prot · GX09130 · 2010-06-02 00:00:00 — Vad ska vi göra då? Vad gör den föräldern för nytta som släpper ut den unga människan igen på stan där han eller hon inte ska vara, i alla fall inte ? Min uppfattning är att det är nödvändigt att kunna se till att de här testerna kan genomföras för att se om någon har använt narkotika. Det bidrar bara till att man kan se till att insatser sätts in tidigare och tydligare. Det blir inget snack om huruvida , , eller har varit i den här miljön eller om de har använt narkotika. Det tycker jag vore väldigt bra, för det skulle kunna korta insatstiden för att hjälpa unga. De här testerna ska, som man kan läsa innantill i propositionen, genomföras av sjuksköterskor och läkare och så vidare. 24 () replik: , du talar med kluven tunga. Ena minuten är föräldrarna jätteviktiga. Nästa minut är föräldrarna inte så viktiga, för det finns föräldrar som inte tar det ansvar de ska. Vi talar om föräldrar, vi talar om vårdnadshavare och vi talar om andra vuxna i barnens närhet som är betydelsefulla. Det är de som vi vill ska vara med från början. Vi vill inte att polisen ska få dra in en unge som påträffas ute på stan. De kan till och med hålla unga i förvar i . Jag tror inte att det hjälper den unge, . Jag tror inte det. Jag tror att det behövs ett motivationsarbete, och drogtestet kan vi ta senare när vi har fått ett samtal, en dialog, med den unge. Jag återkommer till det här med föräldraansvaret. Jag vet inte hur många motioner jag har läst från där ni talar om föräldrar. Ni talar inte om vårdnadshavare eller andra vuxna som lagstiftningen säger, utan ni talar om föräldrar, och föräldrar är alltid så viktiga för er. Till och med justitieministern var med på en reservation när vi behandlade lagen om unga lagöverträdare där ni skrev hur viktigt det var att föräldrar skulle ha närvaroplikt vid förhör. Vi sade att det inte alltid behöver vara föräldern som ska närvara, för det kan vara vårdnadshavaren. Vårdnadshavaren är inte alltid föräldern. Det kan vara någon annan vuxen. Men då var det viktigt för er med närvaroplikt för föräldern. Tala om för mig vad du har för starka skäl till att inte föräldern, vårdnadshavaren eller någon annan vuxen i barnets närhet ska vara involverad i ett samtal i första hand innan man går vidare med ett drogtest! Tala om vad du har för starka skäl till att gå emot Lagrådet och all expertis och göra dig själv till expert! 25 () replik: Det blir lite surrealistiskt, det här. Om polisen möter en ung människa som man objektivt och subjektivt misstänker har drogat försöker man få tag på föräldrarna. Det görs massor av drogtester på 12-åringar, på 13-åringar och på 14-åringar. Jo, för att föräldrarna får godkänna det. Föräldrarna har ansvar för sina barn och kan se till att detta genomförs. Men får man inte tag i föräldrarna det finns föräldrar som tyvärr är utslagna, som tyvärr inte är kontaktbara eller av andra skäl inte kan medverka till detta och det bedöms nödvändigt handlar det om att se till att testet kan göras. Vad är det man kan upptäcka? Man kan upptäcka att en unge har använt droger. Detta är obehagligt att få reda på. Men vad är problemet? Vad är man rädd för ska hända med informationen? Det som kan hända är att en åtgärd kan vidtas. Sedan när det gäller om det är en förälder, en vårdnadshavare eller någon annan vuxen som involveras är det klart att det finns massor av vuxna som är viktiga för att bygga ett samhälle runt unga. Det är allt från lärare och fritidsledare till morfar och mormor och släktingar. Det är helt självklart. Men i lagen är det vårdnadshavarna som bestämmer, och det är oftast föräldrarna, tack och lov, som bestämmer vad barnen ska få göra och inte få göra och vilka åtgärder, exempelvis drogtest, man ska få vidta för att hjälpa unga. 26 () replik: Jag har lite frågor att ställa till dig, . Du frågade vad som hade hänt under föregående regeringsperiod. Med anledning av det vi vet kan jag ju fråga dig: Vad är det som har hänt under er regering? Jag