prot · GY0933 · 2010-12-13 00:00:00 — Jag är övertygad om att vi måste bli bättre på att visa vad skattebetalarnas pengar går till. Och jag tror att det finns alla möjligheter för oss att bli bättre på att redovisa vad pengarna går till och vilket resultat de ger. För den transparensgaranti som är införd och det arbete som görs med att öppna biståndet gör informationen om vad som görs med de svenska biståndspengarna mer lättillgänglig. Vi får reda på vad som görs, var det görs, hur det görs och av vem det görs. Och detta ska vi göra offentligt. Det är viktigt, för det gynnar såväl mottagare av biståndet som de svenska givarna. Angelägna uppgifter som vi har att diskutera framöver tror jag handlar om att hitta vägar för en mindre ryckig planering av vårt bistånd och hur vi ska hantera så stora summor som vi gör utan att det ska finnas risk för oegentligheter. Det tror jag blir enklare om vi har öppenhet och transparens. Vi ställer stora krav på öppenhet och transparens på våra mottagare av biståndet. Det är bra, men därför är det ännu viktigare att vi själva kan uppvisa detsamma i våra egna interna processer i . Det här arbetet har börjat, men det är inte enkelt, och vi måste fortsätta att driva de här frågorna. kan inte göra allt överallt, sade jag tidigare. är bistånd inte heller lösningar på alla problem i utvecklingsländerna. Biståndet kan däremot vara ett verktyg för att uppnå ekonomisk utveckling. Det kan handla om uppbyggnad av samhällsinstitutioner, som ett fungerande rättsväsen. Det kan handla om utbildningssystem, så att folk får möjlighet att utbilda sig och höja sin kompetensnivå. Men för att nå verklig utveckling behövs givetvis ett ansvarsfullt politiskt ledarskap i de länder som det gäller, självklart kombinerat med en rad andra faktorer. Handel är en del. Öppenheten är en annan. Demokrati och respekt för mänskliga rättigheter tillsammans med marknadsekonomiska reformer är grundläggande för utvecklingen. Biståndet kan fungera som ett smörjmedel, men i grunden krävs, för hållbarhet, att barn får gå i skolan och utbilda sig och att de vuxna är sysselsatta och har ett jobb att gå till. I inrikespolitiken i talar vi mycket om arbetslinjen, och vi bedriver politik utifrån den. I utvecklingspolitiken bör vi nog prata ytterligare lite mer om jobben, lite mer arbetslinjen international, så att säga. Det är marknadsekonomiska reformer och handel som är grundläggande för detta. uttryckte från i den här frågan en viss oro för julhandeln. Jag är mer oroad för att vi inte julhandlar, för det är när vi köper produkter som är tillverkade i olika länder och när vi får internationell rörlighet på varor och tjänster som vi får utveckling. Det är det som stärker ekonomin för personer i länder som inte har det så enkelt. Avslutningsvis vill jag säga att jag är övertygad om att vi kan visa på att de pengar som investeras i biståndet faktiskt gör nytta och leder till minskad fattigdom, till minskad barn- och mödradödlighet, till mer klimatsmarta och hållbara investeringar i utvecklingssamarbetet, till stärkta rättigheter för kvinnor i länder där sådana rättigheter saknas och till att fler människor får leva i länder som styrs demokratiskt och där kränkningar av de mänskliga rättigheterna inte förekommer i den här omfattningen. Om vi kan göra det här är jag övertygad om att viljan och stödet för en ansvarsfull och generös biståndspolitik består och stärks. 