prot · GX09135 · 2010-06-09 00:00:00 — Som all ekonomisk och social verksamhet måste den anpassas för att möta nya krav som ställs på i en omvärld som ständigt ändras. En förutsättning för den nordiska modellen är att regeringen fortsätter att föra en ansvarsfull ekonomisk politik. En viktig del i att värna välfärden har varit att minska ohälsan genom att prioritera rehabilitering och reformera sjukskrivningsprocessen. Genom det nordiska samarbetet värnar vi gemensamt den nordiska modellen och verkar för att stärka de nordiska ländernas utveckling och konkurrenskraft i en globaliserad värld. Vid möte med Globaliseringsforum 2010 i lyfte de nordiska statsministrarna fram grön tillväxt som ett samarbetsområde i det nordiska globaliseringsarbetet. Statsministrarna kom också överens om att utarbeta rekommendationer för ett stärkt nordiskt samarbete inom elområdet för att bland annat kunna hantera ökade mängder förnybar energi. Forskningssamarbete och det nordiska toppforskningsinitiativet är ett resultat av statsministerinitiativ vid tidigare möten med Globaliseringsforum. För att förbättra den sociala tryggheten för gränsarbetare är regeringen djupt engagerad i att ta bort onödiga gränshinder och göra det möjligt för människor att röra sig över gränserna med bibehållen social trygghet. Detta gör vi både inom det europeiska samarbetet genom och rådets förordning nr 883/2004 och inom det nordiska samarbetet med en ny version av den nordiska konventionen för social trygghet. En parlamentarisk kommitté ska redovisa en analys av hur försäkringssystemen fungerar för personer som bor och arbetar eller studerar i olika nordiska länder, vilka möjligheter som finns och vilka konsekvenser det skulle medföra att göra anpassningar i förhållande till ländernas system. Regeringen har anslagit medel till informations- och rådgivningscentrum i , och för att ge information om vilka regler som gäller när man arbetar i ett annat land. Regeringen har även gjort det möjligt att arbeta eller studera i våra grannländer med bibehållen rätt till sjukersättning. Den nordiska modellens exakta utformning har inte varit genom decennierna och kommer inte heller att så vara framöver. Såväl förhållandena på arbetsmarknaden som välfärdssystemet har anpassats för att kunna möta de utmaningar som uppstår. Från regeringens sida råder det inget tvivel om att den svenska modellen även fortsättningsvis ska värnas. Förutsättningarna för vår framtida välfärd bottnar i att har en flexibel och väl fungerande arbetsmarknad som förmår att anpassas till de föränderliga krav som omvärlden ställer. 125 (): Utgångspunkten för min interpellation var egentligen en del av det som vi har diskuterat här tidigare, nämligen att vi ser en förändring av det som vi kallar för välfärdspolitiken i landet. Regeringarna i gick ut och talade om att den nordiska välfärdsmodellen var ett vinnarkoncept i en globaliserad värld. Jag ser det naturligtvis också på det viset. Men när jag ser de förändringar som sker av välfärdspolitiken ställer jag mig frågan: Om det är ett vinnarkoncept i en globaliserad värld, varför ska vi då göra de justeringar och förändringar som är i negativ riktning på välfärdsområdet? När jag läser det skriftliga svaret som är mångordigt kan jag konstatera att det finns ganska mycket värdefullt som beskriver nyttan av det nordiska samarbetet. Det får vi anledning att återkomma till när det gäller den nordiska debatten . Det finns några ingångar i svaret som gör mig något konfunderad. Det visar på två olika vägar. Början av svaret från regeringens sida är det som gör mig mest fundersam över vad som ska vara gällande. Man säger att man har som gemensam ansats att ge medborgarna i en grundtrygghet. Grundtrygghet och den svenska välfärdsmodellen är två olika saker. I slutet av svaret skriver man: Från regeringens sida råder det inga tvivel kring att den svenska modellen även fortsatt ska värnas. Den svenska modellen handlar inte om grundtrygghet. Den handlar om standardtrygghet