prot · GX09131 · 2010-06-03 00:00:00 — Jag tycker inte om skrotningspremier som går till en fullt fungerande fiskebåt som sedan inte fyller någon större funktion än att man kan åka runt och titta på sjön. Det är klart att vi ska ha ett fungerande yrkesfiske i , och jag tror att genom att vara rädd om , om våra vatten och våra hav och ha kvoter som är rimliga, även kopplat till rimligare skatteregler för småföretagare, kan vi sakta men säkert återfå en lönsamhet. Det är både min tro och min förhoppning. Men som jag sade har vi inte sett bokslutet . Vem äger fisken? För mig är det fundamentalt att äganderätten är viktig för att vi ska få ett ansvarstagande för våra vatten. Alternativet att vi skulle ha en statlig fiskeflotta är jag direkt emot. Vi har sett vad rovdriften som tidigare diktaturer stått för har gjort. hade en stor fiskeflotta som var positionerad i , och det rovfiske som man förde där vill jag absolut inte se mer av. För mig är äganderätten absolut fundamental, och det är viktigt att det fria företagandet får gälla. Däremot har man fått lida under ett hårt skattetryck, och det har inte varit bra. 18 (): Det har blivit lite av en tradition att vi diskuterar fiskeripolitik med jämna mellanrum här i kammaren. Det känns naturligtvis speciellt viktigt nu när processen att reformera EU:s gemensamma fiskeripolitik pågår. Dessutom pågår en process för att integrera fiskeripolitiken i andra politikområden. Den samlade havspolitiken, den strategin och även vattendirektivet kan man ta upp i det sammanhanget. På nationell nivå har vi skapat en havsmiljömyndighet som kommer att vara en viktig del av denna integration. Det är ofta mycket siffror som kommer upp i debatten, och man pratar om överfiske. Underfiske finns det naturligtvis inte så mycket av. Det nämns nu att av våra europeiska fiskbestånd är överfiskade. De är överfiskade om man utgår från begreppet maximal hållbar avkastning. Sedan är det naturligtvis ännu mer bekymmersamt att av fiskbestånden är utom säkra biologiska gränser. Det är ett biologiskt mångfaldsproblem. Men låt oss hålla oss till den maximala hållbara avkastningen. Kan man ändra detta blir alla vinnare då man får stabila bestånd som man faktiskt kan få en avkastning på. Precis som tog upp här får man inte glömma bort syftet med fisket, nämligen att vi ska få fram näringsrik och bra mat till människor. Fisket är ju inget självändamål. Jag vill nämna att jag tycker att det är lite roligt för oss i miljö- och jordbruksutskottet att man i inledningen till skrivelsen hänvisar till utskottets uppföljnings- och utvärderingsrapport och att vi fick ett beslut i om ett tillkännagivande av att vi vill ha en samlad skrivelse kring de fiskeripolitiska insatserna och vad de har lett till. Syftet med skrivelsen är i mångt och mycket att ge svar på det. Jag tycker att arbetet i utskottet känns meningsfullt när det blir på det sättet. I betänkandet i övrigt behandlas 35 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden med koppling till skrivelsen. Det är bra att vi tar det i ett sammanhang. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på alla de 15 reservationer som finns i betänkandet. Av de 15 reservationerna står den samlade oppositionen bakom 12. Jag kan möjligen vara lite förvånad över det stora antal reservationer som finns här, speciellt om man ser på diskussionen ur ett EU-perspektiv. Precis som har sagts här tidigare är vi i riksdag i grunden väldigt eniga om vägen till ett långsiktigt hållbart fiske. tog upp här tidigare att vi var på möte med fiskeriutskottet i i förrgår och mötte parlamentariker från 19 andra länder. Jag tror inte att någon av dem kunde avgöra skillnaden mellan våra åsikter när vi pratade om svensk fiskeripolitik, utan de såg att det finns en väldigt stor enighet. Det är bara att konstatera att den stora rågången i fiskeripolitiken i inte går i riksdag utan någon annanstans. Det är naturligtvis ingen nackdel i sammanhanget. Det blev helt uppenbart vid mötet i att