prot · GY0917 · 2010-11-18 00:00:00 — Jag kan bara bekräfta att detta kommer att ske och före nästkommande årsskifte. Sjukvård för personer utan uppehållstillstånd 47 (SD): Min fråga riktar sig till integrationsminister och gäller hans ambition att införa skattesubventionerad sjukvård för illegala invandrare. Jag vill börja med att förtydliga att vi Sverigedemokrater också tycker att illegala invandrare ska ha rätt till akutsjukvård men att de givetvis ska betala fullpris för den. Att kalla illegala invandrare för gömda flyktingar är en ren och skär lögn eftersom flyktingar alltid får uppehållstillstånd. Det rör sig således om människor som trots världens kanske mest liberala asyllagar inte bedöms ha skäl nog att stanna i landet. Dessa människor som bryter mot svensk lag och som undanhåller sig från polis vill du, , privilegiera genom att ge dem skattesubventionerad sjukvård och sedan skicka notan till skattebetalare, som våra äldre som har bidragit till din och min välfärd ska få betala fullpris för sin egen sjukvård. Jag kan bara finna ett enda ord för detta förslag, och det är att det är skamligt. Min fråga är: Vilka kostnader och vilken belastning på svensk sjukvård räknar du med att ditt förslag kommer att innebära för sjukvården och för skattebetalare? 48 Socialminister (KD): Det är mycket riktigt så att detta är en fråga som bereds på , och därför är det jag som svarar. Den fråga som tas upp är betydelsefull. Det finns människor i vårt land som är asylsökande, som är papperslösa eller som är gömda. Regeringen har bestämt sig för att genomföra en utredning som ska klargöra vilka rättigheter som dessa personer har när det gäller att få vård. Det är så att väldigt många svåra avgöranden lämnas över till sjukvårdspersonal som möter personer som kommer under svåra omständigheter, och sjukvårdspersonal behöver ha klara regler som vilar på sunda och etiska principer för sitt arbete. Situationen är också sådan att skillnaderna mellan olika landsting är tydliga. En del landsting har beslutat om kloka regelverk. Andra landsting har lämnat över till personalen att fatta dessa beslut. Regeringen avser att återkomma med ett förslag som säkerställer att fler personer får trygg och god vård som värnar deras hälsa. 49 (SD): Men ser inte ändå ett moraliskt dilemma i att människor som faktiskt bryter mot lagar som har fattats av partierna gemensamt i denna kammare ändå på något sätt ska privilegieras med skattesubventionerad och kanske till och med gratis sjukvård? I har man också infört gratis tandvård. Detta handlar om människor som har fått sina ärenden prövade och som inte har ansetts ha skäl nog att stanna i landet. vill ni det finns i alla fall en uttalad ambition från flera tunga personer inom Alliansen genomföra detta och sedan återigen, i sedvanlig ordning, skicka notan till skattebetalare. Jag får inte detta att gå ihop. Ni uppmanar personer att bryta mot de lagar som ni själva har varit med och fattat i denna kammare. Jag tycker att det är så oerhört paradoxalt. Ser du inte ett moraliskt dilemma i detta? 50 Socialminister (KD): Det är sällan som politiska beslut är svarta eller vita eller alldeles enkla, utan det måste göras avvägningar mellan motstridiga intressen. Här kan det i vissa fall handla om en situation där man har fått ett utvisningsbeslut. Där anser vi alla rimligen att människor som har fått ett sådant beslut ska följa det regelverk som finns. Men vi har också situationen att det finns personer i vårt land som inte har sina papper i ordning och som drabbas av sjukdom. Frågan är då: Vad ska sjukvården göra? Ska man med armarna i kors låta människor dö, eller känner vi att vi har ett ansvar för våra medmänniskor oavsett om de har papperen i ordning eller inte? Regeringen har bestämt sig för att tillsätta en utredning för att klara ut ett sjyst regelverk på detta område. Det handlar inte om om vi ska säkerställa rätten för vissa personer att få vård, utan det handlar om hur det ska ske. Jag tror inte att detta