prot · GX09130 · 2010-06-02 00:00:00 — Jag tänker nu lämna debatten om förslaget att barn som misstänks för brott ska utredas i större utsträckning än tidigare och gå över till en annan del av förslaget som vi har på vårt bord. Det gäller drogtest i form av kroppsbesiktning. Det är här vi rödgröna har en reservation och vill att denna del i lagförslaget avslås av . Regeringen har föreslagit att polisen ska ges möjlighet att tvångsvis drogtesta barn , vilket också majoriteten i justitieutskottet har ställt sig bakom. Med detta ställningstagande visar den moderatledda regeringen och utskottsmajoriteten en respektlöshet, främst mot barn men också en respektlöshet mot Lagrådet och experternas avstyrkan av drogtester på barn . Vi delar Lagrådets uppfattning att förslaget inte motsvarar de krav som proportionalitetsprincipen ställer. Förslaget till tvångsvisa drogtester på barn innebär en inskränkning av det i regeringsformen föreskrivna skyddet mot påtvingade kroppsliga ingrepp. För att en sådan rättighetsinskränkning ska få göras krävs det att inskränkningen inte går utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålet och det som har föranlett inskränkningen. Lagrådet pekar i sin skrivelse på den kränkning det innebär för ett barn att behöva lämna ett urinprov inför främmande människor. Hur känns det för ett barn , som eventuellt har rökt hasch, att tas med till polisstation eller sjukhus av polis för att lämna urinprov och vara utlämnad i ett tillstånd där känslorna inte riktigt finns med, då man som barn mest av allt behöver trygghet, omtanke och omvårdnad, då man är i ett rus och kanske också berusad av alkohol? Det är samma sak om ett barn hittas redlöst berusat som om det hittas drogpåverkat, man är inte kontaktbar . Man försätts i en situation där polisen har möjlighet att ta med en till polisstation eller sjukhus, detta också utan att vårdnadshavare eller någon annan vuxen som har ansvaret för fostran behöver kontaktas. Att bekämpa droger är en av de allra viktigaste åtgärderna för att förhindra utslagning och kriminalitet. Därför är det också viktigt med tidig upptäckt och vuxna som reagerar och agerar för att vi ska kunna ge de här tidiga insatserna till våra barn. är det så viktigt på vilket sätt vi vuxna tar oss an drogproblematiken, att vi bygger förtroende och tillit och visar: Jag bryr mig, jag är orolig för dig. Det är därför ledande experter , till exempel på , just arbetar med att bry sig, med respekt för barnen och med värme, trygghet och krav. Drogtester görs , enligt den lagstiftning som finns, med vårdnadshavarens och den unges samtycke. Man måste inse att detta är en process, att det handlar om motivation. Det handlar om att ge motivation till barnet och det kan handla om motivation även till föräldrarna. Men att just föräldrarna, vårdnadshavaren, finns med och medverkar från början är en av nyckelfaktorerna för att kunna gå vidare i denna process. Drogproblematiken är ofta också en del av en större problematik, och det är nödvändigt att analysera barnets hela situation och att stötta det inom ett flertal områden. Tyvärr väljer regeringen i sitt förslag att fästa alltför stort fokus på polisens möjlighet att göra drogtest tvångsvis utan närvaro av och information till föräldrar, vårdnadshavare eller annan vuxen som står nära barnet. Tvångsvisa drogtester på det sätt som regeringen föreslår är fel väg att gå. En av riskerna är att förtroendet för vuxenvärlden minskar och därmed också viljan hos barnet att ta emot hjälpen. Vi är inte emot drogtester, men de ska ske på det sätt som det ges möjlighet till i den lagstiftning vi har, via samtycke. Låt mig upprepa att processen kan vara lång både för föräldrarna och för barnet men att ge det tid är nödvändigt för att få i gång motivationen. Att vara hård mot de mjuka och mjuk mot de hårda är regeringens och utskottsmajoritetens förslag. Man tar inte fasta på det man borde, nämligen tillgången på narkotika, organiserad brottslighet, ekobrottslighet och