prot · GY0919 · 2010-11-23 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . Förste vice talmannen meddelade att (M) ansökt om ledighet . Kammaren biföll denna ansökan. Förste vice talmannen anmälde att (M) skulle tjänstgöra som ersättare för . 3 § Anmälan om inkomna uppteckningar från EU-nämndssammanträde Förste vice talmannen anmälde att uppteckningar från sammanträde inkommit. 4 § Anmälan om inkomna protokollsutdrag från utskott Förste vice talmannen anmälde att utdrag ur följande protokoll i ärenden om subsidiaritetsprövning av EU-förslag inkommit: prot. 2010/11:2 från trafikutskottet, prot. 2010/11:3 från trafikutskottet och prot. 2010/11:6 från trafikutskottet. 5 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2010/11:44 Till Interpellation 2010/11:44 agerande för energieffektivisering i EU av (V) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är nationella samt utrikes resor. (C) Enligt uppdrag 2010/11:71 Till Interpellation 2010/11:71 och det politiska Köpenhamnskriteriet av (V) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är utlandsresor. 6 § Svar på interpellation 2010/11:45 om hanteringen av datalagringsdirektivet 1 (): har frågat mig dels om det är mitt ställningstagande att det är rimligt och proportionerligt att tvinga operatörer att bygga upp databaser över alla svenskars trafikuppgifter, dels om jag avser att vänta med implementeringen av datalagringsdirektivet i ljuset av processen i och översyn. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över ett förslag om genomförande av datalagringsdirektivet. Förslaget innebär att leverantörer av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster eller allmänna kommunikationsnät ska lagra vissa trafik-, lokaliserings- och abonnemangsuppgifter. Förslaget syftar till att säkerställa att uppgifterna finns tillgängliga för avslöjande, utredning och åtal av brott. De uppgifter som lagras med stöd av direktivet ska få lämnas ut endast till brottsbekämpande myndigheter. Arbetet med förslaget har inneburit svåra avvägningar och tagit . Uppgifterna utgör ett nödvändigt och effektivt redskap för brottsbekämpningen. har det varit viktigt att skapa ett godtagbart skydd för den personliga integriteten. En av de viktigaste frågorna när det gäller integritetsskyddet är hur länge uppgifter lagras. Direktivet ger medlemsstaterna en möjlighet att välja en lagringstid som är och högst . föreslog en lagringstid . Men regeringen föreslår, med hänsyn till integritetsskyddet, att lagringstiden ska vara den kortast möjliga, det vill säga . Regeringen har av integritetsskäl också föreslagit att mer av regleringen bör ske i lag än vad utredningen föreslog. Därigenom ökar kontroll. Vidare föreslås ett högre säkerhetskrav avseende de uppgifter som ska lagras enligt direktivet än vad som gäller för de uppgifter som leverantörerna får spara . Det ska också noteras att regeringen avser att i en lagrådsremiss föreslå förändringar när det gäller under vilka förutsättningar polis och åklagare kan få tillgång till dessa uppgifter. har dömts av för att inte ha genomfört direktivet . väntar en ny stämning mot . Resultatet kan bli höga böter och vite som löper till dess lagstiftning finns på plats. Vi måste därför agera. Det bör i detta sammanhang noteras att varken den tyska eller den rumänska författningsdomstolen har underkänt själva direktivet, utan det är deras nationella lagstiftning för att genomföra direktivet som har underkänts. Inte heller finns det någon pågående prövning av direktivet i på begäran. Det bör slutligen poängteras att förslaget inte innebär att det införs en generell övervakning av medborgarna. Att ett lagringskrav avseende vissa uppgifter införs innebär inte att polis och åklagare får fri tillgång till lagrade uppgifter. Det är bara en bråkdel av de uppgifter som lagras som kan och kommer att begäras ut av de brottsbekämpande myndigheterna. Resten av de uppgifter som lagras med stöd av direktivet kommer att raderas utan