prot · GX0978 · 2010-02-19 00:00:00 — 1 § Meddelande om preliminär plan för kammarens sammanträden vice talmannen meddelade att en preliminär plan för kammarens sammanträden med voteringstider delats ut till ledamöter. 2 § Meddelande om preliminära hålltider för kammarens sammanträden vice talmannen meddelade att ett meddelande om preliminära hålltider för kammarens sammanträden delats ut till ledamöter. 3 § Svar på interpellation 2009/10:239 om diskriminering av hbt-personer 1 Statsrådet (): har frågat mig hur jag inom EU avser att driva frågan om hbt-personers homosexuellas, bisexuellas och transpersoners mänskliga rättigheter i . Diskriminering på grund av sexuell läggning eller könsöverskridande identitet eller uttryck står i strid med den grundläggande principen om alla människors lika värde och rättigheter. Diskrimineringsförbud återfinns i alla centrala instrument om mänskliga rättigheter, däribland om mänskliga rättigheter och EU-stadgan om grundläggande rättigheter, vilka med Lissabonfördraget blir bindande för EU:s verksamhet. EU-anslutningsprocessen ställer tydliga krav på samtliga kandidatländer, inklusive , också benämnt , vad gäller respekten för mänskliga rättigheter. Frågan är prioriterad i EU-förhandlingarna och i den regelbundna politiska dialogen med samtliga anslutningsländer, varför den ingår i det anslutningspartnerskap som , också benämnt , har med unionen . och EU fortsätter att löpande ta upp dessa frågor med regeringen i som väntar på att få inleda anslutningsförhandlingar med EU. Att visa full respekt för de mänskliga rättigheterna är nödvändigt för att ett EU-medlemskap ska bli möjligt, bland annat med utgångspunkt i de så kallade Köpenhamnskriterierna. Diskriminering på grund av sexuell läggning eller könsöverskridande identitet eller uttryck står i strid med principen om alla människors lika värde och rättigheter. Att hbt-personer helt och fullt ska åtnjuta de mänskliga rättigheterna är en självklar utgångspunkt för och EU. Inom EU förbereds ett direktiv om utökad likabehandling av personer oavsett religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning. verkar aktivt för att direktivet ges en så bred tillämpning som möjligt och att det säkerställer samma nivå av skydd mot diskriminering oavsett diskrimineringsgrund. I kommissionens årliga översynsrapport av framgår det att , också benämnt , tyvärr ännu saknar helt EU-kompatibla riktlinjer och att hbt-personer är marginaliserade i det makedoniska samhället. Detta kommer också att uppmärksammas när kommissionen genomför en så kallad screening inför det formella öppnandet av anslutningsförhandlingar med , också benämnt , med krav på konkreta åtgärder inför de konkreta förhandlingarna om anpassning till EU:s aki i kap. 23 om rättsväsen och grundläggande rättigheter. Inom ramen för de kapitelvisa förhandlingarna sätter kommissionen och ministerrådet upp explicita reformriktmärken som i detalj beskriver hur aktuell lagstiftning ska utformas för att överensstämma med EU:s standard. Från svensk sida kommer vi självfallet att bevaka att , också benämnt , lever upp till EU:s krav vad gäller respekten för mänskliga rättigheter. En viktig drivkraft bakom den fortsatta reformprocessen utgörs alltjämt av det framtida EU-medlemskapet. Därför är det viktigt att EU står fast vid att , också benämnt , ska välkomnas som fullvärdig medlem när samtliga kriterier för detta har uppfyllts, vilket är något som jag och ambassaden i kommer att uppmärksamma löpande med makedoniska kollegor. Jag vill försäkra att jag som EU-minister kommer att vara tydlig med var står värderingsmässigt i denna fråga och att jag kommer att kritisera övergrepp mot och diskriminering av hbt-personer varhelst de förekommer i och resten av världen. 