prot · GX09125 · 2010-05-25 00:00:00 — Han har sagt att han också har full tillit till Arbetsförmedlingens förmåga att hantera situationen. Det regeringen har gjort är att bedriva en utbudsfixerad politik att öka utbudet av arbetskraft. Men om en sådan politik ska få genomslag krävs det att det finns jobb att söka. När den lilla förutsättningen saknas fungerar inte tankesättet över huvud taget. Det blir liksom inte fler jobb av att en ung person söker 100 jobb som han eller hon ändå inte är kvalificerad att få. Däremot är det ett rätt bra sätt att knäcka många unga människor. Det är också rent av förnedrande för många av de enskilda som blir utsatta för denna politik, inte minst för dem som hamnar i fas 3. Jag vet att vi återkommer till detta under debatten. Regeringen hävdar ständigt, och kommer tillbaka till, att det beror på den globala finanskrisen. Men då berodde ju uppgången åren på högkonjunktur och inte heller då på regeringens politik. Det är en logik som inte håller, vilket också konstaterade . Regeringens politik ska leda till lägre löner och en större arbetsmarknad med låglönejobb, särskilt inom tjänstesektorn. Som väl är har satt stopp för fler tilltänkta subventioner. Måhända kommer det ett litet skatteavdrag för att gå ut med hunden innan valperioden är slut. Men det är inte genom att gå ut med varandras hundar som kommer tillbaka till en tätposition när det gäller jobb, tillväxt och välfärd. Det är inte heller genom att slänga ut en halv miljon människor från arbetslöshetsförsäkringen eller genom att försvara och till och med öka en oändlig mängd otrygga anställningar. Det är genom satsning på utbildning och forskning och genom att ha fokus på tillväxtbranscher, exportfrämjande och småföretagens utveckling som vi kan komma framåt igen. På så sätt kan vi ge de unga människorna en framtidstro och tydligt se att jobben finns och jobben kommer. Kort sagt: Jobben måste gå före stora skattesänkningar. Siffrorna visar tydligt att långtidsarbetslösheten inte har påverkats av vare sig dessa sänkta ersättningar till arbetslösa eller sänkta avgifter för arbetsgivarna. Långtidsarbetslösheten fortsätter att vara hög. Då är frågan: Vad är nästa medicin som regeringen tänker skriva ut efter det här experimenterandet? Är det recept om halverade ungdomslöner? Är det recept om skrotad arbetsrättslagstiftning? Det citerades här tidigare ett förslag om lägre anställningstrygghet. Hur kan den bli lägre? Det finns ju unga som rings in timme för timme. Det finns unga som får jobba gratis i för att visa vad de går för. Vad kan en lägre anställningstrygghet vara? 41 Arbetsmarknadsminister (): Vi har haft den mest expansiva finanspolitiken i hela OECD-området under krisen. Expansiviteten har varit av bnp. har vi nu EU:s lägsta budgetunderskott. Vi har den mest expansiva politiken med det lägsta budgetunderskottet. Det är ordning och reda i statsfinanserna och kraftfulla tag för att komma till rätta med krisens effekter. Vi har fler sysselsatta på svensk arbetsmarknad än 2006. Vi har en högre arbetslöshet i krisens spår, men inte som var budgetprognosen utan , det vill säga lägre än vad prognoserna var så sent som . är varslen nere på rekordlåga nivåer igen. Antalet nyanmälda lediga platser har stigit . Sysselsättningen ökar nu svagt igen. Antalet registrerat arbetslösa hos Arbetsförmedlingen har ökat med 3 500 personer. säger att det krävs att det finns jobb att söka. Då vill jag påminna om att man räknar med 1,2 miljoner jobbyten på svensk arbetsmarknad. Arbetsförmedlingen räknar med att förmedla ungefär hälften av dem. Antalet nyanmälda lediga platser har alltså gått upp . Det finns jobb att söka. Att i det läget, som Socialdemokraterna, vilja göra det dubbelt så dyrt att anställa ungdomar eller för den delen straffa bort de mindre företagen i glesbygd genom att höja transportskatterna med 11 miljarder, är kirurgiskt träffsäkra sätt att göra just det som varnar för. Då straffar man bort jobben i detta känsliga läge från svensk