narkotika på Internet. Vi har valt att vara hårda mot de hårda i vår politik. Därför har vi också lagt fram ett antal förslag vad gäller ekobrottslighet, organiserad brottslighet och narkotika på Internet. Dessutom har vi valt att vara mjuka mot de mjuka, barnen. Det gör vi genom en politik som har kvar medmänsklighet, solidaritet, rättvis fördelningsekonomi och förebyggande arbete så att barn och ungdomar inte ska tappa sin kompass och irra ut på fel vägar. Den moderatledda regeringen har ökat klyftorna katastrofalt. När mamma eller pappa inte har ett jobb att gå till, när ungdomar inte får jobb vi är snart uppe i 30 procents ungdomsarbetslöshet när barnfattigdomen fördubblas, när pappa blir utförsäkrad, när skolklasserna blir större, när det bli färre vuxna i skolan, när mobbningen ökar enligt rapporter och när kommuner och landsting inte får de pengar som de så väl behöver till vår gemensamma välfärd är det klart att det drabbar våra barn och ungdomar. Det finns andra vägar att gå. Man kan stärka föräldrastödet och ge ideella föreningar möjlighet att växa med idrott och kultur. Det är mötesplatser för våra unga där de möter vuxna som också är förebilder. Vi behöver möten mellan generationerna. Det är våra barn och ungdomar som får betala skattesänkningarna på nu snart 100 miljarder. Vi väljer att sätta barn och ungdomar före skattesänkningar till dem som redan har det gott ställt. Vi väljer att våga se att barn och ungdomar som är på glid behöver social omsorg, trygghet, tolerans, kärlek och vuxna som reagerar och agerar. När ett barn misstänks använda droger ska enbart misstanken leda till åtgärd. Vi vuxna ska reagera och agera, och barnet ska få stöd och hjälp. Det finns inga läktarplatser för oss vuxna, oavsett om vi är lärare, poliser, fritidsledare, fältassistenter eller föräldrar. Lagen är tydlig; vuxna har en skyldighet att anmäla när ett barn far illa. Alliansen vill införa en lagstiftning om tvångsvisa drogtester. Detta riskerar att göra barnet illa, stöta bort barnet och leda till en misstro mot vuxenvärlden. Regeringen och utskottsmajoriteten väljer konfrontation före motivation. Man väljer kränkning före respekt. Man väljer tvång före frivillighet. Man väljer att själv sätta sig som expert före Lagrådet och andra experter som har uttalat sig om detta. Man väljer att vara hård mot de mjuka, våra barn. I detta anförande instämde , och (alla s) samt (). 20 (): Vi debatterar betänkandet om barn som misstänks för brott. Jag instämmer i allt det som sade på ett mycket bra sätt. Jag yrkar också bifall till reservationen och koncentrerar mig på den eftersom vi inte har någon annan åsikt i de övriga delarna. Det mesta i frågan är redan sagt. Jag vill dock göra ett inlägg om barns förtroende till vuxenvärlden. Jag har egen erfarenhet av hur det är att ha noll tilltro till vuxenvärlden och myndigheterna, och min erfarenhet vägleder mig. Att med tvång drogtesta barn kommer att leda till att problemet döljs ännu mer och blir svårare att upptäcka. För oss i är det viktigt att vara mjuk mot de mjuka, precis som sade. Våra barn är det viktigaste vi har. Vi vet att tilltron till vuxenvärlden är viktig för alla barn. Vad kommer förslaget att leda till? Vi i menar att det inte löser problemen. Det blir i stället svårare att komma till rätta med ungas droganvändande till exempel. Unga med drogproblem har ofta en större problematik runt sig som man bör titta närmare på och analysera om man verkligen vill hjälpa. I regel behöver vi stötta dessa barn på alla möjliga sätt och på alla möjliga områden. Det är därför tilltron till vuxenvärlden och hur vi som vuxna beter oss är så viktigt. Tittar man på remissvaren är vi långt ifrån ensamma att tycka så här. Vi vet att det är många som instämmer i kritiken. UNF ser allvarligt på förslaget att tvångstesta barn och skriver: Vi anser att förslaget att under tvång kunna drogtesta barn strider mot grundlagen och kan motverka det drogförebyggande arbetet. Det talas också mycket om och dess ansvar. Jag