att någon har sett dem. 2 (V): Jag tackar justitieminister för svaret på min interpellation om datalagringsdirektivet. efter det att jag hade skickat i väg min interpellation kom justitieministern med en lagrådsremiss som har behandlats av Lagrådet. Ett datalagringsdirektiv innebär stora inskränkningar av den personliga integriteten. Man skulle kunna säga att datalagring är den selektiva spaningens tydliga motsats. I stället för att man fokuserar arbetet på särskilda brottslingar dem som är misstänkta för grov brottslighet ska man nu trassla in hela svenska folket i ett övervakningssystem där all vår telekommunikation och datorkommunikation ska lagras . Jag ser tyvärr datalagringsdirektivet som en naturlig fortsättning på det övervakningssamhälle som regeringen håller på att bygga upp, med FRA, Ipred och datalagringsdirektivet. När tekniken finns att övervaka människor förstår jag att det kan vara frestande för politiker att också göra det. Men bara för att en teknik finns måste den inte användas. Vi i delar emellertid justitieministerns ambition att grova brottslingar ska jagas. De ska lagföras och sättas fast helt klart. Men det finns andra medel för att komma åt grova brottslingar. Man ska också komma ihåg priset för datalagringsdirektivet. Det innebär att hela svenska folket kommer att känna stor osäkerhet i fortsättningen när de ringer och när de är ute på nätet. Det är faktiskt någonting som justitieministern själv slår fast i lagrådsremissen. På s. 18 skriver man: Lagringen skulle kunna leda till att enskilda i viss utsträckning avstår från att använda elektroniska kommunikationsmedel i syfte att undvika att uppgifter registreras. Jag tror att det är precis denna konsekvens vi kan få: Människor känner sig övervakade. Man tycker att det känns obehagligt att stora databaser och register över vår elektroniska trafik byggs upp. Det finns en opinionsundersökning från , där man har infört datalagringsdirektivet det är i och för sig nu upphävt av författningsdomstolen. I undersökningen konstateras att mer än hälften av dem man tillfrågade kände sig övervakade sedan datalagringsdirektivet hade införts. En betydande andel hade även ändrat på sitt sätt att kommunicera på Internet och när de ringer i telefon. Jag undrar varför det är så bråttom just nu med datalagringsdirektivet. Justitieministern hade ju en hel mandatperiod på sig under förra mandatperioden. Då infördes det inte. , strax efter valet, har däremot den borgerliga regeringen fått bråttom att införa datalagringsdirektivet. Jag anser att detta kan vara ett brott mot artikel 8, där just kommunikationshemligheten stadgas. Vi ser också att det finns en lång rad remissinstanser som är kritiska mot införandet av datalagringsdirektivet. Varför inte i stället ta strid för integriteten och de mänskliga rättigheterna och låta bli att införa datalagringsdirektivet? 3 (): Först tycker jag att det är viktigt att säga att regeringen inte tycker att man ska trassla in hela svenska folket i ett övervakningssamhälle. Det är ändå viktigt att ha klart för sig att den typ av uppgifter vi talar om i allmänhet finns lagrade . Uppgifterna används och är väldigt betydelsefulla i många brottsutredningar. Bakgrunden till direktivet är en oro eller ett bekymmer som man såg bland annat från den förra socialdemokratiska regeringen i . Man såg att operatörer möjligen skulle välja andra sätt för fakturering och annat, och då skulle denna typ av information inte längre lagras. Det drevs fram ett direktiv som innebär krav på viss lagring i samtliga länder. Det man lägger fram är ett förslag om att operatörerna ska vara skyldiga att lagra vissa uppgifter, och sedan finns det ramar för hur länge de ska lagras. Jag berättade att vi återkommer med vilka regler som ska gälla för att få ut uppgifterna, och de ska bara användas för brottsbekämpningsändamål. Det vi har ägnat mycket tid åt och som vi har fått mycket kritik för att det har tagit är hur man gör för att säkerställa