inte ger så hemskt mycket pengar i plånboken, herr statsminister, men de ger en bra möjlighet till fortsatt arbete. På vilket sätt är detta att följa arbetslinjen? 61 Statsminister (M): Man ska alltid vara ödmjuk för att det kan finnas någon enskild del som inte fungerar perfekt. Jag har ägnat mig mycket åt att diskutera med Arbetsförmedlingens personal i hela om hur de olika systemen fungerar. Beskrivningen att ingen hjälp finns att få hittar jag egentligen bara i frågestunder i . I övrigt gäller absolut möjligheten att få individuella coachstöd och jobbsökarstöd från dag ett. Det finns inte inskrivet någonstans att man skulle kunna nekas det. Däremot har vi gjort en avvägning. var det vanligt att man stängdes in i arbetsmarknadspolitiska åtgärder, oftast utförda av gamla AMS, som sällan ledde till att man kom ut i arbete. Det är inte att föredra när man just har börjat en arbetslöshetsperiod. Mest sannolikt är att man då kan få ett arbete. Därför har vi satsat på att man ska vara som mest jobbsökande och aktiv. Det är vad vi menar med arbetslinje, och det är det vi ständigt får kritik för av Socialdemokraterna. 62 (M): har just nu en debatt i kammaren som handlar om oplanerade besparingar på på som oppositionen föreslår, totalt . I retoriken från oppositionen får vi höra att det finns ett anslagssparande i som uppgår till 300 miljoner 2009. Med det som grund menar man att ramen kan sänkas varaktigt med 300 miljoner. Andra myndigheter har också ett anslagssparande. till exempel har . Kan statsministern förklara för mig och andra vad anslagssparande innebär? Anser statsministern att det faktum att har ett anslagssparande på 300 miljoner innebär att det finns utrymme för en varaktig ramsänkning där med ? 63 Statsminister (M): beskrev det delvis själv. Man får pengar till en viss verksamhet men gör inte slut på allt. Då är det en sorts sparande. Det är korrekt. Vi har angivit att det finns ett visst sådant sparande bland annat i . Vi har också sagt till representanter för oppositionen att vi är beredda att dra in en del av det sparandet. Det är helt enkelt medel som vi inte har använt. Det ska inte röras ihop med att göra en ramjustering. Då hävdar man att verksamheten är överdimensionerad, inte bara just nu utan . Då ska nedflyttningen ske inte bara utan permanent. Det är det som oppositionspartierna har begärt. Man tycker helt enkelt att är för stort och har för många anställda och att det därför ska bantas ned. Jag tycker att det är ärligare att erkänna att det får de konsekvenserna. I sitter vi med fackliga företrädare som undrar vad som ska hända. En ansvarsfull regering kan inte låta som oppositionen och säga: Ni behöver inte bry er för det kommer inte att hända något. Det är inte sanningen. Detta kommer att få konsekvenser eftersom det inte handlar om anslagssparande utan om en ramjustering som är tänkt att vara permanent. 64 (S): I svenskt näringslivs senaste konjunkturrapport ser man att det allvarligaste hotet mot svensk ekonomi är att arbetslösheten sjunker så långsamt trots att företagen visar på större lönsamhet och vill anställa. Man konstaterar att ungdomsarbetslösheten biter sig fast och kommer att fortsätta att ligga . Långtidsarbetslösheten har fastnat på mycket höga nivåer. har en av tre arbetslösa varit arbetslös . Det vi nu ser är konsekvenserna av att arbetslösa inte har mötts av en aktiv politik utan en politik som är passiv och inte ser arbetsmarknadsutbildningar som en lösning. Vice riksbankschef menar att bristen på arbetskraft stiger snabbare än vad arbetslösheten faller och att matchningsproblemen på arbetsmarknaden kan bli påtagliga långt innan arbetslösheten har kommit ned på normal nivå. Därför vill jag fråga statsministern hur han ser på det faktum att regeringens misslyckade arbetsmarknadspolitik leder till att arbetslösheten fastnar på höga nivåer som vi har arbetskraftsbrist. 