prot · GY0938 · 2010-12-20 00:00:00 — Från oppositionen har man föreslagit att man ska sätta en vakthund i varje styrelse, som ska ta reda på vad som egentligen händer. Har Socialdemokraterna en vakthund i som har kunnat göra analysen att 5 miljarder går att plocka ur företagets kapital för att lägga på annat? Har man gjort den analysen, eller har den kommit fram på något annat sätt? har enorma utmaningar om det är så att man till exempel ska avveckla kolkraftverken i . Det är ju inget man kommer att tjäna pengar på. Det är snarare tvärtom. En av baksidorna med detta är just att man tjänar pengar på det som är smutsigast. Så ska man sälja det eller avveckla det och dessutom ta 5 miljarder att lägga på något annat. Om man ska ta ansvaret att avyttra kolkraften i från skulle kanske de 5 miljarderna behöva gå åt andra hållet. Jag är fortfarande intresserad av att få höra hur analysen har gått till. 85 (S) replik: får väl fortsätta fundera över . Jag tror att han och andra kommer tillbaka till detta av det enkla skälet att det är en genialisk idé. Den är väl genomtänkt, och den skulle ge små och medelstora företag i väldigt mycket mer än ett osäkert förslag på 2 miljarder till inlandsinnovation, som ju inte ger förutsättningar för riskvilligt kapital att verka i hela landet. Jag säger inte att vi inte tycker att idén med de 2 miljarderna till inlandsinnovation är bra, men på samma sätt som frågar hur vi har kommit fram till att vi skulle kunna göra en extra utdelning från på 5 miljarder skulle jag kunna returnera hans fråga, även om Hans nu inte har någon replikrätt. Vad är det för analys som ligger till grund för att det är just 2 miljarder till inlandsinnovation som kommer att få företagen där att blomstra? Jag tror dess värre inte och det har vi också i utskottet fått erfara att regeringen var särskilt genomtänkt i detta. Det lär komma tillbaka hit till kammaren. Då får vi se vad det är för genialisk analys som regeringen har gjort på den punkten. 86 PER ÅSLING (C): Jag tänker uppehålla mig vid de mindre företagens förutsättningar att etableras och växa. Det är ett ämne av största angelägenhet, och jag vågar säga att det är en ödesfråga för . Fler och växande företag är i högsta grad ett samhällsintresse, något som berör oss alla. Det är det samlade värdet av vad företagen producerar som utgör grunden för välfärden. Det är värt att påminna om detta. I den allmänna debatten tenderar många att skilja mellan riktiga företag och vad man benämner levebrödsföretag. Men de så kallade levebrödsföretagen skapar mycket sysselsättning i vårt land, inte minst på landsbygden där dessa livsstilsföretag i många fall är en förutsättning för att man ska kunna bo kvar på hemorten. Enligt undersökningar som har gjorts är så många som tre av fyra företag i just sådana här livsstils- eller levebrödsföretag, och det vore djupt beklagligt att föra en diskussion om företagandet utan att ta dessa företags situation i beaktande. Under hela mitt liv har jag varit företagare och entreprenör. Jag har drivit företag själv. Jag har varit med och finansierat dem. Jag har suttit i styrelser, och jag har agerat rådgivare. Det finns givetvis många slutsatser att dra av de erfarenheterna, men den viktigaste är att en fungerande företagarpolitik börjar med finansieringsmöjligheter. För att underlätta nyföretagandet bör förändringar inom skattepolitikens område ske. Låt mig nämna två angelägna reformer: för det första införande av riskkapitalavdrag och för det andra skattefri avsättning i företagsuppstartskonton. Det startas en hel del företag i vårt land i en tydligt ökad takt, men betydligt färre växer och anställer fler. Vi halkar långsamt efter när det gäller innovationer. Just därför är det arbete med sikte på en sammanhållen innovationsstrategi som näringsministern har aviserat så oerhört viktigt. En förnyelse av företagandet är en förutsättning för att vi ska klara konkurrenskraften. behöver mer produktutveckling, fler innovationer och smarta