det egentligen inte var något annat land som lyfte fram de grundläggande frågorna, utan det var från svenskt håll som det här med ekosystemansatsen och behovet av en ny beslutsprocess där ministerrådet och parlamentet fokuserar på övergripande principiella beslut av långsiktig karaktär lyftes fram. Vi har varit inne på den vetenskapliga rådgivningen här tidigare och att vi är överens om att den ska följas. Men när man går över till långsiktiga beslut kommer det att ställa helt nya krav på den typen av rådgivning för att få ett mycket brett kunskapsunderlag så att man kan ta denna typ av beslut. De tekniska regleringarna som vi kanske har en förmåga att komma ned på när vi diskuterar fiskeripolitik får delegeras till andra nivåer, till exempel kommissionen, eller framför allt kanske man ska lyfta ut det på en regional nivå. Om man vill få en delaktighet i processen måste det faktiskt komma ned till en nivå så att man kan vara delaktig. Hur som helst anser jag från min sida att vi i ska utnyttja den här grundläggande enigheten och driva frågorna tillsammans så att vi inom EU kan nå framgång och få detta hållbara fiske. Jag kan konfirmera, , att man uttalade att man var imponerad under sitt besök i av vad man hade sett av hur saker och ting kan ordnas om den rätta viljan finns. Resonemanget om enighet betyder inte att eller jag inte har respekt för att vi här ska diskutera de eventuella skillnader som finns. Det finns skillnader, åtminstone nyanser, och det framgår av betänkandet. Det övergripande målet för det här politikområdet där fiskeripolitiken ingår är att bruka utan att förbruka. Det genomsyrar alla de åtgärder som finns i regeringens skrivelse och som täcker in ett väldigt brett spektrum både när det gäller och . Om jag skulle drista mig till att nämna några saker som vi från tycker är väldigt viktiga det finns mycket att diskutera, men jag håller mig till några saker skulle jag vilja lyfta fram regeringens arbete med att inom EU driva på och få fram återhämtning och förvaltningsplaner. Det är ett helt grundläggande element i EU:s politik. Vi kan nu se resultatet i torskbestånd. Jag uttryckte mig på följande sätt i en tidigare debatt: Vad är det värsta scenariot om man inte tar upp en fisk? Det är att den blir äldre innan den tas upp. Det är alltså inte så stor skada skedd. Det är väl egentligen det som sker i i och med att de vetenskapliga råden säger att man kan öka kvoterna mer om man tänker på det gamla sättet, men att förvaltningsplanen gör att man faktiskt sparar torsk så att man bygger upp beståndet. Det gör att man nu kan börja närma sig det tillståndet, att man kan börja tala om maximum sustainable yield, maximal hållbar avkastning, detta eftersom man måste nå ett visst läge på beståndet. En fråga som nämnts tidigare gäller den överkapacitet som finns, vill jag påstå, i hela ; och även om man på något ställe redan påstår sig ha klarat av detta stämmer det inte. I har vi valt att ha skrotningskampanjer, och vi har även haft systemet med överlåtbara fiskerättigheter. Jag kan hålla med om att det finns exempel på skrotningskampanjer som varit bra, som fungerat, men det finns också exempel på att de inte har fungerat. De flesta är nog medvetna om detta och inser att de behöver ses över. Det torde inte vara aktuellt med fler skrotningskampanjer, men om vi har det måste vi lära av hur det varit, att det inte får gå till hur som helst. Det blir lite trist om skrotningsbidragen i nästa skede blir något slags investeringsbidrag. Det var inte det som var meningen. Därför tror jag att de överlåtbara fiskerättigheterna har betydligt större genomslag när det gäller att minska fiskeflottan. Det är en mer gångbar metod. Viktigt i sammanhanget är också det småskaliga kustnära fisket. Det som karakteriserar det småskaliga fisket är att det finns nära konsumenterna. Vi kan konstatera att av fisket i är småskaligt. Det tar upp av fångsten och av värdet. Det är alltså inte det småskaliga kustnära fisket som är den stora