65 Statsminister (M): Man kanske ska se lite mer seriöst på de utmaningar som ligger framför oss. Det finns en utveckling på arbetsmarknaden som blir alltmer prövande. Det gäller inte bara i utan i många länder. En viktig förklaringsgrund till att det är svårt för stora grupper att komma in i konkurrensen på arbetsmarknaden är att de har hoppat av gymnasieutbildningar och kanske inte ens fullgjort utbildningen i . Det finns grupper av asylsökande och grupper som kommer från andra länder som har svårt att komma in snabbt i det svenska arbetslivet. har det kommit stora grupper till från andra länder. Det är seriösa utmaningar som inte har mötts av passiv arbetsmarknadspolitik. har påpekat att hade den kanske mest utbyggda krishanteringspolitiken under finans- och industrikrisen och 2009. Det byggde vi på att vi hade bättre ordning än andra i de offentliga finanserna. Det ser omvärlden. Det ser många andra. Har det inte varit känt för dem som ställer den här typen av frågor? Det är viktigt att man utgår från fakta. 66 (SD): I en interpellationsdebatt med migrationsministern härförleden fick jag på en följdfråga ett svar som var rätt anmärkningsvärt. Jag vill höra om statsministern delar det synsättet. Vi tänker oss att vi har tre arbetssökande med likvärdig kompetens, utbildning och erfarenhet. En är från , en från och en från . Min fråga till migrationsministern var: Har den svenska sökanden mer rätt till jobbet i än de övriga två sökandena? Svaret från migrationsministern var: Nej, ingen har mer rätt till jobbet än någon annan. Jag tycker att det är rätt anmärkningsvärt. Jag har uppfattat de nya reglerna för arbetskraftsinvandring som att det är när det inte finns kompetens i som arbetsgivaren har rätt att söka kompetens utanför . Delar statsministern migrationsministerns synsätt på den svenska arbetsmarknaden, nämligen att svensk arbetskraft med rätt kompetens, utbildning och erfarenhet inte har mer rätt till jobb i ? 67 Statsminister (M): I princip alla frågor har handlat om ett ifrågasättande av arbetslinjen. Det är möjligen en konsekvent hållning att det finns ett stort motstånd. Det här är ytterligare exempel på detta. Det är korrekt att vi har öppnat för arbetskraftsinvandring. Det har vi gjort under stort motstånd från delar av oppositionen. Ordningen är att man har ett jobberbjudande i där en arbetsgivare bedömer att en sökande är rätt person att anställa, givet hur utmaningar i företaget ser ut. Det är inte upp till oss att via myndighetsprövning eller styrning tala om för arbetsgivaren vad som är rätt och riktigt. Vi har öppnat en arbetsmarknad som kan täcka hela världen. Vi tror att det i grunden är bra att sända signalen att många fler är välkomna att komma till och arbeta. Det handlar om arbetskraft som behövs i delar av verksamheter och företag och som man uppenbarligen har svårt att hitta på den svenska arbetsmarknaden. Vi är tillbaka i det som diskuterades tidigare. Vi har den delningen. Den utbildade kvalificerade arbetskraften är kraftigt efterfrågad. Stora grupper har svårt att hävda sig. För dem försöker vi utforma en aktiv arbetsmarknadspolitik som för dem närmare arbetsmarknaden. 68 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Därmed är dagens frågestund avslutad. Jag tackar statsministern. 9 § (forts. från 7 §) (forts. KU1) 69 (S) replik: Utgör ett demokratiskt problem? Är det viktigare att håller tyst och inte har någon bestämd mening och inte framför några synpunkter när man tycker att något är uppenbart? När man lyssnar på Skånberg när det gäller denna fråga talar han om en regering satt under förvaltning. Men det handlar inte om det, utan det handlar om att regeringen nu är i minoritet och att man inte kan diktera villkoren för . Det är bara så. Man är alltså i minoritet, och är man i minoritet måste man agera utifrån det och försöka hitta majoriteter. Jag vill uppmana Skånberg att lyssna bättre. I min inledning gav jag besked om att vi är beredda att diskutera ramen . Vi är beredda att göra det. Vi har dessutom i den förhandling som vi hade erbjudit en uppgörelse med en ramsänkning med 300 miljoner som grund och lönekostnads- och indexuppräkning därefter. Det finns därför många möjligheter i detta sammanhang om man har förmåga att uppfatta och snappa åt sig. I stället för att nu hetsa upp sig och vidta en massa åtgärder