prot · GX09123 · 2010-05-21 00:00:00 — Jag vill återkomma till min tidigare fråga, som har möjlighet att besvara i nästa replik. Om en person som skulle ha fått ett ja om personen hade varit utanför gränser med automatik får ingå i undantagen om personen är i , är inte detta ett ganska rejält avsteg från reglerad invandring? Jag kan citera lite grann. Jag tittade på vad , före detta migrationsminister, skrev i svaret på en skriftlig fråga: Det är väldigt viktigt att man inte gör den här typen av undantag för att kunna upprätthålla en reglerad invandring. Det ska vara mycket särskilda omständligheter. Detta hade socialdemokratin som argument. Jag säger samma sak. Gör man alltför mycket undantag har man ingen reglerad invandring. Jag vill ha ett väldigt tydligt svar på det. 51 () replik: Det här betänkandet handlar om anhöriginvandring, inte arbetskraftsinvandring. Det är också vad vårt förslag utgår från. Det handlar om anhöriginvandring. Varför behöver vi inte oroa oss för att ska kunna tolka frågan om konsekvenserna för barnet på ett sätt som vi inte gärna skulle vilja? Jag säger detta med tanke på de tolkningar som har skett tidigare. Vi har försökt underlätta för anhöriga att få söka från , vare sig de haft barn eller ej. Det räckte med att man hade levt tillsammans ; då kunde man söka inifrån . Varför behöver vi inte vara oroliga? Det finns ingen tydlig och klar ledning för i propositionstexten. Vi har fått kritik från för att förarbetena inte är tillräckligt tydliga. När vi sedan kommer och säger att det inte var så vi tänkte oss det är det vår skuld. Om vi ger så stort manöverutrymme att det kan tolkas på ett sätt som inte vi vill, då är det vår skuld. Vi måste vara tydligare nästa gång. Vi ska inte begå samma misstag om och om igen. Det är vad jag vill ha svar på från dig. Var står det att det inte till och med kommer att bli sämre, att konsekvenserna för barn inte kommer att tolkas på ett helt felaktigt sätt? 52 () replik: Hela lagstiftningen bygger på att barnens behov ska ges en större tyngd i beslutsfattandet. Eftersom det tydliggörs i propositionen är jag inte orolig för att inte kommer att göra en betydligt bättre bedömning utifrån barns behov och barnperspektivet. Jag är inte orolig för detta. Vad gäller min fråga om man från vänsteroppositionen står bakom en reglerad invandring är jag lite orolig. Jag vet att ni från och gärna har fri invandring, även om ni verbalt brukar använda ordet reglerad. Men socialdemokratin har åtminstone stått bakom en reglerad invandring. Jag har inte fått svar på frågan om ni som opposition fortfarande står bakom en reglerad invandring. 53 (): Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i det betänkande som socialförsäkringsutskottet har lämnat till kammaren och som vi nu diskuterar. Det handlar om att undanröja en del av de hinder som finns för framför allt barnfamiljer som kommer till landet. Vi har kunnat se ett antal uppmärksammade fall i medierna där mammor har kunnat avkrävas att åka hem till sitt hemland och lämna sitt barn här för att sedan kunna komma tillbaka i de situationer där man har gjort bedömningen att de med sannolika skäl ändå skulle komma att få ett uppehållstillstånd. Det är vad vi egentligen diskuterar här i kammaren. Jag instämmer i anförande om det bakomliggande. Sedan tänker jag argumentera kring den process som vi har och varför jag inte är orolig för att skulle göra en hårdare bedömning. Den lagstiftning vi har utgör själva och grunden. När vi, precis som har sagt, har sett att man inte har gjort den generösare bedömning på fler punkter som vi som politiker har menat har vi på ett antal punkter kommit att lyfta fram delförslag som ska komma att korrigera detta. Det handlar i grund och botten om att vi har en relativt ny lagstiftning om många av migrationsbitarna som har varit gällande under . Vi har en ny rätts- och processordning som behöver få en verkan så att vi kan få vägledande beslut innan vi kan börja agera. Det kan inte