prot · GY0939 · 2010-12-21 00:00:00 — Låt oss vara uppriktiga. Infrastruktur, oavsett i vilken region i landet vi befinner oss, kommer att kunna samla alla partier över gränserna. Man kommer att kunna samla näringslivet, man kommer att kunna samla organisationer av alla möjliga slag, och man kommer att vara enig om att i just vår region är det viktigt med infrastruktur. Jag tror inte att det råder något tvivel om den saken. En enkel resa från till kostar . Konsekvensen av detta beslut är en höjning med och . När jag flyger till från , där jag bor, åker jag Express in till . För en enkelbiljett där betalar jag . Det kan vara bra med ett perspektiv. och på en enkelresa kan inte benämnas som en chockhöjning av avgifterna. Det är fortfarande mycket billigt att ta sig över . är av nationellt intresse. Det ska vi givetvis inte sticka under stol med så är det. Men är också ett regionalt intresse. Det är genom en regional medfinansiering som infrastrukturprojekt kan bli verklighet. Det var så bron kom till. Men alldeles för få resenärer från början gjorde att staten gick in och tog en del av kostnaderna. Det är viktigt med den korta historieskrivningen. har vi kommit till en punkt där vi har fler resenärer över bron än vad jag tror att de flesta hade kunnat drömma om när bron planerades. Det går så bra att det diskuteras och funderas över ytterligare en fast förbindelse över . Det är då högst rimligt att vi höjer avgifterna på det marginella sätt som regeringen föreslår. Om de fyra oppositionspartierna nu röstar ned regeringen ser jag tre allvarliga konsekvenser framför mig. För det första innebär de uteblivna avgiftshöjningarna att man måste ta in pengarna i andra delar av systemet. Det innebär avgiftshöjningar i andra delar av landet alternativt minskade investeringar i andra delar av landet. Det blir den direkta konsekvensen, för det finns ingen som kan trolla fram pengar. För det andra handlar det om andra viktiga infrastrukturprojekt runt om i landet, både de som är beslutade och de som planeras. Om regional medfinansiering inte fungerar på kommer det givetvis att vara problematiskt även på andra håll i landet. Flera har varit inne på det. För det tredje har jag en farhåga när det gäller det som många har pratat om. är en expansiv region, och det är viktigt för att den fortsätter att vara en expansiv region. Men vill man ha en andra fast broförbindelse över är det ett märkligt sätt att resonera att en så stark region inte klarar en enkelprishöjning med och . Regional medfinansiering är viktigt för att förverkliga infrastruktur i , , och även . Att fälla regeringens förslag om höjda banavgifter på kan säkert vara kortsiktigt populärt i delar av , men det kommer att innebära negativa konsekvenser för infrastrukturen i hela . Med detta yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. 115 (S) replik: Jag tar replik framför allt för att rätta till en del saker men också ställa en fråga. 3:20 vet precis lika bra som jag att det inte är det som hans partikamrater i är upprörda över, utan det är vad som kommer i förlängningen av att man river upp beslutet . Du pratar om att man måste vara med och finansiera. Ja, nästan hela brons alla kostnader finansieras av oss som åker bil över den bron. Det är väl det mest medfinansierade projekt som över huvud taget finns och har funnits i . Det där var lite tramsigt. Sedan är det historieskrivningen. Beslutet togs för att det var för få resenärer på tågen . Ja, det var det kanske, för bron var inte byggd då. Det här beslutet togs innan bron byggdes och invigdes, och det togs därför att det var ett mycket medvetet val att gynna kollektivtrafiken och tågtrafiken. Det kanske är lite svårt att använda den argumentationen. kommer frågan, och det här kan vara bra att höra inte minst för män och kvinnor i mitt landskap. säger att det är mycket billigt att åka över bron . Jag upprepar då vad jag berättade tidigare: Om jag köper ett månadskort och åker tåg kostar det . Är det billigt? Är det så billigt att tycker att det skulle vara okej med det som har förutskickat och som och har reagerat på? Det är inte vi som säger att det ska kosta att åka tåg . Är det också billigt? Eller var går gränsen för billigt för oss skåningar? 