i panik bör man i så fall fundera igenom situationen. Ni kan till och med konsultera oppositionen om hur situationen bör hanteras. Vi kan till och med försöka vara lite rådgivare åt er om regeringen kan släppa lite på prestigen och ta sig över vattnet och inse att har en roll i sammanhanget. Sedan kan vi inte ha ett extraanslag som är hur stort som helst på varenda myndighet, inte ens i , utifall det inträffar katastrofer som är extraordinära förhållanden och som kräver en särskild hantering och motivera anslagssparandet med det. Vi har haft ett högt anslagssparande i rad, och det finns ett utrymme. Varför ska ha mer pengar än det behöver? 70 SKÅNBERG (KD) replik: Låt mig först konstatera att denna debatt har varit konstruktiv, och hela den process som har sträckt sig över har varit konstruktiv. Det är verkligen så att oppositionen är möjlig att påverka. Först kom oppositionen överens om 670 miljoner gånger fyra, alltså dryga 2 miljarder. Sedan fick man höra att det var helt omöjligt. Jag har då gett mig ned till 300 miljoner gånger fyra, alltså 1,2 miljarder. i debatten får vi höra att det inte ska uppfattas så. säger , ordföranden i KU, att också dessa 300 miljoner är förhandlingsbara och att det inte måste vara . Jag tycker att det hade varit rimligt om vi hade kunnat göra denna förhandling på ett annat sätt än att stå i kammaren och se hur vi närmar oss varandra. Det hade varit lättare för inte alltför länge sedan om det hade kunnat stå fast. Det är inte så att regeringssidan inte har visat lyhördhet, utan det har skett en förhandling. Det förslag som ska till votering innebär ett skarpt läge på 300 miljoner på ramen. Till dess att vi har ändrat det beslutet, kanske genom ett utskottsinitiativ och en återremittering, gäller vad vi säger 1,2 miljarder över fyraårsperioden. Det som nu lovar att vi kan resonera om är inte det som vi strax ska votera om. 71 (S) replik: Jag vet inte hur mycket Skånberg ska krångla till detta. Lagt kort ligger, och voteringen gäller, punkt slut. En ny budget kommer att behandlas under nästkommande år. Då får vi ta en diskussion. Det är inget konstigt och inget unikt. Det är fullt normalt att göra på det sättet. Det beskedet gav jag redan i inledningen. Sedan kan man fundera på detta med att förhandla. Prestigen är så pass stark i botten. Om man över huvud taget från har en synpunkt på upplevs det som att man är inne och trampar på ett minerat område, en helig mark som inte har med att göra. Då ska man genom hela denna psykologiska vall intill dess att regeringen begriper att den är i minoritet och måste respektera parlamentet och att det här kan finnas en vilja. Det kanske tar att komma till den punkten. Det kan vara så att med den takt som vi närmar oss voteringen och det skarpa läget börjar man i begripa att man skulle ha tagit tag i detta med annan kraft tidigare därför att det var allvar, vilket man kanske inte trodde, och därför att man måste bita i det sura äpplet att man är i minoritet. Då måste man agera därefter, vilket man inte har gjort. Möjligen har man före voteringen börjat inse detta. Men det är detta som man naturligtvis skulle ha tagit tag i från regeringssidan. Vi får se vad voteringen och det som händer leder till i form av lärdom när det gäller den attityden. Men faktum kvarstår: Vi har ett rätt stabilt anslagssparande år med indikation på ännu mer . Det finns ett utrymme. Varför ska man ha mer pengar än man behöver? Det är ingen förklaring att säga att man behöver det om det inträffar naturkatastrofer. Så kan man inte diskutera när det gäller länsstyrelserna eller några andra myndigheter och verk och deras sparande. Och tydligen gäller absolut ingenting sådant i fråga om som ska göra sig av med 1 100 personer. Jag vet inte hur vi ska beteckna den vinter som vi nu lever i. Skulle det ha krävts något slags anslagssparande som kunde ha täckt upp för den? 72 SKÅNBERG (KD) replik: har varit tydlig med en sak: Den votering som vi nu närmar oss ska förstås som en tillrättavisning. Regeringen är en minoritetsregering, och det ska kännas. Det gör det. Detta kommer att kännas, kanske