vara så att vi antar en helt ny ordning för hur vi hanterar migrationsärenden och sedan bara ett och ett halvt eller efteråt ger oss i kast med att ändra lagstiftningen, vilket kommer att påverka efterkommande utfall i högre instans och därmed de vägledande besluten. Vi måste låta processen gå för att vi ska se varthän det lutar. har processen varit rullande . Vi kan se ett antal punkter där vi inte är nöjda. Därför har vi tittar på några punkter. En av dem är den som handlar om familjeseparationer. Jag vill göra ett förtydligande angående de farhågor som har lyft fram här vad gäller personer från . Det är inte en skärpning av kraven på pass eller att sannolikgöra sin identitet. Det handlar inte om att skärpa några krav över huvud taget. Det enda vi diskuterar är att möjliggöra en ändring för ett antal särskilt ömmande fall där jag inte tror att en enda person här i kammaren tycker att utfallet i dess konsekvenser har varit rimliga. Det har i diskussionen framstått lite som att vi gör en skärpning och försvårar för ett antal människor att kunna söka inifrån landet. Men det är vad vi diskuterar. Det vi har på bordet att debattera är ett underlättande för ett antal fall där det framför allt finns en familjebild med små barn. När man från de rättsvårdande myndigheterna ser till lagstiftningen har de en ramlagstiftning att tolka. Till sin hjälp har de, och tyvärr tidigare lagt för lite tyngd vid, att ta hänsyn till utskottens betänkanden, som ofta har varit lite klarare än regeringens skrivelser. Det gäller till exempel de synnerligen ömmande fall som vi har diskuterat här i kammaren . Vi gör därför ett förtydligande här. Regeringen har lagt fram en proposition, och vi tillstyrker den. Vi är också tydliga i argumenteringen från utskottet med att det handlar om att skydda dessa familjer och barnen och att det inte ska bli svårare. Är det så att skulle tolka detta som att det är en åtstramning, en tillknipning eller ett försvårande har vi ett betydligt större problem än bara den här frågan. Då har vi uppenbarligen en myndighet som väljer att inte lyssna på vare sig regeringen, utskottet eller kammaren. Det är då en helt annan författningsdiskussion som vi kommer att behöva framöver. Jag har lite större tilltro till än att det skulle välja att tolka detta på något sätt som att det är en hårdare skrivning än i övrigt. Jag vill också välkoma att regeringen har kommit med förslaget. Det är helt oacceptabelt när vi ser att det i enskilda fall innebär att en mamma skulle kunna tvingas att lämna sitt barn. Vi vet att det inte alltid är så enkelt som för oss att röra oss i världen. Vi kan hyfsat enkelt röra oss åka till andra sidan jorden för att snart komma tillbaka. Vi vet att byråkratin i många länder är under all kritik och att människor har svårighet att få ut sina handlingar och så vidare. Det är en del av grundproblematiken. Det är därför som jag är glad att vi har kunnat komma med detta förslag. Jag tror inte jag ska argumentera så mycket i övrigt. Jag vill bara vara tydlig med att detta inte på något sätt är någon skärpning av ett passtvång eller att sannolikgöra sin identitet. Det är ett klart steg i rätt riktning. Sedan kan vi ha olika uppfattningar om exakt hur långt man ska gå. När det gäller den sista delen skulle jag vilja ställa en fråga till oppositionen. Jag har inte riktigt förstått er reservation och den sista delen som ni skriver där. Det handlar om hur långt ni är beredda att gå i bedömningen av de fall där den sökande med all sannolikhet skulle få sin ansökan beviljad. Vi är inne och tittar lite på detta, och ni är inne och tittar på detta. Frågan är: Hur långt ska vi gå? Det finns också ett problem rent rättsmässigt här som man bör respektera och ha en seriös diskussion om. Vi kan inte som lagstiftare avkräva av alla våra myndigheter som ska tolka lagen och agera myndighetsutövare att göra en bedömning och agera på ett sätt innan man har fattat ett beslut. Jag ska vara tydlig. När man till exempel