prot · GY0910 · 2010-11-04 00:00:00 — Tillsammans med Försvarsmakten har alliansregeringen också lyckats komma till rätta med de svarta hål i försvarets ekonomi som med jämna mellanrum har uppdagats. är vi ännu inte i mål med alla reformer. Vi har fattat blocköverskridande överenskommelser om , och det finns fler viktiga områden som också skulle tjäna på långsiktiga lösningar. Det är därför jag med viss oro och även förvåning läser de rödgröna partiernas förslag till förändring av försvarsbudgeten. vet vi att S, V och MP vill spara på det svenska försvaret. Detta är oroväckande men kanske inte helt förvånande. En smula förvånande är dock att oppositionen har valt att ducka i flera av de viktiga frågor som det svenska försvaret nu står inför. I de rödgröna partiernas gemensamma försvarsmotion, knappt två sidor lång, finns inga svar på hur man tänker sig att försvarets framtida personalförsörjning ska ske. Finns det ett gemensamt svar? Hur ser det i så fall ut? Om det inte finns något gemensamt svar hur ser då Socialdemokraternas politik ut? Förordar de fortfarande ett pliktsystem? Håller kvar vid sin linje om frivillighet? Vilka blir konsekvenserna av så stora neddragningar som har föreslagits? Vilka förband ska läggas ned? Vilka förband ska behållas? Det är väldigt många viktiga frågor som förtjänar svar. Jag vill avsluta där jag började, på plats i hos de svenska kvinnor och män som med sina egna liv som insats har valt att arbeta för ett säkrare, tryggare och bättre . De gör ett otroligt arbete. De visar i praktisk handling det nya insatsförsvar som växer fram. Det är smalare men betydligt bättre, och det har långt större möjligheter att göra skillnad för människor där det verkligen behövs. I detta anförande instämde (M). 307 (SD): Svensk försvarspolitik har varit framgångsrik . Inte bara vi själva har sluppit undan krig, utan vi har också verkat dämpande på parterna under det genom vår alliansfrihet. Efter det nedrustade . Det fanns ingen hotbild. Det var en felbedömning den gången. efter var mycket bättre rustat. De flesta av oss som har gjort värnplikten känner det svenska försvaret just så, som välrustat och helt inriktat på försvar av det egna territoriet. Men avvecklas denna försvarsmodell. Den allmänna värnplikten är avskaffad. Invasionsförsvaret ersätts med ett insatsförsvar. Försvaret har fått minskade anslag sett över . Armén hade 1987 21 brigader och 200 fristående bataljoner. Detta utgjorde 420 000 man. Därtill kom hemvärnet med 100 000 man. , senare, har vi 2 brigadramar. Detta har en ekonomisk bakgrund. tillväxt har haft ett lågt genomsnitt och inneburit en minskad skattekraft för landet. För att balansera detta har vissa samhällssektorer fått stryka på foten. Försvaret är en sådan sektor. Det svenska försvaret är inte helt avvecklat, men det har beskurits så hårt att det kan skydda vårt territorium. Vi sverigedemokrater vill vända den negativa utvecklingen för det svenska försvaret. Vi vill öka anslagen till försvaret så att det åter kan lösa uppgiften att försvara vårt territorium och hävda vårt självbestämmande. I vår budgetmotion lägger vi mer än regeringen på försvarsområdet, och vi lägger 3 miljarder mer än De rödgröna. Det här är vår första budgetmotion, och vi har varit noga med att inte räkna in luft i kalkylerna. I kommande budgetar och flerårsbudgetar har vi för avsikt att ytterligare öka försvarsanslaget. I likhet med den finska försvarspolitiken har vi synen att försvaret i första hand har som mål att skydda det egna landet. Vi har synsättet att försvarstanken bygger på delaktighet och förankring. I vårt äger vi ett invasionsförsvar som kan skydda vårt territorium. I vårt har vi allmän värnplikt. I vårt är militär utlandstjänstgöring frivillig för anställda i försvaret. Vi ser det som ett viktigt mål att på medellång sikt upprusta till fyra brigadramar med regionalt ansvar i . Vi är medvetna om att försvaret är en tung apparat som inte lämpar sig för snabba omställningar. Vi kanske