prot · GX0974 · 2010-02-12 00:00:00 — Vi vet med klarhet att barnfattigdomen ökat med den högerledda regeringen vid rodret. Det är väl inte heller dessa barn som får ta del av ert så kallade barnvänligare samhälle. Att ministern svarar att ett steg mot ett barnvänligare samhälle har tagits sedan vårdnadsbidraget infördes är ett hån, anser jag, mot många kvinnor och barn. Låt oss ta en ensamstående kvinna som exempel. Om hon är arbetslös existerar er så kallade valfrihet absolut inte. I stället blir det lite tvång. Vari ligger valfriheten att få välja mellan vårdnadsbidrag och försörjningsstöd? Att prata vitt och brett om valfrihet är en sak, men om det verkligen existerar är en helt annan sak. Innan ni införde vårdnadsbidraget var det många remissinstanser som var väldigt kritiska. Låt mig ta upp ett par exempel. Statskontoret framhåller i sitt remissvar att vårdnadsbidraget kommer att minska sysselsättningen bland kvinnor, vilket går tvärtemot ert andra mantra, att sätta jobben först och minska utanförskapet. varnade i sitt remissvar för att vårdnadsbidraget kommer att öka den sociala snedrekryteringen till förskolan, och skrev i sitt svar att även små barn faktiskt enligt har rätt att gå i förskolan. Tog ni till er detta? Nej, det lyssnade ni inte alls på. Förskolan är en pedagogisk verksamhet som utvecklar barnets sociala förmåga. Det är i förskolan som grunden för det livslånga lärandet sker. Forskningen visar klart och tydligt att barn riskerar att få sin språkutveckling försenad om de inte går i förskolan. Det gäller särskilt barn till invandrade föräldrar som kanske själva står utanför arbetsmarknaden eller till fullo inte behärskar det svenska språket. Vi tror på föräldrarna, sade socialministern i sitt svar, och att det är föräldrarna som har huvudansvar för barnets välbefinnande och som ska se till barnets bästa. Jag vet inte hur jag ska tolka det, för det har aldrig sagt emot. Vidare sade socialministern i sitt svar att det är föräldrar som i de flesta fall har de bästa förutsättningarna att fatta beslut om sitt barns bästa, oavsett om föräldrarna kommer från eller från något annat land. Jag håller med. För oss vänsterpartister är det en självklarhet. Jag förstår inte heller denna del av svaret. Tror eller har socialministern fått för sig att skulle tycka någonting annat? Vad frågan egentligen handlar om är i stället om det är rimligt och klokt att staten i praktiken betalar för att barn ska hållas borta från förskolan. Jag undrar och kanske kan få svar på: Var finns barnperspektivet i familjepolitik? Var finns det barnvänligare samhället? 63 Socialminister (): Det finns egentligen bara en enda sak i det här som förenar oss, och det är det som kom fram i den första delen i inlägg. Hon säger att vi lever i helt skilda världar. Det kan jag skriva under på helt och fullt. I övrigt går vi precis på kollisionskurs när det gäller synen på vad som är bäst för barnen. lever i föreställningen att politiker och den politiska majoriteten kan votera om vad som bäst för , , eller någon annan. Sedan ska man trycka in familjerna i den mall som eller den politiska majoritet som de ingår i har så att de passar in. Och passar inte människor in får de korrigeras så att ändå fungerar. Det är ett synsätt som för mig är helt fjärran, helt främmande. I stället har vi som har förmånen att som förtroendevalda fatta viktiga beslut till uppgift att fatta beslut som kan knyta an till människors vardag och verklighet så att människor kan förverkliga det som de önskar. Om föräldrar envisas, trots en långvarig politik som har sagt motsatsen, att tycka att de själva ska fatta beslut på det här området, och en del människor mot vad tycker kommer fram till att de vill ta hand om sina barn själva ytterligare några månader när föräldraförsäkringen har gått ut, så tycker jag att de ska ha rätt att göra det. Det tycker inte , utan här går en knivskarp skiljelinje i svensk politik mellan dem som tror sig veta bättre och dem som omfattas