investeringar. Vi ska vara i framkant av utvecklingen. Den viktigaste förklaringen till dagens läge är förmodligen hur tillgången till kapital ser ut i . Banker som bränt sig på vidlyftig och spekulativ utlåning drar sig för att ge lån ens mot säkerhet. Kreditmarknaden fungerar varierande i olika delar av landet, mycket beroende på värderingen av fastigheter. Privat riskkapital kommer in i själva såddskedet, utan först senare då en verksamhet växer, och de statliga aktörerna är nästan mer konservativa än de privata finansiärerna. Därför är det ett angeläget och välkommet steg som regeringen nu tar med genomförandet av flera åtgärder med sikte på riskkapitalförsörjningen. För mig som jämte är det naturligtvis särskilt välkommet att inlandsfonden, inlandsinnovation, blir en realitet efter beslut i den här kammaren. Övriga åtgärder, översynen av statens egna aktörer och uppdraget till myndigheten att se över de mindre företagens tillgång till kapital, är angelägna åtgärder. Låt mig konstatera att det är viktigt och angeläget att se över de statliga aktörerna och att myndigheter själv arbetar rätt. Tillämpas rätt strategier och nyttjas de rätta verktygen? Det är frågor som bör ställas. För att bättre kunna stötta mindre företag är en stark regional närvaro av största vikt. Ett gott företagsklimat kan sägas bestå av två delar. Den ena delen är de stora strukturella förutsättningarna, samhällsekonomisk stabilitet, ett totalt sett acceptabelt skattetryck, en fungerande arbetsmarknad och fungerande institutioner. Den andra delen är de mikroekonomiska förutsättningarna för företagandet, den konkreta tillgången på riskkapital, effekten av arbetsrättslig lagstiftning på den faktiska arbetsplatsen, följderna av högre arbetsgivaravgifter än i de flesta länder i vår omvärld, och så vidare. I har vi utan tvekan varit ytterst framgångsrika i att trygga de strukturella och institutionella förutsättningarna för företagande. anses vara ett av världens mest konkurrenskraftiga länder, och har klarat finanskrisen med bättre statsfinanser än något annat land i . Att beskriva det som annat än en framgång för ett litet och utsatt land är otvetydigt att sätta politiken i debatten före verkligheten. De åtgärder som vidtagits har lagt en bra grund för företagande i hela landet. kan det vara på sin plats att påminna om att företagens värld inte enbart består av makroekonomiska förutsättningar. Den består också av mikroekonomiska realiteter. I takt med att nu lämnar krishanteringen bör förutsättningarna för positiva åtgärder för ett ökande företagande stå högst på önskelistan. Jag ska inte uppehålla mig vid dessa frågor i någon längre utsträckning utan nöjer mig med att konstatera att de svenska företagens önskemål inte har förändrats särskilt mycket . Det som prioriteras är kostnaderna för att anställa i form av sänkta arbetsgivaravgifter, risken med att anställa och krångliga regler inte minst gällande skatter som riskerar att leda till fel och som kan kosta mycket att hantera för det enskilda företaget. Som en avslutande observation ska jag kortfattat nämna några ord om energipolitik och företagande. Den rekordkalla inledningen har gett många i vårt land en påminnelse om hur det ser ut i de norra delarna. Detta har lett till en diskussion om infrastruktur och tillgänglighet. En annan konsekvens av den kalla vintern med låga nivåer i vattenmagasin och den usla driftsäkerheten för svensk kärnkraft är rejäla prisstegringar på el. För åtskilliga företag väntar mycket högre elkostnader för produktion och uppvärmning med påverkan på lönsamheten. Den uppkomna situationen visar en sårbarhet som inte bara hotar landets konsumenter utan också alla företag och därmed sysselsättningen. I ljuset av detta är näringsministerns initiativ att sätta press på energibolagen än mer välkommet. I den uppkomna situationen höjs redan röster för mer kärnkraft. Det står naturligtvis var och en fritt att resonera om det. Men det löser inte dagens problem med