arbetsmarknad. Jag ser fram emot att höra hur ni ser på den politiken. Slutligen vill jag säga något när det gäller låglönejobben. Om det hade varit sant, , hur hade det då sett ut i statistiken? Är det verkligen den utveckling vi har sett med borgerlig politik? Nej, sanningen är den att reallöneutvecklingen , med skattesänkningarna som grund, aldrig någonsin har ökat så mycket. av löntagarna på svensk arbetsmarknad har fått mer än kvar . Det där hotet om låglönejobb, osäkerhet, passivitet och allt det där andra som jag nu har hört i 328 interpellationsdebatter är med all respekt inte verkligheten. Men vi har naturligtvis en utmaning i ett läge där nio av tio länder gick tillbaka i en ekonomisk tillbakagång och i ett läge där svensk export sjönk . Det går inte obemärkt förbi svensk industri eller svensk arbetsmarknad. Det är självklart att det är så. Det är därför det är så glädjande att nu nyanställer och att nyanställer och återigen att antalet anmälda lediga platser på Arbetsförmedlingen har ökat . Det är naturligtvis bra. Är jag nöjd med det? Så länge det finns en enda person arbetslös som inte vill vara det har vi en gemensam utmaning att se till att skapa förutsättningar för att fler arbetar och kommer tillbaka. Då ska vi inte straffbeskatta de företag som ska anställa dessa ungdomar, till exempel, genom att göra det dubbelt så dyrt att anställa dem. Hur många nya jobb ger det att man höjer arbetsgivaravgiften för unga med eller att man höjer transportskatterna med 11 miljarder och på så sätt kirurgiskt träffsäkert stampar bort jobben i glesbygd på de mindre företag som just nu har börjat återanställa? Hur ska vi få tillbaka dem när de försvinner från ? 42 (): blev det lite nerv i debatten det var kul att notera när arbetsmarknadsministern höjde tonläget lite. Det finns jobb att söka. Det finns 1 miljon jobb, menar arbetsmarknadsministern. Om han har den inställningen förstår jag att arbetsmarknadsministern är nöjd med att inte göra någonting. I det läget skulle arbetsmarknadsministern kunna åka på semester till eller någon annanstans; det är helt okej. Jag har inga problem med det. Men eftersom verkligheten inte är sådan som arbetsmarknadsministern beskriver är det ett stort bekymmer. Jag vill återigen poängtera att det inte bara är vi i oppositionen som har en annan verklighetssyn. Det är ekonomerna. Om det finns jobb att söka är det väl en fullständig katastrof för arbetsmarknadspolitiken när näringslivet inte kan rekrytera i tider av hög arbetslöshet eftersom, som de själva säger i sin rekryteringsrapport, det inte finns utbildad arbetskraft. Det beror på att arbetsmarknadsministern i en lågkonjunktur har den absolut sämsta bemanningen när det gäller komvux och arbetsmarknadsutbildning som vi har haft i det här landets moderna historia, sämre än vi hade under högkonjunkturen. Det är inte konstigt att de, trots att det finns jobb att söka, inte hittar folk med rätt utbildning. Arbetsmarknadsministern har gjort folk fattigare men inte gett dem några som helst verktyg för att söka de jobb som eventuellt finns. För säkerhets skull kan vi ta den här diskussionen utifrån de slutsatser och de utvärderingar som ekonomer av yrket har gjort av arbetsmarknadspolitiken. I nr 2 av Ekonomisk Debatt gör en utredning av regeringens jobbstrategi. Det är då inte en person från oppositionen utan en ekonom av kåren, så att säga. Han konstaterar att den borgerliga alliansregeringen har även i sin fjärde budget fortsatt på den inslagna vägen att sänka skatten på arbete för att höja sysselsättningen och sänka graden av utanförskap i . Sysselsättningsökningen var dock förhållandevis blygsam även innan den globala krisen. Mycket tyder dessutom på att det framför allt är studenter och friska äldre som arbetar mer, medan framgångarna med att bryta utanförskapet är begränsade. De stora skattesänkningarna på arbete fick inte de förväntade positiva effekterna. Det är när ekonomerna själva analyserar det som arbetsmarknadsministern slår