133 HANS (V) replik: Under den gångna valrörelsen träffade jag i olika debatter om utrikes- och utvecklingspolitik. Jag ställde då en fråga till , nämligen om det rimliga i att av kostnaden för den svenska ambassaden i finansierades med bistånd och det rimliga i att vi använder biståndsmedel som går rakt in i olika ambassaders budgetar och därigenom också är med och finansierar cocktailmottagningar, mingel och limousiner. kunde inte riktigt svara på det här i någon av de debatter vi hade i valrörelsen, och det var synd, för det var då vi sökte mandat från svenska folket för den politik som vi skulle föra. Men gav i alla fall ett tydligt besked, kommer jag ihåg, när vi debatterade de här frågorna i hans egen valkrets, hemma i , när han sade: Någon har minsann inte finansierats med svenska biståndsmedel. Men har utrikesutskottet fått siffrorna. De är , får man visserligen säga. Jag vet inte riktigt varför det är så pass lång eftersläpning när det gäller att få de här siffrorna till utrikesutskottet. Men vi kan titta i den statistik som vi alla i utrikesutskottet nu har fått från . Då konstaterar vi hur det var . av ambassadbudgeten för , bestående av , togs från biståndsbudgeten. av budgeten för ambassaden i kom från biståndsbudgeten, till en kostnad av . av kostnaden för ambassaden i finansierades med bistånd, till en kostnad av . av kostnaden för ambassaden i finansierades från biståndsbudgeten, till en kostnad av . Listan kan göras lång, och listan är lång. Det kan de garantera som är här och ser debatten. sade tidigare i sitt anförande: Vi kan visa att biståndet gör nytta. Då har jag en fråga: Vilken nytta har de till ambassaden i gjort? 134 (M) replik: Jag är övertygad om att vårt svenska bistånd både kan och gör nytta i ganska många länder. På många ambassader finns det också ett arbete med just utvecklingsfrågorna. Exakt till vilka områden varje ambassad använder sina pengar och exakt vilka delar av anslaget som går till vad är givetvis inte helt enkelt att säga. Men som vi normalt sett brukar vara överens om i utskottet använder vi oss av vad gäller avskrivningar, och i gällande avskrivningar ingår vissa delar som är det som avses med det bistånd som hamnar på ambassaden i jag tror att det var 285 000 av 35,2 miljarder. 135 HANS (V) replik: Jag ska säga att jag som vänsterpartist också tror att biståndet gör nytta. Jag tror att biståndet gör stor nytta i , , med flera länder. Men jag har ganska svårt att se vad svenskt bistånd gör för nytta i just på . Det må vara ett land som just nu drabbats av finansiell kris och ökad arbetslöshet och liknande, med det är inte direkt ett utvecklingsland. Det är inte heller direkt så att bedriver biståndsprojekt på . I alla fall har inte jag kunnat identifiera något sådant projekt. Jag tycker ändå att detta är en rimlig fråga. Det må vara en liten summa, men när vi har en regering som har stått här och pratat om att biståndet ska göra nytta, att man kan visa resultaten och att man ska kvalitetssäkra måste man ju kunna visa vad nyttan är med alla de pengar som trots allt går in i europeiska ambassader och vad resultaten är. Man kan stå här i talarstol och säga: Nej, jag har ingen aning om vad de här pengarna resulterar i. Hur kan man då prata om kvalitet i biståndet? Ett av de verkligt stora kvalitetsproblemen är att ni pumpar in pengar i europeiska ambassader utan att kunna visa några som helst effekter och resultat. lovade tidigare i sitt anförande här att den borgerliga regeringen ska bli bättre på att redovisa vad pengarna går till. Ja, jag ser fram emot att man ska bli bättre på att redovisa vad pengarna går till. Jag ser fram emot redovisningen av vad de från vår svenska biståndsbudget har gjort för nytta på . 136 (M) replik: Jag kan inte säga emot gällande frågan om att det är viktigt att vi får ett öppet bistånd. Det har varit mycket diskussioner, och det har inte varit total enighet i alla lägen i , vare sig i kammaren eller i utskottet, om vikten av det öppna biståndet. Men det är kul att det finns en stor uppslutning bakom det här. Som jag sade tidigare handlar det om avskrivningar i enlighet med , vilket kan vara rimligt att vi gör. Det har gjorts under den föregående mandatperioden. Det gjordes , mandatperioden och mandatperioden före den. Det gjordes alltså under tre mandatperioder innan den borgerliga regeringen tillträdde. pratade i miljardbelopp tidigare, och det var 10 miljarder, 10 000 miljoner, som alliansregeringen hade haft i avskrivningar. Det ska man ta i beaktande, som vi haft