inte kan få igenom vår vilja ännu på länge eller ens aldrig det är upp till väljarna men vi vill vädja till de andra partierna att inför kommande budgetar liksom vi föreslå ökade försvarsanslag. De politiker som har haft majoriteten att bestämma över försvarspolitiken talar om att det inte finns någon hotbild mot efter det . Det brukar till och med raljeras över det. Analysen brukar stanna vid en sammanfattning av det dagsaktuella läget i , men det är inte Putins dagshumör som ska avgöra våra försvarsanslag. Försvarspolitiken måste vara långsiktig. Det tar decennier att återbygga ett försvar. Ledarförmågorna inom försvaret växer ur försvarets volym och . Den aktuella hotbilden får ett genomslag i försvarsanslagen även för oss. Men det är viktigt att inse att det är omöjligt att vara säker på vilka hotbilder framtiden för med sig. Vi måste ha ett militärt grundskydd i form av ett territoriellt orienterat försvar. Mycket har förändrat sig sedan mellankrigstiden, men det är fortfarande omöjligt att veta hur framtida hotbilder ser ut. En fri nations behov av ett grundläggande territorialförsvar består. Det finns de som säger att en självständig försvarspolitik är omöjlig för ett mindre land. Ett argument jag har hört är att försvarsindustrin till stor del är multinationell och inte längre på samma vis bunden till nationernas totalförsvar. Ett annat argument jag har hört är att dagens militära system är oerhört dyra att utveckla, och det gör det svårt för enskilda länder att skapa egna system. Visst har förutsättningarna förändrats, men vi anser att med en ansvarsfull försvarspolitik och ökade försvarsanslag är en självständig försvarspolitik möjlig. Vi är jakande till ett nordiskt försvarssamarbete som kan sänka våra militära kostnader. Men, säger ni säkert i alla fall, varför ska vi ha ett invasionsförsvar? Varje fri nation måste ha ett grundläggande territorialförsvar. Territorialförsvaret ska kunna möta en invasion och även möta inre hot vid nationell instabilitet. Det militära försvaret ska kunna verka hand i hand med det civila och vara en viktig tillgång i kriser. Varje fri nation måste ha ett grundläggande territorialförsvar. Bluffen att inte ha ett försvar kommer att synas. Det kan börja som ett rått skämt från en utländsk diplomat om att kan man strunta i. eller senare, på ett eller annat sätt, kommer påtryckningarna på ett land utan försvar att bli reella. Vårt grannland har inte avskaffat vare sig värnplikten eller invasionsförsvaret. borde styra upp på det traditionella spåret igen och liksom prioritera det egna landets skydd. I detta anförande instämde , och (alla SD). 308 (M) replik: Jag har läst budgetmotion, och det nämns inte jättemycket om försvaret där. Det som står där för tankarna till just det gamla invasionsförsvaret. Faktum är att ni till och med skriver att ni ska stärka det, det vill säga det försvar som har ersatts av ett insatsförsvar och som faktiskt inte längre finns. Går man lite mer på djupet talas det i er budgetmotion om en återinförd värnplikt och en avveckling av alla fredsinsatser utomlands. Jag menar att det är en tråkig politik som skulle försämra möjligheter. Jag har två frågor. För det första: Hur ska ni finansiera en återinförd värnplikt? Ni kan väl inte mena att de ni har anslagit på något sätt skulle räcka till att upprätta det gamla invasionsförsvaret igen? 309 (SD) replik: Det räcker naturligtvis inte med 750 miljoner. Det här är vår första budget i kammaren. Vi har varit väldigt noga med att räkna fram en kalkyl som inte har luft i systemet. De medel vi vill tillföra försvaret är mycket större. Det inser vi också. Att successivt återinföra värnplikten innebär att tillföra ytterligare medel. Då kan vi återinföra en värnplikt som till att börja med tar sikte på att innehålla en grundutbildning. Det stämmer inte att vi helt vill avsluta fredsbevarande och fredsskapande utländska insatser. Vi är för sådan tjänstgöring, men den ska vara frivillig och inte obligatorisk. Varje nation ska i första hand ha ett försvar som skyddar det egna landet. Utlandstjänstgöringen är en tillkommande frivillig del. 310 (M) replik: Som en parentes vill jag säga att under invasionsförsvarets dagar, till exempel 1988, utgjorde försvarskostnaderna i av bnp. Med dagens mått mätt skulle det innebära att försvaret enligt borde kosta . Det saknas väldigt många miljarder där, . Ni säger också nej till utlandssatsningar. Min fråga är: Menar du på fullaste allvar att ska kunna möta hot mot egen säkerhet först när de har nått fram till våra nationsgränser? Är det politik? 