prot · GX0999 · 2010-04-07 00:00:00 — Dock är det av stor vikt för barn som tillkommit genom ägg- och spermadonation eller embryodonation, precis som för adopterade barn, att få kunskap om sitt ursprung. Föräldrarna bör vara skyldiga att berätta för barnet om hans eller hennes ursprung. När det gäller embryodonation anser att lagstiftningen behöver ses över så att nedfrysta överblivna embryon från IVF-behandlingar ska kunna användas. I samband med att par gör IVF-behandling fryses de överblivna embryona ned för eventuellt senare bruk. Det är långt ifrån alla som senare vill använda alla överblivna embryon, eftersom man redan kanske fått de barn som man önskar. De nedfrysta embryona förstörs då. Detta väcker etiska dilemman hos en del föräldrar. En del kan tycka att det känns svårt att låta förstöra embryon som skulle ha kunnat bli barn. Om det fanns möjlighet för dessa föräldrar att donera embryon skulle det kanske kännas som en god gärning gentemot ett annat barnlöst par eller en ensamstående kvinna. Därför anser att regeringen bör tillsätta en parlamentarisk utredning som ser över möjligheten att genomföra befruktning utanför kroppen med ett redan existerande embryo, eller med både donerade ägg och donerad sperma. Samma utredning bör även få i uppdrag att se över bestämmelserna om befruktning utanför kroppen i syfte att ge ensamstående kvinnor möjlighet att få tillgång till behandling med donerade ägg. Avslutningsvis tänker jag ta upp frågan om surrogatmödraskap, eller som vi föredrar att det kallas, värdmödraskap. I dagens lagstiftning är det inte tillåtet med värdmödraskap i , och lagstiftningen är ofullständig när det gäller att reglera vad som gäller för de barn som ändå fötts av värdmödrar. Det par som vill ha ett barn men som själva av biologiska skäl inte kan få något kan anlita en kvinna som låter sig befruktas av parets sperma eller tar emot ett befruktat ägg. Ett annat sätt att uttrycka det är att surrogatmamman, eller värdmodern, lånar ut sin livmoder. En värdmoder är alltså en kvinna som bär och föder ett barn åt någon annan. Paret blir sedan, då värdmodern avsagt sig vårdnaden, de som tar hand om barnet och blir barnets sociala och rättsliga föräldrar. I har värdmödraskap avvisats av etiska skäl. Frågan är komplicerad och rymmer många svåra etiska ställningstaganden. Det har dock gjorts stora medicinska framsteg och utvecklingen har gått vidare. Många människor som av olika skäl tidigare inte kunde få barn kan få sin önskan om ett barn uppfylld. Just därför tycker vi i att det är viktigt med en försiktigt positiv hållning och att frågan studeras närmare och utreds i en parlamentarisk utredning i stället för att man avfärdar den som har gjorts. 7 (): I betänkandet behandlas en lång rad motioner som tar upp viktiga områden inom hälso- och sjukvården. Jag tycker att utskottet bedömt förslagen noga. Enligt min mening kan vi konstatera att alliansregeringen har speedknappen intryckt. Det tänks nytt, och det händer mycket positivt inom hälso- och sjukvården . Många för patienten viktiga reformer är genomförda, beslutade eller aviserade. och alliansregeringen gör skillnad även inom vårdens områden. En titt i backspegeln visar att väldigt mycket åstadkommits . Jag ska ta några exempel. 1.Förbättrad tillgänglighet och ökad valfrihet. Fritt vårdval är genomfört där patienten bestämmer. Det har blivit 135 nya vårdcentraler . Det är utökad läkar- och tandläkarutbildning. Kömiljarden har mer än halverat köerna. Andra exempel på detta område är den nationella vårdgarantin, omregleringen av apoteksmarknaden och tandvårdsreformen. 2.Kunskap och kvalitet sätts i fokus. Exempel på detta är patientsäkerheten, förbättrad läkemedelsanvändning, den nationella cancerstrategin och psykiatrisatsningen. 3.Delaktigheten, självbestämmandet och tryggheten står högt på listan. Exempel på detta är , fast vårdkontakt, second opinion och patienthandbok. 