med inkomstbortfallsprincipen som bas. Om vi då pratar om grundtrygghet är det något helt annat. Vi kan se att ersättningsnivåerna för många inom det svenska välfärdssystemet nu har förändrats. Det har traditionellt varit en uppfattning och en överenskommelse att de ska ligga på av inkomsten med de tak som finns och karensdagar i sjukförsäkringssystemet. Vi kan konstatera att en metallarbetare i mitt hemlän hamnar på i ersättningsnivå. Då är det inte längre välfärdspolitiken i den svenska eller den nordiska modellen. Då är vi nere mot grundtrygghetsmodellen. TCO redovisade i en rapport alldeles att deras medlemmar i stor utsträckning landar ned mot nivåer på av inkomsten. Det innebär en radikal förändring. Om vi vill ha ett system där den nordiska välfärdsmodellen är ett vinnarkoncept i en globaliserad värld måste vi naturligtvis slå vakt om den nordiska modellen och inte gå in och börja peta och justera på det vis som vi nu gör nedåt. TCO visar att vi på flera områden ligger under många länder i världen som vi har jämfört oss med. Jag tycker att det finns skäl att ställa frågorna till ministern: Vad är grunden till att vi gör det här? Är välfärdspolitik i statsrådets mening lika med grundtrygghet? Vilken nivå ska vi då lägga det på, 40, av tidigare lön? Och ska anpassa sina försäkringssystem till internationell nivå nedåt i stället för att hålla fast vid det vi säger är ett vinnarkoncept? 126 Statsrådet (): vill i interpellationen på ett sätt fokusera på , men det blir en inrikespolitisk debatt om socialförsäkringssystemet i . Då tillåter jag mig, fru talman, att kommentera det och inte bara fokusera på den nordiska modellen. Det angrepp som inleder sin debatt med har med den svenska modellen att göra. höll det svenska sjukförsäkringssystemet på att haverera. Jag tror att det har framgått ganska tydligt av den här debatten. Kostnaderna steg som en raket mot himlen. bad att utreda hur det kan komma sig att vi har världens högsta ohälsotal och de högsta kostnaderna i världen när vi ändå är världens friskaste folk. Jag tycker att det var ett ganska sunt konstaterande. Att ni sedan inte har kunnat ta till er analys kan jag naturligtvis beklaga. Jag beklagar också alla människor som man förtidspensionerade, kanske av arbetsmarknadspolitiska skäl och andra brister i samhället som det står i utredningen. Ingen kom tillbaka. Detta har vi nu försökt ändra på även för den här gruppen. När det gäller ersättningsnivåerna, , ber jag dig också läsa utredning och titta vad de har legat på innan. Under era sista vid makten ändrade ni ersättningsnivåerna oerhört . Titta på detta! De låg långt under de ersättningsnivåer som finns . sjukskrivning prövades man mot förtidspension med 64 procents ersättning, och det blev ett sakligt skäl för uppsägning. Ingen arbetsmarknadspolitisk åtgärd, ingen rehabilitering. Vad är det för svensk modell att vara stolt över? ger vi dem i stället hjälp och stöd att komma tillbaka. Om jag övergår till och tittar på hur det ser ut i länderna runt omkring kan jag bara konstatera att jag just nu inte kan räkna alla studiebesök vi har fått från . har ett ohälsotal som går rakt upp som en raket mot himlen. Man är orolig, och man undrar vad man ska göra. Kostnaderna stiger enormt. Jag har talat med många kolleger i den socialdemokratiska regeringen i . Det verkar som om man inte riktigt har kommit till skott där ännu, men vi har haft tv och studiebesök här gång på gång. De säger att de måste göra någonting, kanske snarlikt det som vi gjort i . Vi ser denna diskussion över hela . Vi måste anpassa systemet till verkligheten, och den verkligheten var för mig att människor gömdes och glömdes. De fick inte komma tillbaka utan stängdes ute. Det är ingen modell som jag är stolt över. I stället ska vi öppna upp och välkomna och se till att värna arbetsmiljön och ge stöd och hjälp . I , och det tror jag också att kan tycka är bra, har vi också lagt in att se över hur situationen ser ut för gränspendlare när det gäller socialförsäkringen och sjukförsäkringen. Väldigt mycket kan vi göra, men en del kan vi inte göra, för om vi ändrar i sjukförsäkringssystemet spiller det över på skattesystemen, och vi är trots allt ett stort antal länder. Men vi kan ändå gå långt och göra mycket för att tillsammans och kanske bilateralt, skapa möjligheter för människor i stället för de hinder som kanske finns . När det inte finns möjligheter ska vi åtminstone se till att värna våra informationskontor och våra webbsidor så att människor får en möjlighet att anpassa sitt liv efter vad som gäller. 