är en kostnadsfråga. I många fall kommer detta att kunna innebära besparingar eftersom människor får vård i stället för när de absolut måste och läget är riktigt akut. 51 (V): Jag skulle vilja ställa en fråga till statsrådet . Jag vill börja med att säga att allting inte var bättre . Det fanns säkert förändringar som behövde göras i socialförsäkringssystemet. Jag har både läst och hört att har tagit fram förstoringsglaset för att kolla var de värsta felstegen är gjorda i denna förändring som jag har hört att han själv kallar för en historisk förändring. Det är tyvärr många som håller med om denna historiska förändring. De som håller med om att det är en historisk förändring heter , , med flera. Det är människor av kött och blod som får stå vid den ättestupa som denna regering faktiskt har skapat i och med att det finns en tidsbegränsning när det gäller hur länge man får vara sjuk. Det finns alltså en byråkratisk och administrativ gräns för hur en sjukdom får ta. Då undrar jag om vill förändra den, eller om den gränsen är helig för statistikens skull. 52 Statsrådet (M): Jag tror att man ska vara ärlig och säga att det är svårt att göra stora sociala reformer. Men man ska också vara ärlig och säga: Byt inte uppfattning bara för att det är enkelt att stå på barrikaden och peka på brister som man själv ansåg var fundamentala. Att säga att det är de bärande delarna i sjukförsäkringsreformen som är problematiska är djupt ohistoriskt. Det har skrivits hyllmeter med god litteratur om varför vi hade riktigt allvarliga problem med svensk sjukförsäkring. Själva rehabiliteringskedjan och tidsgränserna är helt avgörande delar om man ska få människor att agera och om man ska få olika myndigheter att agera . När jag talar om förstoringsglas när det gäller de brister som jag letar efter menar jag inte att de ska vara så svåra att hitta utan att jag är så noggrann med att vi verkligen ska titta på exakt vilka regler som kan ha fått konsekvenser som vi inte avsåg från början. Jag är beredd att lyssna på alla som vill medverka i den processen men inte på dem som säger att det var bättre som det var före reformen. 53 (V): Då vill jag bara säga att jag började med att säga att det inte var bättre förr utan att det behövdes förändringar. De som får stå på barrikaderna nu är inte de sjuka som bara blir fattigare. De orkar inte det. De får vara glada om de har anhöriga som kan föra deras kamp. Då undrar jag vad socialförsäkringsminister tycker att det är för mening med att till exempel , som är utförsäkrad, går till Arbetsförmedlingen en gång det är vad hon orkar med och skriver sitt namn på ett papper. Vad är det för mening för hennes rehabilitering? Hon kommer aldrig att bli frisk. Hon har så ont att hon går på morfin. Alla vet om detta. Hon är bara en i raden i statistiken som visar att det inte var en god idé. Tänker göra någonting åt den här ättestupan? 54 Statsrådet (M): För ett parti som inte ens ville se att det fanns ett bekymmer från början förstår jag att man inte heller ser att det finns en väg framåt där man behåller allt det goda som har hänt och rättar till misstagen, absolut inte. Om man i grund och botten tycker att det är bättre att se människor som år har varit sjukskrivna och göra allt man kan för att hjälpa dem tillbaka i arbete kommer man också att hamna i svåra avvägningar och ställa sig själv svåra frågor. Jag är den förste att inse att ofta hamnar i situationer som är mycket komplicerade. gjorde vi det enkelt för oss. Då förtidspensionerade vi 70 000 personer . Då slapp vi de svåra frågorna. Det är inte rätt väg att gå framåt. 