sig för bröstet för som man konstaterar det som varje människa i som öppnar ögonen, går ut på gatorna, läser tidningarna, ser på tv eller lyssnar på radio kan konstatera, att vi har en arbetslöshet där ute, även om arbetsmarknadsministern vill tänka sig bort från den. Men det hjälper inte. De här frågorna återkommer. Vilka initiativ har arbetsmarknadsministern tänkt ta för att komma till rätta med arbetslösheten när den förda politiken inte visar sig fungera? Det är det vi vill ha svar på , och inte bara vi i den här kammaren utan alla de arbetslösa där ute som faktiskt inte bara är arbetslösa utan också drabbas hårt ekonomiskt av den politik som arbetsmarknadsministern för. Alla de företag som skulle kunna anställa och expandera om de fick folk som har rätt utbildning väntar sig svar från arbetsmarknadsministern på frågorna. Då duger det inte att smita undan, sopa allting under mattan och låtsas som om det inte finns några problem. Om det visar sig att den förda politiken inte ger resultat får man faktiskt se till att komma med några andra förslag och se om de möjligen kan fungera. 43 (): Om det vore så att det arbetsmarknadsministern säger stämde med verkligheten skulle inte se ut som det gör. Det är antalet långtidsarbetslösa som har ökat. Regeringens politik har haft näst intill obefintlig påverkan på denna grupp. Arbetsförmedlingen förmedlar 1,2 miljoner jobb ja, för medelnivån ligger någonstans på en miljon och har gjort det . Men det är inte så att det har påverkat gruppen långtidsarbetslösa. När det gäller åtgärder för de människorna står regeringen tomhänt. Merparten av de nya jobben 20062007 gick till nytillträdda på arbetsmarknaden, det vill säga till dem som hade en färsk utbildning, de som hade fått dra nytta av en socialdemokratisk högskolepolitik där allt fler har fått möjlighet att utbilda sig. Borde inte regeringen och arbetsmarknadsministern ha insett att utbildning är en viktig förutsättning för arbete? Statsrådet skriver i sitt svar att regeringen kan vara beredd att agera. Det borde regeringen ha gjort . Det är väldigt många människor som har farit illa . Frågan blir ändå om det är så att arbetsmarknadsministern, trots det berättade och trots det vi vet, tror att en utbudsfixerad arbetsmarknadspolitik är det som ska dra mot framtiden. har gjort utvärderingar av sänkta arbetsgivaravgifter, exempelvis den regionala nedsättningen, och visat att den hade marginell betydelse. Då tog regeringen bort den men införde andra i stället och sade att just de hade betydelse. Det finns ingenting som visar att de heller har haft betydelse, därför att då skulle inte ungdomsarbetslösheten vara så hög. Det spelar faktiskt ingen roll om man säger att man har bedrivit mest expansiva politik. Om det är fel politik spelar det ingen roll om den kostar. Det måste ju vara rätt insatser för att nå målet full sysselsättning. Det är det som är viktigt för oss. Slutsatsen blir än en gång, fru talman, att diagnosen är ställd: Arbetslösheten är för hög. Det är särskilt svårt för de långtidsarbetslösa. Problemet är att patienten är resistent mot medicinen Subvention för anställning, som egentligen är regeringens enda medicin att tala om. Det är inte det som avgör om en arbetsgivare anställer eller inte. Det är kompetensen hos den tilltänkta anställda. Precis som sade det visar tydligt i sin senaste rapport och det har också Företagarna kommit fram till blir vart femte jobb inte tillsatt eftersom man saknar kvalifikationer hos arbetskraften. Då är det bättre att arbetsmarknadsministern tar fasta på våra förslag, att en arbetsmarknadsutbildning faktiskt kan få vara längre, att utbildningsinsatserna måste vara flera och att arbetsmarknadspolitiken också tar ett ansvar för utbildning. De argument som ministern anförde i en tidigare debatt är rätt mycket nonsens. Det är klart att det går att ha pedagogisk kvalitet också i utbildning som är köpt av Arbetsförmedlingen. Ett konkret råd avslutningsvis: Gör det enkelt! Börja med att luckra upp det nationella regelverket i så att det blir lättare för företagen att i företagen anordna utbildning som leder till kompetenshöjning. 