4.Bättre uppföljning av resultaten är nödvändigt. Här redovisar vi arbete med öppna jämförelser, IT-plattformen, kvalitetsregister och den oberoende granskningsfunktion som är under bildande. Exempel där är den nationella IT-strategin, arbete med ersättningssystem och SBU-utvärdering av metoder. Jämför vi detta och så mycket annat som är på gång med hur det såg ut den förra mandatperioden är det en jättestor skillnad i reformivern, nytänkandet och förbättringsarbetet. sade: Man kan inte lösa problem med samma synsätt som skapade dem. Det är därför vi tänker nytt. Kan vi nu luta oss tillbaka och lägga armarna i kors? Nej, absolut inte. Vi är långt ifrån klara. Det finns fortfarande mycket som inte fungerar tillfredsställande i svensk hälso- och sjukvård, och förbättringspotentialen är stor. Vi har bara börjat. Det tar tid att ställa om, och vi ska ju ha något att göra nästa mandatperiod också. Frågor som särskilt lyfter fram när vi utvecklar sjukvården framöver är bland annat följande. Grunden är att stärka folkhälsoarbetet. Hälsan är ojämlikt fördelad, och vi vill medverka till en jämlikare vård. Det handlar om att förbättra tillgängligheten ytterligare, skärpa vårdgarantin och gå vidare med kömiljarden. Vi kan se att det har varit lyckat. Vi vill fortsätta att öka patientens valfrihet och vidareutveckla vårdvalet och inte avveckla det som det röda laget verkar vilja. Vi vill fortsätta att öka patientens självbestämmande, ytterligare stärka patientens rättigheter och säkra kvalitet och säkerhet i vården. Vi vill ha mer av entreprenörskap i vården och öka mångfalden av vårdgivare. Vården måste ges på lika villkor var man än bor i landet. Listan kan göras längre. Av många viktiga frågor i betänkandet vill jag särskilt lyfta fram några. Det är viktigt att patienter med sällsynta diagnoser får den vård de behöver. Här har mina partikolleger väckt en viktig motion. De tar upp behovet av ökad kunskap och kompetens om sällsynta diagnoser. De föreslår bildandet av ett nationellt för sällsynta diagnoser i , närmare bestämt vid . Det har tillsammans med byggt upp en unik verksamhet de nu vill utvidga. Jag vet att flera av oss i utskottet har kontakter även med Rett Center i . har antagit rådsrekommendationer och tillsatt en expertkommitté på området. Som medlemsland rekommenderas vi att upprätta nationella planer för sällsynta sjukdomar för att berörda patienter ska få tillgång till vård av hög kvalitet. arbetar aktivt med frågan och förväntas komma med förslag . Vi ska inte föregripa detta arbete, men det är viktiga frågor som bara måste få sin lösning. Ensamstående kvinnors rätt till insemination är en fråga som vi behandlar. Den har vi behandlat i rad, som vi har hört kommenteras. Om jag talar för mig själv och mitt parti tror jag att vi i sak är ganska överens. Vi upplevde av passivitet där ingenting hände från den nuvarande oppositionen, inte ett dugg . Det är nu under den här mandatperioden som det börjar hända saker. Det är nu som vi tar steg för steg framåt i frågan för att hitta en lösning. Det är lite raljant och osnyggt av oppositionens företrädare att använda ord som löjligt och allt vad det var när vi redovisar att vi går framåt. Vad gjorde ni ? Jag tycker att ni ska svara på det: Inte ett dugg. Däremot har vi nu en arbetsgrupp som arbetar. När arbetsgruppen är klar kommer det vi har kommit fram till att redovisas. Det är på det sättet vi måste jobba i en viktig fråga för att komma framåt. Ett antal motioner finns också om den palliativa vården och om människors självbestämmande vid livets slut. Det är svåra och viktiga frågor. Alla måste få del av en fungerande palliativ vård, och den behöver utvecklas. Därför är det mycket bra att fått regeringens uppdrag att utforma ett nationellt kunskapsstöd för god palliativ vård. Alla människor har rätt att få bestämma över sitt eget liv. Därför har man också rätt att avstå behandling. Däremot ska vården, enligt min och uppfattning, inte aktivt hjälpa en person att dö. Vårdens uppgift är att bota, lindra och trösta. yrkar jag bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på samtliga motioner. 