55 (M): Jag vill ställa en fråga till statsrådet med anledning av de regleringar som diskuteras på finansmarknaden. Jag skulle vilja veta hur statsrådet bedömer risken för försämrad likviditet på finansmarknaden och vad det i så fall skulle innebära för återhämtningen i ekonomin i stort. Den stora och djupa kris vi erfarit har givit en krismedvetenhet som fört med sig en stark vilja och enighet om att försöka motverka framtida liknande kriser, och det är bra. Krisens ursprung härleds ofta till finansmarknaderna och en där okontrollerad och ensidig spekulation varför ambitionen finns att försöka få en bättre övervakning av den finansiella marknaden. Finansmarknaderna har dock en viktig samhällsfunktion i att bistå med riskkapital och likviditet. Det är detta som ligger till grund för min fråga. Hur ser statsrådet på risken för en försämrad likviditet, och vad betyder det i så fall för återhämtningen i ekonomin i stort? 56 Statsrådet (M): Finanskriser är tyvärr ofta återkommande. Ett annat problem med dem är att de ändrar skepnad. Lappar och lagar man de hål som man upptäcker i dagens finanskris är man ofta inte för morgondagens. Det är som att generaler försöker kämpa gårdagens krig. Det finns tre vägar att gå här. Den första är regleringar, den andra är tillsyn och den tredje är eventuell lagstiftning. På EU-nivå håller man nu på med alla typer av vägar. Vi får en reglering som innebär mer kapital i bankerna och bättre kapital. Vi får också en reglering som i viss mån reglerar icke-banker. Vi har en tillsyn som blir mer global. Jag tror att de åtgärder som det nu fattas beslut om på EU-nivå kombinerat med de svenska åtgärderna stärker finansmarknaderna och även stärker likviditetsförsörjningen. 57 (M): Jag tackar statsrådet för svaret. En annan aspekt som också är intressant att ta upp i sammanhanget, och som statsrådet också berör, är den problematik som finns om synkroniseringen av regleringen av finansmarknaderna i ett globalt perspektiv. Jag skulle vilja veta hur statsrådet ser på problematiken med tredjelandshandel. 58 Statsrådet (M): Jag vill säga två saker. Det första är att en erfarenhet av den kris som just har varit är brist på kommunikation mellan tillsynsmyndigheter. Det gäller till exempel vår egen finansinspektion och finansinspektionerna i de baltiska länderna. Det ledde i viss mån till den kris som vi har sett för de svenska bankerna i och . Man sätter nu på EU-nivå upp ett nytt organ med uppgift att kontrollera och utöva tillsyn över systemrisker som går över nationsgränserna. Kapitalet stannar inte vid nationsgränsen. I den meningen finns det vissa likheter med miljöproblem. De går över nationsgränserna. Detta är ett gott och vällovligt försök från EU att försöka förhindra uppkomsten av systemrisker . Ökad konkurrens på bankmarknaden 59 (S): Jag har en fråga till finansmarknadsminister . Det är ett stort problem på vår finansmarknad att det är några få stora banker på vår bankmarknad. Man kan säga att vi har en oligopolsituation med några få stora aktörer. Vad har ministern för ambitioner att stimulera utvecklingen till en ökad konkurrens på bankmarknaden i ? 60 Statsrådet (M): Finansmarknaden är en extremt viktig sektor. Den är i någon mening blodomloppet i vår marknadsekonomi. , om vi tar , har den finansiella sektorn blivit betydligt mer global än vad den varit tidigare. Det betyder att storföretag, mindre företag och även privatpersoner inte bara har utan även utländska institut att tillgå. Det betyder i sin tur att man inte ska stirra sig blind på antalet banker i . Det finns ett brett utbud av banktjänster även från andra banker i andra länder. Jag delar inte riktigt ledamotens uppfattning att vi har en oligopolmarknad. Jag vill hävda att de svenska bankerna är väldigt kostnadseffektiva i ett internationellt perspektiv. Framför allt storföretagen har en bred uppsjö av banker att tillgå. 61 (S): Hur försäkrar sig regeringen om att ökade kostnader för III, de nya bankreglerna som ger aktieägarna en lägre risknivå, belastar aktieägarna och inte oss konsumenter? 