passar på att fråga majoriteten: Vad får för verktyg för att komma till rätta med bland annat ungas drogproblem och ungas kriminalitet? I av landets kommuner har antalet utbetalda försörjningsstöd ökat med i snitt . Om ska kunna arbeta under rimliga villkor med att komma till rätta med unga som misstänks ha drogproblem eller vara kriminella måste man få förutsättningar att klara denna uppgift. är viktig, precis som föräldrarna, men kanske ännu viktigare för de barn som får problem och inte har stöttning hemifrån. Jag tycker att ni är skyldiga att ge oss svar på varför ni lade ned . Varför lade ni ned projektet , Motverka våld och gäng? Att förebygga är tydligen inget för Alliansen. Hur tänker ni? Det behövs personal på dagis. Det behövs stöttning för föräldrar som har problem. Det behövs skolor och fritidshem. Det är så man måste förebygga. Det är det viktigaste vi kan göra för att komma till rätta med detta. Alla vi som sitter i den här kammaren vet att stora ekonomiska klyftor är grogrunden till kriminalitet och missbruk. De unga måste ha framtidshopp. Det kan man inte se så mycket av . De ekonomiska klyftorna har ökat under er regeringsperiod. Det har vi sett i rapporter om barnfattigdom. Ni har skyldighet att svara på hur ni ska förebygga och varför ni har lagt ned MVG. Kan ni förstå att inte alla föräldrar och barn har de förutsättningarna att det är självklart att föräldrar ställer upp? Det vet jag av egen erfarenhet. (Applåder) I detta anförande instämde , , och (alla s). 21 (): går många barn i på sommarlov ett välförtjänt sommarlov efter ännu ett läsår då de förhoppningsvis har fått gå i en skola som levererar kunskap och framtidsmöjligheter. Som har påpekats har de unga många olika livschanser. Det är verkligen inte rättvist. Många barn får åka på semester och en del får åka på kollo för att föräldrarna ser till att de får göra det. Vissa barn lämnas vind för våg hemma. För vissa barn kommer kanske den här sommaren att bli steget in i en alltmer fördjupad brottslighet. En del unga kommer att förstöra bara för sig själva. De kommer att skada sig själva och därmed många andra, men för en del är det, som jag sade, ett kliv in i brottslighet. Från regeringshåll har man lagt fram en proposition som tar sikte på att möta dessa problem och se till att chanserna förbättras något för de unga som halkar snett . Vi tror att tidiga och tydliga insatser är den största hjälp vi kan ge de unga som far illa och hamnar i någon typ av brottslighet. Någon nämnde orättvisor. Livet är väldigt orättvis på många sätt, men det kanske är mest rättvist i . Om man tittar på hur barn har det i världen, och framgår det tydligt att är ett av de bästa länder man kan växa upp i. Vi har mvc, bvc, barnbidrag, föräldrapenning, förskolor, skolor och särskolor. Vi har barn- och ungdomspsykiatri som har fått förkortade handläggningstider för att barn ska få hjälp. Vi har socialtjänst som är proaktiv. I de flesta kommuner i finns socialsekreterare ute för att möta, hjälpa och rädda unga. Vi jobbar också aktivt med den breda penseln när det gäller att förebygga. Den här regeringen har fokuserat på att arbete är grunden för välfärd. Det är grunden för skolan. Det är grunden för att unga ska kunna möta en socialsekreterare ute . Vi har integration och kamp mot drogmissbruk på den breda scenen. Jag fick en fråga om . Det var ju ett stabsorgan åt den socialdemokratiska regeringen som höll kurser och konferenser på engelska om hasch. Det var jättebra. Men arbetet mot droger bedrivs i varje stad, varje kommun och varje län. Jag har god inblick i det arbetet i kommun. Det har inte att göra med hur man organiserar sig på regeringshåll. Arbetet har fortsatt och är minst lika intensivt . Till detta läggs nu denna proposition. Bakgrunden är , eller egentligen Utredningen om handläggning av ungdomsmål . Ja, jag sade 1998. Oppositionen påstår sig ha ett starkt engagemang för barn och ett starkt engagemang för att gripa in . Vad hände under era år vid makten? kommer