8 () replik: Du ville ha ett svar, . i passivitet och inget hände, sade du. Då vill jag bara påminna dig om att lesbiska kvinnor fick rätt till insemination vid regeringsmakten jag tror att det var 2005. I nästa steg är det självklart för mig att gå vidare med att ensamstående kvinnor också ska få rätt till assisterad befruktning. Det är inte riktigt med sanningen överensstämmande att ingenting hände. Inför dagens debatt tittade jag igenom gamla protokoll för att se hur debatterna har gått de tidigare gångerna. Om jag börjar med förrförra gången säger en ledamot från : Jag personligen tycker att det vore rimligt att kvinnor får assisterad befruktning. En centerpartistisk ledamot säger: Enligt lagen får gifta samt lesbiska par genomgå insemination, och enligt lagen får ensamstående kvinnor adoptera. Av den anledningen tycker jag att det känns väldigt ologiskt att man säger att ensamstående kvinnor inte får genomgå en insemination om de vill skaffa ett barn. Var ligger logiken? Och, fru talman, i förra årets debatt säger : Det är rätt att till och med har ett stämmobeslut på att man ska pröva möjligheten för ensamstående att insemineras. Trots dessa positiva och för mig tydliga ställningstaganden i de olika partigrupperna förhalas frågan år . Min fråga till är ändå: Hur långt har det aktiva analysarbetet utifrån ett barnperspektiv kommit? Vad innebär det konkret? Vad är det ni aktivt analyserar? Jag skulle gärna vilja veta det. 9 () replik: Jag tycker att hon också borde ha läst protokollet från debatten om lesbiska kvinnors rätt till insemination. Det var vi överens om. I mitt parti ställde vi oss helt bakom det. Det var ingen från er sida som talade om att ni skulle gå vidare då. Det är vi som aktualiserar frågan. Det är vi som i majoritetsställning har börjat göra någonting åt frågan. Det är gruppledarna inom allianspartierna här i och som tillsammans nu sitter och jobbar aktivt. Jag betonar det som står i betänkandet: aktivt jobbar. Jag vet att i sitt anförande kommer att fördjupa de delarna. Det är ingen tvekan om att det finns en ärlig vilja att gå framåt och en ärlig vilja att få fram idéer om hur vi framför allt ska leva upp till det som står i utskottets ställningstagande om att se på barnperspektivet och hur vi lever upp till det, att särskilt lägga fokus på barnets rätt att få kännedom om sitt biologiska ursprung. Det är ett starkt argument, utöver andra, för att göra det. Att säga att vi förhalar frågan är också magstarkt. De som gör någonting förhalar frågan, men ni som inte gjorde ett dugg när det gäller frågan om ensamståendes rätt till insemination är på något vis duktiga. Lite ordning och reda i diskussionen måste det väl ändå vara. Jag vidhåller att det arbete som pågår måste ta den tid som behövs. När vi är klara kommer vi att redovisa vårt förslag. 10 () replik: Jag tackar så mycket för det svaret, , men jag tycker inte att jag fick svar på min fråga vad det är man konkret gör. Däremot tror jag på dig när du säger att det finns en ärlig vilja att gå framåt. Jag kan inte tolka det på något annat sätt än att det är som blockerar frågan och får hela regeringen att förhala den år . Det var ju så att representant i debatten var tydlig med att de har ett partibeslut om att det bör vara två föräldrar och att ensamstående inte ska få assisterad befruktning. Jag tycker att det är djupt beklagligt för dessa ensamstående kvinnor att vi inte kan ge ett positivt besked i en fråga där, i alla fall som jag bedömer det, vi alla förutom tycks vara eniga i sakfrågan. En gissning är att en borgerlig regering inte kommer att komma tillbaka till med den här frågan. På något sätt blir det våta filt som lägger sig över den här frågan och gör att ni inte kan komma till beslut. Kvinnorna får väl även fortsättningsvis söka hjälp utanför gränser. 