62 Statsrådet (M): Jag har framfört ett antal argument i den här frågan. Min huvudsakliga uppfattning är att det inte är någon jämlik balans när man tittar på säljare och köpare av finansiella tjänster. En kund i en bank har inte samma information som säljaren i en bank, som ofta kallas rådgivare och inte säljare. Här gäller det att vi som opinionsbildare i någon mening får hjälpa kunden. En sådan hjälp är att man kan ha ett moraliskt argument. Skattebetalarna, bankens kunder, hjälpte banken i krisen. Då är det inte rimligt att de ska stå för kostnaderna. Ett annat argument är lite mer finansiellt. När nu bankerna får mer kapital får de en stabilare avkastning. Då borde aktieägarna nöja sig med lite lägre avkastning i och med att vinstnivån blir mer stabil. Därmed bör inte övervältringen ske till kunden som det annars skulle ha blivit. 63 (M): Min fråga riktar sig till socialministern. Om en kvinna av medicinska skäl inte själv kan bära eller föda fram ett barn finns det en sista möjlighet för henne att ändå bli mor till det efterlängtade barnet. Hennes syster eller bästa skulle kunna hjälpa henne att föda barnet. Det är ett fantastiskt framsteg för läkarvetenskapen att barnlösa par kan bli föräldrar med hjälp av surrogatmödrar eller värdmammor. Den möjligheten har funnits ett bra tag och är dessutom helt laglig. Det som är förbjudet i är att privat och offentliganställd sjukvårdspersonal hjälper till vid själva assisteringsarrangemanget, surrogatarrangemanget, med följden att svenska par tvingas resa utomlands och betala dyrt. Det är ingen mänsklig rättighet att få barn, och egna barn är heller ingen förutsättning för ett lyckligt liv. Men anser socialministern att det är en uppgift för staten att via lagstiftning lägga krokben för människor som inget högre önskar än att få egna barn? 64 Socialminister (KD): Det är aldrig en uppgift för staten att lägga krokben för någon, självklart inte. Den fråga som tar upp är rätt komplicerad. Den leder till en lång rad frågeställningar. Jag tror att vi alla kan hyggligt väl tänka oss in i situationen hos ett par som längtar efter barn och att man är beredd att göra väldigt mycket för att få det efterlängtade barnet. För oss som lagstiftare finns en lång rad frågor som behöver övervägas. Hur säkerställer man att det blir någonting som inträffar på frivillig väg och att det inte kommer in pengar i bilden? En annan fråga handlar om själva graviditetens gång. Vad händer om det par som längtar efter barnet går skilda vägar eller möjligen ångrar sig och någon annan går och bär på barnet? En tredje fråga kan vara vad som händer om den som bär på barnet ångrar sig och inte vill lämna det ifrån sig. Det reser en lång rad svåra frågor. 65 (M): Jag tackar för svaret. Vi kan konstatera att dessa barn redan finns i . Jag hörde tala tidigare om att alla familjer bör ha lika goda förutsättningar. För att leva upp till det tycker jag att man också måste vara beredd att ta bort de hinder och konstigheter i lagstiftningen som hindrar människor att faktiskt föda barn. 66 Socialminister (KD): Jag anser inte att det i den svenska lagstiftningen finns några konstigheter. Däremot finns det saker som tål att diskuteras om man ska utvidga hälso- och sjukvårdens skyldigheter på vissa områden. Detta är dock en väldigt svår etisk fråga som behöver övervägas ytterligare innan åtminstone jag har en alldeles bestämd uppfattning om man ska göra på det ena eller andra sättet. Jag tillåter mig att närma mig denna fråga med ett visst mått av skepsis för att inte rusa iväg. Regeringen har inga planer på att vidta några mått och steg på detta område. Behovet av personlig assistans 67 (S): Min fråga riktar sig också till socialminister . Runt om i landet finns det massor av människor som har behov av personliga assistenter för att klara sin vardag och kunna vara en del av samhället. Vi har hört talas om att det försiggår ett väldigt stort missbruk av just denna assistansform. En annan del som oroar dessa människor är de ändrade behovsbedömningar som har gjorts när det gäller hur man räknar ut de grundläggande behoven. Det har i en del fall inneburit att människor har fått gå ned till 11 eller ibland , vilket vi har hört exempel på. Min enkla fråga till socialministern är: Vad tänker socialministern göra för att komma åt detta, som naturligtvis i grunden är väldigt oroande för många människor? 