ska fatta beslut om att dra gasledningen i kan man inte tillåta någon att göra det innan man har fattat beslutet. Jag bedömer här att vi har en avgränsning från regeringens och majoritetens sida som är tydlig och inte gör för stora nagganden i kanten på den grundläggande principen. Ifall ni begär replik skulle jag vilja be er att utveckla detta lite. Vi är ändå inne på någonting som skulle kunna börja liknas vid ett sluttande plan. Det vore tragiskt om vi gick alltför långt här. Då har vi uppmanat våra rättsvårdande myndigheter att föregå besluten och agera som att beslut redan var verkställda. Jag har en sista sak jag skulle vilja säga till . Är det så att man har fått avslag på sin ansökan om uppehållstillstånd eller vad det nu vara månde kan det inte vara rimligt att det är i man ska återförenas om man har fått ett beslut om att man ska återvända till sitt hemland. Det är också en viktig del av en migrationsprocess som har en tydlig början och ett tydligt slut så att man vet när processen är slut och vad beslutet gäller. Du lyfte fram det som ett av dina exempel i ditt inledningsanförande. Det kan inte heller vara poängen i oppositionens linje att man ska kunna återförenas här med hela sin familj även om det är så att man har fått ett avslagsbeslut. 54 () replik: Självklart måste det även göras avvägningar med vårt förslag. Jag tyckte jag hörde på dig att det nästan fanns en liten invit till att försöka hitta en lösning. Ni kanske är lite inne på samma spår att vi egentligen borde öppna för fler att kunna söka inifrån landet utan att behöva söka från hemlandet. Det är då lite konstigt om inte de som varit asylsökande och som fortfarande befinner sig här i landet trots ett avslagsbeslut inte skulle få ingå i den gruppen. Om jag förstod dig rätt försökte du nästan säga det alldeles . Det som jag tycker är viktigt är att vi måste vara tydliga i förarbetena till lagstiftningen. Jag har läst upp vad som står i er proposition om vad lagstiftaren ville 1995 och hur det blev, och det var precis tvärtemot. Det blev svårare. Man försökte göra det lättare, och så blev det svårare igen. försöker vi att göra det lättare, och risken är att det blir svårare igen. Det finns en sådan uppenbar risk om vi inte lär oss av misstagen och skriver tydligt så att domstolarna och inte kan misstolka. Vi får då leva med att vi får en sämre standard i stället för en bättre standard. Jag tycker inte att det är bra att få läsa det som skedde 1995, långt innan jag var med i politiken. Det som då beslutades blev någonting helt annat. står vi här och försöker rätta till det som myndigheterna aldrig tillämpade av det då sade. Det är inte acceptabelt. Jag skulle vilja att vi tillsammans hittade tillbaka till den lösningen där människor slipper tycka att det sätt som våra myndigheter tillämpar lagstiftningen är stötande. 55 () replik: Om vi har en grundläggande farhåga från kammaren när vi fattar beslut om nya steg i rätt riktning att det ska gå åt andra hållet har vi ett problem rent författningsmässigt. Jag gör den bedömningen att det är tydliga skrivningar. Jag tror att vi är tydliga från alla sju partierna att grundhållningen och riktningen är rätt. Migrationsminister är tydlig med att det är den riktningen som gäller. Jag vågar lita till att detta är steg i rätt riktning som kommer att få effekt ute hos och i domstolarna. Är det inte så ska jag ge rätt, och så ska jag vara högst delaktig i skrivningar nästa mandatperiod som försöker kommer till rätta med detta. Men vi gör bedömningen att detta rimligen är vad vi behöver göra för att komma åt rätt håll. Däremot finns det en stor skillnad när det kommer till personer som har fått avslag. Är det så att någon har kommit till och har ansökt om att få stanna men fått avslag innebär det att personen ifråga ska lämna landet. I annat fall har vi uppluckrat hela processen där man söker och sedan får bifall eller avslag. Då kan det inte vara rimligt att man ska ingå i ett lagförslag om familjeåterförening som detta handlar om: att säkerställa att familjen kan vara enad. Om mamman eller pappan faktiskt inte har rätt att uppehålla sig i kan det heller inte vara rimligt att man får ta hit sina barn, utan då är det faktiskt så att hela familjen ska lämna landet. Jag önskar att vi levde i en värld där alla kunde få stanna, men så länge vi har en reglerad invandring kommer en del personer som inte har giltiga skäl att få avvika. Det innebär också att om man inte har lagliga grunder för att vara här kan man inte omfattas av lagstiftning om att hålla familjen samman i . 