en biståndsram som har ökat kraftigt. innan alliansregeringen kom i styre var det 24 miljarder som antogs i avskrivningar av regeringar som inte var några socialdemokratiska majoritetsregeringar utan socialdemokratiska minoritetsregeringar med stöd av bland annat och . Jag tycker att det är rimligt att vi följer internationella regelverk. Däremot kan vi alltid arbeta för att möjligtvis ändra regelverket för vad som får betraktas som bistånd och inte. Men i det läge där vi redovisar allt annat, på samma sätt som tidigare regeringar, tycker jag att det är rimligt att vi agerar på det här sättet. 137 (S) replik: Jag satt här och lyssnade och reflekterade lite grann. Det är klart att schablonbelopp alltid är ett kantigt redskap att använda när man ska göra avräkningar, som i det här fallet. Och just när det gäller är det kanske särskilt knepigt, eftersom man i det sammanhang som från tog upp gjorde ungefär en kvarts miljon i avskrivningar till bistånd. När vi pratade med biståndsministern tidigare fick vi höra att det handlade om att man skulle kunna föra samtal om bistånd. Problemet är att inte har speciellt mycket bistånd, så det finns kanske inte så jättemycket att prata om i det avseendet. Det kanske är mer relevant att ha en samordning när det gäller länder som är stora biståndsgivarländer. Även om man sträcker den där argumentationen så långt det går känns det ganska krystat att betala ett stort belopp av ambassadens kostnad i för att diskutera bistånd, för det kan väl knappast vara mer än kaffepengar som kan behövas för det ändamålet. Jag tyckte inte heller att historiken var korrekt när pratade om landfokuseringen. Även på det området har det precis genomförts granskningar. Först och främst var det inte under den förra mandatperioden som landfokuseringen började. Redan före den förra mandatperioden hade de sex första länderna fasats ut, och det känner säkert till, om han tänker efter. Det var alltså inte så att den här processen kom i gång under förra mandatperioden. När nu granskningen har gjorts av forskare visar det sig att det på det hela taget är ganska få länder som helt fasats ut, utan det är i stället så att ganska många finns kvar. Det är bara det att de har landat under olika kategorier, kategori 1, 2, 3, 4 och så vidare. Jag tycker att det är viktigt att få historiken rätt och skulle vilja höra kommentar här. 138 (M) replik: Jag får väl instämma i att det är viktigt att historiken hamnar rätt. Det är sant att det gjordes vissa fokuseringar innan, men den stora landfokuseringen där vi gick från dryga 70-talet länder till strax över 30 länder i biståndsarbete drevs inte igenom förrän en bit in under den tidigare sittande alliansregeringen, den som fortsätter att regera . Men det är viktigt, och det ska vi nog fortsätta att reformera. Sedan vet vi självklart att det finns problem på många sätt. Vi ska fasa ut. Det finns dessutom olika former av bistånd, som var inne på. Jag uttryckte att det finns en viss problematik med utbetalningarna till våra stora mottagarländer. Till exempel har det förekommit omfattande korruption i , dit har stoppat utbetalningar av bistånd. Likadant är det med , och det finns andra exempel. I och med att vi har den diskussion vi har ska vi hitta ansvarsfulla områden att betala ut bistånd till, så att vi kan se att det används på ett rätt, korrekt och riktigt sätt. Där har vi ett ansvar, och det ska vi fullfölja. Då kan det vara projekt i länder som ligger utanför våra fokuserade länder. I det fallet handlar det också om att vi på ett ansvarsfullt sätt ska ta hand om de svenska skattebetalarnas pengar. 