311 (SD) replik: När det gäller omfånget på vårt invasionsförsvar kan vi konstatera att exempelvis det system vi hade 1987 med 21 brigader inte var så väsentligt mycket dyrare än de anslag vi har . Den stora omställningen av försvaret har i sig kostat mycket pengar. Anledningen till att det svenska försvaret är så dyrt när vi har en så liten stående trupp är någonting som utreds av alla instanser. Det finns alltså mycket att göra med effektiviseringar. Det inser vi också. 312 (M): Min morfar lärde mig att om jag knyter handen om någonting riskerar jag aldrig att tappa det. Men jag får heller aldrig någonting i handen om jag inte har den öppen. Med andra ord: När vi väljer att sluta oss tenderar det att innebära att vi långsiktigt blir fattigare. Det fanns här i då vi hade tillväxt. Vi tänkte på utveckling och framtidstro. Det var stabilt. Man kunde utgå ifrån att grabben fick jobb på pappas jobb. Jag pratar om . hette tv:n typiskt . När jag skrev det fick en ung medarbetare till mig googla på namnet, därför att går vi in på ett volymhandelshus heter tv:n möjligen ganska många saker, men den heter inte längre. Någonstans är det så att vi då har valt att köpa andra tv-märken. Vi har valt att titta på en större, globaliserad värld därför att det har gett oss välfärdsvinster. Vi kanske tycker att den där platt-tv:n, som inte heter utan något annat, faktiskt är mer prisvärd och har därför valt att köpa den. Det här valet är faktiskt det val vi talar om när vi pratar om globalisering. Det är det val vi talar om när vi funderar på hur vi får så mycket och så gott utbyte som möjligt av våra pengar i samarbete med andra. Öppenheten handlar naturligtvis, som det exempel jag började med här, om handel, men det handlar om så mycket mer: om idéer, om tankar, om andra människor, om stater och om organisationer. Det handlar om att faktiskt hitta det där gemensamma som stärker oss. Där tycker jag att det är rimligt att säga att vi ska ha en utgångspunkt som bygger på demokrati, respekt, att kunna föra samtal, att diskutera mänskliga rättigheter och att försöka övertyga med logik. Men vi ska också vara mycket medvetna om att det är i den öppenheten framtidens framgångar definieras. Jag lyssnade på ett inlägg i radion där man pratade om självförtroende. Där sade man ungefär så här: Självförtroende kan jag ha på två olika sätt. Antingen kan jag ha ett inlärt självförtroende, då någon har sagt: Gör så här och så här, så blir det rätt! Eller också kan jag ha ett äkta självförtroende, som kommer av att jag kan frågorna. Och det är klart att för vi över det i det globaliserade perspektivet kan vi naturligtvis inför olika fenomen vara väldigt kategoriska och avvisande, deklarera att så här är det och sluta där. Men jag kan också gå tillbaka och säga att jag har en tro på att det vi står för är det rätta och riktiga, och därmed kan jag också förmå att försöka övertyga och argumentera. Utan att ge avkall på innehållet kan jag ändå försöka övertyga. Det här har jag tänkt på under mina första veckor när jag nu har träffat ett antal företrädare för konflikthärdar runt om i världen. Vi har pratat om , , , och . I alla de sammanhangen kan jag antingen välja att ha en väldigt kategorisk ståndpunkt och säga så här är det och därmed inte försöka bidra till att bli en del av lösningen. Men jag kan också föra fram de positiva värden som ligger i vårt sätt att se på demokratin och