det en proposition som skärper synen när det gäller att vidta åtgärder när unga begår brott. Det borde ni välkomna, tycker jag. Vi har väl ändå ett problem när skriver rapporter som visar att ungdomar begår rån och att inte alla utreds. Unga under begår misshandelsbrott och det utreds inte. Det leder inte till några konsekvenser. Kan vi ha det så? Kan vi stå och se på när unga människor förstör sina egna och andras liv utan att det utreds så att man kan sätta in åtgärder? Propositionen om barn som misstänks för brott möter ett samhällsproblem. Det visar sig att utredningar inte har gjorts och att åtgärder inte har kunnat vidtas. Innehållet är i stort att man från polisiärt håll ska utreda särskilt allvarliga brott även när den unge är . Om unga är inblandade i allvarlig brottslighet ska det utredas. Det är bra för den unge. Det är bra för brottsoffren och det är bra för samhället. Det kan leda till sociala åtgärder som hjälper den unge att sluta förstöra sitt eget och andras liv. Det handlar också om att man ska kunna initiera utredningar och klarlägga vad som har hänt om barnets egen utveckling och hälsa är hotad av brottsligheten eller om det gäller upprepad brottslighet. Det framgår ju av propositionen att mycket unga barn agerar tidigt och blir mycket brottsaktiva innan de är . Om någon begår brott på brott helg efter helg är det i stort sett att jämställa med barnmisshandel att inte ingripa. De här ungdomarna förstör sina egna och andras liv i rasande fart. skapas en tydlig lagreglering som säger att vi ska agera. Samhället ska agera. Polisen ska kunna utreda. Om det handlar om stöldgods, gods som har kommit någon tillhanda genom brott, ska det också kunna utredas. Man ska dessutom kunna utreda om det finns föremål som ska förverkas, till exempel narkotika och brottsverktyg som ofta hänger ihop med narkotika. Dessa ska kunna förverkas med tvång och man ska kunna utreda hur det ska ske. Det är mycket tydliga skärpningar. Barn ska inte ha vapen. Vi ska kunna agera. Vi ser till att det blir lättare. kan sedan sätta in åtgärder. Vi markerar också att det kan finnas fall med särskild betydelse där man ska inleda utredningar. Det kan vara av hänsyn till ett allmänt intresse eller till ett enskilt intresse. Om det exempelvis visar sig att delar av eller plötsligt drabbas kraftigt av skadegörelse, klotter och liknande som förstör, inte minst för unga som kanske vill vistas på fritidsgården eller skolan, ska polisen av allmänt intresse kunna göra utredningar för att stoppa det. Det handlar om ungdomar som annars riskerar att dra på sig skadestånd på hundra tusen, kanske som de får leva med hela livet. När det gäller enskilt intresse kanske man ska se till brottsoffren. Utredningar som har gjorts har visat att den som har blivit misshandlad av någon som är har mycket svårare att få ut ersättning. Varför ska det vara så? Så kan vi inte ha det. Upprättelsen för det enskilda brottsoffret är också viktig. Det skapar vi nu en tydligare möjlighet för så att vi får en rättssäker tillämpning i hela landet. Det har varit hipp som happ och hur som helst. Det har pågått så länge oppositionen regerade. Vi från Alliansen har i opposition krävt tidigare och tydligare insatser för att hjälpa de unga som hamnar i brottslighet. Med denna proposition genomförs det. Vi förstärker också kraven på medverkan i utredningar. Det är inte något fritt valt arbete. Det ska leda till åtgärder för att rädda unga på glid. Vi skärper rättigheten för vårdnadshavare att bli informerade om utredningarnas resultat. Det tycker jag är mycket centralt. Föräldrarna bär ju ansvaret för sina barn. möter jag personer som säger: Det är sådana problem med ungdomarna, jag undrar vad skolan ska göra, vad ska göra, vad fritidsnämnden ska göra. Vad ska politikerna göra? Då brukar jag fråga: Vad ska föräldrarna göra? Kan det vara så att föräldrar har en enda viktig uppgift i livet? Det är inte att bli riksdagsledamöter. Det är inte att lyckas i någon golftävling, inte att göra