139 (S) replik: tillhör ju ett av regeringspartierna, det som har ansvaret för bistånd, så jag skulle vilja fråga : Vi skulle ju gå ned från 77 länder, och vi skulle landfokusera. Om vi räknar alla kategorier av länder, hur många länder är vi nere i nu? Det kunde vara intressant att få höra lägesbedömning på området, för det tror jag att är ganska väl påläst om eftersom han för debatt i frågan. Jag vet, men jag vill höra svar. Flera länder nämns här. Flera av de länder som vi bedriver bistånd i är några av världens mest korrupta länder, och det är ett av skälen till att de kanske inte fungerar så bra. Och vi använder biståndet som ett redskap för att bekämpa korruption. Vi får inte glömma att det är en av våra viktiga utmaningar. Ska många av de här länderna bli väl fungerande medlemmar i världsgemenskapen måste de här sakerna bekämpas. är ett sådant land som nämnde. Jag kan konstatera att det väl var så sent som som vi skrev biståndsavtal med , och vi har öppnat ambassad där. När premiärminister var i togs han inte emot av vare sig eller andra länders premiärministrar. Det kan vara intressant att få en kommentar till det. Slutligen: har varit en av förfäktarna av och ifrågasatt storleken på svenskt bistånd. har fått en kompis här i kammaren. Det finns ju ett annat parti som har samma uppfattning, så jag vill fråga om tänker driva frågan om sänkning av biståndet på något speciellt sätt under den här mandatperioden, för då blir han ju inte ensam. 140 (M) replik: Jag har inte identifierat något parti som tycker som jag utanför Alliansen, . Som jag sade har jag uttryckt oro för enprocentsmålet, inte för procenten utan för att det snarare är en utbetalningsdel än en utvecklingsdel. Jag sade det ganska tydligt i talarstolen tidigare. Jag hade inte möjlighet att begära replik tidigare, för man får inte begära replik innan man själv har varit uppe i talarstolen för att ge lite information till dem som eventuellt fortfarande orkar sitta och lyssna och inte är i kammaren. Det har funnits en diskussion mellan allianspartierna, men det finns en alliansöverenskommelse om ett enprocentsmål. Däremot tycker jag att det är viktigt att vi diskuterar runt omkring det. tar också upp att vi arbetar i många icke-fungerande stater, i många diktaturliknande eller åtminstone icke-fungerande demokratier. Det här kan också bli lite av ett svar till från : Det är inte så att ger budgetstöd till länder som är diktaturer, utan här handlar det om att vi ger bland annat humanitärt bistånd till människor som bor i länder som har politiska ledare som över huvud taget inte bryr sig om vad som händer och sker med deras befolkning. Vi finns i , , och ett antal andra länder. har fått en regering som kanske inte är fullt fungerande. Där är vi med och bidrar. Den militära och den civila insatsen i ser till att cirka sju miljoner barn kan gå i skolan. Ett par miljoner av dessa barn är flickor som var förbjudna att gå i skolan. Det är viktigt för utvecklingen. har vi mycket att jobba med. Man ska också veta att det finns risker med att ge bistånd till icke-fungerande länder. Det finns alltid en risk att det kan finnas korruption. Vi måste arbeta kvalitativt med att försöka undvika det så att vi får ut så mycket som möjligt av varje satsad krona. 141 (FP): Vi debatterar fortfarande i denna sena timma. Det är roligt. behandlar vi det maffigaste betänkandet som utrikesutskottet har. Det rör rätt mycket pengar, nämligen 35 miljarder. Det har att göra med att har väldigt höga ambitioner på det internationella området. Det är viktigt att vi inte bara ser biståndet isolerat som enskilda utbetalningar utan att vi ser att det också följer politik för global utveckling och att det interagerar med andra politiska områden eller i alla fall kompletterar vår diplomati och vårt arbete inom EU, FN och andra organ runt om i världen. har höga ambitioner. Mitt parti, , har varit bland de ivrigaste förkämparna för att ska ha ett enprocentsmål. Vi har alltid värnat enprocentsmålet, och vi kommer att fortsatta värna enprocentsmålet. Det är viktigt för vårt parti. Vi menar, precis som nämnde tidigare, att enprocentsmålet är en garant för att man inte stegvis börjar nagga i biståndet, det vill säga att man inte kapar mer och mer. Det är en sorts ribba som är väldigt viktig att ett anständigt land som har. Det är också