prot · GX09124 · 2010-05-24 00:00:00 — Hur gör vi med situationen i vissa stadsdelar i ? Där är helt enkelt för rörigt med olika utförare inom primärvården och äldreomsorgen. Man kommer inte överens om att skriva avtal om ett samarbete med helhetssyn för de äldre. Det är ett problem som måste tas på allvar. När jag ställer frågor om detta får jag veta att det är så det ser ut i delar av . De får inte ihop det hela runt de multisjuka äldre. Det är för spretigt och för många, och helhetssyn och samarbete gäller inte. Jag funderar på frågan om hushållsnära tjänster. Jag vet att de betyder mycket för äldre. Vi har sagt att vi inte tycker att vi ska skattesubventionera friska människor som har råd att köpa dessa tjänster. De pengarna ska satsas där de behövs, för till exempel äldre människor. Det som oroar mig är att om du är en pensionär med låga inkomster får du gratis hemtjänst. Om det ska vara hushållsnära tjänster blir det fråga om att betala, det vill säga en tudelning mellan fattiga och rika pensionärer som har funnits i samma organisation. För en person som finns med i finns det någon som rapporterar att inte äter som hon ska. Det finns i äldreomsorgen ett ansvar att rapportera och prata med biståndsbedömaren om fler insatser. Inom området hushållsnära tjänster finns inte ett sådant ansvar. Där finns inte en apparat som har ett samhälleligt ansvar att på bästa sätt stötta de gamla. Jag skulle gärna vilja höra hur du tänker hantera de här två frågorna, uppdelningen av de äldre efter inkomst och detta att man missar att se när de behöver mer hjälp inte minst viktigt för dem som inte har anhöriga som kan ge hals. 53 () replik: När det gäller Stockholmssituationen är det klart att det är komplext. Man kan då lära mycket av det projekt i som kallas Tiohundra. Där har man lagt ihop de kommunala och landstingskommunala pengarna. Man har gjort just detta team av läkare som arbetar i slutenvård, öppenvård och primärvård, övriga personalgrupper och även de som arbetar i . Det här flyter väldigt väl. kopplar man också in privata entreprenörer i systemet. Det går att lösa. Om tittar på hur man kan göra i den lilla kommunen borde det inte vara omöjligt att överföra erfarenheterna därifrån till den stora kommunen. Om jag sedan tar de hushållsnära tjänsterna ska man komma ihåg: Människor är olika, tycker, känner och vill olika och är individer. En del kommer säkert med den plånbok de har att föredra att gå till biståndshandläggaren och få hemtjänst den vägen. Andra känner: Nej, jag vill bestämma själv. Man vill klara sig själv på den kanske ganska svaga ekonomi man har och gå till ett företag som kan garantera hemtjänst och att samma person kommer tillbaka gång efter annan. I områden där det finns många utförare är det en stor fördel att man kan få samma person som kommer vecka ut och vecka in. 54 (): Den här debatten har inneburit att nästan alla har givit olika exempel från sina hemorter. Jag ska inte berätta hur det är i framför allt i matfrågan skulle vänstergänget få rysningar i så fall, tror och hoppas jag. Jag ska i stället säga att jag från min hemort har ett levande exempel precis som antydde finns det goda sådana. Det är äldreboendet i i som lokalt har utvecklat en nära service som verkligen inkluderar både den som har ett ganska aktivt liv och den som har stora äldre- och omvårdnadsbehov. Så här inledningsvis kan jag inte låta bli att säga att kommun, när vi nu talar om olika kommuner som leder verksamheter, blev årets seniorkommun. Jag känner ju lite extra för det, eftersom vi som parti i ledningen under mandatperiod efter mandatperiod har varit med och sett till att jobba målmedvetet. Det vi nu har att diskutera är en viktig proposition, som sätter fokus på att de goda exempel vi har inte får bli enstaka öar runt om i landet. Det är viktigt att värdighet och värdigt liv i äldreomsorgen är något som kan gälla från till , något som omfattar alla äldre människor i vårt land. Värdighet, respekt och