11 () replik: När det gäller den information som berörda ensamstående kvinnor har att ta till sig är det informationen att det , , under alliansregeringen pågår ett aktivt arbete för att hitta en väg framåt i denna fråga. har det inte gjorts ett arbete på detta område. Det är det besked som ska ges. Då kan man göra ett val. Endera tycker man att det är bra att det jobbas med frågan, eller också tycker man att det var bättre när det inte jobbades med frågan. Jag är säker på vilken slutsats man drar. Vad vi konkret gör ska vi återkomma till när vi har något konkret att lägga fram. Däremot är oppositionens företrädare naturligtvis välkomna att lämna sina förslag. Ni har sagt att ni vill utreda frågan, men ni kanske också har någon idé om hur ni skulle vilja se att det utformas. Lyft fram förslagen! Var lite konstruktiva! Sitt inte bara i passivitet och gnöla, utan kom med konkreta förslag! 12 () replik: Jag måste ändå påminna han kommer säkert ihåg det om att redan förra mandatperioden hade uppe frågan om ensamstående kvinnors rätt till insemination. Det är inte bara som har initierat frågan under den här mandatperioden. Jag begärde inte replik på grund av det, utan jag begärde replik på grund av att lyfte upp folkhälsofrågorna. Det tycker jag är bra. delar säkert min uppfattning att distriktssköterskorna gör ett väldigt viktigt arbete när det gäller förebyggande insatser. Jag tog upp frågan om konsekvensanalyser. Vi har en reservation i betänkandet som handlar om distriktssköterskornas möjligheter att arbeta med förebyggande insatser . Fler och fler landsting har infört avgifter, och vi menar att man borde göra en konsekvensanalys för att se vilka konsekvenser avgifterna har speciellt för det förebyggande arbetet. För äldre personer har distriktssköterskan en mycket viktig roll i arbetet med äldres hälsa. När det gäller barnfamiljer har de flesta landsting inte avgifter för barn, men det sker ändå en förskjutning mot mer och mer avgifter inom vården. Då blir kanske det förebyggande arbetet lidande. Min fråga till är: Vilka konsekvenser kan du se av avgifter hos distriktssköterskorna? 13 () replik: Vi är överens om att börja med det förebyggande arbetet innan skadan uppstår eller sjukdomen uppkommer. Det är så mycket bättre att se till att de inte inträffar. Efter många års erfarenhet av syster arbete hemma i byn kan jag se vilken stor betydelse primärvården och distriktssköterskefunktionen har när det gäller kunskap om bebisen, familjen och morfar att se helheten. Det är en viktig funktion. Det är klart att avgiftssättningar har betydelse. Det man vill stimulera och göra tillgängligt ska man inte sätta så höga avgifter för att man skrämmer bort patienterna. har vi ett system i som säger att det är sjukvårdshuvudmannen som beslutar om avgifter. Det är ett system som jag tycker att man ska behålla. Vi kan ge stimulanser och göra uttalanden, och när det gäller ersättningsmodeller har vi anslagit resurser för att kunna utveckla dem. Men det här är fortsatt en fråga för sjukvårdshuvudmannen. Jag ställer gärna upp på att uppmana både kolleger och andra som jobbar inom landsting och regioner med dessa frågor att tänka på att använda både avgifter och ersättningsmodeller på ett sätt som gör att man stimulerar det förebyggande arbetet. 14 () replik: Sjukvårdshuvudmännen har kanske inte alltid resurser att göra beskrivningar av vad till exempel avgifter har för konsekvenser för befolkningen och för folkhälsoarbetet, som sjukvårdshuvudmännen också har ansvar för. Därför tycker att regeringen ska agera och ge ett uppdrag till , som på ett annat sätt har ett överordnat ansvar. Jag hoppas att i alla fall kan bekräfta att det här är en nationell fråga. Vilka konsekvenser får avgifterna? Jag tog i mitt anförande upp konsekvensanalyser i stort. Om jag minns rätt har fått i uppdrag att göra en analys vad avser . Men inte för en enda av de andra stora förändringarna inom hälso- och sjukvårdsstrukturen finns några tankar om att göra konsekvensanalyser. Kommer hälsoklyftorna att minska eller kommer klyftorna att öka, som det ser ut ? Vad kan det bero på? Kan det