energiförsörjning. För min del är slutsatsen klar. Det är nu angeläget att än mer skynda på utbyggnaden av de förnybara energislagen för en ökad mångfald på energimarknaden och bättre konkurrens som kommer att skapa starkare incitament för dem som driver kärnkraften att ta ansvar för tillgängligheten. Energiuppgörelsen ter sig nu än mer riktig. Det tredje förnybara benet prioriteras äntligen tack vare medverkan. För hushåll och företag måste säkerheten sättas först. Det gäller tillgången på energileveranser, konkurrenskraftiga priser och miljöansvar. Låt mig avslutningsvis yrka bifall till utskottets ställningstagande. 87 (S) replik: Per Åsling var den enda borgerliga företrädaren som nämnde att företag skulle växa. Det har mest talats om att det ska bli fler företag men inte att företagen ska växa, och det tackar jag särskilt för. Jag kan ställa samma fråga som jag ställt till de flesta andra här. På vilket sätt ska företagen kunna växa? Vad är det regeringen vill sätta in för att företagen ska växa? Det andra är det som varit med i princip som vi har diskuterat näringslivsfrågorna. Det gäller kapitalmarknaden. Förutom de 2 miljarderna till inlandsinnovation, vad är det man vill göra där? Det verkar som att man vill göra någonting, men det är inte så preciserat vad det är man vill göra och vilka åtgärder man har tänkt sig. Vi kunde konstatera redan när den Folkessonska utredningen lades fram att det var en stor kritik. Det har också kommit rapporter från där man kan konstatera att de statliga insatserna är väldigt fragmentiserade. Detta kompletteras dessutom med att det finns en del regionala insatser som inte gör bilden särskilt mycket enklare för de företag som behöver kapital. Därför är min fråga i sammanhanget: Vad är det konkret man vill göra på området? Vill man centralisera mer, eller vad är det man vill göra? Det andra är: På vilket sätt ska man få den privata marknaden att kunna gå in i sammanhanget? De är de frågor jag har just . 88 PER ÅSLING (C) replik: Jag tackar för frågorna. Det är viktigt att flera saker åtgärdas för att få företagen att växa. En sak kan vara att angripa de statliga fragmenterade insatserna som kallar myndigheter som jobbar med statlig finansiering. Jag tycker väl att det är lite vårdslöst uttryckt. Jag vill påminna att det till mångt och mycket är en struktur som finns kvar från den tidigare socialdemokratiska regeringen. Oavsett det gäller det att de statliga myndigheterna jobbar effektivt och har en väl fungerande inriktning på sitt arbete. Vad jag menar är att de statliga myndigheterna måste jobba mer med att hjälpa till att lösa finansieringsfrågor och med rådgivning. Det gör man , men jag tror att det går att göra en hel del ytterligare. Detta är frågor som inte i första hand jag ska svara på, utan det är regeringen och ministrarna som bör ställa de frågorna till. Om jag ska fortsätta att rangordna det nämnde är jag tämligen säker på att det är viktigt att minska trösklarna för anställning. har själv påtalat vikten av att få företag att anställa. Det är en viktig åtgärd liksom att titta över kostnaderna. Där är arbetsgivaravgifterna en fråga av stor vikt. Att göra det lättare att anställa till mindre kostnader är en prioriterad insats. 89 (S) replik: Det är klart att jag kommer att ställa frågorna till näringsministern. Men vi sitter väl här allihop eftersom vi har en idé om hur vi vill förändra samhället och göra det bättre. I vårt fall som sysslar med näringspolitik handlar det om hur vi vill se ett bättre näringslivsklimat i vårt land. Det är intressant. Jag är lite förvånad att Per Åsling inte svarade på det. Den andra fråga jag vill ta upp i denna replikomgång är sårbarheten när det gäller energimarknaden. Då måste ändå frågan ställas: På vilket sätt blir vårt system mindre sårbart genom att man öppnar en gemensam energimarknad med hela ? På vilket sätt blir vi mindre sårbara, och på vilket sätt kan vi lösa framför allt den energiintensiva industrins problem? Det gäller egentligen situationen för alla företag och även hushållen, och det handlar om prisnivån. Elpriset blir ju en större och större fråga. som har gått under de år jag har suttit i den här jag tror att vi har suttit , Per Åsling och jag har frågan vuxit i intensitet. 