prot · GX0986 · 2010-03-11 00:00:00 — Det finns alltså inte någon tydlig enighet när det gäller heltidsfrågan i oppositionen. Men låt oss vara eniga om att vi vill att fler ska få heltid av dem som har deltid. Vi ska absolut jobba på det. Men vi tror att vi måste hitta andra incitament och påtryckningsmetoder för att skapa fler heltidstjänster. Skattereduktion för hushållsarbete, det som vi kallar , fyller nu också en viktig funktion för att jämna ut skillnaderna. Kvinnor kan på så sätt minska sitt obetalda arbete för att utföra betalt förvärvsarbete. En majoritet av dem som köper städhjälp är kvinnor. Eftersom kvinnor i större utsträckning utför det obetalda arbetet i hemmet möjliggör RUT-avdraget för kvinnor att gå upp i arbetstid. Det höjer kvinnors löner och framtida pensioner. Trots det vill de rödgröna ta bort RUT-avdraget. Enligt arbetsgivarorganisationen , som samlar alla de här företagen, utgörs av dem som jobbar inom städbranschen av kvinnor. Det är därför oftast kvinnor som har möjlighet att få anställning genom denna skattereduktion. Det är inte sällan kvinnor som varit arbetslösa och som genom avdraget lyckas få in en fot på arbetsmarknaden. är det kvinnor med invandrarbakgrund. av dem som har anställts i branschen kommer från tidigare arbetslöshet. Ändå står Socialdemokraterna här och säger att ROT-avdraget är bra mot arbetslösheten, men att RUT-avdraget inte är det. Det förvånar, fru talman. RUT-avdraget motverkar dessutom en svart sektor där många kvinnor jobbade tidigare, utan avtalsenliga löner, pensionsavsättningar och försäkringar. Kvinnors trygghet i denna sektor har ökat genom att svarta jobb har blivit vita. Ändå vill man återinföra det system som tidigare rådde. Man säger som sagt däremot ja till ROT-avdraget, som gynnar män. Varför är mäns arbete viktigare än kvinnors arbete i det rödgröna ? Jag har gått igenom oppositionens reservationer. Det har varit ett högt tonläge här . Men läser man noga oppositionens alternativa förslag ser man att det är ganska tunt. I reservation 3 är man överens. Det handlar om entreprenörskap. Det finns dock inte särskilt många idéer eller förslag på hur vi ska utveckla kvinnors entreprenörskap. Man pratar om kvotering i bolagsstyrelser, hur nu det hänger ihop med rubriken ; det kan man inte riktigt utläsa. Man säger att man vill ha kvotering i bolagsstyrelser. Men det står väldigt tunt att det finns anledning att arbeta vidare med detta förslag. Då undrar man bara: Hur skarpt är ert förslag om kvotering till bolagsstyrelser? Det låter inte särskilt tufft. I reservationerna 5, 6 och 7 är ni oense om föräldraförsäkringen. Ni har varsin reservation och är alltså inte ense. Tittar man på vad Socialdemokraterna vill på föräldraförsäkringsområdet kan man läsa om nattis. Vad hade det med föräldraförsäkringen att göra? Men det är det de skriver. skriver att man vill ha en individuell föräldraförsäkring. Okej, då har man i alla fall talat om vad man vill. skriver i sin reservation om föräldraförsäkring att de är motståndare till RUT-avdrag. Jaha, handlar det om föräldraförsäkringen? Utbyggd föräldraförsäkring som är tredelad vill man ha, och så vill man ha nattis. Det är inte så mycket nytt när det gäller föräldraförsäkringen, och det är ingen enighet från oppositionen. I reservation 8 skriver att man är motståndare till privatiseringar inom vård och omsorg. Men det har inte Socialdemokraterna eller tyckt. Frågan är vad det är för opposition vi har. Vad är det ni vill på jämställdhetsområdet på arbetsmarknaden? I hela betänkandet är det två reservationer där ni är eniga. Reservation 1 är en liten allmänpolitisk deklaration mot regeringen. I reservation 3 säger man lite tunt att det finns anledning att arbeta vidare med förslaget om kvotering. Det är inte någon särskilt kraftfull opposition. Därför yrkar jag bifall till förslaget i utskottets betänkande. 