bero på att de strukturomvandlingar som regeringen har gjort med hjälp av lagstiftningen har bidragit till att hälsoklyftorna ökar? 15 () replik: När man fastställer och bygger upp ersättningsmodeller och avgiftssystem i landsting och regioner är det viktigt att tänka efter före, att bestämma sig för vad man vill ha och stimulera i fråga om utveckling och att man följer upp resultaten. Det finns säkert många som fuskar i den delen. Jag är gärna med och uppmanar dem att förstå att detta är viktigt. Arbetet i fråga om ersättningsmodeller har stimulerats från nationell nivå. Sedan var det frågan om analys- och uppföljningsarbeten. Det här är inte riktigt rättvist med tanke på allt jobb som görs. Jag tänker på till exempel alla rapporter och uppföljningar som kommer på område efter område där vi ser hur vården och hälsan utvecklas. Det gäller likaså. De jobben utgör ett gediget framtaget beslutsunderlag så att det går att dra politiska slutsatser och vidta åtgärder för att hela hälsoklyftorna så att vi ska få en jämlikare vård. Det går att göra mer även här. Vi har i allt ett behov av att jobba mer med öppna jämförelser och analysarbete. Vi ska se till att få ännu mer aktivitet på regional och lokal nivå i arbetet. Det är regeringens och Alliansens ambitioner att underlätta och ge stöd i det arbetet. 16 (): Vi i Alliansen , , och ser människan framför systemen. Vi ser patienten framför systemen. Vi ser brukaren framför systemen. Hela det här gedigna motionsbetänkandet berör frågor från vaggan till graven. Det är enormt omfattande, från stora frågor till mindre frågor, i olika livsskeden och utifrån olika människors behov i olika delar av livet. Vårt perspektiv är genomgripande. Vi ser människan, den enskilde, dennes behov. Kronikern eller den multisjuka. Barnet eller den funktionshindrade. För oss handlar det om att ständigt komma tillbaka till att minska makten i systemet och till att öka makten för den enskilde. Det ska vara mindre av politiska beslut i stängda sammanträdesrum och mer av beslut hemma vid köksbordet tillsammans med de nära och kära. Det är så fler beslut ska fattas framöver. Vi i Alliansen kommer att fortsätta det arbetet, och vi söker nu väljarnas mandat att fullfölja arbetet under nästa mandatperiod. Innan valet sade vi i ett gemensamt valmanifest att vi bland annat skulle ge trygg och tillgänglig vård och omsorg. Det har vi genomfört, precis som vi lovade väljarna, bland annat med hjälp av den kömiljard och den fasta vårdkontakt som alliansregeringen har infört. Vi lovade och sade innan valet: Valfrihet och vård . Vi har genomfört det i form av ökat patientval, ökat självbestämmande och vårdval. Vi sade innan valet: Högre kvalitet i vård och omsorg. Vi har genomfört det. Vi har utökat och stärkt tillsynen, skapat fler öppna jämförelser och jobbat med en oberoende granskning. Vi ser på möjligheten att utveckla de gemensamma IT-systemen så att den enskilde kan få ökad kunskap och fatta beslut efter behov. Vi sade innan valet och lovade väljarna i valmanifestet: Mångfald i vården. Vi har genomfört det. Vi lovade väljarna bättre rehabilitering. Vi har genomfört det bland annat med en rehabiliteringskedja. Vi sade att vi ville utveckla äldreomsorgen och sjukvården för äldre. Vi har genomfört det genom en omfattande äldreomsorgssatsning, bland annat med ökad värdighet i vården. Vi lovade väljarna innan valet förbättrad psykiatri. Vi har genomfört det, framför allt med en satsning på barn och unga, med ökade statsbidrag för psykiatrin en av de största någonsin från den här kammaren. Vi sade och lovade väljarna innan valet att vi skulle satsa på tandvården. Det finns en historiskt fördubblad satsning från 3 till 6 miljarder. Den är omfattande oavsett vilka behov du har för din munhälsa. Steg för steg har vi förbättrat och stärkt den enskildes möjligheter med syfte att det ska bli ett steg tillbaka för de system som finns inom hälso- och sjukvården. Vi kommer att fortsätta det arbetet, och vi söker nu