karriär. Det handlar om att ta hand om sina egna barn, att fostra dem, att ge dem en chans att bli goda och hyggliga medborgare som får chansen att förverkliga sina livsdrömmar. Det är föräldrars viktigaste uppgift. Här skakar man på huvudet från oppositionens sida, fru talman. Det är fantastiskt. Föräldrars viktigaste uppgift är tydligen inte att ta hand om sina barn. Det vill jag gärna höra er utveckla i en replik sedan. Detta är det ingen annan som kan göra. Vi kan stödja från skolan. Vi kan stödja från . Vi kan stödja med mvc, bvc, barnbidrag, föräldrapenning och så vidare, men föräldrarna har ansvaret. Därför har vi också i annan lagstiftning markerat föräldrars ansvar. Om ens barn misshandlar andra, om ens barn förstör andras egendom är det föräldrarna som har ansvaret, men föräldrarna ska också få stöd. Sedan kommer vi till frågan om unga som använder narkotika. Jag blir förfärad när jag läser att man säljer syntetiska haschkakor i godisaffärer i . Köp en skumbanan, köp lite hasch och en påse chips! Vad är det för vi lever i? Detta utspelades senast i där en affär säljer dessa syntetiska droger. Det är så här, fru talman, att den tekniska och kemiska utvecklingen går med förfärande fart. Drogbaronerna, de cyniska människor som lever på att sälja droger, kan ändra sammansättningen på drogerna med raketfart på grund av den tekniska utvecklingen. Man skapar nya droger, sätter samman nya droger och pumpar ut droger för att tjäna pengar, sälja droger till unga och förstöra deras liv. Efteråt kommer staten och försöker narkotikaklassa och förhindra detta. Vi måste möta den verklighet som unga lever i, och jag menar att ungas exponering för droger är ett stort problem. Vi vet också att det finns för många unga som kommer i kontakt med och prövar droger. Det vill jag säga, att håller man på med droger är sannolikheten enormt stor att allt vad som heter mänskligt liv, respekt och integritet försvinner väldigt fort. Jag har under mina år i politiken och när jag jobbade på sett många unga människor som har en gemensam nämnare, det är att deras liv har blivit förstört av droger. Det börjar med sprit. Det börjar med cigaretter. Det börjar med öl. Sedan går det vidare. Man prövar droger, och sedan kan det gå utför i en faslig fart och livet blir ett rent helvete. Därför föreslår vi att man från samhällets sida ska kunna genomföra drogtester om det finns en subjektiv misstanke om att också den som är använder narkotika. Syftet är att se till att det finns ett underlag som kan ge klart besked om att den här unga människan behöver hjälp. Är man och knarkar, mina vänner, behöver man hjälp och stöd för att ta sig ur detta. Jag är med i och tillhör en allians som respekterar rättssäkerheten och rättstryggheten väldigt högt. Jag tycker att man ska ha klara besked innan man griper in. Jag tycker att det borde vara helt självklart att man ska agera med åtgärder. Jag menar att det krävs kraftfulla åtgärder om någon använder narkotika. Vuxna människor ska naturligtvis kunna mötas av ett straff, gärna i form av vård, men unga människor måste möta någon form av åtgärd. Då måste det kunna klarläggas tidigt och tydligt om unga människor använder narkotika. behövs inte detta, det är ju självklart. Det sätts in åtgärder ändå. Men det kommer att finnas fall ute på gatan fredagsnätter och lördagsnätter den här sommaren, där polisen, och andra som är ute och jobbar för ungdomars bästa kommer att hamna i narkotikamiljöer där det finns 35-åriga gubbar, eller 42-åriga gubbar som jag själv, tillsammans med 13-åriga flickor, och det knarkas. Vad är då problemet med att man ser till att det ska kunna klarläggas om denna unga människa, som först och främst inte ska vara där utan borde vara hemma, har använt droger och att åtgärder sätts in? Då menar jag blixtsnabbt, för här är det fara å färde. Vad är det för fel med att man klarlägger detta? Dessutom, om det nu finns en oro för att det ska kunna vara ofta förekommande eller att det skulle kränka den enskildes