157 () replik: Jag tror att kan lugna ned sig lite. Hon behöver inte oroa sig för att det inte ska komma några propositioner efter valet . Vi kommer med skarpa förslag, och vi är redan nu överens om ganska många saker. Det har inte varit så i detta betänkande, men våra partiledare och språkrör skrev till exempel på på , och där fanns en del skarpa förslag. När det gäller rätten till heltid behöver inte heller oroa sig. Vi har en gemensam uppfattning i s, v och mp. Vi är tveksamma till lagstiftning. Vi önskar i första hand att arbetsmarknadens parter tar hand om detta. Men om de inte skulle lyckas utesluter inget av våra partier att vi måste ta fram en lagstiftning. Alla tre partier anser att detta är ett jättestort problem. Vi kan inte bara sitta ned med armarna i kors, som regeringen väljer att göra, utan måste göra aktiva insatser. När det gäller kvotering i bolag har vi också en gemensam uppfattning. Det är någonting vi tänker gå fram med. Exakt hur lagstiftningen ska se ut, om den ska kopieras från eller om det finns något annat förslag, vågar jag inte svara på. Men det fanns en utredning som lade fram ett förslag 2006, om jag inte minns fel, om hur det skulle gå till. Man hade bland annat tittat på om det är tillåtligt enligt EU-lagstiftning och så vidare. Det fanns enligt den utredningen inga juridiska hinder alls, ej heller från EU-lagstiftningen. Det är alltså möjligt. Jag tror att det var allt. svarade jag i stället för att ställa frågor, kom jag på. 158 () replik: Det var väl jättebra! Jag tackar för de svar som jag fick på mina frågor. Det är lite intressant: Vi ska bli eniga, säger . Det är jättefint. Vi får väl se vad ni kommer fram till. Men man kan inte utifrån det här se att detta skulle bli kraftfullt på jämställdhetsområdet. Det kan man inte säga. Ni är tveksamma till att införa en lagstiftning om rätt till heltid. Men om det inte blir någon förändring är ni öppna för det. Men ärligt talat, vi tog vid 2006. Ni hade haft på er , , då ni hade kunnat genomföra förändringar när det gäller rätten till heltid. Var det väldigt skarpt läge redan då? Det är väl inte så mycket som har förändrats egentligen . Men vi vet att det finns problem med att gå in med lagstiftning. Många fackliga organisationer säger detsamma. Kvotering i bolagen vill ni ha. Det vågar du inte svara på, säger du. Vi får väl se vad det blir. Det är i alla fall väldigt otydligt, kan man konstatera. Oppositionens alternativa förslag är väldigt otydliga. Det är svårt att stå här och känna att vi skulle vara angripna, för ni skjuter med en hagelbössa rätt ut i luften. Men det är inte några säkra skott. Är det här verkligen det bästa ni kan? Då kan jag bara beklaga. Det är ganska bra att ha en bra opposition; man kan få väldigt mycket bra förslag. Men än så länge har jag inte sett några nya förslag på hur man ska kunna förbättra jämställdheten på arbetsmarknaden. 159 () replik: Skillnaden mellan att vara i opposition och i majoritet är att majoriteten lägger fram propositionerna och har tillgång till utredningstjänsten på , medan oppositionen inte har denna möjlighet. Därför är det väldigt svårt för oss att lägga fram lagförslag i våra reservationer. Jag hoppades kanske att hade förstått att hon nu sitter i majoriteten och inte i oppositionen. Vi kommer med förslag. På många av de här områdena har problemen blivit större . Regeringens jämställdhetspolitik har misslyckats på flera punkter. Bland annat har lönegapet ökat med mellan män och kvinnor. Vi måste därför ta stegen. Vi har angett inriktningen på det rödgröna jämställdhetsarbetet. När vi, hoppas jag, får regeringsmakten efter valet kommer vi att lägga fram skarpa förslag. Jag tror inte att behöver oroa sig. Jag tror också att vi har tillräckligt många bra förslag som kommer att få väljarnas stöd. Väljarna ser också de problem som finns på arbetsmarknaden. Väljarna förstår också att man inte kan lösa allting skattevägen. Det är inte sänkta skatter som är svaret på allting. Lösningen på den ojämställda arbetsmarknaden heter inte enbart hushållsnära tjänster. Det finns andra förslag också som vi kommer att lägga fram. Det kommer vi att göra när vi har fått väljarnas stöd efter valet . 