bemötande är viktiga delar i vården och framför allt inom äldreomsorgen. Som kristdemokrat gläder jag mig åt att vi efter många debatter och en lång kamp för värdighet och en värdighetsgaranti inom äldreomsorgen nu äntligen kan se att vi når målet. har vi en proposition på bord som är ett viktigt regeringsförslag där fokus är på värdighet för alla äldre. Jag ser fram mot beslut som innebär att ändras socialtjänstlagen för att därefter markera att det även i lagstiftningen finns inskrivet att det är en rättighet för äldre personer att få leva ett värdigt liv och känna välbefinnande. Denna lagstiftning kommer äntligen på plats. Egentligen är det anmärkningsvärt att tidigare regeringar, där vi under hela i sträck hade olika socialdemokratiska ministrar med ansvar för dessa frågor, inte vågade eller ville se vikten av att markera en gemensam värdegrund för vården av våra äldre. Det är ju lika självklart att vi har en värdegrund för våra äldre som att vi har en värdegrund för den skola som vi har gemensamt i vårt land. föreslår regeringen och vår äldreminister en nationell värdegrund för äldreomsorgen. När detta förslag läggs fram inför kan vi höra från vänsteroppositionen att man inte ska yrka avslag, som någon uttryckte det. Det är ju välkommet. Men man har inte haft förmåga att tidigarelägga egna förslag som markerar en värdegrund för äldreomsorgen som är lika självklar som en värdegrund för skolan. Det är att beklaga. Regeringen har sett till att vi har denna proposition på bordet, och det är alliansregeringen som ligger bakom att den faktiskt lyfts fram. I regeringens proposition markeras de äldres rätt att så långt som möjligt kunna välja när och hur hjälp och stöd i boende och annan lättåtkomlig service ska kunna ges. Detta stärker möjligheterna att följa upp med lokala värdighetsgarantier som kan användas av både kommunen och enskilda verksamheter. Jag har som företrädare för tillsammans med övriga allianspartier varit med om att bedriva en opinionsbildning för en äldrepolitik som syftar till att skapa möjlighet för ett åldrande med värdighet. Vi anser att det behövs ett perspektivskifte i synen på äldre personer och i synen på åldrandet. Äldre kvinnor och äldre män ska inte behöva ge avkall på sin personlighet eller identitet när det uppstår behov av vård och omsorg. Det är viktigt att äldreomsorgen tar hänsyn till individens behov att få leva ett värdigt liv och känna välbefinnande hela livet. Det är därför som denna proposition från regeringen är så viktig. införs en nationell värdegrund för äldreomsorgen som förtydligar den befintliga lagstiftningen, som helt uppenbart på många håll inte har varit tillräcklig. Jag vill också framhålla den del i lagstiftningen som innebär att kommunerna ska kunna kompensera enskilda personer som inte får garanterade tjänster utförda inom en rimlig tid. Många äldre som är i behov av äldreomsorg har av olika skäl svårt att framföra kritik och hävda sin rätt. Jag hoppas att individens rätt stärks och synliggörs genom denna förändring. Jag noterar med glädje, i likhet med ställningstagandet från oss i socialutskottet, att äldre personers fria val och inflytande över det stöd och den hjälp som äldreomsorgen ger måste förstärkas. En förutsättning för ökad valfrihet är att det finns flera utförare att välja bland. Valfrihetsreformen är en del och ett viktigt steg i ambitionen att sätta brukaren och den enskilde pensionären i centrum. När jag lyssnade till från avslöjades var skillnaden i våra synsätt finns. Från säger man nej till Carema och andra vårdbolag. Man har inte tilltro till att människor själva kan svara ja eller nej när det gäller vilken utförare man vill ha. I det avseendet ska det finnas en överrock i form av ett vänsterparti, en stat eller en kommun som gör detta val. Vi tror att det är viktigt att myndigförklara alla generationer, också den äldre generationen. Med en formulerad värdegrund för äldreomsorgen får vi en inriktning där värdegrunden