prot · GY0929 · 2010-12-07 00:00:00 — Det är min fulla övertygelse att det går att kombinera principer, till exempel principen om varors fria rörlighet inom EU och ett gott miljö- och klimatarbete. Miljöhänsyn är nämligen som jag ser det inte en nationell fråga utan ett ansvar som vilar på alla på vår jord, för det är vår gemensamma ägodel, vår miljö, som vi måste värna och skydda. Det går inte att göra det bara nationellt. Jag vill uppmärksamma interpellanten och meddebattören på att vi deltar i en diskussion med ett flertal länder som initierades i samband med vårt ordförandeskap . I detta samarbete deltar bland annat länder som nämndes i debatten här: , , , och . Vi har till och med tagit ett initiativ så att vi nu har fått ett nätverk som är döpt till för att kunna identifiera på vilka områden det går att samarbeta i de här frågorna och för att också delge varandra kunskaper och idéer. Vad är det då som man kan identifiera som viktigt i sammanhanget när man pratar mat och klimat? Några saker har kommit upp i det nätverk som har bildats, och några kan man faktiskt fundera ut själv: Vad kan jag som konsument nationellt göra? Bland det viktigaste man kan göra nationellt och som individ är att se till att minska svinnet. Vi har ett otroligt svinn av mat, från jorden till bordet. Där tycker jag att den offentliga sektorn ska vara ett föredöme. Det andra jag tycker att man ska göra är att äta efter säsong. Då minskar man både svinnet och de kostnader och den miljöpåverkan som är förenad med till exempel lagring. Som tredje punkt brukar jag säga att man ska se till att transportera hem matvarorna från inköpsstället på ett miljösmart sätt: Däri ligger den stora miljöpåverkan när vi talar om transporter. Den ligger alltså för det mesta inte i ledet före affären. Varför har vi då valt att notifiera detta? valde alltså att notifiera miljösmarta matråd, bland annat på inrådan av och för att vi vill verka för en öppenhet i processen. Dessutom var detta bland de första råden av den här typen som togs fram i . Det var också viktigt eftersom vi i ville säkerställa att vi lever upp till andra åtaganden som vi har iklätt oss, till exempel att vi ska ha fri rörlighet av varor och tjänster i den europeiska unionen. Det är viktigt att framhålla att vi gjorde detta inte därför att vi inte ville ha råden utan därför att vi ville lära ut till andra och också ta emot råd och dåd ifrån andra. Slutligen: Det är inte alltid säkert att det som kallas för närproducerade livsmedel också är de produkter som är de mest miljösmarta och miljövänliga, utan det kan faktiskt finnas andra saker som är mer klimatsmarta att köpa och äta. 53 (V): Tack, landsbygdsministern! Jag tror att jag sade fel i mitt tidigare anförande, så jag vill gärna korrigera det för protokollet. Landsbygdsministern räknade upp att man skulle minska svinnet, äta efter säsong och transportera hem varorna på ett miljövänligt sätt. Jag håller fullt ut med om det. Man kan också göra precis som förespråkade, alltså äta mindre kött, mer vegetabilier och mer lokalproducerat. Det är några aspekter som kanske är ännu viktigare. Min huvudfråga är ändå: Går det att komma med uppmaningar om hur vi ska kunna äta på ett mer miljövänligt sätt utan att det strider mot EU:s marknadsprinciper? Landsbygdsministern säger att han hoppas att det går, men detta är ju ett exempel på att det inte går. EU har faktiskt stoppat oss, eller vi har kanske en regering som inte tar strid nere i för våra myndigheters möjligheter att uppmana till miljövänligt sätt att konsumera? Här tycker jag att vi fortfarande inte har fått ett riktigt klart besked om hur detta egentligen har gått till. Landsbygdsministern säger att det står fritt att komma med nya förslag om hur vi kan konsumera på ett hållbart sätt. Men det var precis det som EU sade nej till och precis det som landsbygdsministern och , såvitt jag förstår, till slut bestämde sig för att dra tillbaka förslaget för att inte ta strid nere i och för att åtminstone