44 (): Littorin pratar om siffror, hit och dit, men det blir så svårt att ta på det så låt oss prata värderingar i stället. Om jag ska uttala mig utifrån var våra värderingar ligger kan jag börja med att säga att vi vill hålla ihop samhället. Vi vill faktiskt se att återigen kan bli mycket mer av ett möjligheternas land, inte ett som begränsar och stänger ute. För de unga i det här landet har den här regeringsperioden faktiskt inneburit att arbetslösheten har skjutit i höjden. Ungdomarna har fått en usel ekonomi. Jag känner många ungdomar som efter allt plotter med a-kassan, som Littorin ansvarar för, har fått vänta oerhört länge på att få ut sin a-kassa. De har blivit hänvisade till socialbidrag. Deras möjligheter att komma in på ett vikariat på kommunen har beskurits därför att ekonomin har hållits tillbaka. Ungdomarna har fått högre arbetslöshet och sämre ekonomi. Man har stängt dörrarna. Man har minskat antalet utbildningsplatser. säger ministern att han lägger tillbaka några, men det räcker ju inte. Livet har blivit begränsat för många ungdomar, Littorin. Och kommer nästa steg i det hela. Det finns alltså en diskussion om att ungdomar borde ha lägre löner. Är det nästa åtgärd? Inte nog med det. Med lägre löner skulle följa en sämre anställningstrygghet. Det här har skett som man har beviljat de som redan har det bra i livet stora skattesänkningar. Sedan kan Littorin säga att den lågavlönade får stora skattesänkningar, men varför var det så att talman fick en skattesänkning ? Det är ett jämförelsetal som man kan använda. Gav det fler jobb? Ledde det in fler ungdomar i fler utbildningar? Nej, så var det inte. Littorin pratar om alla effektiva åtgärder på skattesidan. Men vi kan se att arbetslösheten har stigit. Åtgärderna har inte varit effektiva. pekade på ungdomarna på som får jobba under slavliknande förhållanden och villkor trots den stora gåva som man har fått från regeringen. Den har inte gett fler jobb. För till bevis, Littorin. Jag påstår att alla utom regeringen dömer ut åtgärden att sänka arbetsgivaravgifterna åt redan anställda ungdomar. Alla säger att den är ineffektiv. Då borde Littorin kunna ödmjuka sig och se att det ligger något i den massiva kritiken. Blir möjligheternas land om vi låter ungdomarna få sämre chanser att ta sig in på arbetsmarknaden, om vi låter ungdomarna få lägre löner och sämre anställningstrygghet som den rikaste procenten i landet har fått precis lika mycket skattesänkningar som en fjärdedel av hela befolkningen? Är det så man bygger möjligheternas land, Littorin? Är det så vi håller ihop ? Nej, den här regeringen lämnar ungdomarna efter sig och beskär möjligheterna. Investera i ungdomen i stället. Investera inte i dem som redan har det bra. Vi vill hålla ihop . Vi vill göra till möjligheternas land. 45 (): Jag kan börja med att konstatera att det är oerhört intressant att redan vet hur en eventuell kilometerskatt ska se ut i glesbygden; den del av jag kommer från. Det vore också intressant om här och kunde lova att en moderatledd regering inte kommer att höja några CO2-skatter under nästa mandatperiod. Om jag kan få det löftet blir jag fascinerad och glad. Vi får se vad som händer. Littorin använder retoriken på ett intressant sätt. Han påstår att det ska bli dubbelt så dyrt att anställa unga. De ska faktiskt ha lön också. Man betalar inte bara arbetsgivaravgifter. Det handlar om några tusenlappar för de lägst betalda ungdomarna. Att påstå att det ska bli dubbelt så dyrt är en lätt överdrift. Då talar vi naturligtvis om de generella nedsättningarna av arbetsgivaravgifterna. När det gäller de ungdomar som verkligen har bekymmer att komma in på arbetsmarknaden har vi socialdemokrater betydligt kraftfullare medel än vad den här regeringen har lyckats prestera. Littorin pratar om de stimulansåtgärder som den här regeringen har genomfört. Man