som ligger i vårt sätt att se på mänskliga rättigheter, öppenhet och handel. Då kan jag nämligen argumentera, föra fram synpunkterna och hoppas att någon förstår. Det är möjligt jag ska gärna erkänna det att jag kan vara naiv. Det är möjligt att jag aldrig har en chans att påverka några andra människor att tro. Men låt mig då konstatera att jag hellre är naiv och tror på människans möjlighet än uppgiven och säger att det här inte går att lösa och att vi kommer att ha en evig konflikt. Jag tycker att det är viktigt, när vi har en debatt om utrikespolitik, säkerhetspolitik och försvar, att konstatera att vi ska stå för öppenhet. Vi ska stå för en beredskap att ta emot intryck och att resonera, försvara och argumentera för de ståndpunkter vi har där vi tror på demokratin och på vårt system. Men det kräver att vi har självförtroende, därför att i mötet med det okända ligger det spännande, och det är som sagt bara när handen är öppen som det kommer någonting i den. Det är bara då vi kan lära oss någonting nytt. Med det vill jag sluta och konstaterar att jag är stolt över att tillhöra ett land där vi främjar förståelse och kontakter människor emellan, därför att då blir vi alla långsiktigt rikare. I detta anförande instämde (M). 313 (S): har klarat den finansiella krisen förhållandevis väl. Allvarligt är dock att de regionala obalanserna är på väg att förstärkas. Om centraliseringen får fortsätta kommer stora delar av landet, främst i inlandet, att bli en demografisk öken. Dessa bygder måste få rättvisa förutsättningar att ta till vara den stora utvecklingspotential som faktiskt finns. krävs en politik för inflyttning till pressade men attraktiva landsbygdsområden. Vi uppmanar partierna att lyfta de regionala rättvisefrågorna inför valet. Ja, som ni vet har ju valet varit. Det här som jag läste nu är ingenting som jag har författat, utan det har företrädare för Hela ska leva, Småkom, Inlandskommunerna och Föreningen gjort. Hela ska leva. Socialdemokraterna vill att ska vara möjligheternas land där var och en oavsett bakgrund kan växa och ta sin del av ansvaret. Det gör starkt. Men händer något annat. Fler möter stängda dörrar, och klyftorna ökar, även mellan stad och land. Personal sägs upp i välfärden. Arbetslösheten är farligt hög, särskilt bland unga. Det går att välja en annan färdriktning så att fler får möjlighet att leva ett rikare liv. Det i sin tur kräver målmedvetna satsningar. Därför sätter vi jobben främst. Vi vill ge stöd till de företag som anställer unga arbetslösa, bygga fler bostäder, tillföra kommunerna resurser för att behålla och anställa personal i välfärden och investera i modern infrastruktur, informationsteknik och energisystem. Vi vill fortsätta bygga ut högskolan i hela landet. Vi vill göra en särskild satsning på besöksnäringen, som har goda möjligheter att skapa nya arbetstillfällen över hela landet. Våra investeringar i grön energi ger möjlighet att skapa nya jobb i hela landet. För att vi även ska kunna ha en jämlik välfärd av hög kvalitet i hela landet krävs en fortsatt omfördelning av skatterna mellan landets regioner genom statsbidrag till kommuner och landsting samt skatteutjämning. Vi socialdemokrater vill utarbeta en särskild strategi för storstädernas utveckling. Vi anser att det behövs en anpassning av välfärds- och familjepolitiken till storstadens öppettider. Vi vill öka rörligheten på bostadsmarknaden och bygga bort bostadsbristen. vill vi införa ett särskilt stöd för att trygga tillgängligheten till grundläggande kommersiell service i gles- och landsbygd. Tillsammans med detta ser vi en ny politik för framtidens livsmedel, ett hållbart skogs- och jordbruk och en god djurhållning. Avslutningsvis vill jag än en gång understryka behovet av en satsning på infrastruktur. Jag är därför glad över att påpeka att vi socialdemokrater vill göra en historisk satsning på järnväg och på kollektivtrafik. Där har vi mer pengar anslagna än den borgerliga regeringen. har vi lika mycket pengar anslagna på övriga trafikslag som regeringen. Att använda våra skattepengar på det här sättet skapar jobb, det stärker konkurrenskraft och knyter samman de olika delarna av landet. 