omfattar både handläggning av ärenden och utförande av insatserna. Jag är övertygad om att vi kommer att påverka både bemötande och agerande. Jag är också övertygad om att en nationell värdegrund inom äldreomsorgen förbättrar förutsättningarna för att äldreomsorgen ska tillgodose äldre människors olika behov, önskemål och intressen. Det är viktigt att äldres rätt och möjligheter att göra sin röst hörd på olika områden tas till vara. Detta tar vi som en självklarhet. Vi var ett antal företrädare från socialutskottet som hade ett samråd med PRO, SPF, RPG och SPRF. Dessa fyra pensionärsorganisationer, som representerar en stor del av landets pensionärer, lyfte på nytt fram vikten av äldres rätt och möjlighet att göra sin röst hörd. Denna påverkansmöjlighet är en grundläggande del, och den markeras i den lagstiftning som läggs fram. Jag är övertygad om att man på det sättet också markerar vikten av att individen har ett eget och unikt värde. Det ska vi markera. Och det ska slås vakt om det i lagstiftningen men också i tillämpningen inom äldreomsorgen. Vi vill se en äldreomsorg som kan erbjuda trygghet, värdighet och en meningsfull tillvaro. För mig, som kristdemokrat, handlar trygghet, värdighet och en meningsfull tillvaro om att vi inom äldreomsorgen självklart ska ha kompetent personal för både grundläggande och specifika arbetsuppgifter. Vi ska inom äldreomsorgen ha personal som samverkar med geriatriker. Och vi ska utveckla samverkan mellan äldreomsorgen och sjukvården och ta till vara geriatrikens kompetens. Vi ska, för att skapa trygghet, värdighet och meningsfullhet, bejaka en valfrihet där vi tilltror människor att fatta egna beslut. Vi ska inte sätta en åldersspärr för valfriheten. Den ska gälla hela livet för alla. Och detta gäller alla pensionärer i vårt land. Sedan handlar det om maten, mat som ger doft och smaker och mat som ger hälsa. Detta är oerhört viktiga delar i den trygghet, värdighet och meningsfullhet som vi vill skapa. Jag vill säga att den proposition som vi nu har att behandla i är en bra grund. Vi välkomnar och ser fram emot beslut som innebär att vi manifesterar ett värdigt liv i äldreomsorgen. Jag vill med de här kommentarerna yrka bifall till förslaget i socialutskottets betänkande i den här delen och bifall till propositionen från regeringen. 55 Statsrådet (): Jag förstår att alla nu är hungriga efter allt tal om mat. Det har nästan varit lite orgier över det. Och ni har suttit här . Ändå vill jag ta de här minuterna i anspråk för att tala om en proposition som jag är stolt över och som jag känner en väldig glädje över att kunna överlämna till för beslut. Det är den sista äldrepolitiska propositionen den här mandatperioden. Jag vill också ta tillfället i akt och blicka tillbaka lite på vad vi har gjort. Vi har infört lagen om valfrihetssystem och därmed flyttat beslutsmakt från oss som är politiker till de äldre själva. Vänstersidan har sagt nej till den självbestämmanderätten. Äldre ska inte, i vänsterkartellens värld, få bestämma själva. Vi har förtydligat lagen när det gäller anhörigvård och därmed erkänt anhörigvårdares viktiga betydelse. Vi har satsat på byggande av fler boenden för äldre. 18 000 platser försvann . Vi har försökt skjuta på i byggandet av fler boenden. Vi har ökat anslagen till äldreforskning och till utveckling av teknik för äldre. Vi har utvecklat kvaliteten på vården och omsorgen genom betydande stimulansbidrag. Totalt har faktiskt avsatts i riktade satsningar på vård och omsorg om äldre. Det kan jämföras med 1,5 miljarder de tidigare fyra åren, under socialdemokratisk ledning. Vi har genomfört en stor tillsynsreform som handlar om att man kan titta på hela vårdkedjan för äldre. Vi har sänkt skatten för pensionärer två gånger och aviserat det ytterligare en gång. Vi har gjort väldigt mycket på äldreomsorgens område. Propositionen , Värdigt liv i äldreomsorgen, avslutar mandatperiodens insatser för äldreomsorgen. Men den är början på ett tankeskifte