har stimulerat dem som redan har pengar. Jag har till exempel fått ungefär 3 000 mer tack vare regeringens skattesänkningar. Jag kanske inte konsumerar allt. De som verkligen skulle konsumera om de fick ett tillskott i sin ekonomi, nämligen arbetslösa, sjuka och pensionärer, har inte fått någonting. Det är en oerhört missriktad stimulans av ekonomin. Det är elementär nationalekonomi att om ekonomin ska stimuleras och få folk att konsumera mer är det de som konsumerar upp sitt tillskott som ska ha pengarna, inte vi som kan spara dem eller åka utomlands. Jag skulle ändå vilja ta upp dem på arbetsmarknaden som har det allra svårast, nämligen de långtidsarbetslösa de som har hamnat i fas 3 i regeringens arbetsmarknadspolitik. Först och främst vill jag att arbetsmarknadsministern berättar för kammaren hur stor ersättning en person får som i fas 2 har haft grundersättningen i a-kassan, , när den personen övergår till fas 3. Det kan vara en oerhört intressant upplysning. Vi kan vara överens om att det är de sämst ställda, de värst utsatta på arbetsmarknaden, som borde få tillgång till Arbetsförmedlingens alla verktyg för att få ett arbete. är det precis tvärtom. De som har hamnat i fas 3 har i princip tillgång till två verktyg. De kan få ett lönebidrag på en gång. De kan få ett nystartsjobb. Men de har inte möjlighet till praktik, utbildning eller annat. Det här är oerhört frustrerande för de människor som jobbar på Arbetsförmedlingen och möter dessa personer. Varför kan inte de personer som befinner sig i fas 3, har den svåraste situationen på arbetsmarknaden, få ta del av Arbetsförmedlingens alla resurser för att komma tillbaka till arbete? 46 (): Jag vill tacka arbetsmarknadsministern för ett intressant svar. När man diskuterar arbetsmarknadspolitiken vill arbetsmarknadsministern alltid utgå från skitåren. Han vill glömma att det var allmänna val till 2006. Regeringen fick med sig 70 miljarder, och regeringen fick med sig i bagaget den högsta konjunkturen sedan . Arbetsmarknadsministern vill gärna diskutera vad som har hänt och finanskrisen. Om man har misslyckats med sin arbetsmarknadspolitik vill man förstås inte ta upp de goda åren och den skattkista som man fick med sig, utan man vill börja med den eländiga tiden och finanskrisen. Det är enklare att förklara varför man har misslyckats. Ja, Littorin, halvsanningar är inte så bra. Statsrådet sade i sitt svar att han kan konstatera att det ser ljusare ut. För vem då? Vi har massarbetslöshet i . , arbetsmarknadsministern, har det blivit 80 000 fler arbetslösa. Det innebär att är av den arbetsföra befolkningen utan jobb. Det är massarbetslöshet. Arbetsmarknadsministern säger att socialavgifterna för ungdomar har sänkts. Det är ett av de största politiska fiaskon som har funnits. Enligt kostar det att skapa ett eventuellt jobb med hjälp av sänkta socialavgifter för ungdomar. är ungefär lika mycket som ett landsting betalar för två AT-läkare. Så mycket investerar samhället för att en ungdom ska få jobb på till exempel . Det finns smartare och bättre sätt att få ungdomar ut i arbetslivet utan kompensation. Man använder till och med svart arbetskraft. Det finns smartare sätt, Littorin. Bland annat är det fråga om att höja kompetensen hos arbetslösa ungdomar och inte hålla dem i karantän . Rikta åtgärderna direkt så att ungdomar får del av arbetsmarknadspolitiken! Nej, som sagt, halvsanningar är inte bra, Littorin. Och är det viktigt att lyssna på oppositionen. Det har gått i förlorad tid för arbetsmarknadspolitik. Jag hoppas verkligen att vi inte ska förlora till med Littorin. 