56 () replik: Jag tycker inte att det är tydliga förarbeten. Jag tycker inte att vi är tillräckligt tydliga gentemot och myndigheterna i det här fallet. Om tycker att det är tydligt är jag glad för hans skull, men jag tycker inte att det är tydligt. När det gäller dem som har fått avslag har vi alltså en situation i där en del människor har väntat väldigt på att få sina asylansökningar prövade. har de hunnit bilda familj och få barn. De kommer från länder dit det är väldigt svårt att återvända och dit de inte vågar återvända. Även om våra myndigheter inte anser att de har skyddsbehov enligt vår lagstiftning har de själva en annan uppfattning. Det finns människor som lever i som är gifta med svenska medborgare eller infödda svenskar där hela familjerna lever gömda därför att den här personen inte kan åka tillbaka till hemlandet för att söka uppehållstillståndet därifrån. En sådan situation ska vi naturligtvis inte ha. Det finns människor som inte kan åka hem och söka. Det finns de som kan det, och de flesta som kan det gör det, för det är enklast så. Men dem som inte kan måste vi också på något sätt värna, för de har också barn. De har också familjer, och vi kan inte lämna människor i sticket på det sättet. Det är inhumant. 57 () replik: Jag förstår mycket väl vad säger när det kommer till förarbetena, men vi i majoriteten gör bedömningen att detta är tillräckligt tydliga skrivningar. Där är vi helt eniga, och även om ni i oppositionen har lagt fram en egen reservation och skrivit en motion på propositionen innebär det ju inte att ni är emot själva innehållet utan att ni vill gå vidare. Det är en tydlig signal från sju partier och en regering om att detta är den riktning vi vill gå i. Den dag vi får tydliga och klara bevis för att vi har myndigheter som inte är beredda att utföra regeringens vilja är jag beredd att ta upp den diskussionen. Då har vi ett grundläggande demokratiskt problem i det här landet. Jag personligen är beredd att diskutera ministerstyre. Det är många andra som inte vill det, men jag tror att det ibland kunde vara bättre. 58 (): lägger Alliansen fram ännu ett förslag med barn- och familjeprofil. Barn och föräldrar ska inte i onödan skiljas åt. uppstår det emellertid konflikter mellan olika principer. Dessa principer får dock inte innebära rent orimliga konsekvenser i verkligheten. Jag tycker att sunt förnuft också måste prägla lagstiftningen när det framstår som direkt oklokt eller orimligt att en princip motverkar sitt eget syfte. Det borde framstå som självklart att en asylsökande person som kommer att få uppehållstillstånd och har små barn och familj i inte ska behöva återvända till ursprungslandet för att söka det uppehållstillstånd han eller hon ändå skulle få. Den ändring som här föreslås borde givetvis ha genomförts för länge sedan. Tyvärr har detta inte varit möjligt under tidigare regeringar. Oppositionen har i en reservation lyft fram farhågor om möjligheten att inte få tillgång till identitetshandlingar för att kunna söka uppehållstillstånd. Den farhågan är nog till största delen obefogad, för det finns även andra sätt att styrka sin identitet som kan vara tillfredsställande. Frågan om möjlighet till ansökan om uppehållstillstånd efter att ett beslut om avvisning trätt i kraft kommer också att beredas av regeringen vilket framgår av betänkandet. , som särskilt värnar barnen och familjen inom olika politikområden, har