68 Socialminister (KD): tar upp två olika frågor som ska hållas skilda från varandra. Den ena handlar om hur man bedömer behovet av assistans hos enskilda personer. Där är det väldigt viktigt att man har ett tryggt och bra regelverk som både mottagaren av hjälpen känner sig trygg med och som det finns en acceptans för i samhället i stort. Det är väldigt viktigt att ha den enskildes utgångspunkt i detta sammanhang. Den andra frågan handlar om den allvarliga brottslighet som har uppdagats eller åtminstone nämnts och som är en sak för de rättsvårdande myndigheterna att pröva. Jag tycker att det är särskilt allvarligt när det handlar om rättigheter för personer som är svårt sjuka eller funktionshindrade, och det finns naturligtvis en risk att förtroendet för hela systemet undergrävs. Därför är det väldigt viktigt att vi vidtar rätt mått och steg. Regeringen har gett i uppdrag till Statskontoret att titta på grunderna på detta område. 69 (S): Ja, visst är det två delar; helt klart är det så. Men båda delarna har på något sätt bäring på den oro som finns bland dem som är beroende av reformen. gav under senare delen av den förra mandatperioden regeringen i uppdrag att återkomma med ett förslag när det gäller just bedömning av kriterier för grundläggande behov. Jag tycker att det vore intressant att veta om socialministern känner att det finns behov av att forcera fram ett lite snabbare ställningstagande när det gäller detta. För som går är det nämligen enskilda människor som drabbas av att man inte riktigt bedömer de behov som finns på ett rättsriktigt sätt. 70 Socialminister (KD): Det är naturligtvis riktigt som säger. Det finns en risk att oklarhet kring vad som ska gälla skapar oro. Därför är det viktigt att man gör saker snabbt och naturligtvis också noggrant. Det är äldre- och barnminister som ansvarar för dessa frågor i regeringen, och jag vet att det görs ett grundligt och skyndsamt arbete för att man ska komma vidare och kunna fastställa trygga och tydliga grunder. När det gäller frågan om den kriminella verksamhet som åtminstone medierna har redovisat får man förstå att det inte är särskilt lätt. Jag såg en representant från som talade om situationen där någon uppger sig ha ett funktionshinder, alla de anhöriga runt omkring intygar detta och det finns läkarintyg. Hur ska kunna avslöja detta? Det är naturligtvis oerhört svårt. Därför är det också intressant att man har lyckats i några fall och dessutom kunnat ta det vidare. Det har tyvärr fått betydligt större proportioner än jag trodde var möjligt. Det är viktigt att stävja missbruket av viktiga välfärdssystem. 71 (V): Jag vill också ställa min fråga till socialminister . Vi var många som upprördes när vi såg om hur det ser ut på demensboendet i där äldre demenssjuka var inlåsta på rummen eller på avdelningen utan personal. har gått ut med resultatet av den tillsyn som gjordes utan att man talade om att man skulle komma. Det man fann var att det på majoriteten av de 94 demensboenden man besökte runt om i landet var ungefär likadant som på Öjegården. De äldre låstes alltså in i rummen eller på själva enheten utan att någon personal var där, och personalen var väldigt ofta på en annan avdelning eller till och med i en annan byggnad och kunde inte på kort dit komma dit. Jag tycker att detta är helt orimligt. Äldre demenssjuka människor ska kunna möta personal när de oroliga. Personal ska kunna ingripa om någon går in på fel rum, ramlar eller om det händer något. Jag undrar vad socialministern vill göra åt detta. 