inte för de politiska tjänstemännen men för de andra, de opolitiska tjänstemännen och ambassaderna. Det kommer att bli mycket kännbart för människor som får lämna sina arbeten att oppositionen ville nypa till ordentligt så att det kändes. Jag tycker att det är ovärdigt. Vi skulle kunna få fram det budskapet på ett annat sätt än att skicka människor ut i arbetslöshet. Jag tycker inte att det är ett värdigt sätt att bedriva opposition att nypa så att det känns. Det tycker jag att vi skulle hålla oss för goda för. Dessutom recenserar möjligheterna att förhandla som att man skulle uppsnappa budskap. Ja, det har sannerligen inte varit lätt att förstå hur oppositionen vill ha det 670 miljoner eller 300 miljoner gånger fyra eller nu 300 miljoner gånger en och möjlighet att förhandla . Man behöver verkligen en viss instruktion för att förstå det. Det är inte enkelt att uppsnappa. Men det som vi hör nu är alltså att oppositionen, åtminstone den delen av oppositionen som företräder, skulle kunna vara beredd att förhandla så att det blev ett engångsbelopp. 73 (MP) replik: Jag måste säga att jag reagerade lite grann på den ton som Skånberg och en del andra borgerliga företrädare har i denna fråga. Det är som om det vore någon form av övergrepp från oppositionen eller att beslutar i dessa frågor. Jag vill påminna om att det är ganska grundläggande demokratiska frågor om att det är som beslutar om anslagen till alla möjliga myndigheter och organisationer och i övrigt om det som regeringen föreslår. Jag tycker för min del att det snarare är förvånande att det är så få tillfällen som går på en annan linje än den som regeringen föreslår eftersom vi har en minoritetsregering. Det är första gången som vi har en regering som inte har förankrat budgetpropositionen innan man har lagt fram den så att man säkrar en majoritet i . Detta är en nyhet. Jag tycker att regeringen än så länge har klarat sig oväntat hyggligt i denna första omgång. Men jag tror att man framöver ändå måste räkna med att det är nödvändigt att säkra majoriteter. Det är svårt att tro att en minoritetsregering ska kunna gå genom en budgetprocess och övriga beslut i helt utan förändringar. I detta fall är det dessutom så att vi från majoriteten i utskottet har gått igenom frågan mycket noga och gjort förändringar utifrån de konsekvenser som vi har diskuterat och som vi upptäcker på vägen. Det förslag som regeringssidan har kommit med till slut är att vi inte ska göra förändringar i anslaget. Men de beslut som har att ta ställning till är just förändringar i anslagen. 74 SKÅNBERG (KD) replik: Oavsett tonen är det naturligtvis majoriteten i som avgör beslutet. Det kommer vi alldeles strax att bli varse. Då får den majoriteten ta konsekvenserna av det beslutet. Det innebär att statsministerns ord just på denna plats om att det är på allvar, på riktigt, kommer att besannas. Det här kommer att få konsekvenser för människors framtid. Oppositionen och hela har successivt insett hur omöjligt det vore med 670 miljoner gånger fyra och har successivt gått ned. står vi förhållandevis nära varandra, om nu löftet här stämmer från de två oppositionspartierna om att det är ett engångsbelopp. Jag tycker att vi skulle ha nått fram till det i förhandlingarna innan. Den position som vi hade på allianssidan var att det var möjligt att tänka sig en engångsneddragning på 300 miljoner. Men det sades mycket noga ifrån att det inte är möjligt. Tyvärr blev det så här. i de sista minuterna i debatten tycker jag dock att vi närmar oss varandra. Men detta kunde ha skötts bättre i förhandlingarna i KU. 75 (MP) replik: Skånberg refererade också tidigare till att det är en omöjlig situation. Vi vet ju inte vilka nivåer regeringen ska ha på anslagen och så. Jag vill påminna om att det gäller för alla. Alla myndigheter är okunniga om vilka anslag de kommer att ha . tar bara beslut i taget. Det gör vi även när det gäller . Däremot tycker jag att det är väldigt viktigt att vi för en konkret och ordentlig diskussion om vad det här innebär. I det sammanhanget vill jag lite grann varna regeringssidan för att agera som ett barn som blir väldigt förgrymmat och ta till överåtgärder för att visa hur hemskt det här är. Jag tror inte att svenska folket blir särskilt imponerat om man, trots att man faktiskt har möjlighet att på ett rimligt sätt klara den här förändringen, i stället väljer att vidta jättestora åtgärder som på olika sätt skadar . Det är väl någonting som ni själva på er kammare får fundera på om ni nu tar ett beslut om den här neddragningen. Jag vill bara säga att jag inte tror att ni vinner på att göra på det sättet. 