116 (M) replik: Det är två delar. Till att börja med skulle de som staten går in och finansierar det här med kunna komma från regionen. Dock har ingen föreslagit det. Det som tas ut på bron är till stor del vägavgifterna, och ytterligare kommer från banavgifter på järnvägen. Konsekvensen av ett beslut i kammaren är, som sagt, ytterligare och . Om man sedan tycker att konsekvenserna blir oöverstigliga och att man inte klarar av att bära tillväxten i med denna höjning har alltid möjligheten att ta tillbaka diskussionen. Jag var snabb i tungan, men vi kan konstatera att jag hade rätt i sak i alla fall. Det åkte alldeles för få resenärer över bron 1999. Det kan jag hålla med om. Det var möjligen den roliga delen av kommentaren. Den andra delen gäller regional medfinansiering. När man fick bron till stånd var det precis som man gör i alla andra delar av landet när man pratar om medfinansiering. Det måste vara rimligt att en del av projekten är ett nationellt intresse. Men det finns också ett regionalt intresse. För att få dessa infrastrukturprojekt byggda ser man till att gå in med en del regionala pengar. Det kan vara höjda banavgifter och annat. När vi till exempel vill bygga Norrbotniabanan i den norra delen av är det också ett riksintresse att se till att malmen kommer ut och att människor lätt kan röra sig längs . Det är samma resonemang där. Höjda banavgifter är ett sätt att finansiera det på. Jag tycker att det är synd att fatta ett sådant här beslut i kammaren . Oavsett om vi pratar om bron i , projekt i eller vad det än är, är konsekvensen att det blir lite problematiskt med just den regionala medfinansieringen. 117 (S) replik: Jag vet inte om lyssnade på mitt inlägg, men jag citerade hans partikamrat som är ordförande i . Hon skrev som svar till din utskottsgruppledare och din minister att kom av 10 av all medfinansiering till infrastruktur i från . Vi vet vad medfinansiering är. För som invigdes har regionen betalat i medfinansiering därför att det fanns en regional nytta. När det gäller är den absolut övervägande delen av finansieringen medfinansiering. Det är de som kör över bron som betalar den. Det här är väldigt underliga argument. Jag vill ändå återkomma till min fråga. sade att det är mycket billigt att åka över . Då ställer jag frågan igen: Är det okej med för ett månadskort järnväg? Det är än värre för de ungdomar som åker mellan och , för de får betala för att kunna åka till jobbet. Det priset kommer att höjas. Återigen: Det är ingen elak opposition som har suttit och räknat ut det här. Det är vad och har kommit fram till efter den skrivelse som skickat till dem. De 3:20 som du pratar om är första steget. Det är helt uppenbart. Det är därför dina partikamrater är så fruktansvärt arga. Vi är inte rädda för att betala för oss, men det ska inte vara särlösningar för en trafiklösning. Tågen över bron ska inte extrabeskattas. Det är därför upprördheten är så stor. 118 (M) replik: Utan regional medfinansiering kommer en hel del framtida projekt aldrig att bli verklighet. Det tror jag är den viktiga signalen efter dagens debatt: Det är så det kommer att se ut på andra håll i landet projekt som har ett nationellt intresse men också ett regionalt intresse kommer kanske inte att bli verklighet när man gör på detta sätt. Jag tycker att det är väldigt tråkigt. Många har liksom ministern varit tydliga det var därför jag inte ville gå in långt i debatten. Det finns ingen som vill chockhöja priserna över , utan det finns en tanke med att vi ska ha ett gott resande och ha en expansiv region. Ingen har föreslagit det man målar upp från den andra sidan, som jag tycker är lite tråkigt att man gör. Utskottet har efter diskussion med allianskamraterna från just sagt att det ska bli en återrapportering. Man ska se hur detta påverkar vad som händer. Det är väl klokt. Återigen avslutningsvis: Jag tycker att det är relativt billigt att resa över . En enkelbiljett kostar . Jag betalar mer än det dubbla när jag åker från och kommer ned till och sedan åker Express in till . Det är inte orimliga kostnader det var dit jag försökte komma. Det är väl en kombination av att Skånetrafiken är väldigt välskött. Länstrafiken i har en av de lägsta skattefinansieringsgraderna om vi jämför med övriga . Det är väl bra att man är duktig. Men det öppnar också upp möjligheter som är mycket svårare på andra håll i landet. 