kan återkomma till revisorernas kritik när det gäller unga lagöverträdare. Det är oerhört allvarligt. Man kan inte påstå att det är snabba åtgärder och handlingskraft som har gällt här. Om man tycker att det här skulle vara något slags medicin att lösa problemen med ungdomars kriminalitet eller droganvändandet är det ju konstigt att den här propositionen dyker upp så sent. Det är en reflexion jag gör. Du säger också att det är sociala myndigheters skyldighet att utreda, och att man ska utreda det här. Jag ställde en fråga i talarstolen: Vad får de sociala myndigheterna för möjligheter? Vad får man för verktyg? Vad får man för resurser? Jag är fast övertygad om att de inte vill något hellre än att hjälpa de här barnen. Det blir lite konstigt då, för vi vet att 25 000 personer i offentlig sektor sägs upp. Här finns det en problematik som jag också tog upp i mitt anförande. Jag kan också hålla med i att vi inte har något emot förslaget i sig, utan det är det här med drogtesterna på barn som vi är emot. Du återkommer till föräldrarnas ansvar. Men just när det gäller det här får de inte vara delaktiga och ta det ansvaret. Hur tänker ni? 27 () replik: Jag måste återigen börja i slutet. Det finns ju föräldrar som inte har kapacitet att ta ansvar. Jag deltog i ett seminarium med , Barnens rätt i samhället, för inte så länge sedan. Då berättade de historier om hur det kan vara att vara barn. Man fick höra häpnadsväckande saker. En förälder hade till exempel sagt: Jag vägrar. När hör av sig säger jag att de ska strunta i det. Det var pappan som var vårdnadshavare. Pappan var själv grovt kriminell och tyckte inte att det gjorde någonting om ungen höll på med lite brott. Jag tänker inte vidta några åtgärder, för det är ingen fara och jag vill inte ha med det att göra, sade han. Vad leder det till? Jo, att man måste tvångsomhänderta barnet. Det är väl väldigt dåligt? Det ska man ju undvika. Det är i alla fall Alliansens och åsikt. måste hålla med om att de flesta föräldrar är med, tar sitt ansvar och ska ta sitt ansvar för barnen. Men om det är föräldrar som inte har kapacitet måste ju någon annan agera. När det inte finns föräldrar som är ute och hämtar hem barnen, när det finns föräldrar som inte kommer till föräldramötena i skolan och när föräldrar inte dyker upp eller hör av sig när polisen ringer och är oroliga för att en unge är på stan och gör någonting, då måste någon annan agera. Och det är då, , som den här lagstiftningen måste användas. Det är då den kan användas, och det är då den kan göra nytta och rädda en ung människa. möjligheter och insatser stärks . kan mer tydligt få veta när man ska beställa en utredning av ett brottstillfälle för att klarlägga vem som har gjort vad. Jag kan bara konstatera att vi genomför det här . Utredningen blev klar . Den har remissbehandlats, och vi lagstiftar. Det är så som det tar. Men jag kan konstatera att problemen har varit kända då ni inte har vidtagit några åtgärder. Men det bygger på att ni inte tycker att det är så viktigt att man ska vidta några åtgärder, utan det kan hänga lite i luften. kan man inte begå ett brott om man är utan att det utreds. Det tycker jag är bra, både för den unge och för det potentiella brottsoffret. 28 () replik: Det var väl att tänja på sanningen ganska mycket att säga att vi rödgröna inte har gjort någonting! Till exempel var väl inte förslaget om unga lagöverträdare Alliansens, om jag kommer ihåg rätt, och det gör jag. säger att stärks. Det är inte de signaler vi får från kommunerna eftersom det sägs upp en massa människor. De kommer att ha mycket mer att göra. När tar upp att det inte finns fungerande föräldrar vill jag påminna om, eftersom jag har en hel del erfarenheter av detta, vad det betyder att ha noll tilltro till vuxenvärlden. Det är ett jätteproblem. Det finns flera vuxna runt en ung människa eller ett barn som kan ställa upp och till exempel vara vårdnadshavare. Det viktiga är, , att man har tilltro till den vuxne, oavsett vem det är. Det är A och O för att ungdomen eller barnet över huvud taget ska få tilltro till myndigheter etcetera. Det vet vi redan, och det har också kommit kritik från remissinstanser där man säger samma sak. Om det inte fanns fungerande föräldrar fanns det andra som tog ett ansvar och man kunde känna tillit till dem. Det var så det hela byggdes upp. Det fanns alltså en solidarisk tanke, ett mer verkningsfullt sätt, som jag har erfarenhet av. Det fanns ett nätverk som ställde upp. Därför behövs andra vuxna. Ett barn kommer inte att känna någon tilltro till vuxna om det ska tvångstestas av en polis. 