47 (): En god regel är att man ska låta bli att skjuta sig själv i foten, för det är väldigt besvärligt när man ska promenera vidare. Jag vet inte om över huvud taget har tagit del av Socialdemokraternas nya skattepolitik. Jag ska uppehålla mig framför allt vid ungdomsarbetslösheten och jobbskatteavdraget, och då måste jag konstatera att den ohyggligt hårda kritik som riktar mot jobbskatteavdraget har accepterats till 95, av Socialdemokraterna. Det är egentligen inte som ska vara måltavla, utan det är den socialdemokratiska partiledningen. Hur kan man vara så idiotiskt dum att man accepterar någonting som är så fullständigt vansinnigt? Jag undrar hur det är ställt när man gör så här. Det kanske är på det sättet, fru talman, att den socialdemokratiska partiledningen som står bakom motionen har tagit del av Svensk finanspolitik, Finanspolitiska rådets rapport , som har som huvudredaktör men också har sådana personer som och tro det eller ej bakom sig. Där kan man läsa sådana fantastiska saker som att jobbskatteavdraget har varit väldigt bra, särskilt på lång sikt. Men det är värre än så, fru talman. Det är en massa andra länder som har gjort detta. De länder som har infört jobbskatteavdraget, enligt rapporten, är , , , , , , , , , , , , , , och . Därtill kan man lägga , som har gjort samma sak. Det finns väl belagda studier som visar att detta har varit väldigt effektivt för att öka antalet jobb. Då kan man fråga sig: Hur har detta jobbskatteavdrag fungerat? Jag har ställt en väldigt intressant fråga till kolleger i skatteutskottet som jag gärna vill upprepa, även om jag inte begär att någon av er ska svara på den. Om man sänker till exempel belastningen av skatterna med ungefär 80 miljarder, som vi har brukat säga, är frågan: Om man inte hade sänkt skatterna så mycket, hur många fler Volvobilar skulle då ha sålts i detta land? Det är en intressant fråga när man diskuterar köpkraft och vilka skatter man har. Man kan inte skratta bort detta. Det går inte. Man måste också ställa frågan, fru talman: Om man har sänkt arbetsgivaravgiften för ungdomar med och sedan höjer den med , får det några som helst återverkningar på arbetslösheten bland ungdomar? Vi är väl alla överens om att arbetslösheten bland ungdomar är för hög. Men är det klokt att göra situationen för ungdomar ännu värre? Det är verkligen det sämsta man kan göra. Man måste se till att underlätta ytterligare för dem att få jobb, och det gör man faktiskt inte genom att höja arbetsgivaravgifterna. Det är en felaktig väg. Vi får fundera på detta: Vem är det som anställer i detta land? Är det eller företagen? Det är väldigt viktigt att få detta klart för sig: Är det eller företagen som anställer? Om det är höjer han säkert alla arbetsgivaravgifter först och anställer sedan. Men om det är företagen tror jag att de föredrar att ha lägre anställningsavgifter. 48 Arbetsmarknadsminister (): Äntligen stod prästen i predikstolen! Var det inte så inledde ? Hör ni ni! Det är valrörelse på gång, och det är otroligt roligt. Som gammal partisekreterare tycker jag att det är bland det roligaste som finns. Det märks verkligen att valfebern börjar greppa oss. Det måste vara ett problem för Socialdemokraterna när regeringen efter den värsta krisen ändå har högre förtroende för jobbpolitiken bland väljarna än vad Socialdemokraterna har. Det måste naturligtvis vara jobbigt. Jobben måste gå först, säger . Ja, men varför gör ni det då dubbelt så dyrt att anställa ungdomar? Varför straffbeskattar ni alla de mindre företagen genom 11 miljarder i höjda transportskatter? Vad säger du till dina väljare därhemma, , när det ska bli dyrare för dem att transportera sina varor och dyrare att anställa ungdomar? Det skulle jag gärna vilja höra. Jag skulle också vilja höra svara på hur det är att hålla ihop att göra det dyrare att anställa ungdomar och dyrare att transportera de varor som företagen som förhoppningsvis måste anställa behöver. Han är från så det är en bra påg. Men varför slutar du citera där? Varför citerar du inte Henreksons mest kända tes, som handlar om hans idéer om att komma till rätta med arbetslösheten, nämligen att ta bort LAS och urholka arbetsrätten? Men det är väl som vanligt: Som fan läser citerar sanningen. Sanningen är den att sysselsättningen ökar just , om än svagt. Arbetslösheten har visserligen stigit i krisens spår, men inte alls så mycket som alla trodde bara för .