2 (): Tack för svaret, ! Jag får väl också säga att jag är väldigt stolt över att jag får vara den första som deltar i en interpellationsdebatt med i hennes roll som statsråd. Jag ska också säga att jag för ovanlighetens skull faktiskt är nöjd med svaret. Skälet är att när vi diskuterar med regeringen i synnerhet när vi diskuterar de här frågorna är vissa statsråd, till exempel just nu men även tidigare , , och , väldigt tillmötesgående. Vi har en liknande uppfattning här. Med undantag för kanske några få ledamöter har vi en liknande uppfattning här i kammaren. Det tycker jag känns väldigt tryggt. Men problemen blir tydliga när man tar nästa steg, och det är vad som händer i nästa steg som är viktigt. Jag tror, precis som skriver i sitt svar, att en viktig drivkraft bakom en reformprocess utgörs av EU-medlemskapet. Det är jag helt övertygad om. Men man måste ställa sig frågan: Men sedan då? Vi har sett de mest horribla exempel bara . Det har handlat om ny lagstiftning som ska återkriminalisera homosexualitet i . Vi har sett förskräckliga exempel på hur man hanterar romer i och problem med romer i , liksom problem med hbt-personers behandling i flera andra relativt nya länder. Jag tycker att vi kanske skulle ha en lite mer intensiv debatt om hur vi hanterar detta. Jag är helt övertygad om att den dagen man ska skriva på alla papper och får sitt inträde i EU, då har man en bra lagstiftning eftersom man har sett över sitt rättssystem, och man har ett parlament som står i givakt för . Men det handlar i väldigt många fall om ganska nya och svaga demokratier. Då återstår det som ofta händer, nämligen att det blir ett nyval och man får en ny majoritet som inte står upp för detta längre. Det kan även hända i äldre EU-länder, det ska villigt erkännas. Att något sådant skulle kunna hända i är väl ett utmärkt sådant exempel på att man kanske inte står upp för alla de principer som vi har lagt fast inom EU tidigare. Men totalt sett, fru talman, börjar detta bli ett påtagligt problem inom unionen. Visst, det är inte speciellt svårt om vi får en tokig regim i något enstaka EU-land, kanske också ett av de mindre EU-länderna, som vi får hantera inom systemet. Men mitt intryck är snarare, och jag tror också att statsrådet och jag är överens om det, att när man kommer till toppmötena då man skulle kunna markera är det mer ryggdunkning än att man viftar med fingret och säger: Nej, det här är inte acceptabelt om du vill vara med i den här klubben. Jag är intresserad av att veta: Hur kan vi utveckla ett system där vi inte accepterar detta? Att det finns goda krafter som till exempel i Europadebatten välkomnar jag, men hur ska vi få en hel regering i och kanske framför allt i hela EU att stå upp för de här värderingarna? För man gör det ju ofta på papper och inte i verkligheten. 3 Statsrådet (): Riksdagsledamot följer upp flera väldigt viktiga och intressanta perspektiv i debatten om homosexuellas, bisexuellas och transpersoners rättigheter i och i länderna som är medlemmar av den europeiska unionen. Jag tror liksom att EU-medlemskapet i sig ska vara en effektiv morot, men också piska, för att se till att vi är tydliga i att brott mot mänskliga rättigheter och friheter aldrig kan accepteras om man vill bli medlem av Europeiska unionen. Som betonar är det viktigt att implementeringen av dessa rättigheter fortsätter när man väl blivit medlem av Europeiska unionen. Jag är mycket oroad och skrämd av flera EU-länders aktiviteter vad gäller situationen för hbt-personers rättigheter och friheter. Jag skräms av de förslag till morallagar som har lagts fram i . Det är djupt beklagligt och sorgligt att Prideparader inte kan hållas fredligt och demokratiskt i flera av EU:s medlemsstater. Det är fullkomligt oacceptabelt att medborgare i ett EU-land inte fritt får demonstrera för sina rättigheter. Många länder ligger långt efter de skandinaviska länderna. Både i och i andra delar av har många länder inte kommit längre i främjandet av rättigheter för just homo- och bisexuella samt transpersoner. Där ska vi fungera som förebild, som ett föregångsland, för att inspirera andra länder att gå längre. Beträffande implementeringen är det när det gäller mänskliga rättigheter för homo- och bisexuella