127 (): Det var inte min mening att fortsätta den tidigare debatten. Jag sade i och för sig att den hade en koppling till den diskussion vi hade tidigare. Men när vi diskuterar en välfärdsmodell är det bara att konstatera att vi pratar om ersättningsnivåer och så vidare som ger människor möjlighet att leva kvar med ekonomiska förutsättningar som innebär att man inte behöver gå från hus och hem och alla de här detaljerna. Min ingång i det här är att jag är ledamot av välfärdsutskottet i och naturligtvis därför väldigt värnande om välfärdsfrågorna och den nordiska modellen. Jag ser också att vår modell har gott renommé när vi från utskottet är ute och har internationella kontakter. Jag vet också som ledamot i , , och Kommittén om cirkulär migration och utveckling vad det betyder att man har stabila förutsättningar när det gäller att kanske börja konkurrera om den arbetskraft vi behöver till för att fortsatt kunna leva upp till att vara ett välfärdsland. Min ingång är egentligen den offensiva rollen i vad det här betyder för . Då kvarstår min fråga till statsrådet när det gäller välfärdspolitik kontra det som ibland uttrycks som grundtrygghet i systemen. Välfärdssystemen i bygger traditionellt på en ambition att vi ska ha en ersättningsnivå, må vara att den har sjunkit, som innebär att av löntagarna ska ha av sin inkomst i ersättning. Det har varit avgörande, och det har funnits en ganska bred förankring i riksdag kring detta, även om vi vet att det finns partier som också för grundtrygghetstankarna med sig i debatten. kvarstår när vi nu ser att fackliga organisationer tydliggör att deras medlemmar hamnar på nivåer som gör att de inte klarar att leva kvar på de villkor de tidigare haft när de drabbas av ohälsa eller arbetslöshet under förhållandevis korta perioder. TCO:s rapport är väldigt alarmerande på det här området. Min ambition och förhoppning är naturligtvis att vi ska ha kvar ett välfärdssystem och en välfärdspolitik som fortfarande kan sägas vara ett vinnarkoncept i en globaliserad värld. Men tyvärr tvingas jag nu se, inte minst av den debatt vi har haft här tidigare, att vi är på väg in i ett helt annat system där vi kan säga att den svenska modellen är ett sådant välfärdssystem. 128 Statsrådet (): Svensk välfärd är, tycker jag, att man ser människors resurser och tar hand om dem , ger dem stöd och möjligheter och omtanke och kraft att växa inte att sjukskriva personer. Jag hoppas att vi är överens om den frågan också. Jag vet att är engagerad i Nordenfrågor. Vi har mötts när har haft session och så vidare. Jag tycker därför att det är glädjande att kunna konstatera att vi har en gemensam arbetsmarknad i . Vi ser hur tio tusentals pendlar över till arbete i . Vi ser hur 50 000 svenskar, kanske fler, är i . Min förhoppning är naturligtvis att vi , med rätt arbetsmarknad och tillväxt i det här landet, också ska kunna välkomna både norrmän och danskar till oss och att vi inte alltid ska behöva åka till dem. Men arbete är också förutsättningen för välfärd. Det är inte bara ersättning och bidrag, även om det ska finnas för dem som inte orkar och kan. Arbete är det fundamentala. Arbete och hälsa, egen lön och därmed också en större egen makt är grunden för välfärd. Därför tycker jag att det är väldigt roligt att se att också nu har sagt att 26 gränshinder har lösts . Det är mer än vad som gjorts . Det handlar om möjligheter för gravida och föräldralediga att flytta från utan