rättssäkerhet och de aspekter på integritet jag tycker är oerhört betydelsefulla. Där har vi arbetat med att göra lag av delar av det hela, i stället för andra typer av regler. Vi har också begränsat lagringstiden, det vill säga den sammantagna risken för att någonting skulle komma utanför. Det innebär enligt det förslag vi har haft i Lagrådet att får i uppgift att bevaka att operatörerna använder sig av en organisation som säkerställer denna typ av uppgifter. Denna regering har även sett till att bland annat få på plats. Det var oerhört betydelsefullt att åstadkomma detta under förra mandatperioden, och vi jobbar alltså med det. Varför är det då så bråttom? Jo, det är bråttom framför allt av ett skäl, och det är att vi naturligtvis har ett intresse av att säkerställa att brottsbekämpande myndigheter får uppgifterna. Det är dock också så att vi är dömda. är medlem i EU, och vi är dömda därför att vi har tagit god tid på oss att vända och vrida på detta och lägga det tillsammans med det arbete som polismetodutredning och annat innebär för att på bästa sätt säkra integritet och rättssäkerhet. Vi riskerar nu att bli tilldömda vite och böter. Det tickar inte bara ut i form av en engångssumma, utan det tickar till dess det finns en lagstiftning på plats. Det gör att vi känner oss tvingade att försöka få ett beslut inom rimlig tid. Varför ska det då ske just nu? Ja, vi är i princip färdiga också med de förslag som behövs för att fastställa regler för på vilka grunder polis och åklagare ska kunna hämta ut uppgifter. Jag har tyckt att det är viktigt att göra två saker . Tyvärr blev det inte exakt , men vi känner oss lite pressade av tiden. Vi har jobbat med detta, och då är det lämpligt att det nu läggs fram. Jag har inte dåligt samvete för att det har tagit , och jag har inte heller dåligt samvete för att vi lägger fram det just nu i början av perioden. Vi har försökt lösa uppgiften att värna både brottsbekämpningen och integritetsaspekten. Det är en svår balans som finns i brottsbekämpning, och jag tycker att vi har lyckats rätt väl. Det tyckte också Lagrådet. 4 (V): Jag hävdar att datalagringsdirektivet som det ser ut nu och i den form justitieministern har lagt fram det inte på långa vägar kommer att räcka ifall man vill jaga grova brottslingar. Detta är snarare ett sätt att trassla in svenska folket i ett övervakningssamhälle. Hur ser till exempel justitieministern på det faktum att grova brottslingar använder sig av kryptering då de mejlar, ringer eller sms:ar varandra? Självklart har de inte helt vanliga telefoner med vanliga abonnemang. Det är vanliga telefoner och de vanliga, fasta abonnemangen som kommer att fastna i datalagringsdirektivet. Även med kontantkort finns problem. De samtal som rings med kontantkort kommer enligt detta förslag inte att lagras, inte heller användning som sker via öppna nätverk. Vi vet att det är så man nu kommunicerar på allt fler ställen. Vem har ansvaret för de öppna nätverken om någon chattar med en terrorist eller vad det nu kan vara? Vi kanske vet att personen har använt ett visst öppet nätverk, men det gjorde också 2 500 andra personer . Detta innebär att direktivet kommer att bli verkningslöst om man inte går längre med det. Man måste till exempel förbjuda kryptering, och man kanske måste förbjuda kontantkort. Ska man förbjuda öppna nätverk? Nej, jag tror inte att vår justitieminister vill göra någon av dessa saker. Då borde man faktiskt fråga sig om detta är rätt instrument för att komma till rätta med den grova brottsligheten. Jag tycker inte att det är det. Jag tycker också att det är viktigt att komma ihåg att denna regering går längre än EU kräver. Till exempel ska man i justitieministerns förslag lagra också de telefonsamtal som är felringda. Det får mig att tänka på en film som kom 2007. Den heter Rendition på engelska och Utlämnad på svenska. Den bygger på en verklig händelse. En marockan, ursprungligen född i , vid namn var på semester i . Han blev