samt transpersoner fråga om just mänskliga rättigheter. Detta är ingen särartskategori av rättigheter, utan det är grundläggande rättigheter att få vara den man är, älska den man vill och leva i den familjesituation man önskar. Då är det viktigt att diskrimineringsförbud finns i alla centrala instrument om mänskliga rättigheter, däribland, som jag nämnde tidigare, om mänskliga rättigheter och EU-stadgan om grundläggande rättigheter, som med Lissabonfördraget blir bindande för EU:s verksamhet. Jag tycker att vi ska använda Lissabonfördraget aktivt och trycka på länder för att visa att ska vara en frihetens röst i hela världen. Då måste man leva upp till frihetens ideal också på hemmaplan. Då är det oacceptabelt att människor inte ska kunna utnyttja sin föreningsfrihet, bilda organisationer som främjar rättigheterna för homo- och bisexuella samt transpersoner, utnyttja sin yttrandefrihet och fritt demonstrera för sina rättigheter. Det handlar om att kunna ställa samma krav som övriga EU-medborgare på att bli accepterad. Jag har under de som jag varit EU-minister redan blivit kontaktad av flera andra EU-ministrar som brinner för rättigheterna för homo- och bisexuella samt transpersoner. Det är ministrar som jag känner på både höger- och vänsterkanten. De vill gärna bilda allians med mig i flera frågor för att vi tillsammans ska kunna lyfta fram dem. Det kan vara att moraliskt visa stöd genom att delta i Prideparader runt om i . Jag ämnar exempelvis åka till , som äger rum . Jag kommer att besöka , , och , och jag kan försäkra att jag kommer att principfast och tydligt föra en dialog om rättigheterna för homo- och bisexuella samt transpersoner. är det viktigt att vi ger moraliskt stöd till de enskilda personer som det gäller, de som är utsatta och trakasserade. Det är inte acceptabelt i . 4 (): Det blir lite konstigt att och jag debatterar dessa frågor eftersom vi är helt och hållet överens. Det finns dock några saker man måste ta upp i detta sammanhang. Det är ett problem att vi inte har lyckats bättre för att få igenom EU:s nya diskrimineringsdirektiv. Det är kraftigt försenat. Jag skulle naturligtvis kunna raljera över varför man inte gjorde mer under det svenska ordförandeskapet. Visst, det skulle jag möjligen vinna några poäng på någonstans, men det kanske inte är det viktigaste. De viktiga är att det ena ordförandeskapet efter det andra gång på gång drar ut på detta diskrimineringsdirektiv. De som hindrar det är de krafter ute i som vill förminska problemet. handlar det om just hbt-personers rättigheter. Det är sällan andra saker som kommer upp. Precis som tror jag att det inte bara handlar om att piska stater, utan man måste också ge moraliskt stöd till de grupper och personer som finns i de länder som har det besvärligt. Då kan man fundera över på vilket sätt vi i kan ge stöd till exempelvis hbt-organisationer i eller någon annanstans, i det här fallet som jag interpellerat om. Framför allt handlar det om det långsiktiga arbetet och att inte bara eldsjälar som , och är ute i världen. Det får inte bara handla om ryggdunkningar varje gång man möter de statschefer som faktiskt godkänt diskrimineringen. Det måste bli ordentliga markeringar också på den höga nivån. och de kvinnor som har samma uppfattning som hon är väldigt tydliga, men jag blir mycket oroad när vi kommer till nästa nivå, till utrikesministern och statsministern. Då hör vi ingenting. Det måste väl även oroa ? 