att mista rätten till svensk föräldrapenning. När det gäller rehabilitering av långtidssjukskrivna blir det nu möjligt att få denna rehabilitering i bosättningslandet, om man bor till exempel i och arbetar i ett annat land. Det handlar om långtidssjukskrivna som kan få a-kassa och om människor som arbetar deltid och kan få kompletterande arbetslöshetsersättning. Man kan få kvarstående a-kassa vid kortvarigt jobb utanför , och man kan spontant få söka jobb i andra länder med ersättning. Jag kan inte räkna upp alla 26 punkterna, men på en mängd områden har detta lösts . Det hoppas jag också att vi kan glädja oss åt tillsammans, eftersom det underlättar för människor att kunna fortsätta arbeta och finna ett arbete, få lön och därmed makt över sin vardag. Därmed har man också en lön att leva på och kan känna att man får del av välfärden. Men välfärden innebär också att vi ska ta hand om dem som inte orkar och kan, och det får vi på allra bästa sätt om många arbetar, är sysselsatta och betalar skatt. Då får vi också möjlighet att ge ännu bättre välfärd till dem som inte orkar och kan. 129 (): Jag tycker inte att jag får svar på frågan om vad ministern lägger i begreppet välfärdspolitik i förhållande till begreppet grundtrygghet. Det finns avsevärda skillnader i vilken syn man har på just de frågorna. Går vi in på grundtrygghetssystem är vi inne på helt andra diskussioner om helt andra nivåer än vad vi har kunnat hålla uppe när det gäller diskussioner om välfärdspolitiken i sin helhet. Det är klart att då har man rätt att ställa sig frågan som en trubadur, poet och samhällskritiker från statsrådets region skriver i en av sina texter som just nu finns i debatten: Att riva ett folkhem är inte så lätt Då krävs det mera än hacka och spett Man får slita och gno i sitt anletes svett till vänstern är krossad och facket är knäckt Om det är på den vägen man ska gå, utifrån den diskussion som vi har fört under , är det klart att det skapas helt nya förutsättningar för hur ett stabilt samhälle ska kunna klara de utmaningar vi har framför oss. Vi går ifrån den tradition som har haft och som har haft, måste jag säga, eftersom jag som fackföreningsman också möter väldigt många av de nordiska vännerna i den här diskussionen, både på den fackliga sidan och inom det nordiska samarbetet i övrigt. Välfärdspolitik är viktig. Det tror jag att vi är väldigt överens om. Det är viktigt att vi kan hitta gemensamma lösningar för de personer som är gränspendlare och vars antal vi ser öka i väldigt stor utsträckning. Det kan vi glädjas åt också. Med tanke på de erfarenhetsutbyten som det skapar tycker jag att man måste vara mer försiktig än att som i svaret ena stunden skriva om grundtrygghet som bas för att i nästa stund tala om att man ska slå vakt om välfärdspolitiken. Tyvärr tvingas jag konstatera att med den utveckling som statsrådet har visat på så här långt är vi på väg att lämna välfärdssystemet i dess traditionella form och gå över till grundtrygghet. 130 Statsrådet (): Jag hoppas att vi inte ska återgå till hur situationen var för sjuka 2006, utan att vi ska kunna fortsätta på den inslagna vägen när vi nu förhoppningsvis har finanskrisen bakom oss. Vi behöver inte sitta i samma stålbad som övriga gör med nedskärningar för pensionärer och i den offentliga sektorn. Det är nedskärningar som kommer att vara oerhört kännbara, medan vi här i kommer att klara oss ganska väl ut ur finanskrisen. Vi har fått mycket positiva signaler från både och som säger att har hanterat situationen oerhört bra. Jag kan förstå om det är lite svårt för Socialdemokraterna att svälja de positiva omdömena, men jag tycker att vi ändå skulle försöka att vara lite glada för den positiva respons som vi får när det gäller hur vi har skött landet, med starka offentliga finanser som vi har lyckats betala av på statsskulden. Det kommer förhoppningsvis att snabbare ge arbete tillbaka. Det kommer att ge skatteintäkter. Det kommer att ge välfärd, och då kan vi på ett ännu bättre sätt värna välfärdens kärna. Vi bjuder in till socialförsäkringsutredning. Vi bjuder in arbetsmarknadens parter. Ni brydde er inte om vad beslutade, att vi ville ha en parlamentarisk utredning . Ni tillsatte en ensamutredare utan arbetsmarknadens parter. Det tycker jag säger allt. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2009/10:475 om individuell bedömning och information om sjukförsäkringen 131 Statsrådet (): har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att ge individuell bedömning vad gäller krav på arbetsträning. Vidare frågar hon om jag avser att vidta åtgärder för att människor ska få information om man beviljas närståendepenning eller inte. tar upp ett enskilt ärende. Jag har ingen kännedom om detta fall, och jag får heller inte yttra mig om handläggning av enskilda ärenden. Jag kan dock konstatera att rehabilitering i form av arbetsträning alltid bygger på bedömningen av det enskilda fallet. När det gäller handläggning av närståendepenningen delar jag uppfattning att det är mycket viktigt att handläggningen sker utan dröjsmål. Enligt den information som jag har fått från når sina mål på detta område. Då , som framställt interpellationen, anmält att hon var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav tredje vice talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 132 (): Jag tror att detta är ministerns tionde interpellation . Man kan nästan tycka lite synd om ministern. Kanske det är det som också bidrar till att svaret på den sista interpellationen är så pass kort. Jag skulle i alla fall ha förståelse för det. Det är alltså så att min partikamrat har ställt en interpellation till ministern med ansvar för sjukförsäkringssystemet om brister som jag tolkar handlar mer om tillämpningen av regelverket när det gäller bedömningar av behov av arbetsträning och brister i möjligheten att få de utlovade beskeden i rätt tid. Jag har naturligtvis full förståelse för att ministern inte kan kommentera ett enskilt fall. Det tror jag inte heller var avsikten med interpellationen. Däremot tycker jag att svaret är lite magert. Vi politiker använder väldigt gärna exempel från verkligheten för att politiken ska bli lite tydligare och mer konkret. Jag har inte varit här , men jag har lyssnat på debatten från mitt arbetsrum. Jag har ju hört, särskilt många företrädare för Alliansen och även ministern själv använda exempel ur tidningar och så vidare. Till och med har personer blivit namngivna. Det är ett sätt som vi använder för att göra debatten mer anknuten till verkligheten. När ministern för ganska exakt uttalade det är inte mer än rimligt att medborgarna i förväg vet vad de kan förvänta sig och kräva av myndigheten var det nog väldigt många som också förväntade sig en ökad förutsägbarhet. lovade vid samma tillfälle, det var , att den som ringde till kundcenter skulle få svar . Om man kontaktade via e-post skulle man få svar . Om man använde vanlig post, som vi brukar kalla för snigelpost, skulle man få svar . Och man utlovade en handläggning som inte skulle ta . Ministern säger i sitt svar att når sina mål. Det är den information som ministern har. är det så att statistik är en sak och sedan finns det alltid personer som hamnar långt ut i kanterna, kanske några som får sitt ärende hanterat väldigt snabbt och andra för vilka det tar väldigt . Jag tror i alla fall att det är så verkligheten ser ut. Det händer då att människor upplever att de hamnar i någon sorts moment 22. Det här exemplet handlar om en person som hamnar i en situation med sitt barn som är så pass krävande att man som ensamstående förälder inte har någon energi och kraft över när man försöker se till att barnet får ett bra omhändertagande. Att dessutom hantera relationen till kan för den som inte är proffs på att leta information på nätet vara ganska krävande. Det finns de som av egen erfarenhet brukar säga att det krävs att man är fullt frisk för att man ska kunna vara sjuk. Det är ett sätt att beskriva hur pass svårt och komplicerat det kan vara att klara av alla de krav som ställs från myndighetens sida i den här kommunikationen. Med grund i det tycker jag ändå att det vore intressant om ministern sade något mer än bara det allra sista i svaret. Är det verkligen så att ministern menar att situationen är okej, att folk får information i rätt tid, att bedömningarna är korrekta, att utbetalningarna kommer och att det här verkligen fungerar? Det finns så pass många människor som ändå uppfattar att det finns brister och att de inte blir korrekt behandlade. 