uppringd, uppenbarligen av en terrorist. När han mellanlandade på JFK-flygplatsen i blev han tagen av CIA. Han blev sedan förd till och torterad . Detta är ett helt verkligt fall, och det bygger på att han blev uppringd av en terrorist och att samtalet lagrades. Sedan blev han anklagad för terrorism. Jag menar att denna lagstiftning ökar risken för att sådana felaktigheter kan begås. När man bygger upp register och stora databaser kan informationen hamna i orätta händer, och framför allt skapar det osäkerhet hos människor. Jag hävdar att regeringen skulle kunna hänvisa till artikel 8 där vår kommunikationshemlighet slås fast. Man skulle också kunna hänvisa till det faktum att just nu håller på att se över datalagringsdirektivet och troligen kommer att komma med en ny version . Man skulle kunna hänvisa till det osäkra rättsläget med anledning av de domslut i både och som gör att dessa länder inte har datalagringsdirektiv. Hade vi haft en regering som tog strid för integriteten och de mänskliga rättigheterna hade den gjort det, men uppenbarligen vill den inte göra det. 5 (V): Även jag vill tacka justitieministern för hennes svar på frågorna. Det är en viktig rättsprincip att den som är misstänkt för brott ska kunna övervakas och efterföljas medan den som inte är det inte ska övervakas. Mellan dessa två grupper ska det gå en tydlig linje. Problemet med denna typ av massregistrering är att linjen upphävs. Det är som jag ser det en principiell fråga. Som har konstaterat stadgar artikel 8 rätten till en egen, privat kommunikation. Jag skulle vilja fråga ministern om hon ser någon motsatsställning mellan artikel 8 och denna lagstiftning eller om hon ser dem som helt och hållet förenliga och vad hon i så fall grundar det på. Precis som också påpekade pågår ett arbete i med att göra om direktivet. Detta är ingen slump; direktivet har mött motstånd i en hel rad av EU:s medlemsländer, som har varit tveksamma till att genomföra det. Det har också mött en omfattande kritik. Mina frågor till ministern är: När nu arbetet för att göra om direktivet pågår, vad kommer synpunkter på EU:s datalagringsdirektiv att vara? Vilken ståndpunkt har den ? På vilket sätt bör direktivet förändras , inte minst för att garantera den personliga integriteten? Min sista fråga gäller motiven för att införa den här lagstiftningen. Ministern har i första hand hänvisat till att det är gällande EU-rätt och att vi enligt ett domslut i unionens domstol är skyldiga att införa det här. Hade regeringen infört den här lagen om den inte hade kommit på EU-nivå? 6 (M): Även jag ska tacka för svaret från justitieministern. Jag vill också tacka ministern för det framgångsrika arbetet under det svenska ordförandeskapet, inte minst när det gäller Stockholmsprogrammet och arbetet för att skapa mer balans mellan repressiva åtgärder när det gäller exempelvis terroristbekämpning och integritet och även det framgångsrika arbetet i fråga om straffprocessuella rättigheter. är känt för att jobba i den riktningen, och jag är övertygad om att regeringen kommer att göra det. För mig blir den här debatten lite konstig. Det är precis som om beslutet om datalagringsdirektivet inte var fattat och inte heller hade fått stöd av en majoritet i riksdag vid den tidigare behandlingen. Så är inte fallet. Det fanns ett antal partier under den tidigare justitieminister som befinner sig i som hade bråttom. Frågan kanske hade varit mer befogad att ställa till just honom än till nuvarande justitieministern om varför det var så bråttom. Det beslutet drevs igenom av en majoritet i riksdag. Låt mig säga att den som vill titta i protokollet kan konstatera att mitt och justitieministerns parti inte var bland dem som stödde förslaget då. är dock beslutet fattat. Ett faktum som man inte kan låtsas bort är att har blivit fällt i för att vi inte har infört och tillämpat reglerna, just därför att vi har varit noga. befinner vi oss i en situation där kan bli tvunget att betala vite. Det är stora