förbrukaren av naturresurser. Det har vidtagits vissa åtgärder, såsom specifika kvoter och selektivitet i redskapen, och det gynnar det småskaliga fisket. Det är viktigt att fortsätta på den linjen, och regeringen jobbar också mycket med frågan. Bland annat har fått i uppdrag att se över det hela, och hölls även en hearing i denna fråga. Låt mig säga några ord om utkast. Om vi inte kan få bukt med utkastproblematiken tror jag inte att vi heller får någon tilltro till fiskeripolitiken hos allmänheten över huvud taget. Det är nämligen sådant som jag inte kan förklara för någon. Jag tror inte ens att vi själva kan förstå att det skulle finnas någon vett och sans i att först fånga fisk och sedan slänga i den. De åtgärder som vidtagits i form av utveckling av selektiva redskap, high-grading-förbud och stängning av vissa områden är bra steg på vägen, men här måste vi verkligen lägga kraft på att komma vidare. Jag skulle vilja drista mig till att använda till att säga något om det så kallade gröna kortet för fiskare, som det talats om. Här vill jag lite grann varna för en sak. Om vi vill ha delaktighet och få bort misstänksamheten är det viktigt vad vi säger. tog upp exemplet med den i norra . Arbetet där gick ut på att man utbildade varandra; forskarna utbildades hos fiskarna och kunde på så sätt förstå deras perspektiv, och tvärtom. Det är först då man kan få en riktig dialog och delaktighet. Vi vet alla att om man får möjlighet att ta ansvar är man väldigt benägen att också ta det. 19 (): Det vi nu har på agendan är en summering av gott arbete. Det har varit goda år för fisken och för fisket, skulle vi kunna sammanfatta det med. Då undrar en del om jag alls lyssnat på debatten och över huvud taget läst några handlingar inför dagens debatt. Ja, fru talman, jag tror det. Jag dristar mig till att använda den beskrivningen men det finns nyanser, för det ska bli bättre och det kan bli bättre. Mycket gott har emellertid gjorts. Det fiske som ska bedrivas på svenskt vatten och på andra vatten ska ske utifrån den devis som vi så hört sägas i denna talarstol, nämligen bruka utan att förbruka. Det tar dock ett tag att ställa om EU:s gemensamma fiskeripolitik. Fisket måste ske på ett hållbart sätt. Det gäller både fiskebeståndet och näringen. Jag kan inte låta bli att parentetiskt nämna en helt annan debatt som jag lyssnade till för någon vecka sedan. Jag blev då något förvånad när företrädare för nuvarande opposition berömde sig själva för vad de gjort i dessa frågor under den förra mandatperioden. Det tyckte jag var aningen besynnerligt. Vi har kunnat läsa många artiklar och rapporter i detta ämne. träffade fiskeministern, som nämnde, företrädare för näringen för att diskutera hur vi ska komma fram till ett hållbart fiske, hur vi ska komma fram till en samsyn. Förvaltarskapet måste kläs i handling. Orden måste få realitet. Då är det intressant att lyssna till oppositionens företrädare som haft på sig att förändra politiken utan att lyckas och påstår att regeringen inte gör något. Jag förstår ingenting. Regeringen har mycket tydligt påpekat att arbetet med fiskeripolitiken inom den europeiska gemenskapen är en av de viktigaste sakerna som kan göras, och regeringen är en stor pådrivare i arbetet för att få en fungerande politik för ett hållbart hav. Vi har ställt om vår myndighetsstruktur för att även där ha det perspektivet. Att vara förvaltare av en av de viktigaste resurserna kräver kompetens. Det gäller också fisket, vilket vi hört en del om . Jag har personligen, fru talman, mycket stor respekt för de yrkesutövare som länge sysslat med sin verksamhet och där kunskapen gått i arv under många generationer. Lika stor respekt har jag för de vetenskapsmän och -kvinnor som jobbar med dessa frågor. I de reservationer som finns till dagens betänkande tycker jag att oppositionen slår in öppna dörrar. tittar på många saker; bland annat har man fått i uppdrag att titta på hur fiskelicenserna ska kunna hanteras tillsammans med