76 SKÅNBERG (KD) replik: Oppositionen är i full färd att tvinga oss till den eftertänksamhetens kranka blekhet. Det är ju själva budskapet. Socialdemokraterna gav budskapet väldigt tydligt med ett rejält tjuvnyp. Det har inte ägnat sig åt, utan det har varit mer konstruktivt och ett tal om ett förblivande regeringsunderlag, vilket noteras med uppskattning. Vi är i denna situation därför att vi inte nådde fram i förhandlingarna detta trots att vi uppenbarligen skulle ha kunnat vara överens om ett engångsbelopp på 300 miljoner. Detta är det bara att beklaga. har vi fått ord på att oppositionen, om oppositionen vinner voteringen, åtminstone är beredd att förhandla om det här. Men det hade varit lyckligare för alla som riskerar att bli varslade om vi i förväg hade klarat detta. Jag beklagar att vi inte gjorde det. Vi har lärt läxan. Jag hoppas att oppositionen också vill ta till sig någonting av själva processen, av hur vi har jobbat med det här. Det kunde ha skötts bättre. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §.) Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande 2010/11:SfU2 Utgiftsområde 8 Migration (prop. 2010/11:1 delvis). 77 (S): Migrationsfrågorna är ett viktigt och angeläget politikområde, ett område där det finns många möjligheter och utmaningar. Att människor flyttar över nationsgränser tillhör vår moderna tid. Som ny migrationspolitisk talesperson för Socialdemokraterna är jag glad över att få inleda den första debatten på detta område. Jag är stolt över den rödgröna politik som vi i oppositionen inför valet tillsammans jobbade fram. Jag är också helt övertygad om att migrationspolitiken på en rad områden behöver bredare lösningar än vad en regering utan egen majoritet kan erbjuda. Det blir därför intressant att höra statsrådet senare här i debatten. Hur ser hans och regeringens agenda ut för ? På vilka områden sträcker statsrådet ödmjukt ut handen? Självklart står vi bakom alla våra reservationer i det här ärendet. Innan jag går vidare i debatten vill jag yrka bifall till reservation 6 om eget boende, till vår rödgröna reservation 12 om skola för asylsökande barn och till vår rödgröna reservation 16 om ensamkommande barn. För sen var jag på resa i en av världens mer kända storstäder, . Där möts människor över nationsgränser människor födda på otaliga ställen i hela världen. De berikar och utvecklar varandra. Nya idéer, trender och tankar möts, föds och utvecklas. Det är en levande smältdegel där det finns många utmaningar och där också migranters möten bidrar till mycket som är positivt och kreativt. Och där är globaliseringen ett faktum, och så är det på fler ställen i världen. Globaliseringen innebär att fler människor än tidigare ser möjligheten att vara kosmopolit, världsmedborgare. Närmare 200 miljoner människor lever i ett annat land än i det land där de föddes. Många har flyttat för att arbeta, studera eller gifta sig. Men en del har tvingats fly från politiskt förtryck, förföljelse och naturkatastrofer. Människors rörlighet erbjuder stora möjligheter. Utveckling kan genereras i både mottagarländer och ursprungsländer. Man kanske möter kärleken i ett land, studerar och arbetar någon annanstans och får sitt barn från en annan del av världen. Orsakerna till migration kan vara många. Att förstå den potential som finns i människors ökade rörlighet är att förstå det globaliserade och framtiden. Varje nation på vår jord kan betraktas som vårt grannland. Genom möjligheten att förflytta sig över snart sagt hela jordklotet är det viktigt att vi har en politik som gör att vi kan förhålla oss till detta.