vid ett flertal tillfällen motionerat och lämnat in skriftliga frågor och agerat för att få en ändring till stånd i den här frågan. Svaret från tidigare regeringar har varit att visa kalla handen. Det är därför intressant att notera att Socialdemokraterna nu i opposition plötsligt uppvisar en tidigare obefintlig insikt om rimliga regler för familjer. Det blir alltmer tydligt att oppositionsrollen är en mer passande roll för detta parti. Det möjliggör för nya konstruktiva förslag från en alliansregering. Om man nu lyfter blicken från detaljerna i det här betänkandet framstår det för mig som alltmer tydligt att arbetet för att säkra freden måste intensifieras, som den svenska migrationspolitiken måste ligga i framkant. Det allra största bekymret som jag ser det är inte svenskt utan att respekten för mänskliga rättigheter är liten eller obefintlig i delar av vår värld. Här måste fortsätta att vara en aktiv part och en röst för människovärdet. Med detta korta inlägg yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. 59 () replik: Jag är helt säker på att har gjort vad de har kunnat för att få det här betänkandet så bra som möjligt med grund i den politik som vanligtvis för. Därför har jag en fråga utifrån det som sade om sunt förnuft. Självklart måste lagstiftning, tolkning och tillämpning utgå från sunt förnuft, men problemet är ju att även sunt förnuft tolkas väldigt olika beroende på vem man frågar. För den ena är sunt förnuft att ingen ska få stanna; för den andra är sunt förnuft att alla ska få stanna. Sunt förnuft kan alltså vara väldigt många olika saker. Jag skulle vilja fråga på vilket sätt han anser att propositionstexten är tillräckligt tydlig och ger tillräckligt tydlig ledning för och de tillämpande myndigheterna. 60 () replik: Jag satt och läste här under de olika replikväxlingarna, och jag kan läsa innantill. Om uppehållstillstånd efter lagakraftvunnet beslut står det som sista rad i utskottsbetänkandet: Även med beaktande härav måste dock barnets intresse av en sammanhållen familj anses väga tungt. Om sunt förnuft får väga tungt ger det myndigheten möjlighet att kunna bedöma detta på ett korrekt sätt. Sedan är det alltid så som sagts tidigare, att om vi har fattat beslut i den här kammaren som myndigheter uppenbarligen inte följer är det ett annat och mycket större problem. Det är också så att genom den nya processinstansen har vi faktiskt möjlighet att lyfta upp mer principiella frågor till Migrationsöverdomstolen att pröva dem. slutade läsa där, för det var behagligt då, men så här står det längst ned i utskottets slutkläm: Utskottet noterar dock att regeringen har förklarat att det i ett annat sammanhang kan finnas anledning att överväga om bestämmelserna i 5 kap. 3 och 3 a §§ UtlL är ändamålsenligt utformade eller om de leder till omotiverade skillnader mellan olika grupper av föräldrar och barn. Utskottet ser positivt på detta och förutsätter att regeringen låter utreda frågan . Jag tycker att det är samma sak som ett uppdrag till regeringen, och då tycker jag nästan att frågorna är besvarade. Jag tror att lyssnar på vad vi säger. behövs dock ytterligare förtydliganden, och eftersom det har tagit att göra detta förtydligande är jag väldigt glad att denna regering nu har gjort det. 61 () replik: regeringar har också försökt göra det bättre, men det blev inte så i alla fall. Jag tycker inte att den mening som du läste upp är tillräckligt tydlig i alla fall. Det talas om barnets behov av en sammanhållen familj. Men när man har menat barn spädbarn är man upp till kan jag inte riktigt förstå det. är det egentligen möjligt att man kan omfattas av undantagen i lagstiftningen. Man kan få söka härifrån. För inte så länge sedan skickades en man från till . Han kommer att missa sitt eget barns födelse. Är det inte också viktigt att hans fru har möjlighet att ha pappan i närheten när hon ska föda barn? Han kommer alltså inte att kunna komma tillbaka hit till förlossningen för han måste