kunna presentera en ny version som EU kanske kan acceptera. Jag tycker att fråga om notifieringen är relevant. I direktivet 98/34 är stadgat vilka produkter som måste notifieras i . Det handlar om tekniska föreskrifter som rör produkter. Jag ser inga krav från EU på notifiering ifall en myndighet kommer med allmänna råd råd som dessutom är vetenskapligt underbyggda. Vad händer med en sådan kampanj som Matlandet ? Handlar inte, , Matlandet om att vi delvis ska se till att den lokala produktionen av livsmedel ökar? Det är ju en kampanj för svenska livsmedel. När man läser dokumenten om Matlandet ser man att det är fullt med uppmaningar till konsumtion av sådant som är närproducerat eller lokalproducerat. Där går det uppenbarligen bra, men då tar fram sina råd blir det stopp. Jag tror att det blir stopp därför att landsbygdsministern inte har tagit strid i för att vår myndighet ska kunna ta fram de här råden. Om det skulle vara så att EU verkligen sätter stopp, att EU har blivit en gigantisk apparat som omöjliggör för medlemsländerna att ha lite flexibilitet, krävs det en förändring. Då vill jag höra en minister som säger: Jag åker ned till och tänker ändra på regelverket. Det skulle vara roligt om landsbygdsministern var intresserad av att driva krav inom reformeringen av den gemensamma jordbrukspolitiken till exempel samt av en större flexibilitet för medlemsländerna och av att man exempelvis ska kunna uppmana till närproducerat och lokalproducerat. 54 (V): Landsbygdsministern kommenterade inte min fråga om han anser att exemplet här passar bra in på näringsminister uttalande om att EU måste bli smalare och vassare. Jag tycker att EU visar en väldigt trubbig sida och att EU ger sig in på sådant som egentligen borde kunna hanteras av respektive land. Jag har förmånen att sitta med i insynsråd och har kunnat följa frågan också via insynsrådet. Jag kommer ihåg att jag i något skede sade att man för att tillgodose vakthundar kanske inte får skriva närproducerat eller lokalproducerat. Kanske måste man skriva korttransporterat eller något sådant för att lyfta fram det som orsakar miljöpåverkan. Det har man gjort i en version som förelåg här , men inte ens den tvättade versionen har man valt att gå vidare med. Jag vill också återkomma till frågan om ansvarsfördelningen mellan och . Det är väl så att inte äger frågan utan att det är som till syvende och sist avgör. Där sitter man, som sagt, på handelspolitiken, och prövar kanske i själva verket produkternas tekniska innehåll, de tekniska föreskrifterna. Har man inte gått utanför tillämplighetsområdet i anvisningarna när man börjar tillämpa metoden på råd när det gäller miljösmarta matval? 55 Landsbygdsminister (C): Som jag inledningsvis sade i mitt svar var anledningen till att vi drog tillbaka förslaget, notifieringen, i EU att dokumentet ändrats eller som interpellanten sade tvättats i så stor utsträckning att vi bedömt att det är bättre att myndigheten i lugn och ro arbetar vidare på det sätt som myndigheten bedömer vara bäst för att få en så bred, allmängiltig, sammanställning som möjligt men också med utgångspunkt i de ändringar som föreslagits och som också gjorts och som man fått in synpunkter på. Detta är bättre än att pressa fram, tvinga igenom, någonting som inte är bra och som kanske alltför få blir nöjda med. Låt mig igen kommentera det här med vad som är närproducerat och vad som är miljösmart och så vidare men också transporterna. När det gäller transporter av livsmedel vet vi att transportens längd inte spelar en stor roll. Långa transporter, till exempel med en fullastad båt, är ofta betydligt klimatsmartare än korta transporter med en lastbil som dessutom kanske bara är lastad till en tredjedel. Vetenskapen och forskarna har hjälpt oss att räkna fram att det är på det sättet. För många livsmedel är det i primärproduktionen så att stora växthusgasutsläpp görs i själva produktionen. Den stora potentialen ligger i brukandet av jorden, i att bruka jorden på