5 Statsrådet (): Jag kan försäkra att jag i olika sammanhang och på olika nivåer kommer att fortsätta att lyfta upp hbt-personers rättigheter. Det gäller att ge ett aktivt moraliskt stöd till de organisationer som jobbar med dessa rättigheter, att aktivt stödja deras verksamhet genom besök. Jag kommer också att vid de tillfällen då jag träffar ministrar som har en fientlig syn på rättigheterna för homo- och bisexuella samt transpersoner lyfta upp frågan mycket tydligt. Denna fråga ska förstås inte enbart vara en del av den svenska Europapolitiken och EU-politiken utan måste lyftas upp på en högre nivå, till utrikespolitiken globalt. Där får vi tillsammans försöka se till att det blir möjligt att lyfta upp dessa frågor. Jag vill påminna om att , min företrädare som EU-minister, var den första svenska minister som aktivt deltog i en Prideparad utanför ; det var i . Det är alltså viktigt att lyfta upp frågorna även på det sättet. Jag kan hålla med om att i den absoluta politikens maktrum, bland presidenter och globala ledare på , talas det sällan om rättigheterna för homo- och bisexuella samt transpersoner. Det är en fråga som dessvärre inte har samma politiska stöd som många andra frågor gällande grundläggande mänskliga rättigheter, exempelvis kampen mot dödsstraff eller kampen för yttrandefrihet. måste vi komma ihåg att det är homo- och bisexuella samt transpersoner som ofta får dessa grundläggande mänskliga rättigheter kränkta. Vi har fortfarande i alltför många länder i världen dödsstraff för att man är homosexuell. Inte heller på europeisk mark tillåts personer demonstrera fritt när de vill kämpa för sina rättigheter som homo- och bisexuella samt transpersoner. Där måste vi se till att det blir en mycket mer intensiv debatt. Jag har tidigare som riksdagsledamot varit aktiv i hbt-grupp, och jag hoppas på ett aktivt samarbete med gruppen. Jag tror att vi från både regeringens sida och från kan jobba tillsammans för att lyfta upp dessa frågor. Dessutom har vi i , och där hoppas jag på ett gott samarbete. 6 (): Jag ska be att få tacka för debatten. Även om vi i vissa sammanhang är väldigt överens behöver den här typen av debatter från tid till annan lyftas fram i kammaren så att det blir ordenligt bokfört att en sådan debatt faktiskt förekommer. Det kan i ett land som , där vi i princip är överens i parlamentet, verka konstigt om vi aldrig debatterar dessa frågor. Som ordförande i hbt-grupp lovar jag att vi naturligtvis ska inleda ett bra samarbete om dessa frågor, inte minst för att få ett bra Europridefirande i . 7 Statsrådet (): Jag vill tacka för att han interpellerade i detta ämne. Jag tror liksom interpellanten att även om det råder samsyn bland de flesta i riksdag och i regeringen om att hbt-personers rättigheter ska prioriteras och tas upp seriöst som en politisk fråga är det viktigt att lyfta fram den och påminna om den. Vi måste på olika sätt, på olika nivåer och via olika kanaler försöka föra ut en stark och tydlig frihetsagenda i världen på detta fält. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på interpellation 2009/10:248 om svenska språkets vikt och ställning i och i EU 8 Statsrådet (): har frågat mig om det är min avsikt att EU-dokument som behandlas i ska vara översatta till svenska, om det är min avsikt att svenska även fortsättningsvis ska vara ett av EU:s officiella språk och vilka åtgärder jag ämnar vidta för att vi ska få en snabb översättning av viktiga dokument till . hänvisar till ett dokument som ledamöter erhöll på engelska inför det informella mötet i . Huvudregeln i är att all korrespondens med EU:s institutioner ska skrivas på svenska men att undantag kan göras för att snabbare nå adressat i institutionerna. I det aktuella fallet gjordes bedömningen att dokumentet kunde göras tillgängligt snabbare om det författades på det engelska språket. Därefter översattes dokumentet till svenska, och den svenska översättningen publicerades på regeringens hemsida . Det framgår av Lissabonfördraget att svenska är ett av EU:s officiella språk. Regeringen fäster stor vikt vid det svenska språkets ställning i EU-samarbetet och att relevanta EU-dokument i regel finns tillgängliga i svensk översättning. 