160 () replik: Absolut, ni har ingen möjlighet att lägga fram lagförslag, eller ni kan naturligtvis göra det, men jag hade förväntat mig lite mer idéer kring hur vi ska förändra och förbättra. Det ni pratar om i era reservationer är frågor som har varit på tapeten . När det gäller nattis vet vi att kommunerna vill ha kvar sitt självstyre. Det är de som vill bestämma. Heltidsfrågan om vi inför rätt till heltid kan det innebära att några arbeten slås ut. Facken tycker inte heller att det alltid är så jättebra. Kvotering till bolagsstyrelser visst kan man göra det. Men har vi förändrat attityder på vägen mot det målet? Eller ska vi börja här uppe och utforma en lagstiftning men inte ha människorna med? Jag tänker på alla öststatsländer där man införde kvotering för kvinnor. När man tog bort kvoteringen försvann alla kvinnorna. Vad hade man uppnått då? Inga förändringar i attityder hos de män som ville ta över så fort kvoteringen försvann. Visst kan vi jobba med sådana plakatpolitiska frågor, men vi måste också förändra. Vi måste börja så. Det är det den här regeringen faktiskt har gjort. Tittar vi på alla de förslag som har lagts fram, handlingsplaner mot våld mot kvinnor, människohandel, prostitution, ser vi en här av olika förslag. Om du börjar analysera kommer du att se att vi faktiskt har gjort jättemycket när det gäller metodutveckling, olika projekt, studier och forskning. Jag skulle vilja säga att det här är en väldigt forskningsbaserad alliansregering. Jag tror att det är det som kommer att leda till förändringarna. Det är inte att vi går ut med en lagstiftning och säger att det här är lösningen på allt. Lönegapet minskar, vad jag har förstått. Jag har sett andra studier än har sett. Lönegapet minskar därför att kvinnors andel på arbetsmarknaden har ökat. Kvinnor jobbar mer. Vi vet att jobbskatteavdraget har gjort att kvinnor går upp i heltid. Får båda del av jobbskatteavdraget ökar inkomsterna i familjerna. 161 (): Först vill jag instämma i , och anföranden som jag tycker visar mycket tydligt att alliansregeringen har gjort väldigt mycket för jämställdheten. Det har varit viktiga åtgärder, inte bara plakatpolitik utan sådant som faktiskt har haft betydelse. Sedan måste jag faktiskt kommentera inlägg lite. Han säger att den rödgröna sidan vill ta krafttag mot problemet med för mycket deltidstjänster till skillnad från regeringen som är passiv. Då lyssnar man efter vad det egentligen är föreslår. Det är att man inte vill lagstifta om rätt till heltid men tycker att arbetsmarknadens parter ska ta tag i det. Det är krafttagen från den rödgröna sidan i den här frågan. Det är ingen skillnad mot regeringen som tycker precis samma sak. Var är krafttagen, ? Jag ska inte ägna mitt anförande åt att tala om allting som vi ska göra och som vi har gjort. Jag ska faktiskt ägna mitt anförande åt att tala om vad vi inte ska göra. Min dotter är . Hon har precis som så många av sina vänner drömmar, visioner och mål i sitt liv. Hon vet vad hon vill. Hon är ambitiös och flitig i skolan, har bra betyg och ser bara möjligheter för sitt framtida liv. Hon vet redan att hon vill bli advokat. Hon tänker bli framgångsrik. Hon tror på sig själv och har en väldigt stark framtidstro. Frågan är: Ska vi politiker försöka stärka min dotters och andra unga kvinnors självkänsla eller ska vi motarbeta den? Ska jag verkligen säga till : Tyvärr, min dotter, du är tjej. Politikerna i tror inte att du klarar dig själv utan att vi lägger oss i. Du förstår, du är svagare än killarna, du duger inte på egna meriter. Du är inte tillräckligt stark för att få fatta egna beslut om ditt liv. Därför måste vi hjälpa dig med fast hand genom livet. Vi måste kvotera in dig på olika platser, från vaggan till graven. Vi måste tyvärr tvinga din blivande man att vara hemma med barnen, för vi tror annars att du kanske skulle välja att vara hemma mer än halva tiden, och det vore inte bra för din karriär, förstår