ett klimatsmart sätt så att klimatpåverkan minimeras. Finns det då inga goda anledningar till att köpa vad vi kallar för närproducerat? Jo, säger jag. Väldigt många konsumenter efterfrågar mat med identitet, mat som är trendmässig och mat vars härkomst och ursprung man vet. Det tycker jag är mycket roligt. Jag är mycket glad över den trend som finns i vårt samhälle. Det finns en enorm potential i detta, inte minst i att bredda och öka landsbygdsföretagandet på området. Det försöker vi göra genom satsningen på visionen om som det nya matlandet. I det finns det till och med lite pengar för att utveckla de här verksamheterna så att vi kan dels tillgodose den konsumentefterfrågan som finns, dels skapa de jobb som jag vill ska finnas i alla delar av vårt fina, stora och vackra land. Är det då så att förslaget är stoppat av EU? Nej, det är inte stoppat av EU utan vi har valt att dra tillbaka förslaget. Jag tycker inte att man på något sätt ska chikanera dem i EU genom att påstå att det är de som har stoppat förslaget. Så är alltså inte fallet, utan vi har dragit tillbaka förslaget för att få fram ett bättre förslag och för att ge myndigheten möjlighet att i lugn och ro arbeta vidare på det sätt som myndigheten bedömer vara bäst. Slutligen: Att i den här debatten gå in på en fråga som är gigantisk, nämligen frågan om vår gemensamma jordbrukspolitik i , avstår jag från. 56 (V): Det är någonting i landsbygdsministerns inlägg som inte riktigt hänger ihop, tycker jag. Först säger att huruvida maten är producerad lokalt eller importerad inte spelar någon större roll. Men sedan har vi som går ut på att man ska stärka den svenska produktionen. Pengar finns avsatta till exempel i En livsmedelsstrategi för hela , som jag läst och som kom 2008. Där har man avsatt till småskalig ekologisk produktion och till närproducerat. För övrigt kan jag instämma i att vi kan minska utsläppen mer ifall vi gör annat, till exempel om vi minskar köttkonsumtionen. Där skulle jag vilja säga att den största vinsten finns att hämta. Trots detta tycker jag att vi måste värna våra myndigheters möjlighet att komma med uppmaningar och smarta kostråd till våra medborgare. Jag förstår inte hur , eller andra myndigheter ska kunna komma med smarta miljöråd till svenska folket ifall man inte till exempel får uppmana till en ökad konsumtion av lokalt producerad mat. Jag förstår heller fortfarande inte varför och regeringen väljer att gå omvägen via och notifiera detta. Det står nämligen klart och tydligt i det notifieringsdirektiv som finns att det handlar om tekniska föreskrifter. Sådant måste notifieras, men inte allmänna råd. Det får alltså landsbygdsministern gärna kommentera i sitt sista inlägg. Kommentera också gärna hur och andra myndigheter ska kunna komma med råd om till exempel en ökad konsumtion av lokalt producerade varor. 57 Landsbygdsminister (C): Det är ju så att det i en komplex värld vi lever nämligen i en komplex värld finns många saker som måste knytas samman och bindas samman. Det ena utesluter inte det andra. Självklart ska vi handla och göra olika saker för att förbättra det klimatarbete som har varit eftersatt i vår del av världen och i många andra delar av världen hur länge som helst. Det utesluter dock inte att vi vill bygga välstånd genom att ha en fri rörlighet av varor och tjänster på en inre marknad inom den europeiska unionen och också bygga välstånd, jobb och utveckling i andra delar av världen genom en fri och öppen handel. Dessa saker måste knytas samman. Jag är mycket fast i att säga att det inte alltid är så att det är transporten som har den stora miljöpåverkan. Den fullastade båten är mer klimatsmart än vad den till en tredjedel fyllda lastbilen är på den korta distansen vad gäller att transportera vilken vara det än må vara. Hur hänger då detta samman med Matlandet ? Ja, jag ser otroliga möjligheter att öka den svenska livsmedelsproduktionen. Det ger jobb, utveckling och en möjlighet för inte bara svenskar utan också andra konsumenter att köpa de förträffliga produkter vi kan producera i och kanske till och med möjligheten att sälja på export och öka exporten. Det är därför vi också har ett exportmål i visionen om Matlandet . Vi ska exportera lika mycket mat, lika mycket livsmedel, som vi köper. Jag är övertygad om att det skapar jobb och välfärd i vårt land likaväl som det skapar jobb, utveckling och välfärd i andra delar av både den europeiska unionen och världen i övrigt. Tack för en intressant och spännande interpellationsdebatt! Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera förhandlingarna till . 7 § Svar på interpellation 2010/11:76 om anställningsvillkoren för statligt anställda vid bolagisering 58 Statsrådet (KD): har frågat mig om avsikten med bolagiseringen av statliga myndigheter är att de ska byta avtalsområde, och om så inte är fallet, om jag avser att vidta några åtgärder för att bolagiseringar av statliga myndigheter fortsättningsvis inte ska innebära förändringar av tillhörigheten till avtalsområden. Den svenska förvaltningsmodellen innefattar en långtgående delegering av de arbetsgivarpolitiska frågorna till och till myndigheterna. är den statliga arbetsgivarorganisationen, i vilken myndigheterna är obligatoriska medlemmar. Verket sluter kollektivavtal på statens vägnar. får enligt sin instruktion företräda icke-statliga arbetsgivare som myndigheten bedömer har intressegemenskap med statliga arbetsgivare och som har uppdragit åt myndigheten att träffa kollektivavtal. Om en myndighet bolagiseras är det upp till bolaget att avgöra huruvida man önskar kvarstå som medlem i eller vill ansluta sig till någon annan arbetsgivarorganisation. Det är således upp till respektive bolag att bedöma vilken arbetsgivarorganisation man önskar tillhöra. Sedan är det förstås en annan fråga huruvida man antas som medlem. Jag anser att detta är en bra ordning och avser inte att vidta några förändringar i detta avseende. En viktig utgångspunkt för regeringen är att värna den statliga kärnverksamheten. Renodlingen av den statliga verksamheten bör därför fortsätta genom ytterligare omstruktureringar och omprövningar av det offentliga åtagandet. Uppgifter som inte tillhör statens kärnverksamhet bör avvecklas eller överlåtas till annan huvudman. Detta redovisades i regeringens proposition Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt som överlämnades till . 59 (V): Jag vill tacka statsrådet för svaret, även om jag måste säga att jag blev mycket besviken när jag såg det. Statsrådet avsäger sig totalt allt politiskt ansvar för arbetsvillkoren för de anställda i statliga bolag och även en del myndigheter, oavsett vilka försämringar som det faktiskt innebär. Borta är allt prat om att staten och det offentliga ska vara ett föredöme som arbetsgivare. Här ser vi ett väldigt tydligt mönster där staten på olika sätt försämrar villkoren för de anställda, men det politiskt ansvariga statsrådet verkar tyvärr inte ha något bekymmer med det. Tydligen är det stor skillnad på retorik och praktik. Gång på gång har villkoren försämrats för de statligt anställda när myndigheter har blivit bolag eller som när och Metria ska bilda bolag. I fråga om är det mycket klart att man anser att det går att pressa kostnaderna genom att försämra villkoren för de anställda. På de overheadbilder jag har tagit del av och som jag också har med mig här kan man klart utläsa att det också är det som är meningen. Kostnadsnivån måste sjunka, och det ska uppnås genom ett nytt kollektivavtal som bland annat innebär längre arbetstider, kortare semester och mindre personal som ska utföra samma arbetsuppgifter. Det står väldigt tydligt och klart i de overheadbilder som man presenterat från ledning. har dessutom vid bildandet av det nya bolaget , ett bolag som ska bildas för att hantera flygledning över luftrummet över och , genomfört en rad försämringar i anställningsvillkoren för de svenska anställda i bolaget. De danska anställda som ska ingå i bolaget får behålla sina