72 Socialminister (KD): Jag vill först nämna att också detta är område. Jag tror dock att vi alla har upprörts av de bilder vi kunde se på tv av enskilda äldre i oerhört förnedrande situationer. De stapplar förvirrade fram i korridorer, och ingen hjälp finns att få eftersom ingen personal finns till hands. Det har gjort i sin oanmälda inspektion är naturligtvis oerhört betydelsefullt. Det är viktigt, och det visar också att den skärpta tillsynen får effekter. Det är förstås också självklart att ansvaret i första hand ligger på den kommunala nivån. Det är de som ansvarar för att vården ska vara trygg och tillgänglig och tillmötesgå de behov de äldre i denna svåra situation har. Jag utgår ifrån att detta får tydliga konsekvenser i de kommuner som har granskats men också att man i de kommuner som ännu inte har granskats lär av det inträffade. 73 (V): Jag tror inte att kommunalpolitiker är elaka personer som tycker att det ska vara så här, utan jag tror att det finns ett par olika orsaker till detta. En orsak är naturligtvis bristande resurser. Man har svårt att få pengarna att räcka till både mer personal i äldreomsorgen, mindre barngrupper och satsningar på skola och inom funktionshinderverksamheten. Den andra orsaken tror jag är en bristfällig bild av vilken bemanning som behövs. Visst har kommunen ett jättestort ansvar, men jag tycker inte att man kan avträda det nationella ansvaret. Jag undrar om socialministern är beredd att se till att det kommer mer resurser till äldreomsorgen och att kommunerna får mer resurser i stället för att vi sänker skatterna. Den andra frågan gäller riktlinjer. Vi tycker från att man skulle kunna ha nationella riktlinjer inga miniminivåer och inga speciella siffror, men däremot nationella riktlinjer om en lämplig bemanning som kan anpassas lokalt. Är detta något socialministern skulle kunna tänka sig? Det är nämligen orimligt att det är som det är. 74 Socialminister (KD): Jag tror att det som har inträffat delvis beror på att kommunpolitiker kanske inte är fullt ut informerade och kanske inte fullt ut delaktiga i den verksamhet de har ett ansvar för. Jag tror att denna typ av inspektioner kan höja medvetandet och intresset och göra att man känner ett ansvar för detta i större utsträckning. Det tror jag är väldigt betydelsefullt. Ofta har personalen själv påtalat brister, och det är viktigt att man tar itu med det som är ett bekymmer. Kommunen har ett jättestort ansvar. Ja, kommunen har inte bara ett jättestort ansvar; det är de som är ansvariga för den verksamheten. Vi kan på den statliga nivån göra vissa insatser för att underlätta för kommunerna att klara sina uppgifter. Vi har gjort det , och vi gör det nu också. Vi överväger naturligtvis ständigt vad vi ska göra för att utveckla en trygg, säker och människovänlig äldreomsorg i hela . 75 (M): Jag vill ställa min fråga till biståndsminister . är ett av världens fattigaste länder. Men bland alla de problem som detta medför är det analfabetism och sjukdomar som slår hårt. Över 17 000 kvinnor dör i sviter efter förlossningar, och spädbarnsdödligheten är den högsta i världen. Ungefär vart fjärde femte barn dör innan han eller hon har fyllt . En kvinna föder i genomsnitt sex barn och har en medellivslängd . Men det finns även glädjeämnen. Sedan fall 2001 har det skett förändringar i det afghanska samhället, och går ungefär 6 miljoner barn i skolan. Det är därför oerhört viktigt att vårt bistånd används på rätt sätt och att det verkligen kommer fram till dem som behöver det. I liksom i många andra fattiga länder är korruptionen utbredd, från högt uppe i regeringen, inom militär och polis och ned till vissa byherrar. Min fråga till biståndsministern är: Hur säkerställer att vårt bistånd verkligen kommer fram till dem som behöver det? 76 Statsrådet (M): Tack så mycket till för engagemanget för så att vi i kammaren kan fortsätta att tala om behovet av de civila insatserna i ett hårt krigsdrabbat land, som lever under mycket svåra umbäranden och har en svår humanitär situation och ett läge av stor osäkerhet. Det är angeläget att bygga egen kapacitet för afghanerna. Det är därför som vi nu försöker få det svenska biståndet mer riktat för att verkligen kunna visa på framsteg. Vi gör mycket mer i de norra delarna, där vi även bidrar med säkerhetsinsatser. Det som är viktigt är att se hur vi kan få till stånd afghanskt ägarskap och afghanskt ansvarsutkrävande.