du. Och för att du ska ha några chanser att få ett toppjobb måste vi faktiskt lagstifta om detta också, för annars kommer du aldrig att ha en chans. Vill du jobba politiskt måste vi varva valsedlarna, annars kommer du aldrig att kunna stå överst, även om du är bäst. Sedan finns det en liten baksida av politikernas omsorg också, för om du är mest kompetent för en utbildning kan det tyvärr hända att du ändå inte kommer in, för du vet, vi kan inte bara ha duktiga tjejer på vissa utbildningar. Vi måste kvotera in lite killar också. Det kan gå ut över dig, men det får du leva med. Pappas kolleger i vet bäst, mycket bättre än du vet själv. Okej, det kanske är en lite tillspetsad beskrivning. Jag medger det. Vi är inte där . Men, allvarligt talat, är det verkligen denna bild som vi vill ge unga tjejer, att de på något sätt är andra klassens medborgare, hänvisade till politiskt stöd och kvotering för att ha en chans i livet? Jag är stolt över att kunna konstatera att den här regeringen inte har infört några typer av kvoteringar alls . Tvärtom kommer ett lagförbud mot den könskvotering som sker till vissa högskoleutbildningar. Vi har också en mycket klok jämställdhetsminister som inser att kvotering är fel väg. Hon ser sambanden och vet att könskvotering alltid motverkar sitt syfte. Kvoteringshoten lurar ändå i vassen. Med en rödgrön regering skulle vi få både könskvotering till börsbolagens styrelser och en mycket hårdare kvotering av föräldraledigheten, beslut som vore ett direkt hån mot alla kompetenta och självständiga kvinnor i vårt land som vill bestämma själva över sina liv. Diskussionen om könskvotering till styrelseuppdrag i börsbolagens styrelser har blivit en obegriplig symbolfråga. Jag har aldrig någonsin hört någon kvinna utanför det politiska etablissemanget berätta att hon ligger vaken om nätterna i ilska över könsfördelningen bland några hundra styrelseledamöter i börsbolagens styrelser. Det är en lyxfråga för ett litet antal svenskar. För de flesta kvinnor handlar jämställdhet om helt andra saker än om vem som sitter i börsbolagens styrelser. De flesta inser att de ändå aldrig skulle komma i fråga för dessa mycket få och exklusiva jobb. För den vanliga svenska kvinnan handlar livet mer om att få tillvaron att gå ihop, att kunna kombinera familj och karriär, att vara garanterad lika lön för lika arbete, men också rätten att få bestämma själv om föräldraledighet, utbildning och karriär utan pekpinnar från politikerna. Alliansregeringen har prioriterat dessa frågor i stället för att ägna kraften åt meningslösa symbolfrågor. Diskussionen om kvotering till börsbolagens styrelser bygger för övrigt på en djup okunnighet om hur det ser ut i börsbolagsstyrelserna . En liten begränsad grupp personer sitter i ett stort antal styrelser. Ofta är det män . De känner varandra och har förtroende för varandras kompetens, men stänger på detta sätt också ute inte bara kvinnor utan även yngre personer, invandrare eller personer som inte ingår i de nätverk och maktsfärer som styr en stor del av svenskt näringsliv. Kan någon förklara för mig varför röster hörs endast för att kvotera in kvinnor i börsbolagens styrelser? Varför inte kvotera in unga män, invandrare, glesbygdsbor, pensionärer eller kanske mörkhåriga hundägare från ? åberopas ofta som ett föregångsland när det gäller kvotering till börsbolagens styrelser. Man har en lagstiftning som kräver att är kvinnor i dessa styrelser. Självklart medför det också att det finns just kvinnor i styrelserna. Det är ju inte så konstigt. Frågan är bara om det har gynnat jämställdheten och kvinnors ställning. Timbro presenterade en rapport, som berörde lite kort förut, som visar att resultatet har blivit det omvända. Förutom att många börsbolag har avregistrerats från börsen, för att man i fortsättningen ska få behålla rätten att utse de personer som man vill och anser vara bäst lämpade, har andelen kvinnliga chefer på andra nivåer utvecklats sämre i efter reformen och sämre än i andra länder. Rapporten