314 BORIANA (M): En av de viktigaste orsakerna till att Alliansen vann förra valet var att man vågade tala om de riktiga problemen i samhället. Alliansen påpekade tydligt bristerna i systemet och kunde erbjuda en lösning, nämligen att ersätta bidragspolitiken med jobbpolitik. kraxade olyckskorparna på vänsterkanten att regeringen gick mot sin undergång, men de fick fel, väldigt fel. Återinförandet av arbetslinjen är onekligen en av de största förändringarna i modern tid. Arbetslinjen har redan förbättrat livet för åtskilliga människor. De har lämnat utanförskapet, de har en lön att leva på och de har fått förbättrat självförtroende och förbättrad livssituation eftersom de har ett jobb att gå till. Detta låter självklart, men så var det inte före valet . Ett exempel är den ensamstående mamma som inte såg någon mening i att söka ett lågavlönat jobb. Kostnaderna för busskort, barnomsorg och det minskade bostadsbidraget gjorde att det lönade sig bättre att stanna hemma med försörjningsstöd. har hon ett arbete som hon är stolt över och en lön familjen kan leva på. Ett arbete handlar alltså om mycket mer än om pengar på kontot eller om den egna försörjningen. Arbete gör att vi utvecklas som människor. Vetskapen att man är behövd och att man bidrar till samhället leder till ökad självkänsla. Det handlar ytterst om självförverkligande, om jobbkompisar och om att känna sig behövd att man är en del av ett större sammanhang. Det är därför som arbete och arbetslinjen är så centrala för oss moderater. Vi sätter nämligen alltid människan främst. Därför blev jag glad när jag läste i finansplanen att regeringens främsta mål är att föra till full sysselsättning. Alla som kan arbeta ska också kunna få ett jobb. Ingen klyfta är så stor som den mellan dem som har arbete och dem som står utanför arbetsmarknaden. Att ge fler möjlighet till jobb är därför den mest grundläggande rättvisefrågan. Jag är socialsekreterare till yrket och har träffat många människor som står långt borta från arbetsmarknaden. Särskilt tragiskt är det när unga människor står utan jobb, av en eller annan orsak. Vissa saknar utbildning, andra erfarenhet av arbetslivet. Eller som en ung kvinna uttryckte det: Alla vill anställa 25-åringar med gedigen arbetslivserfarenhet. Men hur ska en ung människa få erfarenhet om ingen vill anställa henne? Vi har reformerat gymnasieskolan med införandet av yrkesutbildningar. Vi har infört halvering av arbetsgivaravgiften för unga. Och vi har infört ett helt nytt lärlingssystem. Sammantaget kommer dessa reformer att sänka trösklarna och öka kontakten mellan de unga och arbetsgivarna. Därmed får de unga bättre förutsättningar att skaffa sig de erfarenheter som gör dem attraktiva på arbetsmarknaden. Det görs även en hel del förbättringar som underlättar för arbetslösa ungdomar att få tillfälliga jobb utan att riskera att hamna utanför jobbgarantin. Bland annat införs ramtid som innebär att det är tillåtet att arbeta en månad men ändå omfattas av jobbgarantin. Fler ungdomar kvalificerar sig därigenom till garantin, och drivkraften att söka tillfälliga jobb stärks. Rätt utbildning är oerhört viktig för att komma in på arbetsmarknaden. Ungdomar som lämnar gymnasiet utan fullständiga eller godkända betyg har mycket svårare att få ett arbete. Att motivera dessa ungdomar, som ofta saknar positiva erfarenheter av skolan, att återgå till utbildning är av största vikt. Därför förlängs och utvidgas folkhögskolesatsningen inom jobbgarantin för ungdomar. Denna satsning innebär att samtliga arbetslösa ungdomar som saknar slutbetyg från grund- eller gymnasieskola erbjuds en kompletterande utbildning med skräddarsydda kurser. Det är mycket som talar för att vi håller på att lämna den ekonomiska krisen bakom oss. Min förhoppning är att den aktiva arbetsmarknadspolitik som förs nu under lågkonjunkturen kommer att rusta våra ungdomar för en ljusare framtid. I detta anförande instämde (M). 