ja, ett paradigmskifte. I politiken och debatten betonas konkreta beslut. Inte sällan missar man normernas betydelse. Men genom att arbeta med och införliva värderingar kan företag, organisationer och offentliga verksamheter utvecklas. Tankeskiftet innebär att äldreomsorgen helt ska inriktas på att äldre personer ska få leva ett värdigt liv och att de ska kunna känna välbefinnande. Välbefinnande är ett nyckelord. Kvalitet i vård och omsorg om äldre personer handlar inte bara om omvårdnad och medicinskt omhändertagande. Människan är inte bara kropp. Det har enligt min uppfattning länge saknats ett perspektiv där äldreomsorgen på allvar ställer frågan till varje person, till varje äldre: Vad vill och behöver du för att du ska kunna känna välbefinnande? Här finns inga kollektiva lösningar som fungerar. Välbefinnandet är olika för dig och för mig. Därför måste frågan ställas till var och en av de äldre. Och hela äldreomsorgen måste inriktas på att åstadkomma just det välbefinnandet för den enskilde. Man kan tycka att det handlar om en självklar individuell anpassning av insatserna, och man kan se det som en motpol till det kollektiva och standardiserade sätt som välfärden använt sig av . Men man ska inte behöva göra avkall på sin identitet eller sin personlighet när det uppstår behov av omsorg. Man ska få fortsätta att vara den person man har varit tidigare i livet också när stöd och hjälp behövs, därav vårt tillägg i socialtjänstlagen, att man ska ha inflytande över hur och när omsorg ges i det egna hemmet. Är jag morgontrött kan jag önska mig att kommer kl. 8.30 i stället för kl. 7 . Det är den valfrihet som vänstersidan så länge har talat om men aldrig gjort någonting åt i lagstiftning. Vi gör det. Vi stärker den äldres rätt i väldigt många avseenden. Vi behöver inte krama systemen. Vi har inte byggt upp dem. Vårt enda fokus är den äldres självbestämmande, den äldres välbefinnande och möjligheten till ett värdigt liv. Arbetet med äldre ställer stora krav på personalen. De måste vara lyhörda. De måste ha förmåga att tolka signaler. Många situationer i äldreomsorgen kräver en god förmåga hos medarbetarna att ge ett gott bemötande och att visa empati. Därför är värdegrund, förhållningssätt, bemötande och etik viktiga kompetensfrågor. Kunskaperna i de här frågorna behöver självklart underhållas och successivt förstärkas genom möjlighet till samtal och reflexion på arbetsplatsen. Vi vet också att det finns en stor efterfrågan bland äldreomsorgens personal när det gäller att arbeta med värdegrundsfrågor. Chefer och medarbetare måste naturligtvis känna till och arbeta efter värderingarna, som vi nu lägger fast i värdegrunden. Därför har vi avsatt 2010, och därefter , för utbildning för att implementera värdegrunden i äldreomsorgen via personalen. Vi har också stärkt äldreomsorgens personal. Undersköterskor har fått mer i lönekuvertet under den här mandatperioden. Det är de värda. Det är nästan en månadslön till . Det är klart att det gör skillnad. Äldreomsorgen styrs av lagar som ger stor frihet för kommunerna vid bedömningen av behov och vilka insatser som ska ges. Det skapar ett flexibelt system och en möjlighet att anpassa äldreomsorgen efter lokala förutsättningar. Men här finns också en uppenbar baksida. Personer som får äldreomsorg upplever det ibland som svårt att veta vad som konkret utlovas av verksamheten. Det finns ingen tydlig beskrivning av vad äldre och deras anhöriga kan förvänta sig av den äldreomsorg som erbjuds. Det är inte bra, eftersom tydlighet och förutsebarhet är lika med trygghet för den äldre personen. föreslog i sitt slutbetänkande att värdighetsgarantier ska utformas lokalt. Skälet är naturligtvis att kommunerna har ett huvudansvar för utförandet av omsorgen och vården. Regeringen gör samma bedömning. De kvalitetsnivåer som behöver finnas inom äldreomsorgen är varje kommuns ansvar. En nationell värdighetsgaranti skulle innebära att staten garanterar en verksamhet för vilken