90 PER ÅSLING (C) replik: Energifrågan är oerhört central, och jag är tacksam att lyfter fram den. Jag konstaterade i mitt anförande att det är angeläget att öka tillgången på förnybar, säker energi. Den utbyggnad som har skett skulle ha kunnat starta mycket tidigare. Jag välkomnar den, men jag beklagar att investeringen i den klimatsmarta förnybara energin inte har skett tidigare. Vi ser nu konsekvenserna i form av det stora beroendet av kärnkraften. Den är illa fungerande, och det är det som för tillfället höjer priserna. När det gäller energipolitiken är jag är glad att kunna konstatera att visa energislag, inte minst bioenergin, har vuxit starkt. Det gör att bioenergin nu står för en större del av den svenska energibalansen än vad vattenkraft och kärnkraft gör tillsammans. Denna sektor måste lyftas upp ännu mer. Bioenergin är dessutom större än vad det fossila bränslet är. Vi vill ha en fortsatt satsning på det förnybara, för det är det vi i snabbast kan bygga ut på energiområdet. Det innebär dessutom en trygghet i leveranser och en trygghet i att det är en miljöriktig och klimatsmart satsning. 91 (V) replik: Jag kan dela Per Åslings uppfattning om att energipolitiken är grunden för en framgångsrik näringspolitik. Den är grunden för väldigt mycket här i livet. Men att nuvarande regeringsrepresentant tar åt sig äran för satsningen på bio- och kraftvärme här i är väl ändå att ta i. Den satsningen gjordes , då det fanns en energiöverenskommelse mellan Socialdemokraterna, . Det gäller att vara riktigt sann här. Jag misstror inte Per Åsling över huvud taget när han talar om vikten av att satsa på det förnybara. Jag vet att det är många centerpartister som vill det. Du säger också att det är ert bidrag i energiöverenskommelsen, och då får man köpa kärnkraften. Men jag ställde frågan till vd: Finns det någon motsättning mellan satsning på kärnkraft och det förnybara? Då svarade han: Ja, det finns det uppenbarligen. Det kan finnas en motsättning. Det är självklart; den motsättningen är tydlig, och jag tror att det är viktigt att se detta. En annan del av detta är att Per Åsling pratar mycket om egenföretagare och deras vikt. Det är ingen homogen grupp. Det finns de som är egenföretagare mer i form av att man driver ett levebrödsföretag. Men det finns också de som vill växa men inte vågar göra det därför att de ser att risken är för stor. En av de frågor som många egenföretagare pratar om är sjuklönekostnaden vid en eventuell anställning. Är ni beredda från regeringens sida att se över denna fråga och komma med förslag som underlättar för egenföretagare att anställa med tanke på sjuklönekostnaden? 92 PER ÅSLING (C) replik: Jag tackar för frågorna. Jag tackar också för att du ger kredit när det gäller satsningar på det förnybara. Om vi tittar runt i vår omvärld ser vi en ordentlig utbyggnad av förnybara energikällor. Jag tror att vindkraften är det energislag som globalt sett har starkast utveckling . Vi vet att i vår omvärld i satsas det mycket just på detta energislag. Det är glädjande och angeläget. Bioenergin har jag kommenterat tidigare. Ett skogsland som har så klart en stor potential där. Kopplat till bioenergin vill jag också nämna biogasen. Det råder en ständig brist på biogas på tankställena runt om i landet, inte minst i . Det är viktigt att det sker en snabb utbyggnad. Det fina med biogasen är dessutom att det ofta är fråga om avfall som konverteras till bränsle. Jag ser den svenska energiuppgörelsen som att det nu är stort fokus på att stärka det förnybara. Det är de förnybara energikällorna som snabbt kan bidra till att öka tillgången på energi i . Det får ses som ett svar på den fråga som jag fick om energin kärnkraft kontra förnybart. 