29 () replik: Mot den berättelsen står alla berättelser från de personer jag träffat i fängelser, som unisont sagt: Tänk om någon hade ingripit tidigare. Tänk om någon hade gjort någonting för att stoppa mig när jag var och höll på med droger och brott. Alla säger så. ges den möjligheten. Självklart finns det, som jag sade i ett tidigare inlägg, massor av föräldrar som gör fantastiska insatser. Det finns massor av morföräldrar, fritidsledare, grannar, syskon, kusiner, fastrar, mostrar som hjälper unga som har det svårt, som dyker upp, finns där och alltid stöttar. Men det finns också barn som inte har någon, och när det inte finns någon och man träffar på en 14-årig flicka i en narkotikamiljö med 42-åriga gubbar är det min uppfattning att det är viktigt att klarlägga om den unga människan använt narkotika. Varför är det viktigt? Jo, för att vi ska kunna hjälpa henne. Den unga människan har förhoppningsvis ingen tilltro till den 42-åriga gubben som sitter i narkotikakvarten eller för den delen till andra som inte kommer och hämtar henne. Det är synd om den flickan, och det kommer att ta årtionden att bygga upp ett förtroende hos henne. En bra början är att hon får hjälp med att sluta använda droger. Det är Alliansens bestämda uppfattning. 30 (): Äntligen, tror jag att många med mig säger . Bestämmelserna i , lagen om unga lagöverträdare under , har inte varit föremål för någon samlad översyn . Att det funnits behov av en sådan översyn har påtalats av såväl Ungdomsbrottsutredning som utredning Handläggning av ungdomsmål. Trots detta hände ingenting under Socialdemokraternas tolvåriga maktinnehav. Det var utan spår. Detta har resulterat i att osäkerheten om vad som händer när unga begår brott har varit både stor och mycket varierande runt om i vårt land, inte minst i vilken utsträckning brott utreds när den misstänkte är . I en polismyndighet utreds av anmälningarna, i de sämsta fallen . Det är ett svek mot både gärningsmän och brottsoffer, en orättvisa gentemot unga människor. För oss i Alliansen är det viktigt att ha ett fungerande rättsväsen oavsett om du är gammal eller ung, om du bor i eller , om du är straffmyndig eller inte. Ska våra unga människor känna förtroende för rättsväsendet i vuxenlivet måste de ha bemötts med rättssäkerhet också . Ett rättvist rättsväsen torde vara det mest grundläggande i en fungerande demokrati, även för unga människor. Med dagens proposition, fru talman, säkerställer vi att det inte ska spela någon roll var i landet du bor, att betydligt fler brott som begås av unga verkligen utreds och att brottsoffers ställning stärks. Med andra ord säkerställer vi att tidiga och tydliga signaler blir mer än bara vackra ord. Polisen ska inleda en utredning när barn misstänks för allvarliga brott såsom mord, dråp, grov misshandel, rån, våldtäkt, mordbrand, för att nämna några. Här införs också en möjlighet till kroppsbesiktning. Så långt är vi och oppositionen överens. Vi är också överens om att polisen ska kunna utreda brott om det är viktigt ur ett allmänt intresse. Det kan exempelvis vara viktigt för polisen att få klarhet i en utbredd skadegörelse eller stöldvåg inom ett område, vilket var inne på tidigare. Oppositionen stöder även förslaget att polisen ska kunna utreda ett brott där målsäganden, det vill säga brottsoffret, blivit utsatt för en allvarlig integritetskränkning, såsom misshandel eller sexualbrott, som inte