133 Statsrådet (): Det är inte så vanligt att man har kritik mot att man får snabb kontakt med och andra myndigheter. Snarare har det varit så att det har gått ibland, kanske innan man har fått besked. ställs vi inför en situation där man vill ha en tidig kontakt. Det förstår jag, för det är en mycket svår situation. Jag kan naturligtvis enbart prata rent allmänt om den här situationen, men det är en utsatt situation och man behöver ha besked. Det jag har fått fram handlar om att nu har ett serviceåtagande också för att människor ska kunna se när de kan förvänta sig att få ett besked och få sin ersättning. När det gäller just närståendepenning står det i serviceåtagandet att ska få sin ersättning . Det handlar naturligtvis ibland om att man behöver komplettera information eller att man har skrivit fel, men det jag har fått fram är att detta alltid följs, utom . Då har man varit lite över. Vad jag också har fått reda på är att ersättning mycket väl kan betalas ut retroaktivt. Ansöker man och får vänta på sitt besked får man ersättning från den dag man har ansökt. Man kan till och med få för tid innan man ens ansökte, därför att det kan vara en sådan prekär och svår situation. Man kanske inte kunde skriva och anmäla därför att man satt i en svår situation med en anförvant och närstående. Det besked jag har fått och kan förmedla här är att man ska kunna få ersättning från den dag man lämnar in ansökan, och det gäller även retroaktivt. Man ska till och med kunna få ersättning tidigare i vissa situationer. 134 (): Jag kan inte säga så mycket mer, utan det är det svar man kan få. Jag tänkte i stället utvidga frågan lite grann och inte bara hålla mig till frågan om närståendepenning utan även ta upp frågan om sjukpenning. Mycket riktigt som ministern säger kan det ta tid på grund av till exempel kommunikationsmissar, någon information finns inte med så att det tar tid. Jag tänkte ställa en fråga om ett lite speciellt fall. Det är inte bara fråga om att det kan ta tid innan ersättning betalas ut. Det kan också vara så att som går kan sjukskrivningen som görs av en läkare ifrågasättas av . Det händer att sjukskrivningsunderlaget från den sjukskrivande läkaren inte accepteras. Den person som har varit borta från sitt jobb har agerat utifrån den information han har fått från sin läkare och valt att inte ägna sig åt sjuknärvaro på arbetsplatsen i väntan på att veta om kommer att acceptera sjukskrivningen eller inte. Han har följt sin läkares råd. Det kan i vissa fall vara för att underlätta för arbetskamraterna. Man kanske inte är fullpresterande om man är sjukskriven av sin läkare. Man kan till och med vara till besvär och kanske smittar ned andra om det är sådan typ av grund för sjukskrivningen. Den sjuke drabbas på ett snopet sätt när det egentligen är den sjukskrivande läkaren som får kritik. Det är lite märkligt varför systemet inte skulle drabba den sjukskrivande läkaren. Här är det den person som har sjukskrivits, som har varit borta en månad från jobbet, och som förväntar sig få sjukersättningen, som inte får ersättningen. Det är ett moment i sjukskrivningssystemet som jag tycker är lite märkligt. Eftersom det här inte är min interpellation och jag inte har dykt så djupt i frågan jag fick i går reda på att jag var tvungen att hoppa in och ta över frågan tänkte jag passa på att fråga något jag tycker är intressant. 135 Statsrådet (): Jag ska försöka svara på frågan, även om den inte är en del av interpellationen.