315 (S) replik: Boriana hade lite förhoppningar här, och det är det alltid bra att ha. Sedan kan det finnas en anledning att öppna ögonen och se verkligheten. Verkligheten är den att utanförskapet har ökat som den moderatledda regeringen har lett landet, . Enligt regeringens egna prognoser kommer man i bästa fall, i bästa fall, om konjunkturen håller att landa i över 6 procents arbetslöshet 2014. Är det någonting som man kan kalla för full sysselsättning? Det blir min fråga till Boriana . Det är en spännande definition i så fall. Sedan pratade Boriana lite grann om ensamma mammor och deras möjligheter att lämna utanförskapet. Jag skulle vilja fråga Boriana på vilket sätt vårdnadsbidraget, som den moderatledda regeringen har varit med och skapat, är ägnat att stärka arbetslinjen. 316 BORIANA (M) replik: Uppenbarligen tittar vi med olika glasögon på verkligheten. Genom mina har jag kunnat se att det har varit en väldigt djup ekonomisk kris, som vår regering faktiskt klarat bättre än de övriga regeringarna i . Vi har inte behövt dra ned på välfärden, vi har inte behövt säga upp människor i den offentliga sektorn. Tvärtom har vi under lågkonjunkturen satsat på utbildning, bland annat för ungdomarna så att de står beredda när konjunkturen vänder. När det gäller den ensamma mamma som du ställde en fråga om är det så här: Regeringen har alltid hållit arbetslinjen. Och när det gäller vårdnadsbidraget handlar det om föräldrarnas rätt till självbestämmande. 317 (S) replik: Vilka glasögon man har på sig spelar ingen roll, och jag tror inte att det spelar någon roll vilka glasögon Boriana har på sig när hon läser sin egen regerings budget. Där står det att det är 30 000 personer färre som jobbar i den offentligt finansierade sektorn sedan regeringens politik har börjat verka. Då får man väl utgå från att regeringen vet vad det handlar om. När det gäller vårdnadsbidraget var min fråga på vilket sätt det medverkar till arbetslinjen. 318 BORIANA (M) replik: Mitt inlägg handlade främst om ungdomarna. Men jag kan säga att vårdnadsbidraget var en reform som syftade till att utjämna villkoren mellan de föräldrar som valde att lämna sina barn till barnomsorg i regi och de föräldrar som själva ville ta hand om sina barn. Och vi brukar alltid ställa människors egen vilja och ansvar främst. 319 PER ÅSLING (C): Vårt lands förmåga att skapa god och långsiktig välfärd förutsätter att alla och envar bereds möjlighet att bidra till välståndet efter sin förmåga. Att minska utanförskapet, överbrygga klyftor och få fler i arbete handlar naturligtvis främst om att återupprätta den enskildes självkänsla och självtillit, men det är också en nödvändig politik för hela samhället. Det finns många aspekter på en sådan politik såsom lika möjligheter för män och kvinnor, öppna dörrar för dem med utländsk bakgrund och även lika möjligheter oavsett var i landet man råkar bo. Den alltigenom grundläggande åtgärden för att skapa möjligheter för nya arbetstillfällen och ekonomisk tillväxt, också i områden där tillväxten är eftersatt och där arbetstillfällena är alltför få, är fler välmående och växande företag, att vi på allvar kan minska utanförskapet, få fler i jobb och därmed utveckla välfärden. Fler jobb i växande företag i hela landet är målet. För att nå dit vill jag lyfta fram tre punkter. För det första: Stärk entreprenörskapet. Bakom framgångsrika företag som växer och anställer finns entreprenörer som satsar egen tid och riskerar egna pengar. Det är ett risktagande som måste premieras och uppmuntras. Politiken måste inriktas på att skapa förutsättningar för entreprenörer att bli företagare och stimulera expansion och anställningar. Lägre skatter på arbete genom sänkta arbetsgivaravgifter, minskade trösklar för nyanställningar och ytterligare minskat krångel är viktiga steg i denna riktning. För det andra: Stimulera riskkapitalet.