en signal till andra länder att bidra med mer. Om ger ett så pass högt bistånd som vi gör ökar det vår trovärdighet när vi argumenterar gentemot andra länder. Det är någonting som utskottet också betonar i betänkandet på s. 22. Vi understryker där i likhet med de tidigare budgetbetänkandena att måste fortsätta att agera för större internationella biståndsvolymer. Det är någonting som också är väldigt viktigt. Då är det bra att är ett föregångsland. Ett högt bistånd innebär också att stärker sin position internationellt. Det kan vi göra på olika sätt. Jag tror att vårt aktiva deltagande i många fredsbevarande operationer, civila och också militära, också bidrar till att stärka position internationellt sett. Det är väldigt viktigt för vårt land. Vi är ett ganska litet land med höga ambitioner internationellt. Vi är beroende av vår omvärld. Vi bidrar med mycket, och ska vi också kunna argumentera för att andra ska ställa upp mer än vad de gör. Alliansen har också levererat på det här området . Det är den enda regering i historia som har nått upp till enprocentsmålet . Det klarade inte De rödgröna när de styrde. I andelar sett hade de ungefär lika stora avräkningar som vi har haft. Där nådde de upp till våra nivåer, men de gjorde det inte på samma sätt när det gäller biståndet och enprocentsmålet. Ett högt bistånd ställer också krav på en god styrning och kontroll. Det ställer krav på att man inte lutar sig tillbaka när man ger så mycket som man gör. Det gäller också att se att en del projekt behöver fasas ut. Det måste finnas exitfunktioner inom biståndet. Man måste klara av att fokusera och prioritera. Det kräver också att vi kontinuerligt reformerar, moderniserar och effektiviserar biståndet. Det ställer givetvis också krav på att vi är duktiga på att utvärdera resultaten av biståndet. Jag instämmer faktiskt med på en punkt. Bistånd ska inte gå till diktaturer. Det är principiella uppfattning. Bistånd ska inte gå till frustande ledare i grön militäruniform som gärna röker cigarr, som fängslar sina oppositionella, som hänger kvinnor i lyftkranar, som man gör i , eller som fängslar sina människorättsaktivister, som man gör i . ska inte ge bilateralt bistånd till dessa. Vi kan ge katastrofbistånd. Det är en annan sak, men vi ska inte ge bilateralt bistånd till förtryckande regimer. Det är principiella uppfattning. Vi vill verka för att driva biståndet i den riktningen. Men om vi är väldigt tydliga med att vi inte ska ge bistånd till odemokratiska regimer bör vi vara minst lika tydliga med att vi ska ställa upp för människor som flyr till från dessa regimer, annars blir vår politik väldigt enkelsidig. Det är inte en rimlig, konsekvent och sammanhållen politik om vi säger att vi inte ska stödja förtrycket i och den dagen det kommer en kvinna eller en homosexuell som hotas av avrättning i säger att personen inte får stanna här. Det är inte det förhållningssättet vi ska ha till odemokratiska stater och diktaturer. När ger ett så högt bistånd som vi gör är det också viktigt att vi ser att om vi hanterar våra volymer på rätt sätt kan de bidra till förändringar. Som liberaler menar vi i att det finns en viktig iakttagelse som vi bör göra när det gäller vad som är viktigt för att kunna bygga goda samhällen. Det är en väldigt viktig erfarenhet, inte minst från de stora omvälvningarna i och fram till . Det går inte att bygga demokrati om det inte finns demokrater. En demokratirörelse är den grundläggande förutsättningen för att det över huvud taget ska kunna gå att bygga demokrati. Hur kom det sig att man lyckades bygga demokrati i men inte i , ? Hur kommer det sig? Jo, därför att i fanns en stark demokratirörelse med tydliga frontpersoner med stort förtroende och djup intellektuell kapacitet som Vaćlav , och i fanns och , men i fanns . Där heter säkerhetstjänsten fortfarande KGB. Det är en mycket stor skillnad mellan grannländer som har en liknande historia i , men det viktigaste är att där det går att