konstaterar faktiskt att kvoteringslagen riskerar att stjälpa dem som man hade tänkt hjälpa. Om uppdrag delas ut på grund av kön i stället för kompetens skadas kvinnors trovärdighet. Det gäller inte minst kvinnor som före kvoteringslagen fått styrelseuppdrag på egna meriter. Timbros rapport sticker till och med ut hakan och påpekar att forskare har studerat effekterna av den norska kvoteringslagen och konstaterat att den lägre erfarenheten hos inkvoterade kvinnor till och med drabbat vissa företag negativt. Detta menar man har medfört att styrelsekvinnors kompetens i allmänhet riskerar att ifrågasättas. Visst är Timbrorapporten endast en av många röster i debatten om kvotering. Men den väcker frågor. Vilka signaler skickar könskvotering ut till samhället? Ska vi som politiker verkligen säga till svenska kvinnor att de inte duger på egna meriter, att de är för svaga för att ta sig fram och att de behöver politiska beslut för att klara familjeliv, utbildning eller yrkesliv? Är kvotering det bästa sättet att markera att män och kvinnor generellt har samma värde, samma förmåga och samma kompetens? Medför inte könskvotering just att man befäster bilden av kvinnan som underlägsen mannen? Det kända styrelseproffset sade att könskvotering till bolagsstyrelser skulle vara en förolämpning mot alla kompetenta kvinnor. Tänk om det är så! All form av kvotering, inte bara på grund av kön, är kanske en förolämpning mot dem man vill kvotera fram i livet. Det kanske inte alls får den effekt som man har hoppats. Själv har jag motionerat om ett lagförbud mot all form av kvotering, för jag anser att det är fel i alla sammanhang. Samhällets uppgift när det gäller jämställdhet är att ge unga kvinnor och unga män självkänsla och framtidstro genom goda exempel och goda förebilder. Bara på det sättet bygger vi ett samhälle där alla människors kompetens tas till vara och där alla har samma chans och värderas på samma sätt oavsett kön. 162 () replik: Det senaste anförandet kan bara komma från en man som är okunnig i jämställdhetsfrågorna. Man blir upprörd. Självfallet ska vi uppmuntra våra döttrar att ta fajten för att få samma rättigheter som männen har i samhället . Kvotering finns redan i bolagsstyrelserna. Det är bara det att kvoteringen sker så att män kvoterar in män. Kvinnor har inte ens chansen att öppna dörren och komma in. Man blir upprörd när någon säger att kvinnor inte ska få komma in med sin kompetens, och att det är så det ska vara. Man kan bara titta på en rapport som heter Styrelsekompetens. Den visar att kvinnliga ledamöter i största börsbolag i genomsnitt har högre utbildning än manliga. Dagens styrelsekvinnor är tvungna att prestera högre än sina manliga motsvarigheter för att nå dit. av de manliga ledamöterna får i rapporten betyget noll, vilket betyder att de saknar högre utbildning än gymnasienivå. Ingen kvinna har fått motsvarande betyg. av kvinnorna saknar universitetsexamen mot av de manliga ledamöterna. av kvinnorna har erfarenhet av tre eller fler höga chefsposter mot av männen. Brist på kunskap är det alltså inte, utan snarare en kvotering av män. 163 () replik: säger att unga kvinnor ska ta fajten. Jag tycker också det, men frågan är hur. Ska de ta fajten genom en stark självkänsla, ett gott själförtroende och en tro på sig själv? Eller ska de ta fajten genom att någon annan talar om att någon annan talar om att du duger inte själv, utan vi måste hjälpa dig genom kvotering? Det är detta frågan handlar om. Jag har mycket större tro på unga kvinnor än vad har. Det är det hela frågan handlar om. Det är helt rätt att kvinnor inte har kommit in i de svenska börsbolagens styrelser. Det ser vi; det är bara att titta i bolagsordningarna och årsredovisningen. Men frågan är om detta verkligen beror på att man medvetet missgynnar kvinnor. Det kanske handlar om precis det som jag säger att de svenska börsbolagen styrs av en liten, liten grupp människor som sitter i varandras styrelser och som tillhör olika maktsfärer i