av besluten och som ska bestämma. uttrycker sig på ett sätt som är häpnadsväckande, tycker jag. Hon säger att föräldrar betalas för att hålla sina barn från förskola. Med det synsättet skulle man kunna säga: Varför ska föräldraförsäkringen finnas? Varför ska föräldrar över huvud taget uppmuntras att ta ansvar för sina barn? Hur kan det gå en magisk gräns vid ? uppmuntrar vi, främjar och gillar att föräldrar knyter an till sina barn och barnen till sina föräldrar och får möjlighet att ägna sig åt varandra. Efter den 390:e magiska dagen är det fel, fult, dåligt i varje avseende att ägna tid åt barnen genom att själv stanna hemma ett tag till. Förklara magiken med den tidpunkten. Jag tror att många är intresserade av att höra vari det magiska med den 390:e dagen ligger. 64 (): Att vi befinner oss i skilda världar skriver jag naturligtvis under på. Det var det jag började med. Men jag trivs väldigt bra i min värld, en jämställd värld. Vårdnadsbidraget är, som och många remissinstanser tagit upp, en kvinnofälla. En fråga som jag hade till ministern var hur ministern följt upp just utvecklingen av vårdnadsbidraget ur ett barnperspektiv och ur ett jämställdhetsperspektiv. Det duger inte, tycker jag, att bara hänvisa till SCB och säga att de ska komma med statistik och om hur detta bidrag har nyttjats och vilka som har ansökt. Mer seriöst än så borde väl en uppföljning ske när det gäller en så stor reform. Att den blev en kvinnofälla kan väl inte ens socialministern jo, i och för sig neka till. har ju vårdnadsbidraget funnits i lite , och det har till exempel visat sig att av alla som fått vårdnadsbidrag i är kvinnor. Denna siffra kommer från tidningen i som ringt runt till stadsdelarna. Artikeln var publicerad , närmare bestämt , . I visade det sig att samtliga vårdnadsbidrag gick till kvinnor. I stadsdelarna är av dem som får bidraget kvinnor. I till exempel och är det sex gånger vanligare att familjer har vårdnadsbidrag än på . En partikamrat till ministern, , gruppledare för i , svarar i tidningen att hon definitivt inte vill lägga någon värdering i vilka som får vårdnadsbidraget. Hon såg inte heller något problem i att det oftast är kvinnor som får ta del av detta och som saknar inkomst. Det är ingen nyhet att kvinnor som saknar fast förankring på arbetsmarknaden, till exempel på grund av att man är invandrad, väljer att ansöka om vårdnadsbidrag för att få en inkomst, en liten inkomst men trots allt kanske bättre än ingen inkomst alls. Det rimmar illa när ministern i sitt svar säger att regeringens mest prioriterade fråga är att sätta fokus på jobben och på att minska utanförskapet. Gäller inte er politik för alla, för alla kvinnor? Jag skulle gärna vilja ha svar på den frågan. Innan ni drev igenom vårdnadsbidraget var ni mycket medvetna om den forskning i andra länder om vårdnadsbidrag som visar att bidraget lett till minskad ekonomisk jämställdhet, större skillnader i fördelningen av det obetalda hem- och omsorgsarbetet samt minskad makt och minskat inflytande för kvinnor. ser vi samma utveckling här hemma. Visserligen har ministern i en tidigare interpellationsdebatt sagt att vårdnadsbidraget inte är en reform med fokus på jämställdhet. Hur rimmar då vårdnadsbidraget med det jämställdhetspolitiska mål som har slagit fast? Kan jag få ett svar på det? 65 Socialminister (): Några av de saker som tar upp tycker jag är värda att föra ett resonemang om. Ja, allt som hon säger är naturligtvis värt att föra resonemang om, men det är några saker som jag framför allt skulle vilja koncentrera mig på. Det ena handlar om remissinstanserna. läser väldigt selektivt i de här sammanhangen. säger att barnen har rätt att gå i förskola, och det är en självklarhet. Men säger: Föräldrar eller i förekommande fall vårdnadshavare har huvudansvaret för barnens uppfostran och utveckling. Barnens bästa ska för dem komma i första rummet. För att garantera och främja de rättigheter som anges i denna konvention ska konventionsstaterna ge