kommunen är ansvarig. Det blir naturligtvis orimligt. Regeringen har ett mycket starkt intresse av att värdighetsgarantier upprättas. kommer regeringen i samarbete med SKL att skapa ekonomiska incitament för kommunerna att upprätta lokala värdighetsgarantier. Vad kan då en sådan innehålla? Garantin bör innehålla en konkret beskrivning av vad den äldre personen, de anhöriga och övriga kommuninvånare kan förvänta sig av de tjänster som kommunen erbjuder inom äldreomsorgen. Man bör till exempel konkretisera vilka möjligheter som finns till promenad . Garantin kan innehålla förtydliganden och konkretisering av hur kommunen arbetar med lagreglerade nationella krav och hur man arbetar med föreskrifter men också sådant som promenader, utevistelser, mat och så vidare. Lokala värdighetsgarantier ska alltså ge en ökad tydlighet om vilken service man kan förvänta sig. Men det finns också en annan konsekvens, nämligen att kvalitetsutvecklingen inom äldreomsorgen kan ta fart med hjälp av värdighetsgarantier, inte minst på grund av att medarbetare kommer att få en tydligare bild av sina arbetsuppgifter och vilka prioriteringar man ska göra. Jag noterar att oppositionen uttrycker en viss skepsis över lagändringen som ger kommunerna befogenhet att lämna kompensation till enskild person. Självklart ska lagstiftningen följas, men jag vill säga att det är ett mycket viktigt förslag som har en alldeles särskild avsikt. Det ger nämligen incitament att åtgärda innan brister vid utförande av äldreomsorg har uppstått. Vem är vinnare på det, om inte de äldre? Det ska levereras rätt och bra från början. Många äldre personer som är i behov av insatser inom äldreomsorgen har av olika skäl svårt att framföra kritik och hävda sin rätt. För de kommuner som så önskar kommer det nu att finnas ett instrument för att tydliggöra för brukare och övriga medborgare att individens behov ska respekteras. Några kommuner har redan detta. Man kallar det servicegarantier eller tjänstegarantier. Det kan till exempel handla om mat som ska levereras varm, men är kall vid framkomsten. Då säger kommunen att maten inte behöver betalas. Jag vill vara med och bygga ett system där tilliten mellan människor medborgare och politiker kan öka. Då måste man jobba med en tydlighet i vad man kan förvänta sig och kompensera när det brister. Den här lagstiftningen stärker alltså genomslagskraften för lokala värdighetsgarantier. Alla våra förslag bildar en genomtänkt helhet där den äldre är i centrum. Incitament för kommunerna i form av ekonomiska system, uppföljning och tillsyn ska vi ha på plats för att se till att detta blir en värdegrund som blir ett verksamt dokument tillsammans med de övriga ingredienserna. Den här regeringen står för ett nytt tänkande med nya perspektiv på kvalitetsutveckling. Min uppfattning är att politiken inte riktigt på alla nivåer har vågat befatta sig med de perspektiv som faktiskt återfinns i den här propositionen, att den äldre är huvudperson. Det handlar visserligen om ibland svårfångade och subjektiva begrepp vars betydelse är beroende av den enskildes uppfattning, men det behöver inte bli vare sig flummigt eller till intet förpliktande honnörsord. När krafterna avtar och behov uppstår måste samhället kunna hantera det och ta de individuella olikheterna i beaktande. Därför är det så centralt att den äldre alltid kan vara delaktig i besluten, ha inflytande över sin vardag och få uppleva en känsla av sammanhang och mening genom hela livet. Min och regeringens drivkraft är att stärka den äldres rätt att få fortsätta att vara den person man har varit tidigare också när man behöver vård och omsorg. Det vill jag att min mamma och pappa ska få uppleva när de nu åldras. Det vill jag att alla äldre i det här landet ska få uppleva. Till det syftar hela den proposition som vi nu vill stärka äldreomsorgen och de äldre med. 56 () replik: Jag börjar med att instämma i en del av det som sade, nämligen att man ska få fortsätta att vara den