utbildningsfrågan. Efter att i går i ett annat sammanhang ha pratat med utredaren kan jag säga att utredningen kommer från tryckeriet vilken dag som helst och med ett, förhoppningsvis, gott förslag om att utbildning och kompetens ska kunna samverka mellan näring och vetenskap och att de licenser och kompetenskrav som behövs ges på ett bra sätt. Jag förutsätter att vännerna från besökt gymnasiet i och tittat på den utbildning som bedrivs där. Det är en utbildning som fungerar. Där samverkar praktik och teori och generationers kunskap paras med vetenskap. Det blir hållbart samt ger kompetens och en gemensam syn. En fråga som också varit uppe gäller hur fisket ska fördelas. Vi har hört insinuationer från talarstolen om egensyfte och allt möjligt. Som kristdemokrat tror jag på att det vi fått oss anförtrott, det ägandeskap vi fått, gör oss ansvarsfulla. Det gör att vi tar det ansvar vi fått än djupare. Den väg vi nu slagit in på, den med försäljningsbara kvoter, kan säkert förfinas, effektiviseras och hittas bättre vägar för. Jag tror dock att det är rätt väg vi slagit in på. Denna debatt kan låta spretig för många som lyssnar, men betänkandet berör hela fiskeripolitiken samt de motioner som väckts. Därför vill jag gå vidare till frågan om tredjelandsavtal. Det är ett sorgebarn, och det är vi överens om. Sedan tror jag att vi i kammaren ska vara beredda att titta på vad vi har ansvar för och vad vi kan ta ansvar för. Det som gjorts historiskt ska vi naturligtvis dra lärdom av och inte upprepa, men det som en enskild person gör utifrån sin enskilda verksamhet kan vi inte, hur gärna vi än skulle vilja, lägga oss i. Det måste vara upp till den enskilde idkaren i detta sammanhang, om man följt spelreglerna. När det gäller framtiden och de gemensamma avtalen är , och ska vara, en pådrivare för att de avtal som sluts framöver innebär att det som tas upp ska återgå till den lokala befolkningen i det land där man verkar och att det som fiskas inte ska vara annat än det man själv kan ta upp under hållbarhetsaspektens beaktande. Sedan kommer vi till vad regeringen åstadkommit för att vara med och påverka ytterligare i närområdet. Det illegala fisket i är om inte helt borta så i alla fall betydligt mindre. Det kan vi till stor del tacka vår nuvarande alliansregering och vår fiskeminister för. Någon som har mer kunskap än jag i ämnet kanske kan tala om vad uttrycket landkrabba kommer från; det låter lite motsägelsefullt. Men jag som landkrabba kan glädja mig åt att det fiske som bedrivs i våra insjöar och i de vattensystem som finns i mina hemtrakter nu kommer att få förändrade regelverk och strukturer. Vi fick på vårt bord en proposition som jag hoppas att vi kommer att kunna behandla i kammaren och yrka bifall till och som rör de här frågorna, som också är oerhört väsentliga för att fisket ska vara en del av en hållbar förvaltning i ett hållbart samhälle. Det handlar om att människor ska kunna leva och verka och att man ska kunna utveckla sin verksamhet och nyttja resurserna, så att man tar räntan av kapitalet. Jag plockar bort resten av det som står i det här manuset och yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på samtliga motioner. Därmed är vi väl i fatt efter tidigare överdrag. 20 () replik: Jag vill bara ställa en liten kort fråga som handlar om ansvar. Vi har beslutat här i att vi ska införa försäljningsbara kvoter. Det är ett beslut som ligger fast framåt. Det kan ingen ändra på här. Men det är också fråga om kraven för att få sälja kvoter. De är också någonting som vi stiftar lagar om tillsammans. Du kan väl hålla med om att kraven var för dåliga? Ska de få 60 miljoner för sina kvoter skulle det ha följt med en lapp om att det inte ska få lov att fiskas mer med den båten. Den ska huggas upp! Men fanns inte det kravet med. kunde han ta båten och åka ned till och fiska på ockuperat vatten. Det var ett misstag. Jag vill bara framföra det. Vi kan väl vara överens om att det är viktigt att vi ändrar de reglerna, så att inte detta blir möjligt en gång till? 21 () replik: Jag vet inte vad lyssnade på förut när jag sade att det är rätt väg vi har slagit in på. Vi kanske behöver göra det här inom fler segment än vi har gjort, så att vi får ett tydligt förvaltarskap för det vi håller på med. Vi ska dra lärdom av historien. Enskilda fall är inte lämpliga att kommentera i den här talarstolen. Det är lätt att vara efterklok för oss alla, men det är lärdom vi ska dra i det här sammanhanget. 