lämpligt bistånd till föräldrar och vårdnadshavare då de fullgör sitt ansvar för barnens uppfostran och ska säkerställa utvecklingen av institutioner, inrättningar och tjänster för vård av barn. Det står ingenting om att man ska styra familjerna eller att man ska diskriminera vissa familjer. Det ingår liksom inte i koncept, utan den är uppbyggd på ett annat sätt. Min fråga blir: Varför är ni i så dödligt rädda för att ge människor möjlighet att bestämma själva? På vilka grunder anser sig veta bättre än människor som kommer till egna informerade val? Vet ni bättre än vad människor själva gör, och i så fall på vilka grunder? håller med om att föräldrarna har huvudansvaret. Men skillnaden oss emellan är att med ansvar ska följa befogenheter. Ansvar och befogenheter hör ihop. Har man bara ansvar men inga befogenheter blir det sällan riktigt bra. Har man ansvar ska man också ha befogenheter. Och vi tillhandahåller fler instrument än vad vill göra som är helt och hållet inriktat på att bestämma enligt en enda mall som alla ska rätta och packa sig efter. När det gäller erfarenheterna från andra länder är det viktigt att säga att det inte finns något land som har den utformning som vi har i . I går till exempel vårdnadsbidraget inte att kombinera med ersättningar från andra system. Det gör att det är en ekonomisk uppoffring för den som väljer vårdnadsbidrag framför varje annat sätt att försörja sig. Man ska också komma ihåg att under alla tider, också under de tider när höll den socialdemokratiska regeringen under armarna, har det funnits människor som själva valt att vara hemma. Och hur gick det för dem? Ja, de fick inte den ersättning som vi fick som utnyttjade den kommunala barnomsorgen. Jag fick för mina barn en subvention på kanske . Det tycker jag är fantastiskt bra. Det är en enorm förmån att få växa upp i ett land där vi har den möjligheten. Men min granne som valde ett annat sätt, att själv ta hand om sina barn, fick noll kronor. Det tycker jag är orättvist. har vi skapat en möjlighet för fler att göra ett val utifrån vad de själva anser bäst. Frågan kvarstår: På vilka grunder anser ni i att ni vet bättre än människor själva? Varför är ni så dödligt rädda att överlåta makten åt människor att bestämma över sin egen vardag? 66 (): Jag sade i min inledning att vi i definitivt inte är rädda för att människor ska få bestämma själva. Det är väl en självklarhet att människor i olika lägen ska få bestämma själva. Men sett ur ett barnperspektiv och ett jämställdhetsperspektiv anser vi att vårdnadsbidraget är en klockvridning bakåt i tiden, . De flesta kvinnor var mer eller mindre ekonomiskt beroende av sin make. Det var kvinnan som tog hand om det obetalda arbetet, barnen och hemmet, men hon kanske jobbade lite extra för att få en liten slant, och ofta var det arbetet knutet till hemmet. Det är mycket sorgligt och rent horribelt att regeringens politik gör att många kvinnor nu tvingas tillbaka till att bli ekonomiskt beroende av sina män. Med er politik, med vårdnadsbidraget, har ni gjort att jämställdhetsarbetet i stället för att gå framåt backat många steg. Ministern har sagt att politik är att modernisera den svenska familjepolitiken. Er modernisering blev ju det motsatta. Vad är det för modernt med ett bidrag som i praktiken blivit en fälla för många kvinnor, och då främst kvinnor som redan har en svag ställning på arbetsmarknaden? Vad är det för modernt med att två förskolor på har fått stänga på grund av vårdnadsbidraget? Vad är det för modernt med att skattepengar används till att hålla barn borta från förskolan? Orden omodern och förlegad kvinnosyn har bytts ut mot orden modern familjepolitik av 2008. Detta talar sitt tydliga språk när det gäller vad ni vill förändra samhället. Ofta har jag hört beskyllas för att vara ett bakåtsträvande parti. Men, socialministern, sluta hyckla! Sluta använda vårt namn när ni pratar om er egen politik och när ni pratar om er själva! 