pengar; exakt hur mycket kan vi inte veta. Men enligt någon form av kvalificerad gissning kan det röra sig om nästan i ett första skede. Sedan kommer pengarna att ticka dag för dag, någonstans . Jag tycker att vi ska fortsätta den här debatten, och vi ska föra debatten ute i . Det är viktigt att vi har en bra balans mellan repressiva åtgärder och integritet; det är nödvändigt. Men frågan är om de som hojtar, därför att man vill backa bandet och hoppas att beslutet inte redan var fattat, har tänkt att i sina kommande budgetmotioner lägga undan de som det behövs för att betala det vite som kommer att krävas om vi inte lyder beslut. 7 (): Först och främst är beskrivningen av att kriminella skaffar sig kryptering och hittar olika kryphål alldeles riktig. De flesta kriminella som vi försöker komma åt är otroligt kreativa. Vår ambition i arbetet med den här lagrådsremissen har varit att försöka åstadkomma en teknikneutral lagstiftning som står sig över tiden. Men föränderligheter har vi , och det kan alltid innebära svårigheter. Likväl är det så att huvuddelen av de kriminella använder sig av de vanliga kommunikationsmedlen, och i den meningen vet vi att möjligheten att använda den här typen av uppgifter är synnerligen viktig i många komplicerade ärenden. Så är det naturligtvis. Jag delar den bedömning som gör att om man har stora register ökar risken. Det är klart att den gör. Det är just därför som vi har vinnlagt oss om säkerheten men också om att uppgifter inte ska lagras över . Sedan har vi frågan om , som tar upp. Den är viktig, och den konventionen gäller i . Det är precis därför Lagrådet har prövat förenligheten i förslaget med de bestämmelser vi har att förhålla oss till. Där har vi fått ett svar. Vad gäller och har författningsdomstolar där ogiltigförklarat de nationella lagstiftningarna med anledning av direktivet, inte direktivet som sådant. Att någon har interna nationella problem är inget argument för i förhållande till direktivet. Så kommer den intressanta frågan: Om EU inte hade bestämt sig för att ha ett sådant här lagringsdirektiv, skulle ha gjort det? Det är en hypotetisk fråga, men det är ingen hemlighet att jag under resans gång har varit oerhört kritisk till den här typen av registrering och kontroll. Jag tycker att man ska vara klar över att det här är oerhört viktiga uppgifter i brottsutredningar. Med tanke på den allt allvarligare och organiserade brottsligheten och nog så komplicerade ärenden skulle jag inte vara tvärsäker på att vi förr eller senare inte hade varit tvingade att ta initiativ till att möjliggöra att vi kommer åt den typen av kriminalitet. Om inte annat tror jag att medborgarna skulle kräva det. Märkligt vore annars om det nu finns uppgifter, vilket det gör , som man kan använda i brottsutredningar. Vår uppgift har varit lite grann att se till att vi får bra regler för vad som lagras och också när och hur uppgifterna får användas. Där är vi väldigt tydliga. Det är ett sätt att säkerställa rättssäkerheten och integriteten. Det är lätt att måla upp en bild av att detta skulle innebära att alla var bevakade. Så är det inte, utan det handlar om vissa kontaktuppgifter och abonnemangsuppgifter som lagras och som ingen kan komma åt med mindre än att det finns en misstanke om allvarlig brottslighet. Risken att folk ska gå omkring och känna sig nervösa och övervakade är lite överdriven. Jag tror att det är farligt att bygga verksamheten på konstigheter. Att det sedan finns människor som på grund av bevisning, bra eller dålig sådan, ibland har råkat illa ut i rättslig prövning är sant. Men det säger mer om hur viktigt det är att rättsprövning, förhandlingar, utredningar och annat är seriösa och gör att ingen fälls på oklara grunder. Om det har skett ett misstag i eller inte kan inte vara ett argument i den här debatten. 