näringslivet. Jag vet detta, för jag har själv arbetat mycket med börsbolag och analys av börsbolag i mitt tidigare arbete. Det är en liten grupp människor som styr en stor del av näringslivet i . De släpper inte in någon annan än personer från sina grupper. Det är en liten grupp män i övre medelålder som styr detta. Precis som jag sade missgynnar detta inte bara kvinnor. Det missgynnar också ungdomar och alla andra som står utanför de här sfärerna. Det är där problemet ligger. En liten grupp män styr alla svenska börsbolag, eller många av dem, och sitter i alldeles för många bolagsstyrelser . Där anser jag att problemet ligger, och inte i att det skulle finnas någon strukturellt missgynnande just av kvinnor. 164 () replik: Självfallet ska vi stötta våra tjejer så att de får uppfattningen att de duger själva. För så är det; de duger själva. Men det hjälper dem inte in i de positioner som de är värda att få utifrån den utbildning och kunskap de har. Jag tycker att det är rätt så konstigt. Är ni inte eniga i ert parti i den här frågan? Från talarstolen sade du att du höll med . Henne har jag hört säga både här i kammaren och på tv att man öppnar upp för möjligheterna att lagstifta om kvotering till bolagsstyrelser. Men jag kanske missuppfattade det. Okej det kan vara en liten klick som inte släpper in andra. Men varför släpper de in män och inte kvinnor? Kvinnorna har utbildning och kompetens, men på hela arbetsmarknadsområdet är det så att kvinnor får ta det som blir över. De värderas inte på samma sätt som män. Jag vet inte vilken erfarenhet har av det. Men jag har stor erfarenhet av hur kvinnor diskrimineras på svensk arbetsmarknad. Det handlar inte om att de har lägre kompetens, utan det handlar om ren diskriminering. Det gäller allt ifrån ofrivilliga deltider till att komma in i bolagsstyrelser. Om vi inte uppmuntrar de tjejer som går framåt blir det ännu värre. Men vi som politiker kan hjälpa dessa tjejer att få den möjlighet som alla män har tagit sig rätten till utan att för den sakens skull kanske ha den rätta kvalifikationen eller kompetensen. När kvinnor har detta får de stå och vänta på sin så kallade tur. 165 () replik: Jag har ganska god erfarenhet av frågorna. Jag har jobbat fackligt och bland annat suttit och förhandlat när det gäller att jämna ut löneskillnader mellan män och kvinnor på min tidigare arbetsplats. Jag har sett mycket av detta och hur fel det ser ut. Men jag tror inte att detta löses genom att man kvoterar till börsbolagens styrelser. Det hjälper inga andra kvinnor än just den lilla klick som platsar i styrelserna. Jag ser fortfarande att detta är lite av ett lyxproblem. De problem som rör vanliga kvinnor finns på helt andra nivåer i arbetslivet. Man släpper inte in kvinnor i börsbolagens styrelser. Man släpper inte in någon, ! Man släpper bara in varandra inom en liten grupp människor. Man sitter i varandras styrelser. Det är där problemet ligger. Man släpper inte in någon inte kvinnor och inte någon annan heller. Jag har sett baksidan i verkligheten av könskvotering i olika sammanhang på min tidigare arbetsplats. Jag har sett hur personer som har könskvoterats in till chefsjobb efteråt har beklagat sig och sagt: Jag önskar att jag inte hade ingått i det här projektet, där man var garanterad en chefspost för att man vara kvinna bara för att man gick igenom ett jämställdhetsprojekt. Under hela sin karriär fick de här kvinnorna en stämpel på sig: Du fick inte chefsjobbet för att du var bäst utan för att du är kvinna! Det är en katastrof om man hamnar i det läget. När det gäller vår diskussion internt i partiet om kvotering till börsbolagens styrelser har vi inte fattat något beslut om att vi ska ha detta. Tvärtom har vi ett partistämmobeslut som säger att vi inte ska ha det. Däremot har vi öppnat upp för en diskussion om detta, och det tycker jag är bra. Men när det gäller var vi kommer att landa i den diskussionen ska det givetvis underställas en ny partistämma i innan vi kommer att ta ett beslut om det.