67 Socialminister (): Jag tror att den här diskussionen är väldigt belysande när det gäller människosyn och synen på människors förmåga. säger att också tycker att människor ska få bestämma själva. Sedan berövar man dem varje möjlighet att bestämma, såvida de inte är beredda att göra enorma ekonomiska uppoffringar, om de skulle vilja stanna hemma några månader till, eller har en stor förmögenhet eller väldigt höga inkomster så att de har möjlighet att göra detta. Det går helt enkelt inte ihop. Jag tror att en modern politik innebär att människor kan bestämma själva. Jag tror att en gammaldags politik är den som står för och som innebär att politiker talar om för människor vad som är bäst för dem, oavsett vad de själva tycker. Vad i praktiken säger är att män och kvinnor som har valt vårdnadsbidrag, att ägna mer tid tillsammans med sina barn än vad föräldraförsäkringen erbjuder, inte förstår sitt eget bästa, men vi vänsterpartister vet bättre än vad ni själva gör. Det är ett synsätt som för mig är väldigt svårt att acceptera. Här går en tydlig skiljelinje i svensk politik mellan dem som bejakar människors förmåga och möjlighet att själva kunna fatta viktiga beslut och dem som inte gör det. Och det är få saker som är viktigare i människors liv än hur barnen har det . Jag ber att fundera på den här magiska tidpunkten. Varför är allt lysande om man ägnar sig åt barnen fram till den 390:e dagen för att från dag 391 vara förkastligt i varje avseende? Jag har svårt att se det. Barn, föräldrar och familjer är olika i min värld. Därför måste det finnas en verktygslåda med många olika instrument, och det är regeringen som erbjuder den politiken. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellation 2009/10:167 om uttagsskatt på kooperativ vindkraft 68 Finansminister (): Per har frågat mig om jag avser att verka för att reglerna om uttagsbeskattning på kooperativ vindkraft ändras. Frågan ställs mot bakgrund av ett avgörande från . Enligt avgörandet ska en kooperativ förening som säljer el till sina medlemmar för ett självkostnadspris som understiger marknadsvärdet uttagsbeskattas. Det innebär att en försäljning ska behandlas som om den hade skett till marknadsvärde. Jag har tidigare debatterat reglerna om uttagsbeskattning med Per . Bakgrunden var då ett ställningstagande från . har kommit till samma slutsats som . Något nytt i sak har alltså inte inträffat sedan den förra debatten. Reglerna om uttagsbeskattning är generella och gäller oavsett företagsform och verksamhet. Som jag nämnde i den tidigare debatten är syftet med reglerna att förhindra att företagen undgår avsedd inkomstbeskattning. Det skulle de kunna göra genom att inte redovisa vinster i verksamheten och i stället tillföra ägarna avkastningen på satsat kapital genom att sälja varor eller tjänster till dem för ett pris under marknadsvärdet. Som jag har nämnt är kooperativa föreningar och deras ägare skattemässigt gynnade eftersom de till skillnad från aktiebolag och deras ägare är enkelbeskattade. Om avkastningen varken beskattas hos föreningen eller beskattas hos medlemmarna utgår emellertid ingen inkomstskatt alls på den. Lagreglerna om uttagsbeskattning är enligt min mening ändamålsenliga. Mitt svar till Per är därför åter att jag, utifrån den information som finns tillgänglig, inte avser att verka för några förändringar av reglerna om uttagsbeskattning. 69 PER (): Jag tackar finansministern för svaret även om jag skulle behöva ha en del förklaringar för att försöka förstå hur han tänker. Finansministern sade till exempel i svaret att inget nytt har hänt sedan vi debatterade frågan senast. Det vill jag kraftigt protestera mot. Tittar man på marknadsutvecklingen för kooperativ vindkraft är det uppenbart för alla som undersöker saken att något dramatiskt har hänt. Anmälningarna för att delta i kooperativa vindkraftsprojekt har minskat med från 80 i de olika kooperativa bolagen. Man måste alltså ha rejäla skygglappar på sig för att tycka att inget har hänt. I svaret sade också finansministern att