93 (V) replik: Det är klart att jag ger kredit för satsningen på det förnybara, för det faller tillbaka även på . Satsningen vilar ju på den energiuppgörelse som varade och där även och Socialdemokraterna var med och bidrog. Det finns en rad hinder för att detta ska ta fart. Det är en viktig del också i en satsning på framför allt landsbygdskommunerna, där det finns möjlighet att utveckla för företagarna när det gäller det förnybara. Men vi har en rad utmaningar som vi står inför. Hur löser vi frågan om effekterna av uttagsbeskattningen på vindkraftskooperativen? Den frågan är fortfarande inte löst trots att med anledning av De rödgrönas förslag att snabbutreda detta och jag återger vad hon sade fritt ur minnet sade att det är att dra frågan ur långbänk. Jag trodde att det innebar att det skulle komma något förslag. Den andra frågan när det gäller vindraft gäller missbruket av det kommunala vetot, som inte bara vi i De rödgröna och har tagit upp utan också . Myndigheten har i skarpa ordalag kritiserat kommunernas misskötsel av det kommunala vetot. Är ni beredda från regeringens håll att göra någonting för att underlätta utbyggnaden av vindkraften här i ? Det påskyndar också omställningen och skapar nya jobb och nya företag, inte minst i landsbygdskommunerna. 94 PER ÅSLING (C) replik: Jag ser satsningen på vindkraft som en prioriterad fråga. Det torde inte ha gått att ta miste på det. Förändringen av lagstiftning när det gäller tillståndsprövning gjordes med syfte att underlätta och skynda på hanteringen. Men går det alltför trögt på vissa ställen. Det är klart att man måste följa detta faktum. Till syvende och sist är det fråga om att i förändringar värdera kommunernas roll och det kommunala självstyret kontra det nationella intresset av att vindkraften byggs ut i större omfattning. Jag utgår ifrån att man noggrant följer utvecklingen från berört departement. När det gäller uttagsbeskattningen har vi från sida lagt fram ett konkret förslag. Vi har fått en stark uppbackning från berörda organisationer bransch- och intresseorganisationer som jobbar för de ekonomiska vindkraftsföreningarna. Jag hoppas att vi där kan komma till ett resultat och därmed komma till skott. Det må vara att det inte är så stor del av vindkraften som produceras i de ekonomiska föreningar som driver vissa vindkraftverk, men det finns ett intresse av att sprida ägandet av vindkraften och på så sätt skapa en större lokal legitimitet. Då måste den frågan åtgärdas. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 17 §.) 14 § Regional tillväxt Föredrogs näringsutskottets betänkande 2010/11:NU2 Utgiftsområde 19 Regional tillväxt (prop. 2010/11:1 delvis, skr. 2009/10:221 och redog. 2009/10:RRS27). 95 (S): röstade vi ned regeringen i en fråga som hade att göra med hur mycket pengar man skulle använda till den statliga förvaltningen, inte minst borta på departementen. Det är så att vi har fått fler ministrar i regeringen. Vi har bland annat fått en IT- och regionminister. Jag har haft förmånen att arbeta med de här frågorna och är inne på femte året . De fyra föregående åren visade sig inte den tidigare ministern i kammaren. Man skulle kunna tro att det berodde på att hon hade ett antal arbetsområden som gjorde att hon inte hann med, men hon lyckades vara borta varje gång. har den nya ministern, , möjlighet att vara med i den här diskussionen. Hon har i andra sammanhang uttryckt hur viktigt det här området är, men hon dyker inte upp. Statsministern och utrikesministern har påpekat att det beslut vi fattade kommer att få stora konsekvenser. Jag kommer härmed att ge dem ett besparingsförslag. Börja med att ta bort den här ministern och de personer som arbetar runt henne. Är det så att hon inte tänker engagera sig i de här frågorna lär inte den delen av departementet behövas. Jag tycker att det var en väldigt dålig start, tyvärr. Det kan väl ni som arbetar ihop med henna tala om för henne. Vi vill gärna se henne här i kammaren så att vi kan föra