8 (V): Jag tycker visst att om enskilda drabbas av lagar som politikerna stiftat finns det verkligen skäl till att tänka både en och två gånger och fråga ifall lagstiftningen var så bra. Med det här lagförslaget går den borgerliga regeringen längre än vad EU kräver. ska fler samtal lagras än vad som EU kräver att vi gör. Det tycker jag är mycket märkligt. Jag frågar mig: Vad är förlängningen av datalagringsdirektivet? Ja, det började med FRA. Vi får Ipred, och får vi också datalagringsdirektivet. Vad ska justitieministern göra när hon upptäcker att det inte går att få fast de grova brottslingarna därför att de håller på med kryptering och att de har kontantkort? Det finns öppna nätverk som kan ha tusentals användare på en och . Vad ska man då göra? Ska man förbjuda den verksamheten? Ja, logiken av övervakningssamhället talar för att man faktiskt ska göra det. Det finns selektiva sätt att jaga grova brottslingar, och man ska jaga grova brottslingar. Jag läste justitieministerns skrivelse om hemlig telefonavlyssning där justitieministern konstaterar att det för utfärdades ungefär 1 000 beslut om hemlig telefonavlyssning. Det är beslut som gäller fall där det föreligger risk för grov brottslighet. Man avslog i endast 8 av 1 000 fall. Där ser man att så gott som alltid då polisen vill avlyssna misstänkta brottslingar får polisen göra det. Det är bättre att arbeta selektivt mot brottslingar än att trassla in hela svenska folket i ett övervakningssamhälle med register och databaser. 9 (V): Tack till ministern och meddebattörerna! sade i sitt svar att det är förenligheten i förslaget med artikel 8 som Lagrådet prövat i sitt yttrande. Här har jag yttrandet jag har i och för sig bara hunnit bläddra igenom det under den korta tid som gått sedan sade det men jag hittar det inte. Så vad sade egentligen Lagrådet om det här? Jag ber om ursäkt för att jag inte hunnit läsa varje bokstav, men jag finner det faktiskt inte i det här dokumentet. Det är intressant att justitieministern säger att man sannolikt inte hade genomfört den här lagstiftningen, åtminstone inte , om det inte hade varit för att Europeiska unionen har krävt det. Det tycker jag är ett viktigt medgivande, för vi har ju här att finna en balans mellan personlig integritet och effektivitet i brottsbekämpning, och det är politikens sak att stå upp för den personliga integriteten. Det tycker jag var ett viktigt klargörande. Det finns en fråga som ministern inte besvarade och jag förstår det, för det var många frågor som ställdes men som jag gärna skulle vilja att hon belyste lite mer. när det här direktivet ska omarbetas i Europeiska unionen, vad har för synpunkter? Hur vill att direktivet ska förändras? Med tanke på att ministern har medgett sin personliga tveksamhet inför direktivet och att det tagit så måste det väl finnas förslag på hur den personliga integriteten kan stärkas i direktivet. Det tycker jag skulle vara väldigt intressant att höra i och med att den här frågan kommer att bli aktuell mycket snart. var uppe i debatten, och det lät på honom som att han egentligen är motståndare till den här lagstiftningen och att det egentligen är Socialdemokraterna som har drivit igenom den. Det visar sig väl också i voteringar och annat vad man egentligen tycker. Men jag skulle vilja höra: Tycker du att det egentligen vore bäst att slippa den här lagstiftningen? 10 (M): Den här debatten förs fortfarande lite grann som om beslutet inte hade varit fattat redan, som om vi från sida inte hade förbundit oss att göra detta och som om vi inte hade blivit fällda i . Jag tror inte att rättshaveristiska beteenden är bra, inte ens på grundval av en stat och heller inte ens på grundval av vad man tycker om utslaget i en domstol. Konsekvensen nu skulle vara att börjar betala vitesbelopp. Jag ställde frågan tidigare: Är och som partier beredda att i sina budgetmotioner bygga in och ta med den kostnad som det skulle innebära om vägrade att genomföra det beslut som de facto har påpekat att vi redan borde ha genomfört? 11 (): Först när det gäller att regeringen går längre än vad EU kräver: Ja, vi tar med abonnemangsuppgifterna.