9 (): Jag vill börja med att gratulera till utnämningen till EU-minister. Det är roligt att vi har ministrar med erfarenhet från . Det är en demokratifråga. Men det är också viktigt att vi kan prata det svenska språket i i alla utskott och naturligtvis även i . Jag vill tacka ministern för svaret som vi har fått. Som jag tidigare sade är det oerhört viktigt att vi kan prata svenska. Vår riksdag och vår parlamentarism bygger på ett lekmannastyre. Det får inte bli så att vi har språktester för att komma in i eller för att bli vald att sitta i . Men även om jag tackar för svaret undrar jag vad man har svarat på. Jag ska inte klandra ministern för det dokument som erhöll inför det informella ministerrådsmötet . Det var före ministerns tid, så att säga. Men det är ett exempel på hur man nonchalerar demokratin och svenska språket från regeringens sida. Det var det som gjorde mig upprörd. Jag har tidigare också tagit upp i vikten av att vi har översatta dokument för att alla ska kunna förstå och kunna vara med och verkligen ta hänsyn. Men när man säger att huvudregeln från är att all korrespondens med EU:s institutioner ska skrivas på svenska är det ganska märkligt att vi får ett dokument från vår egen regering som är daterat och som vi ska diskutera i inför det informella ministerrådsmötet som inte är på svenska. Det tycker jag är konstigt, som barnen säger. Jag tror nog att EU-ministern också kan tycka att det är ett underligt beteende. Det finns andra dokument som det har tagit väldigt innan vi har fått översatta. Här behövs en skärpning från regeringens sida. Det står i svaret att det framgår av Lissabonfördraget att svenska är ett av EU:s officiella språk. Det är väl jättebra! Men hur tänker man hantera det i ? Är det statsrådets avsikt att arbeta för att vi också i ska ha svenska som officiellt språk, det vill säga att de handlingar som vi levererar är på svenska? Vilka åtgärder ämnar statsrådet vidta för att vi ska få snabba översättningar? Det ska inte vara översatt via något Googleprogram, utan det ska vara en officiell översättning. Jag vill gärna ha svar på mina frågor. 10 (): När man har suttit i ett par av utskott inser man att det trots att vi är i samma hus finns förskräckligt olika rutiner i de olika utskotten. Det är också förskräckligt olika rutiner när det gäller hur man hanterar EU-dokument. I vissa departement översätter man praktiskt taget aldrig någonting. I andra departement är det ganska tillfredsställande. Det här tycker jag är ganska intressant. Låt mig ta några exempel. Östersjöstrategin, som vi allihop är så stolta över att vi fick ihop under det svenska ordförandeskapet, och Stockholmsprogrammet, som vi också är stolta över att vi fick ihop under det svenska ordförandeskapet, fanns aldrig på svenska under hela processen. Jag måste säga att jag aldrig har varit med om att vi inte har fått fram den typen av dokument. Det var först när det kom till och vi sade att vi måste få det på svenska som det kom på svenska. Detta tycker jag är lite symtomatiskt för hur man har hanterat de här frågorna. På något sätt är det ett sluttande plan. Jag ska inte säga att detta är den nuvarande regeringens fel, för det var ett sluttande plan redan tidigare. Vissa departement struntar helt enkelt i att översätta saker och ting. Det är det som kanske är det mest irriterande: Börjar man på det här sättet brukar det bara bli värre och värre. Låt mig ta det sista exemplet, som kommer från mitt utskott, näringsutskottet. Där fick vi förra gången en föredragningslista på engelska. Det kan man möjligen överleva. Men i den kommenterade dagordningen var texten på svenska men rubrikerna på engelska. Borde det inte finnas en gemensam strategi i alla departement, så att all information på något sätt har samma status och det inte är lite si här och lite så där. Jag tycker att det är konstigt att man inte har haft den rutinen. Jag är lika förvånad över att inte har samma hantering när det gäller till exempel EU-frågorna och hur de hanteras i respektive utskott. Men det får vi ta i en annan debatt vid ett annat tillfälle, kanske inte i kammare, utan snarare i Riksdagsstyrelsen. Där sitter kanske fru talmannen, men inte jag. 11 (): Det är naturligtvis viktigt att vi ständigt upprätthåller svenska språkets ställning när vi är ute i och när vi pratar med andra. Då är det väl