tidigare villkor villkor som dessutom var bättre än vad svenskarna hade. Det är tydligen så att den danska staten anser att det är viktigare att ha bättre arbetsvillkor för sina anställda än vad den svenska staten gör i det här fallet. De försämringar som sker i det bolaget handlar om allt från försämrad möjlighet till föräldraledighet till längre arbetstider, lägre ersättning för arbetsresor, lägre ersättning för skiftgång och så vidare. har agerat och försökt uppmärksamma på de försämringar som faktiskt sker. I ett brev har man skrivit att det här är helt främmande för hur parterna inom staten brukade bete sig mot varandra. Lokala avtal har sagts upp mitt under pågående förhandlingar, och arbetsgivaren har när parterna inte har kommit överens ensidigt beslutat om vilka villkor som ska gälla. Det har därmed inneburit försämringar i form av frysning av tarifflöner och längre arbetstid. Det här är alltså för de anställda som ska vara kvar i myndigheten. skriver i sitt brev: Genom att agera på detta sätt har inte visat denna respekt för de fackliga organisationerna och därmed inte sin personal. Jag skulle kunna fortsätta så här. Jag har många exempel på myndigheter som har blivit statliga bolag, där försämringar har skett för de statligt anställda. Jag vill fråga statsrådet om det är det som är meningen. Är det det här som är huvudsyftet med bolagiseringen? Om inte, varför inte då försöka vidta några åtgärder där man garanterar likvärdiga villkor? Bland annat har vi det statliga trygghetsavtalet som är väldigt bra och omfattande och skapar möjligheter till omställning som inte de här privata avtalsområdena har. Det har också insett och till och med sagt upp anställda i förväg för att de ska kunna ta del av det avtalet. Vore det inte dags att agera, statsrådet? 60 Statsrådet (KD): tror jag att det är viktigt att sortera tankarna och styra upp den här diskussionen. För det första har vi alltså en långtgående arbetsgivarpolitisk delegering till och till de enskilda myndigheterna att exempelvis sluta avtal med sina motparter. Denna princip och arbetsfördelning har utvärderats och avrapporterats till , och vad jag vet har inte heller varit emot den ordning som gäller. Då är frågan: Om man nu tycker att det är en riktig princip, ska regeringen då hoppa in i vissa avtalsförhandlingar, eller ska vi hålla på den svenska modellen med kollektivavtal och överenskommelser? Det är den första frågan som jag tror att måste tänka igenom och besvara. För det andra: Hur fungerar den svenska arbetsrätten här? Det är så att man faktiskt tar med sig sina villkor till det nya sammanhanget om man exempelvis går från myndighetsform till bolagsform eller byter ägare. Om det inte finns något kollektivavtal i den nya organisationsformen har man med sig de gamla reglerna. Finns det ett nytt kollektivavtal omfattas man efter en övergångsperiod av det nya kollektivavtalet. Är det så att vi ska ingripa och säga att vissa kollektivavtal är bättre än andra? Vilken typ av arbetsgivarpolitik står egentligen för? Är då de nya avtalen i regel sämre eller bättre? Erfarenheterna när man tittar igenom detta är att det är svårt att bedöma, för det finns ofta olika regler. Man kanske har lite sämre på lönesidan men bättre på pensionssidan. Man kanske har lite olika regler kring arbetstid och liknande. Det är inte alltid lätt att jämföra. Jag vet exempel där man också har klagat från fackligt håll att man inte fått över de nya reglerna hos den nya arbetsgivaren som haft bättre kollektivavtal, utan de gamla avtalen har följt med . Det finns alltså inget som är svart och vitt i den här frågan, men jag har respekt för den svenska modellen, jag har respekt för kollektivavtalsmodellen och jag har respekt för den arbetsgivarpolitiska delegeringen. Varför har inte samma respekt för de här spelreglerna på arbetsmarknaden? 