integritet, har vi sagt att det är åklagaren som ska besluta om detta. Det är inte polisen själv som får besluta om denna tvångsåtgärd heller. Så som vi nu har beskrivit att det ska gå till, det vill säga att det är under läkarkontroll och inte alls som någon annan påstår, ska man kunna göra det här drogtestet, men det krävs ju att det tas om hand på ett bra sätt och att den unge får hjälp och stöd. Det är klart att det finns en orsak till att den unge hänger ihop med den 42-åriga gubben i narkotikakvarten i stället för att vara hemma med sina föräldrar. Det värsta av allt är att föräldrarna kanske inte ens är närvarande. Den här åtgärden, tillsammans med dessa andra åtgärder för att utreda tidigare och tydligare insatser mot brottslighet kommer att vara ett verktyg som kommer att hjälpa många unga att få ett bättre liv. Jag har, fru talman, för att avsluta, inte besökt alla fängelser, men jag har besökt rätt många av dem. Jag har aldrig i hela mitt liv när jag har besökt dessa fängelser träffat en enda person, en enda människa som har suttit inlåst i allt från till , en del på livstid som aldrig vet när de kommer ut, som har sagt till mig: Vet du , jag sitter här därför att samhället agerade för tidigt, för att samhället agerade för tydligt, för att samhället agerade med kraft. Tvärtom säger alla: Varför var det ingen som gjorde något när jag var ? Det gick ju åt pipan. Tänk om någon hade gripit in tidigt och hjälpt mig. lägger vi fram en proposition som ger denna möjlighet. Jag yrkar, fru talman, bifall till betänkandets förslag. I detta anförande instämde () och (). 22 () replik: Det var intressant att lyssna på , och det hade nog varit bra om hade lyssnat på mitt anförande. Det är så att vi står bakom det mesta i det lagförslag som läggs fram. Det sade jag också i mitt anförande vad gällde att man ska utreda fler fall och vad gällde brott som misstänks ha begåtts av de barn som är . Jag håller också med om att det ska vara tydliga och tidiga insatser. Jag sade också det i mitt anförande tydliga, tidiga och att vuxna vågar sätta gränser, gränser som reparerar det som har gått galet. Jag är också förfärad över den försäljning som pågår. Jag är förfärad över att det finns lagliga droger , därför att det tar innan de klassificeras som olagliga. Men i detta ärende har vi i De rödgröna tillsammans en reservation mot att polisen ska få göra dessa tvångsvisa drogtester. Vi är inte emot drogtester, . Vi är emot att ni ställer ute vårdnadshavare, alla vuxna som finns i barns närhet, att polisen ska ha möjlighet att ta med den unge till polisstationen eller sjukhuset för att göra ett drogtest utan att den unge har någon annan vuxen med sig, utan att föräldrar eller vårdnadshavare informeras. Vad är det nu värt, , ditt tal om föräldraansvaret? Helt plötsligt behöver inte föräldrarna finnas med i den här processen, trots att alla experter säger att har man inte föräldrarna med från början går det inte att komma framåt. Man måste kanske ha ett motivationsarbete även för föräldrar. 23 () replik: Föräldrar, detta underbara släkte, denna resurs, denna uppsättning människor som faktiskt ser till att var och en av oss blir det vi blir. Det är ingen slump att ni på läktaren är de ni är . Det är ingen slump att någon här i kammaren är den han eller hon är . Vi är oftast, vill jag påstå, frukten av våra föräldrars insatser, våra föräldrars engagemang för oss när vi var små. Så ser det ut. Men då måste jag meddela att det ändå är så att det finns föräldrar som är väldigt dåligt närvarande. Om de inte är närvarande eller inte finns tillgängliga måste man kunna agera ändå. Jag vill bara säga: Tror ni inte att och polisen gör sitt yttersta för att hjälpa unga människor att få kontakt med föräldrarna? Det är klart att de gör det! Men jag ska berätta att jag har varit ute och åkt med polisen . Då har vi kört hem ungar . Sedan har jag klivit ur polisbilen , och vet ni vem jag har träffat när jag cyklat hem? Jo, samma unge som är ute på stan igen.