en vettig diskussion om de här frågorna, som vi alla tycker är viktiga. Vi socialdemokrater vill göra den regionala utvecklingspolitiken till en central fråga där konsekvenserna för den regionala utvecklingen blir en ständigt närvarande aspekt i utformningen av strategiska politiska beslut. Detta förutsätter i sin tur en väl fungerande samordning mellan olika politikområden och mellan olika politiska nivåer, inte minst ministrar. Den nationella nivån måste aktivt samverka med regioner och kommuner för att skapa bästa möjliga utvecklingsmöjligheter. Vi socialdemokrater accepterar inte att regionalpolitiken reduceras till en politik utan ambitioner. Vi vill ha en kraftfull regionalpolitik som antar utmaningen att formulera övergripande tillväxt- och utvecklingsstrategier för hela landet. En landsända ska inte ses isolerad från en annan. Företag, naturresurser och arbetskraft återfinns i alla delar av landet och de är sinsemellan sammanlänkade i ett komplext system av produktion och transporter som knyter samman. För oss socialdemokrater är det därför oerhört angeläget att solidariteten mellan regioner finns kvar. Vår solidariskt uppbyggda välfärd, där det kommunala skatteutjämningssystemet spelar en viktig roll, bidrar ytterligare till att stärka de ekonomiska banden mellan olika delar av landet. En fortsatt kommunalekonomisk utjämning är därför ett nödvändigt verktyg för att vi ska kunna fortsätta att garantera en likvärdig kvalitet i välfärdstjänsterna oavsett var i landet man bor. Det starka ömsesidiga beroendet mellan olika landsändar innebär att regionalpolitiken måste söka lösningar på såväl de snabbväxande storstädernas problem som de svåra välfärdsutmaningar som väntar många mindre regioner som tampas med kraftigt minskande befolkning, hög strukturell arbetslöshet och skev åldersstruktur. En annan grundläggande slutsats är att varannan svensk faktiskt återfinns varken i storstad eller i genuin gles- eller landsbygd. Nej, herr talman, halva befolkningen lever i det som alltför länge har varit regionalpolitikens blinda fläck, de medelstora regionerna. Här återfinns sannolikt framtida tillväxtregioner och regioner som, utan en kraftfull politik, kan få problem att hantera ett snabbt tilltagande internationellt konkurrenstryck. Under den gångna mandatperioden har vi socialdemokrater arbetat fram en regionalpolitik som vilar på en analys av vad som driver regional utveckling och hur den globaliserade ekonomin kan komma att rita om den tillväxtpolitiska kartan. Vår övergripande regionalpolitiska målsättning ligger dock fast: Socialdemokraternas utgångspunkt är att den ekonomiska tillväxten är summan av tillväxten i landets alla delar och att de statliga insatserna måste vara inriktade på att regionerna ska få möjlighet att växa och utvecklas efter sina särskilda förutsättningar. Den regionala utvecklingspolitiken ska bidra till att skapa en hållbar utveckling i hela landet, med väl fungerande och hållbara arbetsmarknadsregioner och en god servicenivå i alla delar av landet. Jag ska därför ta upp ett antal exempel på nödvändigheter. För att ha den här goda servicenivån måste vi lyckas med att se till att vi får en satsning på utbildning och forskning i hela landet. Vi behöver bra infrastruktur som gör det möjligt att arbetspendla och skapa större och mer slagkraftiga arbetsmarknadsregioner. Vi måste få en större utväxling av de resurser som kanaliseras via EU-programmen. Vi måste värna om de grundläggande samhällsfunktionerna så att tillgängligheten finns, oavsett var man bor i landet. Det är nödvändigt att solidariteten mellan regioner finns kvar. Bostadsmarknaden är av avgörande betydelse för regionernas utveckling. Nästan alla nya jobb växer fram i små och medelstora företag. Därför är insatser för att tillvarata de mindre företagens förmåga att anställa och växa ett prioriterat område. Som ni märker finns det mycket att göra, och ett stort ansvar vilar därför på oss som är med och tar beslut i denna kammare.