vänta i . Jag tycker att det skulle ha varit möjligt för honom att inom ramen för de undantagsregler som finns få stanna i och söka härifrån, eller att man åtminstone skulle snabba på hanteringen av hans ärende i och hos här så att han skulle kunna få vara med vid förlossningen. Jag skulle tro att egentligen har samma uppfattning, men jag vill gärna fråga om det förhåller sig så eller inte. 62 () replik: Jag tycker ändå att detta är ett steg i förtydligande riktning när det gäller inriktningsbeslut. En kortare process kommer vi också att få genom detta. Det står tydligt att man ska beakta barns situation. Skulle barn betraktas som spädbarn borde det vara ännu mer angeläget att beakta detta. Det väger givetvis ännu tyngre än i beaktandet av ett äldre barn. Om tidigare regeringar inte har lyckats göra det som vi lyckas göra nu beklagar jag detta, men jag anser givetvis att man ska beakta det som vi beslutar i kammaren. Jag tycker ändå att när man talar om det som jag läste upp, tungt vägande skäl, är det ett sätt att poängtera att den bedömning som har gjorts inte duger. Jag tror ändå att det handlar om en utbildningsfråga. Landinformation är avgörande, exempelvis i passfrågor och andra frågor. Man bör veta hur det ser ut så att man inte blir hindrad när man åker tillbaka till sitt land och blir borta . och jag vet väl att det är den stora och viktiga frågan och att detta också vägs in. Vi har kunnat se en ganska stor problematik med kristna i , ska ni veta. Jag tycker att man måste vara uppdaterad från verkets sida och göra nödvändiga justeringar efterhand som världen utvecklar sig. Det är min uppfattning. Sedan kommer vi tillbaka till att den här frågan också handlar om regelverk kring synnerligen ömmande omständigheter, som faktiskt involveras i hur man ska bedöma detta. Jag är nöjd med den här utvecklingen. Jag går gärna ett steg vidare under nästa mandatperiod om jag får tillfället. 63 () replik: Jag har haft möjlighet att följa utveckling när det gäller det migrationspolitiska området. Jag tror inte att behöver vara speciellt orolig över den socialdemokratiska utvecklingen. Det har varit en ganska rak utveckling. Däremot har jag kunnat se och följa ganska kraftfulla kast från sida när det gäller utfallet av politiken. Sedan må det vara att jag upplever att , såväl i debatten här i kammaren som utanför kammaren, intar en något annorlunda och mer human hållning till den politiska utvecklingen på det här känsliga området. Jag blir något förvånad över uttryck om sunt förnuft. Detta begrepp är naturligtvis ganska brett. Det är därigenom som som lagstiftande organ utformar lagstiftning som innebär att sunt förnuft i så fall blir det som svensk riksdag och ska leva efter. Det borde kanske göras något mer förtydligande från sida när det gäller det här politikområdet, specifikt vad sunt förnuft står för i just det här ärendet. Jag tror att såväl jag själv som och har visat på den oro vi känner inför den tolkning som kan bli om sunt förnuft ska få gälla utan ett tydligt regelsystem från oss som lagstiftare. Men kanske kan redovisa lite grann mer av vad han tänker om sunt förnuft. 64 () replik: Jag talade om oss som lagstiftare. Jag talade faktiskt inte bara om myndigheterna. Jag talar om att vi fattar beslut om regler som kan få folklig acceptans. Om vi stiftar lagar i den här kammaren som ingen tycker är acceptabla kommer vi inte att få genomslag för dem. Det tror jag att vi begriper allihop. Sunt förnuft är ju också att man måste titta på hela den bredd lagstiftningen har och inte plocka ut delar. Jag tycker att Lollofallet är lysande. fick vi höra att vederbörande plötsligt får stanna, utan att något sakligt har hänt. Vederbörande blir bara sämre. Då har vi en lagstiftning som inte använder sunt förnuft. Den är inte begriplig, folk kan inte förstå vad det är fråga om. Alliansregeringen försöker föra saker och ting till att det är rimligt att man får en möjlighet att söka ett arbete här om man har förutsättningar.