man är, att man ska få frågan vad man behöver och hur man vill ha det och att man ska kunna påverka vad man får hjälp med, hur det utförs och när man får hjälp. Det är vi helt eniga om. Jag vill ta upp en fråga som statsrådet inte nämnde och som jag ofta har träffat på . Det gäller ett bra, tillgängligt och tryggt boende. Jag har varit på flera pensionärsutfrågningar där frågan har kommit upp. I propositionen står det att de flesta kommer att bo kvar i ordinarie bostäder. Det står också att man inte kommer att lägga några pengar på att göra dem mer tillgängliga. Det är svårt att bo utan hiss och inte kunna komma ut och in själv. Självständigheten och valfriheten begränsas då mycket. Regeringen har ett ROT-avdrag för egna hus, och vi föreslår ett för flerfamiljshus. Det skulle vara ett sätt att påverka tillgängligheten. Det måste byggas nya moderna hyresrätter för dem som inte har pengar eller vill binda upp pengar i en bostadsrätt. är det brist på bostäder, inte minst på bostäder som passar för äldre. Det har sagt, och det säger pensionärerna. Det andra problemet är att många pensionärer inte har råd med hyran för nya hyresrätter. Vi har förslag om ett statligt investeringsstöd på 500 miljoner, 900 miljoner och därefter permanent kopplat till förhandlad hyra så att hyran ska bli lägre. Vad vill regeringen göra för att äldre ska ha råd att bo i tillgängliga moderna lägenheter? 57 Statsrådet () replik: började med att säga att vi är eniga om mycket. Vi gör en hel del som ni aldrig gjorde, som ni aldrig kom till skott med. Vi genomför en kraftfull lagstiftning. Det är synd att ni inte lyckades påverka när ni tidigare satt i regeringssamarbete. Det har varit många vackra ord från , men inte särskilt inte mycket handling när det gäller äldreomsorgen. Vi har självklart gjort saker när det gäller boende. Vi har avsatt 2007 för att fler boenden ska byggas och för att kostnaden ska bli lägre så att man har råd att bo också i det som är nyproducerat. Det är stor brist på bra boenden för äldre, för dem som vill sälja sin villa eller vill flytta från en lägenhet och byta till något som är mer lättillgängligt. Det behövs investeringar. Fastighetsägare måste göra den typen av investeringar. Det är möjligt att det kan komma något ytterligare som skjuter på i den riktningen. Vi har verkligen tagit ansvar för boendet. Något investeringsstöd för att bygga äldrebostäder har inte funnits tidigare. Vi har infört det. Vi var i EU och notifierade stödet när vi tillträdde som regering. Jag är intresserad av något som kanske kan svara på. sade i sitt anförande att hon vill förbjuda vinstdrivande bolag i äldreomsorgen och nämnde ett par vid namn. Är det hela vänsterkartellens mening att så bör ske, och kan vi vänta oss ett sådant förslag? Innebär det också att man kommer att riva upp LOV som lagstiftning? Det tror jag att många äldre är intresserade av att veta. 58 () replik: Jag tar mina frågor först. Visst gjordes det en hel del. Vi har kompetensstegen, Anhörig 300, pengar till kommunerna och utvecklingsplanen för framtidens äldreomsorg. och regeringen har ju fortsatt med de 1,4 miljarderna och de satsningar som skissades där. Där låg också förslag på investeringsstöd till äldreboende. Jag frågade nu om det som är viktigt för många äldre, nämligen att kunna flytta till en modern lägenhet. Man kanske inte vill bo i ett separat äldreboende, utan man vill bo bland andra i en hyresrätt med bra tillgänglighet, där man kan klara sig fast man behöver rullator. Jag har också mött en oro över vad det kommer att bli av trygghetsboendena. Kommer jag att ha råd om jag inte klarar en hyra på ? Om jag har lägsta pensionen och bostadstillägg för pensionärer, kommer jag då att ha råd att flytta in i dem? Om jag inte har råd att köpa dem som blir bostadsrätter utan måste efterfråga en hyresrätt, har jag råd då? Kommer avgifterna och hyran för gemensamhetslokalerna att läggas på mig som person eller kommer någon annan att stå för detta?