119 (M): Utgiftsområdet kommunikationer, som vi debatterar just , behandlar inte bara frågor om vägar, järnvägar, sjöfart, luftfart och avgifter på utan även om frågor som gäller post, IT och elektroniska kommunikationer. Informationstekniken som vi kort kallar IT måste sätta människan i centrum, och IT-politiken måste sätta människan i centrum. IT ska underlätta vardagen för människor och företag och bidra till bättre livskvalitet. Informationsteknik följer oss under vår resa genom livet. Hela resan måste fungera, brukar vi säga på transportområdet, men det måste gälla även IT-området. Resan börjar redan i tidig skolålder. Vi ser att det behövs IT-kunskaper i skolan. Det behövs lärare som både vill och kan använda IT som verktyg i lärandet. Och IT-kunskaper behövs i elevernas framtida arbetsliv. IT är en viktig faktor som skapar jobb, främjar innovationer samt bidrar till ekonomisk tillväxt och ökad internationell konkurrenskraft. Här är politikens roll att skapa spelregler och förutsättningar för att marknader fungerar. Vi bör även främja e-handel och riva hinder för en gemensam digital inre marknad inom EU. Vi fortsätter att sträva efter ökad digital delaktighet. Det finns mycket stora potentialer när det gäller minskad miljöpåverkan tack vare IT. De offentliga e-tjänsterna bör utformas utifrån människan, så att de är enkla att använda. En förutsättning är tilliten till tekniken, så att människor vågar använda olika tjänster. i livet behöver var och en sjukvård, och även där kan IT hjälpa till. Här gäller det självfallet att ha patienten i centrum. Patientdatasäkerheten är en fråga på liv och död. Även spelar IT en viktig roll. Här kan elektroniska kommunikationer hjälpa till när man ska hålla kontakt med familjen och vänner och även utföra olika ärenden på webben gentemot kommunen, eller andra myndigheter. Inte minst viktig är IT på transportområdet. Där talar vi om IT:s intelligenta transportsystem. Det finns stor potential där för effektivare, säkrare och miljövänligare transporter. En politik för IT genom hela livet måste vara ansvarsfull, teknikneutral och långsiktig och utgå från människan. Jag yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer. 120 (MP): Först vill jag bara säga att det är lite märkligt att göra en jämförelse mellan och . har tillkommit för att skapa en arbetsmarknadsregion. ingår i arbetsmarknadsregionen . Där kan man använda sig av SL och månadskort på SL om man vill ta sig till arbetsplatsen . Express är till för en annan resandekategori. Jag tycker att jämförelsen är felaktig. Men det var inte för att säga detta som jag satte upp mig på talarlistan utan för att försöka fullfölja något av den argumentation som förde fram mycket bra tidigare. Vi har ett norr om , ett där sysselsättningen till stor del bygger på skogen och malmen. Som mycket riktigt påpekade står många företag i begrepp att öka sina produktionsvolymer. Svårigheten är att transportera produkterna till hamnen i . Många företag vill också förlänga sin förädlingscykel och även på det sättet bidra till att öka antalet arbetstillfällen. Vi har i norra , norr om , väldigt många möjligheter att öka sysselsättningen och skapa mycket ny välfärd och resurser för framtid och utveckling. Problemet är just infrastrukturen. I början satt jag på mitt arbetsrum och lyssnade till debatten, men sedan kunde jag inte låta bli utan gick för någon timme sedan hit och lyssnade på den fortsatta debatten. Ni måste vara medvetna om att den smalaste flaskhalsen i systemet är järnvägssträckan mellan och . Det finns en motion om det som i betänkandet är avstyrkt bland ett stort antal andra motioner. Där är den maximala transportkapaciteten 69 tågpassager . De utnyttjas fullt ut. Det innebär att det inte finns för att rulla ut underhållsutrustning på den banan inte , . Det är ett problem. Men trots att 69 passager är det teoretiska maximumet lyckas man ibland klämma in 71 passager. Det handlar om en kort sträcka det är mellan orterna men banan är mycket gammal och kurvig och är därför . Det finns två mötesplatser på den. Det kan ta över att åka tåg på den sträckan, trots att det i den plan som finns och det projekt som är framtaget av skulle ta med den nya, raka sträckning som är tänkt. Detta är den investering som jag tror skulle vara mest lönsam. Där tänkte jag fullfölja resonemang. Han pratade bra om vad som händer när man inte kan ta godset på järnväg. Då hamnar det på långtradare, där ett ekipage kan väga över . Tyvärr räcker inte stålpendeln till, utan det blir leveranser ned till oss från på lastbil. När en sådan lastbil kör på en väg sliter den motsvarande 70 000 personbilar när den kör förbi en enda gång. Om ni i trafikutskottet ska se till att vi får våra underhållspengar att räcka och verkligen vill bidra till att sänka kostnaderna för samhället, då är det viktigaste att flytta det tunga godset till järnvägen. Då räcker vägunderhållet om. Om vi ska förvalta vårt vägkapital, som är kärnan när vi vill transportera våra varor, då ska vi flytta det tunga godset till järnvägen. Det är den smalaste flaskhalsen i . Det är den som ni först ska åtgärda. 