22 () replik: Jag tolkar det som att det här ska ändras. Det är vi överens om. 23 () replik: är snabb på att tolka det mesta här i världen. Jag sade att det här naturligtvis ska beaktas och ses över. Jag har inte sagt vare sig det ena eller det andra, utan vill vara lite klokare än så. Jag vill titta lite vidare vad eventuella förändringar får för följd i så fall. 24 (): Jag hade inte tänkt delta i dagens debatt, men det har kommit några rapporter från med bäring på dagens diskussion om fiskeripolitik som jag tycker att jag måste kommentera. Apropå uttalande om torskbeståndet i kan man i resurs- och miljööversikten 2010 om fiskebestånd och miljö i hav och sötvatten läsa om östra beståndet att en ökning av beståndsstorleken har skett , även om den historiskt sett är låg. Detta har tydligen och olika åsikter om. Men framför allt tänkte jag referera och kommentera en debattartikel som högsta chefer skrev i om en trovärdig förvaltning av fisket. I denna debattartikel, som baseras på en annan rapport, Fiske 2020, med underrubriken mot en ekosystembaserad fiskeriförvaltning, konstaterar generaldirektören och hans medarbetare att det är en omprövningens tid inom fiskeriförvaltningen. Här i har vi till exempel i samband med behandlingen av om den framtida fiskeripolitiken lyft fram att fiskeriförvaltningen måste utgå från ekosystemansatsen. Man måste se fisket och fiskarna som en del av det komplexa ekosystem som våra hav och sjöar utgör. Hur förändras den totala biomassan i havet vid ett stort uttag av fisk, till exempel genom bottentrålning? Hur påverkas havsbottnarna av stora och tunga trålar som släpas fram över havsbotten som en harv på land? I sin artikel försöker författarna konkretisera hur en sådan ekosystembaserad trovärdig förvaltning av fisket ska se ut, en förvaltning som utöver att säkerställa fungerande ekosystem och ekosystemtjänster även ska tillmötesgå yrkesfiske, fisketurism, allmänhetens fiske, vattenbruk med mera. Det är naturligtvis en ganska komplex helhet, men icke desto mindre något mycket angeläget, som vi måste klara av. Det mest spännande förslaget är kanske att fiskeriförvaltningen ska vara längdoptimerad. Därmed menas att fisket ska styras av att endast stora fiskar ska fiskas yrkesmässigt, eftersom de stora är viktigare för ett fiskebestånds fortlevnad. De stora honorna lägger helt enkelt mer rom, som vi hört talas om . Det kanske inte är någon ny tanke, men de har utvecklat analysen och till exempel kommit fram till att minimimåttet för bör höjas från dagens till hela . En teknik med höjt minimimått har tillämpats i gösfisket i med bra resultat. Enligt den här rapporten har de årliga gösfångsterna i ökat med så mycket som efter att minimimåttet höjts i och för sig marginellt, . Detta ska jämföras med en blygsam ökning av fångsten på i närliggande med oförändrat minimimått. Man beräknar också att den optimala storleken på gös i och är , så ytterligare stora ökningar av gösfångsterna kan kanske vara möjliga om minimimåttet höjs ytterligare. Vi har också erfarenheten från , där bottentrålning är förbjuden och det finns gott om stor torsk, även för fisketurism under båtturer. Detta var mer som en kommentar till dagens debatt, fru talman, med några spännande förslag från och hans medarbetare som vi bör beakta . I övrigt står jag bakom våra reservationer, men avstår från att yrka bifall. 