de kooperativa vindkraftverken redan är gynnade. Jag trodde att finansministern och jag var överens om att det är marknaden själv som är bäst på att avgöra vad som är en lönsam investering, det vill säga vilka branscher som är gynnade. Man kan gå tillbaka och se att växte den kooperativa vindkraftsmarknaden snabbt. Andelsägd vindkraft stod då för av hela den svenska vindkraftsutbyggnaden. Det var även långa väntelistor på att få köpa in sig i ett kooperativt vindkraftverk eftersom det var så många som var intresserade, engagerade och ville delta. Så kom beslut om att man skulle tillämpa uttagsskatt på kooperativ vindkraft, och marknaden tvärdog. Under det som har gått har som sagt anmälningarna för att delta minskat från 80 . Om finansministern anser att branschen är gynnad, varför har då marknaden en helt annan uppfattning? Vad vet finansministern bättre än marknaden om vad som är en gynnad produktionsform? För mig låter det märkligt att finansministern anser att branschen är så gynnad så att detta inte skulle skada marknaden medan marknaden själv uppenbarligen gör en helt annan bedömning. Det vore intressant att få finansministerns svar på detta. debatterade jag denna fråga med näringsminister . Hon hade tyvärr i likhet med finansministern inga förslag på hur man skulle åtgärda problemet och få i gång en utbyggnad av kooperativ vindkraft i igen. Men hon visade åtminstone förståelse för problematiken. Hon sade i sitt svar att kooperativ vindkraft har en viktig funktion att fylla. Den skapar större acceptans för vindkraft generellt, och den är viktig för att känna delaktighet i vindkraftsutbyggnaden i . Det vore också intressant att höra om finansministern kan se att det finns ett speciellt värde i att den kooperativa vindkraften utvecklas i , så som man sett i många andra länder. I till exempel finns det uppskattningsvis 150 000 delägare i kooperativa vindkraftsprojekt. I är det bara 20 000, och det kommer inte att bli fler med den politik som regeringen för i detta fall. Jag vill också belysa att de rödgröna partierna har uppnått enighet i denna fråga. Vi har kommit överens om att vi måste få en snabb lösning på det problem som förlamar hela den kooperativa vindkraften. Det är angeläget att problemet med uttagsskatt på vindkraftskooperativ får en snar lösning så att den andelsägda vindkraften åter kan ta en aktiv del i den fortsatta utbyggnaden av vindkraft i . Vi kräver gemensamt att regeringen tillsätter en utredning med uppgift att lösa frågan. En sådan utredning skulle till exempel kunna titta på begreppet marknadspris som tillämpas vid uttagsbeskattning och på avdraget för vindkraftskooperativ utdelning. Jag skulle gärna vilja höra om finansministern skulle kunna tänka sig att ställa sig bakom förslaget att tillsätta en utredning om den kooperativa vindkraftens framtid. 70 (): Jag tackar Per för att han har ställt interpellationen men ännu mer statsrådet för att han har gett ett klart svar på frågan. Grundfrågan är om uttagsskatt ska tillämpas i stort sett överallt annars men inte på kooperativ vindkraft. Jag måste ställa frågan till Per i skatteutskottet, och den har ställts också där: Önskar att uttagsskatt ska tillämpas på alla andra områden där den nu tillämpas men inte på kooperativ vindkraft? Det är också intressant mot bakgrund av att Per säger att det har träffats någon form av överenskommelse mellan de rödgröna partierna. Vi har inte sett någon sådan, såvitt jag vet. Men på en direkt fråga från skatteutskottets ordförande till partierna i sagda utskott var svaret entydigt från Socialdemokraterna och att man anser att uttagsbeskattning ska förekomma i . Jag vill inte uttala mig för , utan jag överlåter det till Per . Det är dock intressant för alla andra skattebetalare i landet att veta om vi ska införa något som man skulle kunna säga är ett gynnande av just denna form men där alla andra som har liknande uttagsbeskattning skulle bli orättvist behandlade i förhållande till detta. Anser att