lite grann av bikteri när tre ledamöter från är uppe i debatten. måste vi vara praktiska. Det är klart att det är oppositionens roll att ägna sig åt felsökeri. Men ibland passerar det gränsen. När debattåhörarna får höra att det hänvisas till ett dokument som inte är översatt har det kanske passerat gränsen. Vi hade stora bekymmer under det franska ordförandeskapet. Dokumenten kom uteslutande på franska och inte på engelska, och det tog tid att få översättningar. Detta är en avvägning. Hur snabbt vill vi få den information vi vill ha innan översättningen är klar? Det är självklart att dokumenten så långt som möjligt bör vara översatta till svenska. vill jag som ledamot av nämnden ha möjlighet att hinna läsa in mig på saker. Då är jag kanske ibland tvungen att även ta till mig engelska dokument. Det är precis samma avvägning som vi måste göra ibland när vi åker utomlands och för en diskussion och en debatt. Vi har nog alla varit med om situationen att vi låter någon kamrat lyssna på översättningen från svenska till engelska. Sedan simultantolkas det vidare till något annat språk. upplever man tyvärr situationen att det man sade inte var det som kom ut i andra ändan. Det är klart att man i de situationerna frestas att ta till ett annat språk, så att man inte missförstås. Det är en avvägning, och det är självklart att det ska vara vettiga och bra översättningar inget Googleprogram och inga genvägar. Men i det stora hela tycker nog jag att det fungerar något bättre än vad som har redovisats av de två tidigare ledamöterna, vilket nu inte innebär att vi inte ska vara på alerten om det är onödigt sent. 12 Statsrådet (): Som interpellanten betonar är svenska språkets ställning oerhört central. Det tror jag att vi alla kan skriva under på. Jag ska bevaka och återkomma om de nämnda dokument som lyftes upp under debatten. Jag vill upprepa att det svar som regeringen skickade till och som delgavs var på engelska. Det var för att göra det tillgängligt så snabbt som möjligt i detta fall. Svaret skickades sedan till översättning, och den svenska versionen publicerades på regeringens webbplats . Enligt riktlinjer för att främja svenska språkets ställning i EU-samarbetet är huvudregeln att all korrespondens som sänds till institutionerna ska skrivas på svenska. Det sker också i de allra flesta fall. Men i undantagsfall kan det skrivas på engelska för att nå snabbare ut. Det är också en avvägningsfråga. Vill man ha ett dokument snabbare och få det på engelska för att man ska kunna sätta sig in i frågan eller vänta lite för att få det på svenska? Det är en fråga som också handlar om tidsaspekten. Kommissionens policy för översättning ändrades i samband med den stora utvidgningen. Översättningen av vissa dokument begränsades då till tre huvudspråk med sammanfattningar på övriga språk. Från svensk sida har vi en önskan om ökad produktivitet och lägre kostnader för EU-institutionernas administration. Här har det funnits och finns en bred enighet i bland annat i form av beslut med anledning av proposition 1994/95:40. Kravet ska därför ställas på en kostnadseffektiv och rationell hantering av kommissionens översättningar. Om svensk översättning skulle saknas för ett relevant EU-dokument kommer regeringen att ta upp det med och begära en översättning. Det är en fråga som vi bevakar. Något som är centralt för är att vi eftersträvar öppenhet och en djupare demokratisk förankring av EU-samarbetet. I detta sammanhang är språkfrågan väldigt central så att alla medborgare ska kunna ta till sig den information som finns. Av Lissabonfördraget framgår att svenska är ett av EU:s officiella språk. Grundprincipen är också att samtliga fördragsfästa språk har likvärdig status. I den svenska språklagen, proposition 2008/09:153, finns också en skrivning om att svenskans ställning som officiellt språk i EU ska värnas. Det är något som regeringen lägger stor vikt vid. 13 (): Jag frågar kanske inte för det som har varit, EU-ministern, utan för det som komma ska.