anses grov. Det gäller även när det inneburit stora ekonomiska förluster för brottsoffret. Inte minst viktigt är detta för den utsattes möjlighet att få skadestånd eller brottsskadeersättning. Om en förundersökning inleds innebär det att brottsoffret får möjlighet att höras om det som denne varit med om. Den utsattes röst blir hörd, vilket är oerhört viktigt för att ett brottsoffer ska kunna gå vidare. Inte minst kan Stödcentrum för Unga Brottsoffer intyga detta. har brottsoffret inte kränkts en gång utan . Bara för att gärningsmannen varit under och inte straffmyndig har ingen varit intresserad av att höra vad jag sett, varit med om och utsatts för. Det tycker jag är orättvist. Är det dessutom en ung person kan det få katastrofala konsekvenser. rinner bägaren med obearbetade känslor av sorg, rädsla och ilska över, vilket i värsta fall leder till att en ung person som för sedan utsattes för brott själv utsätter någon annan för samma sak. Dagens brottsoffer, morgondagens gärningsman. De rödgröna är med oss även i frågan om att socialnämnden anser att det är viktigt för framtida insatser. Vid mina besök på landets socialtjänster är detta ofta en mycket efterfrågad möjlighet. Alltför ofta får man ett vitt papper om att en ung människa misstänks för brott och sedan inget mer. I en del fall kommer dessa tomma underlag om och om igen. Jag talar om upprepad brottslighet. Det kanske inte handlar om den grövsta sorten men är ett tydligt tecken på att en ung person är på väg att bli vanekriminell och löper stor risk att fortsätta på en karriär med brottsliga förtecken. Att utreda vad som ligger bakom en sådan livsstil kan vara avgörande för om vi lyckas avbryta detta eller inte. Där vi inte får med oss De rödgröna är i kampen mot att våra unga inleder ett narkotikamissbruk. Generellt sett är brottsligheten bland de barn som är i närheten av straffmyndighetsåldern likartad den som förekommer bland 15-åringar. Så är icke fallet vad gäller narkotikabrott. av de brott som 15-åringar misstänks för gäller brott mot narkotikalagstiftningen. Motsvarande andel hos dem som är yngre är enligt Brå endast en halv procent. Enligt Brå kan den stora skillnaden bero på att polisen inte har möjlighet att drogtesta barn . När det gäller barn som begår narkotikabrott handlar det ofta om ringa narkotikabrott och behandlas också som sådant i straffskalan. Påföljdsdelen är med andra ord inte det viktiga i detta sammanhang. Det viktiga är konsekvenserna, vad ett tidigt narkotikamissbruk kan leda till. Barnets fysiska och psykiska hälsa kan allvarligt äventyras, och risken att barnet utvecklar ett kriminellt beteende är stor. Långt ifrån alla barn som prövar narkotika blir vaneförbrytare eller socialt utslagna. Vad vi vet är dock att vuxna som utvecklat en kriminell livsstil ofta uppger att de redan som 1314-åringar börjat använda narkotika. De jag har mött säger ofta att stödet, engagemanget och ingripandet lyste med sin frånvaro under de tidiga åren. Med möjligheten att kunna drogtesta barn hoppas jag och Alliansen att de i stället ska kunna säga: Jag är glad över att man reagerade både tidigt och tydligt. Utan ett ingripande vet jag inte vad som hade hänt. Jag är övertygad, fru talman, om att de flesta av oss föräldrar blir mycket oroliga om vi får information om att vårt barn använder narkotika. I dessa fall behövs det oftast inget tvång utan barnet går frivilligt med på att testas. Enligt är det dock en problematik när barnet förnekar att det finns problem. Grovt kan dessa familjer delas upp i två grupper. Den första gruppen är de blåögda familjerna, som tvivlar på uppgifterna och inte vill inse att deras älskade barn använder narkotika. I den andra gruppen är föräldrarna inte speciellt förtjusta i myndigheter, och kontakten mellan barn och föräldrar är oftast urusel. När det gäller den första gruppen är det viktigt att övertyga föräldrarna om vad som är på gång. Beträffande den andra gruppen förväntar man sig inte att vårdnadshavarna ändrar sin attityd, men