uttagsbeskattning ska förekomma? Om det ska förekomma, ska det då finnas något undantag från det? 71 Finansminister (): Till Per vill jag säga att jag djupt beklagar att den här interpellationen har kommit till . Jag kan bara djupt beklaga att ett så ansvarsfullt och pragmatiskt parti som hamnar i en så utpräglat skattepopulistisk position. Enligt mitt förmenande är det en självklarhet att det efter avgörande i frågan inte finns någon oklarhet. Det är inte en rimlig position att man totalt ska befria vindkraftskooperation från beskattning. Det kan antingen betyda att man har för avsikt att helt befria kooperativa föreningar från beskattning för att man inte ska tillämpa uttagsbeskattning på dem generellt, att man ska göra om uttagsbeskattningsreglerna i allmänhet eller att man har för avsikt att införa en särskild skatteregel för kooperativ vindkraft. Det går inte att konstruera en sådan princip för ett skattesystem att Per uppfattning blir rimlig. Om det går så illa i riksdagsvalet som Per antyder, att får ansvar för att genomföra detta, kan jag nästan garantera att det kommer att vara en mycket plågsam och närmast omöjlig arbetsuppgift. Du ska igenom en statsstödsprocess där du kommer att ha utomordentligt stora bekymmer. Du ska plåga dig igenom en genomgång av varför just den här kooperativa beskattningen ska skattebefrias. Du ska specialkonstruera uttagsbeskattningsregler som inte är tillämpliga på andra områden. Det här är en helt orimlig uppfattning. Jag har stor respekt för om man vill bygga ut vindkraften, förstärka miljövindkraftsbonus eller förstärka certifikatssystemet, men den uppfattning som företräder i den här frågan är efter avgörande helt orimlig. Jag är förvånad över intar den ställningen. brukar vara ett rimligt, pragmatiskt och balanserat parti. Stöd gärna vindkraften, men det måste ske utifrån någon ordning i skattesystemet. Läs Skatterättsnämndens avgörande. Det är alldeles uppenbart att det som Per förordar, nollbeskattning för kooperativa vindkraftsföreningar, är en helt orimlig hållning. Jag kan bara vädja till Per att upphöra med kampanjen till stöd för ett utpräglat särintresse. Utifrån en klar rättslig grund har det grovt vilselett människor. Det har aldrig varit någon tvekan om att uttagsbeskattning ska tillämpas på det här området. Att branschen och näringen har spritt den uppfattningen är ett uttryck för deras bristande ansvarstagande. Jag kan bara beklaga att Per väljer att sluta sig till den gruppen. 72 PER (): Det är närmast roande att höra vilka brösttoner finansministern tar till i den här frågan. Det låter som om det skulle vara den mest avgörande skattepolitiska fråga som har funnits på regeringens bord. Jag har nästan aldrig hört finansministern vara så engagerad i någon annan fråga. Engagemang är bra, så det ska jag inte klaga på. Lite förvånad kan man bli när det handlar om en skatt som ger i skatteintäkter. Det är en ytterst liten del av statsbudgeten. Så fruktansvärt viktig kan den väl inte vara för att han är beredd att ta till sådana toner som vi just hörde. Jag tackar för att finansministern anser att är ett balanserat parti. Så har det inte alltid låtit, så det får man uppskatta. När finansministern anklagar oss för utpräglad skattepopulism blir jag självklart lite upprörd, speciellt som vi i princip säger att vi ska tillbaka till en tolkning av regelverket som gällde ända fram till mitten av 2008, det vill säga . Då tog inte ut någon uttagsskatt på kooperativ vindkraft. Ingen klagade på det. Ingen höll upprörda anföranden i om att vi måste ha ett regelverk och ett system som behandlar alla lika. Det var det system som gällde; det var den tolkning av lagstiftningen som fanns då. Att säga att det var utpräglad skattepopulism som styrde det svenska skatteväsendet är verkligen att ta i. Finansministern säger att det aldrig har funnits några andra möjligheter. Det är inte sant. Det var den tolkning av regelverket som gjorde . Sedan fick man en fråga och gjorde en nytolkning.