stödja demokratirörelser och investera i dessa på olika sätt ökar möjligheterna kraftigt att också bidra till en positiv utveckling framöver. Det är därför som det är så oerhört viktigt att bidrar med ett mycket aktivt demokratistöd också till exempel till slutna, totalitära om vi inte vill att ett fritt ska uppleva stora, starka spänningar i förhållande till en väldigt radikal och ekonomiskt stark exilkubansk community i med stor kapacitet. Vi vet att det krävs en stark demokratirörelse på , som har levt där under de vedermödor som har påtvingat befolkningen, för att ska kunna utvecklas demokratiskt. Det är oerhört viktigt att vi värnar demokratistödet. välkomnar de satsningar på ett stärkt demokratistöd, ett stärkt yttrandefrihetsbistånd och så vidare som finns i denna budget. Vi avser också att framöver, precis som tidigare, argumentera för att detta stöd bör öka ytterligare. Demokratibiståndet är också viktigt av ett annat skäl. Vi lägger mycket stor möda nu på att nå upp till millenniemålen och argumentera för detta, men det finns inga demokratimål i millenniemålen. Det kunde världen givetvis inte enas om eftersom en stor andel av FN:s medlemsstater inte vill ha några demokratimål eller MR-råd. Där finns inget millenniemål om att alla länder i världen ska vara demokratier 2015, att alla invånare i världen ska känna till sina rättigheter eller att alla människor i världen ska ha rätt att välja sina politiker i fria val. Det finns inga sådana mål i millenniemålen. Därför är det viktigt att vi kompletterar de viktiga målen för att minska fattigdomen med tydliga demokratiinsatser och ett starkt demokratistöd. Jag ska inte dra över min tid mycket mer än så, men jag skulle vilja peka på en punkt till som är viktig för Alliansen, nämligen att fler länder måste ta ansvar och att biståndsvolymerna i världen måste öka totalt sett. räknar man med , officiellt utvecklingsbistånd, på . Det är lite mindre än man hade prognostiserat, delvis beroende på finanskrisen, men det är en dryg tredjedel . Det är förstås bra men otillräckligt. Det finns länder som inte når upp till de förpliktelser de tidigare förbundit sig till. På samma sätt som vi behöver ett samarbete i kring migrationsfrågorna att vi gemensamt tar ansvar för dem behöver vi självklart ett samarbete också på biståndsområdet. Därför är det glädjande att utrikesutskottet i betänkandet tydligt slår fast att det är en ambition från sida att kraftfullt argumentera och engagera sig i olika forum internationellt, i EU och så vidare för att fler länder ska höja sina bistånd. Därigenom kan vi minska nöden i världen och bidra till att bygga upp demokrati och mänskliga rättigheter. Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna och motionerna. 142 (C): Enligt uppfattning har en viktig uppgift i att bedriva en grön, frihetlig och solidarisk utrikes- och säkerhetspolitik. Människors lika rätt och värde gäller oavsett var man lever. Vi har ett ansvar och måste visa respekt för varandra över alla gränser. Vi behöver ha insikt om att det är ett svenskt säkerhetspolitiskt intresse att världens fattigaste länder och världens fattigaste människor får stöd för sin utveckling, insikt om att det är ett svenskt säkerhetspolitiskt intresse att vi bidrar till att bygga en hållbar värld, hållbar socialt och ekologiskt. har tillsammans med övriga rika länder enats om att säkra de resurser som krävs för att världens fattigaste ska få en bättre framtid, att halvera fattigdomen till 2015. Många länder har lovat mer än de hållit. Vi håller mer än vi lovat. Vi har gjort det under hela förra mandatperioden, och vi inleder den här mandatperioden på samma sätt av bruttonationalinkomsten. Och det, fru talman, är viktigt. Vi är ett litet land, men vi har en stark röst. Vi använder den, och ska använda den, och även om inte hela oppositionen uppfattat det använder vi den för att trycka på i EU, och på andra ställen just för att de ska leva upp till de utlovade biståndsnivåerna.