att barnet får det omhändertagande det har rätt till som barn. Senast fick jag en fråga av en ung tjej som är omhändertagen. Hon undrade om inte LVU kunde användas tidigare. För hennes del hade det betytt att det aldrig behövt gå så långt. Enligt är detta den grupp som är i störst behov av deras insatser . De nås inte alltid av de åtgärder som behövs. Det tycker jag är orättvist. Det sista som jag vill ta upp är frågan om integritetskränkning. De rödgröna är med på kroppsbesiktning när det gäller grova brott, men inte kroppsbesiktning i form av ett drogtest. Anledningen är integritetskränkningen. Jag undrar varför. Varför är det då okej med kroppsbesiktning i brottsutredande syfte, vilket kan vara betydligt mer integritetskränkande än ett drogtest i form av urinprov för barnets bästa? Integritetskränkningen måste väl ändå vägas mot risken för ett långvarigt och allvarligt missbruk? För mig väger omsorgen om våra barns hälsa och utveckling tyngre i vågskålen än den kränkning som kan tänkas uppfattas i form av lämnande av ett urinprov. För min egen del tillhör jag nog den där blåögda gruppen föräldrar. Jag skulle ha svårt att tro att min dotter skulle ha använt narkotika. Ett positivt drogtest skulle göra ont, men skulle vara en nödvändig ögonöppnare. Som mamma tror jag oftast det bästa om mitt barn. Känner jag min dotter rätt skulle det vara tufft för henne att erkänna att hon använder sig av droger. Hon vet hur ledsen och besviken jag skulle bli och skulle därför inte be om hjälp eller tala om sanningen. Vad som dock skulle göra mig ännu mer ledsen vore det faktum att jag aldrig fick veta förrän det var . Med drogtestet finns nu en möjlighet att få veta, även om det gör ont. Utan vetskap är det svårt att vara till hjälp och stöd för våra barn. Vi i Alliansen tar nu ytterligare krafttag för att med tidiga och tydliga insatser förhindra att unga människor väljer den kriminella vägen. Men dagens förslag ger också de verktyg som behövs för att våra barn inte ska halka in i ett liv kantat av droger, med allt vad det innebär. Att den rödgröna oppositionen inte är med oss i kampen mot narkotika är bara att beklaga, men det är kanske inte helt förvånande med tanke på att Vänstern förespråkar en legalisering av narkotika. Vad vi inte har fått svar på är hur Socialdemokraterna och ställer sig till det förslaget. Det vore intressant att få veta det . Tystnaden tar jag som ett tecken på acceptans. 31 () replik: Det är bra att tydliga och tidiga insatser kommer , . En sak som jag ändå måste ta upp med är detta: Du står uppe i talarstolen och säger i ditt anförande att det var en frånvaro av insatser mot unga lagöverträdare under förra mandatperioden. Du säger att lagen om unga lagöverträdare inte har varit föremål för någon översyn. Detta är inte sant, . Under förra mandatperioden och mandatperioden fattades beslut om medling det var vårt förslag liksom särskilda kvalificerade kontaktpersoner och ungdomstjänst. De särskilda kvalificerade kontaktpersonerna tillkom för de ungar som behövde det stödet, som en ryggsäck: Jag finns här, jag tänker inte lämna dig i sticket, jag finns här som vuxen om du så begår ett brott och åker dit! Ungdomstjänst kanske har hört talas om. Det infördes som ett obligatorium att alla kommuner skulle ha ungdomstjänst. Jag vet inte vad har fått det där ifrån. En annan sak: Stå inte och raljera mot oss och säg att vi inte vill ta upp kampen mot narkotika! Stå inte och raljera och säg att vi inte har gjort någonting! Jag har på mig, så jag kan i alla fall tala om för att mobiliseringen mot narkotika, som jag förstår att ni inte tyckte var så bra eftersom ni lade ned den, nu ligger utspridd på olika departement och att ingenting händer. Det visar också tydligt resultaten när man ställer frågor till ungdomarna på skolorna om huruvida man har fått information om alkohol, narkotika och tobak. 