väljarnas fortsatta förtroende för att kunna göra det. Det ska vara en ökad makt till den enskilda människan där systemen får stå tillbaka. Vi kommer bland annat att fortsätta att söka stöd för en patienträttighetslag. Det ska vara en rättighetslag som ökar den enskildes möjligheter att komma till tals oavsett var man befinner sig i välfärdssystemet. Vi kommer att fortsätta att utveckla psykiatrin med skärpta satsningar för att ge valmöjligheter för den som känner ohälsa i en situation, och vi kommer att fortsätta att jobba för en ökad tillgänglighet. Motionsbetänkandet innefattar bland annat de frågor som jag nu har nämnt. Det finns över 160 motionsyrkanden. Från vänsteroppositionen är man överens om två gemensamma reservationer. Handlar det då fullt ut om den enskilda människan, eller handlar det om systemen? Handlar det om att stärka patientens rättigheter, om att öka brukarens makt i äldreomsorgen eller om att höja kvaliteten? Nej, de två reservationer som vänsteroppositionen är överens om handlar om att man vill fortsätta att arbeta med IT i vården. Det är mycket bra; det tycker vi är jätteviktigt. Därför har vi också under den här mandatperioden utvecklat den nationella IT-strategin till att omfatta ett av de få tydliga områden inom välfärdssektorn i där vi har en nationell strategi på ett område, nämligen just hälso- och sjukvården. Arbetet fortlöper allt för att se patientnyttan. Den andra frågan är ensamståendes rätt till insemination. För Socialdemokraternas del var detta det enda man valde att tala om här i kammaren . Man kan tro att Socialdemokraterna och är rätt fattiga på området hälso- och sjukvård och äldreomsorg. Vad vill ni efter valet? Vad vill ni för den enskilde patienten? Vad vill ni för brukaren? Vad vill ni för de äldre? Var finns den gemensamma politiken på området? I den enskilda fråga som ni berörde bara i ert anförande från Socialdemokraterna hade ni på er att påbörja en utredning, att tillsätta en arbetsgrupp och att göra någonting. Ni skapade ingenting av detta då. Men är detta det enda som ni framöver har en vilja att driva i denna del, när det finns 160 motionsyrkanden att kunna ta del av. Jag tycker att det är rätt fattigt. Är det detta vi har att förvänta oss efter valet? Jag tror faktiskt det lite grann. Det blir en rödgrön röra med ett par enskilda som tycker till i ett antal frågor. Men helheten då? Vill ni se människan i hälso- och sjukvården? Vill ni se patienten? Vill ni se den äldre? Vill ni att den enskilde brukaren ska få mer att säga till om i äldreomsorgen? Vad vill ni ? Alliansen är klar över att vi efter valet kommer att fortsätta med den röda tråd som vi har lagt fast . presenterar vi ytterligare reformprogram för hur vi stegvis ska stärka den äldres rättigheter i äldreomsorgen och den enskilde patientens rättigheter inom hälso- och sjukvården. Vi i alliansen ser den multisjuke. Vi ser kronikern. Vi ser barnet. Vi ser den funktionshindrade. Men var är den rödgröna röran? Avslutningsvis, fru talman, finns det ett antal frågor i motionsbetänkandet som berör livets slutskede. Inriktningen är oerhört tydlig från oss samlat: Det ska vara ett värdigt avslut i livets slutskede utifrån individens krav. Medicin och profession ska ha mycket att säga till om i samklang med den enskilde patienten. Vården och omsorgen ska fokusera på att vårda, lindra och trösta. Därför är det otroligt viktigt att det är som tar fram gemensamma riktlinjer tillsammans med och andra och bereder de policydokument som ska ligga till grund för de beslut som professionen tillsammans med patienten ska fatta beslut om. Låt dem göra sitt arbete, så kommer också det palliativa arbetet att bli bra även fortsättningsvis! Jag yrkar från alliansen bifall till utskottets förslag i betänkandet i dess helhet. 17 (): politik utgår ifrån att vi är individer. Vi är olika varandra, och vi måste ha rätt till självbestämmande, valfrihet och integritet vare sig det gäller hälso- och sjukvård, äldreomsorg eller andra områden.