25 () replik: sade att jag hade fel angående torskbeståndet i och att det ligger på en låg nivå historiskt sett. Det här beror på när man anser att historien började. Den historia du pekar tillbaka på började förmodligen 1975. Från och fram till runt 1990 låg torskbeståndet i på en historiskt hög nivå. Den var så hög att den var onormal. Det var väldigt tråkigt att den här toppen för torskbeståndet över huvud taget dök upp. Min historia går tillbaka till 40-, . Det inte är ett dugg sämre med torsk nu än vad det var , kan jag tala om. Därför ligger torskbeståndet nu ungefär på en normal nivå, kanhända något över. Det var egentligen det jag ville tala om. Det var ingenting speciellt annat. Men det vill jag påpeka, för det är väldigt olika hur man ser på historien. 26 () replik: Enligt en figur som går låg nivån 2006 under medelnivå. Det här kan vi hålla på och debattera. Men det kanske är svårt för att uttala sig med säkerhet om att beståndet i ligger över den tidigare medelnivån, trots att han har stor erfarenhet från fiske. Man måste kanske ha ett lite större datamaterial att tillgå när man uttalar sig. 27 () replik: Det är roligt att höra , måste jag säga. Här pratar erfarenheten mot någon som över huvud taget inte har erfarenhet. Som sagt säger min erfarenhet någonting helt annat. Jag har varit med några generationer i det här gamet, så jag tror mig veta ungefär vad det handlar om. Dessutom har jag kontakt med övriga som håller på inom det här gamet. Just nu ligger vi på en betryggande nivå. När man dessutom ser hur mycket småtorsk det finns i är jag inte ett dugg oroad. Om naturen får ha sin gång och vi får in det saltvatten från som behövs för att torskleken ska kunna lyckas sköter det här sig självt. Men om annat elände inträffar att inte tål mer övergödning exempelvis är vi illa ute. Jag är väldigt oroad när det gäller , för mår inte bra. Det ser man framför allt när det gäller vad som håller på att hända med övriga fiskarter i . Den ena arten efter den andra försvinner lake och allt vad det är. En del arter är alltså borta; man ser inte längre röken av dem. Är det någonting som hotar är det miljön i . Fisket är en bidragande orsak men är inte på något vis det största hotet. 28 () replik: Jag har aldrig ifrågasatt erfarenheter av fiske eller hävdat att jag är en fiskare med stor erfarenhet. Jag hänvisar bara till årliga rapport. 29 () replik: här försökte jag undvika att gå in på alltför tekniska detaljer. Men kan jag inte låta bli att begära replik. framförde den schabloniserade beskrivning av trålfisket som det i vissa kretsar är väldigt populärt att göra. Man beskriver harvar som går över botten och förstör allt liv framför sig. Jag tror att det blir lite av myter kring det här och att man missar den enorma utveckling som sker inom trålfisket. Vi har ju nu artselekterande trålar längs . Det gäller då både kräftor och räkor. Med kräfttrålarna är det till och med så att de nu selekterar småkräftor och fisk och tar kräftor av lagom storlek. Där har man kommit långt. Ett stort utvecklingsarbete pågår . Men historiskt sett kan jag hålla med om att vi har mycket harvande. Det gäller också energipriserna. Ska vi nu ta bort subventionerna blir det ännu viktigare att få ned energiförbrukningen vid trålning. Det pågår ett utvecklingsarbete med ett trålbord som inte ens kommer att beröra botten, utan som ett slags liten flygplansvinge kommer det att mycket lätt kunna dra trålarna över botten. Politiskt ska vi nog inte fastna i en diskussion om att vissa redskap är godkända medan andra redskap inte är det. Vi ska i stället vara medvetna om att det pågår ett utvecklingsarbete avseende alla typer av redskap. Detta är nog det mest tekniska som jag tänkt komma med. 30 () replik: är noga här, och det kan väl vara bra. Jag frågade: Hur påverkas havsbotten av stora tunga trålar som släpas fram över havsbotten som en harv på land? Kanske är det lite hårt uttryckt, men det handlar trots allt om en viktig frågeställning. Det trålfria området i och det stora torskbeståndet där är i alla fall exempel på att man med andra fångstmetoder får upp torsk av den storlek som pekar på.