32 () replik: Om hade lyssnat på ordentligt på mitt inlägg hade hon hört att jag väldigt tydligt sade att översynen av lagen om unga lagöverträdare efterfrågades . Två utredningar har passerat, , och ingenting har hänt. Det var därför jag talade utan spår. Detta har också lett till att det ser väldigt olika ut vad gäller i vilken grad man utreder ungas brott. har förmodligen samma erfarenhet som jag har från våra besök på polismyndigheter där vi frågar i vilken grad man utreder brott. På flera ställen ser det väldigt bra ut, men på alldeles för många ställen händer det absolut ingenting, vilket har lett till att rättsväsendet för unga ser väldigt olika ut. Framför allt har det framkommit att brottsoffrens ställning är väldigt varierande när vi mötts ute i landet. Det är bra med medling, kontaktpersoner och ungdomstjänst. Det är bra saker. Beträffande mobiliseringen mot narkotika håller jag med om att det inte kan vara så intressant att ha något slags s-märkt sidoorganisation som driver de här frågorna. Vi har lagt in dem i de stora instituten, så att man kan få ett helhetsgrepp på detta. Vad alliansregeringen har gjort är två viktiga utredningar som behandlas i departementet och som jag tror kan få reella effekter, så att våra unga människor inte inleder vare sig narkotikamissbruk eller kriminalitet. har lagt fram ett jättebra förslag för effektiva insatser mot ungdomsbrott, vilket jag tror kan leda till väldigt mycket. stora utredning kommer att leda till skarpa förslag för hur vi ska undvika att unga människor inträder i den grova organiserade brottsligheten. 33 () replik: Jag vet inte vem som har fattat beslut här i om medling och översyn av lagen om unga lagöverträdare. vidhåller fortfarande att det inte har gjorts någon översyn av lagen om unga lagöverträdare. Men det får vi återkomma till. Jag går tillbaka till de tvångsvisa drogtesterna. Det är dem vi är emot. Vi är inte emot drogtester i allmänhet. Vi är emot att ni ger detta verktyg till polisen. Det gör att polisen har rätt att ta med den unge som man hittar redlös och hög man kan också hitta dem redlöst berusade, men i detta fall gäller det misstanke om narkotikabruk till polisstationen eller sjukhuset och göra ett drogtest, utan att informera föräldrar, vårdnadshavare eller någon annan i barnens närhet. Däremot kan informationen ges i efterhand, står det, till både socialtjänst och föräldrar. Det är detta som vi är emot. Vi är emot att polisen ska få göra detta på barn . Vi vill i stället att barnen ska få omtanke och omvårdnad om polisen hittar dem. Det är väl det de behöver? Nyckeln är väl inte att göra ett drogtest? Nyckeln är väl att se till att de får lite trygghet, omtanke och omvårdnad? Sedan, , kan man föra ett samtal och en dialog dagen efter med den unge. Det kan vara ett långt motivationsarbete, precis som du själv sade. Jag tror kanske inte som förälder att mitt barn missbrukar narkotika. Det kan behövas motivationsarbete för föräldrarna eller vårdnadshavarna också. Men det är så oerhört viktigt att de finns med på resans gång. Drogtester, , kan tas med den lagstiftning vi har efter samtal och dialog med den unge och med föräldrarnas eller vårdnadshavarnas samtycke. Jag undrar vad ungdomarna här uppe på läktaren tycker om att behöva komma till polisstationen mitt . 34 () replik: Det var många spännande inlägg här av . Jag går direkt till frågan om drogtestet, för det är vad det handlar om. Mitt besök tillsammans med justitieministern talar väldigt mycket för drogtest. Jag träffade unga tjejer som är och som har haft ett drogmissbruk ända sedan de var . är de LVU:ade och kommer att sitta där ett bra tag. Jag fick en fråga av en tjej som är . Hon frågade mig: Varför kan man inte bli LVU:ad tidigare? Varför fick jag vara kvar i min familj där båda av mina föräldrar inte var ett dugg intresserade av om jag drack, rökte eller använde narkotika? Jag kom inte hit förrän jag var . Tänk om jag hade fått hjälp hit mycket tidigare. Det blir oerhört viktigt att vi nu har det här verktyget för att ska kunna argumentera: Den här unga tjejen kan inte längre vara kvar där hon bor.