61 (V): Självklart ska inte politiker gå in i förhandlingarna, men politiker är också arbetsgivare och kan tala om vilka minimivillkor man tycker ska kunna gälla i direktiven till omorganisationen vid bolagsbildning. Det är möjligt. Där kan man tydligt skriva in till exempel att principen är att de anställdas anställningsvillkor inte ska försämras, att huvudanledningen till ombildningen inte är att anställningsvillkoren ska förändras eller försämras. Man kan skicka väldigt många signaler genom tydliga skrivningar till direktiven. Det är lite intressant nu att Metria också ska bilda bolag. När den utredningen gjordes skrev den som då var utredare: vid tidigare bolagiseringar har den övergående personalen i huvudsak fått behålla samma anställningsvillkor som gällt hos den gamla arbetsgivaren. Det skrev den dåvarande utredaren, som tydligen också ska fortsätta arbetet när det gäller Metria. Redan då agerade ST och sade: Men går det nog lite långt här, visst har villkoren försämrats. Men fackförbundet säger att det nu har gått mycket, mycket längre. Jag kan ta upp flera bolagsbildningar, för ni vill bilda väldigt mycket bolag och privatisera. Det som sker i handlar ju om att ni vill bolagisera en del verksamhet och sedan konkurrensutsätta den. Därför ska nu bilda ytterligare ett bolag. Därmed vill de vara med och konkurrera och måste då pressa de anställdas villkor. Och det är mycket tydligt att det är just det som det handlar om. Det står på flera av overheadbilderna att man ska pressa kostnaderna genom att försämra i anställningsvillkoren. Det är ganska mycket pengar som man räknar med att tjäna på det, både i sämre semestervillkor, i längre arbetstider och så vidare. Visst, på någon punkt är det säkert lite bättre ersättning. Men i totalen är mycket tydligt med att det som åsyftas är just att pressa kostnaderna, och ska avtalen omförhandlas. De säger dessutom upp alla avtal mitt under pågående förhandlingar och beslutar sedan ensidigt vilka villkor som ska gälla om man inte kommer överens. Så har inte staten agerat tidigare. Det här är något nytt, . Du borde agera eller ge någon signal om hur du politiskt tycker att det här ska gå till. Jag tycker att det är mycket upprörande. Jag hoppas och vill tro att man politiskt står upp för det man brukar säga, att det offentliga ska vara en bra arbetsgivare, ett föredöme. Så är det inte i det här fallet. Här är det så tydligt och klart att avsikten är att pressa kostnaderna, och det drabbar de anställda. Fler arbetsuppgifter ska utföras av färre anställda som ska jobba , ha sämre semestervillkor och så vidare. Det är väldigt tydligt. frågar i sitt brev om meningen med bolagsbildningarna är att det ska vara någon form av shoppingverksamhet bland de nya bolagen när det gäller vilket avtalsområde de ska kunna välja. Jag tycker att det borde vara dags att vakna upp. Din företrädare tyckte i alla fall att det här var ett problem, även om han inte gjorde så mycket. Men statsrådet verkar inte ens inse att det är ett problem, och det gör mig mycket orolig. Man kan undra på vilket sätt det här ska gå till , för avsikten är ju att privatisera mer och sälja ut mer. Därmed ska de anställda pressas i än större utsträckning än vad de gör . 62 Statsrådet (KD): Staten ska självklart vara en god arbetsgivare. Staten ska följa spelreglerna på arbetsmarknaden. Statliga arbetsgivare ska också följa de spelregler som gäller inom sina avtalsområden. Det intressanta är att om regeringen och bestämmer att man ska delegera det arbetsgivarpolitiska ansvaret till myndigheterna och till och att man i förhandlingar med de fackliga organisationerna ska finna avtalsvillkor som är rimliga och bra, då kan man inte hoppa in och ut ur den processen som man tycker att det passar. säger att politikerna ska stifta minimivillkor vid bolagsbildningar och liknande. Här ska vi plötsligt ha något slags minimiavtal formulerade av politiker. Det är inte i enlighet med den svenska modellen, att man litar på att det finns starka och jämbördiga parter som finner bra villkor för varandra. Här radar upp en massa olika påståenden om ett avtalsområde. Jag kan inte bedöma dem.