121 (S): Jag hade önskat att statsrådet hade varit kvar i lokalen. Hon var nämligen inte här i går när vi diskuterade regionalpolitiken. Och hon ville inte diskutera regionalpolitik heller, förstod jag av det jag såg på tv:n förut. Det är lite synd, tycker jag. De här två betänkandena, trafikutskottets och näringsutskottets, står nämligen mycket nära varandra. Ja, närmare än så kan inte två olika politikområden komma varandra. Jag menar att om man ska ha en bra regionalpolitik måste man också ha en bra trafikpolitik. Ska man lyckas med regionalpolitiken måste man satsa på kommunikationer. Jag skulle ha ställt en fråga till statsrådet om hon hade varit här. Men jag får i stället vända mig till , för han sade en sanning, en sanning som gör mig väldigt orolig. Han sade så här: Utan regional medfinansiering blir ett antal infrastrukturprojekt inte av. Det är precis det jag är rädd för. Den här planen förutsätter nämligen väldigt mycket regional medfinansiering. Jag har hört en siffra på upp till 80 miljarder för den här , som hela planen är för. Om man nu inte har råd att medfinansiera innebär det per automatik att ett antal projekt inte blir av. Varför blir jag orolig för det? Jo, jag vill att hela ska kunna leva, precis som i princip alla partier uttalar i betänkandet när det gäller regionalpolitiken. Men om man inte får till kommunikationerna blir inte det som gäller regionalpolitiken heller av. Jag är, som sagt, orolig för att den borgerliga trafikpolitiken gör att regionalpolitiken inte kommer att fungera. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 14 §.) 9 § Samhällsekonomi och finansförvaltning Föredrogs finansutskottets betänkande 2010/11:FiU2 Utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning (prop. 2010/11:1 delvis). Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 14 §.) 10 § Allmänna bidrag till kommuner Föredrogs finansutskottets betänkande 2010/11:FiU3 Utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner (prop. 2010/11:1 delvis). 122 (S): Sjunkande resultat i skolan, underbemannade demensavdelningar, liggsår och snöröjning det är några exempel på vad dagens debatt om allmänna bidrag till kommunerna handlar om. Det handlar om summan och resultatet av den samlade politiken, om att ta ansvar och om färdriktning. Tyvärr kan man konstatera, efter att ha läst den borgerliga majoritetens betänkande, att alla dessa saker som upprör och berör människor i deras vardag och som präglar samhällsdebatten tycks ha gått spårlöst förbi. Trots att kommunsektorn enligt regeringens egna beräkningar kommer att ha ett negativt finansiellt sparande och inte ens bedöms klara kraven på god ekonomisk hushållning levereras inga stora insikter om ansvar eller någon ny tydlig färdriktning för framtiden. Man nöjer sig med att konstatera att den kommunala sektorn har stor betydelse för såväl välfärden som sysselsättningen samt att den kommunala sektorns ekonomiska utveckling är beroende av hur väl ekonomin generellt utvecklas, vilket givetvis är sant. Men man borde dessutom ha lagt till hur och på vilket sätt den ekonomiska politiken utformas. Tittar man lite närmare på kommunernas ekonomi och därmed också på deras förutsättningar att bedriva en bra skola, vård och omsorg kan man nämligen lätt identifiera ett antal orosmoment som är direkt kopplade till och en konsekvens av den borgerliga regeringens politik. Delvis handlar det om grundläggande förutsättningar, att faktiskt få besked i rimlig tid om vilka pengar man har att spendera. Att göra som den här regeringen, ge tillfälliga bidrag med kort framförhållning, är inte seriöst. Det resulterar i att pengarna inte kan användas, åtminstone inte till det som var behovet och, gissar jag, tanken. Det förhållandevis stora överskottet på 21 miljarder som kommunsektorn enligt prognosen kommer att få , trots dålig konjunktur och stora behov, förklaras av SKL i huvudsak med att pengarna aviserades sent och var av tillfällig karaktär. Delvis handlar det om politiken och prioriteringarna i stort. Förra mandatperioden präglades av stora skattesänkningar som finansierades med neddragningar i trygghetssystemen. Med budskapet att man skulle bekämpa utanförskapet infördes stelbenta tidsgränser, sänkta ersättningsnivåer och utförsäkringar från a-kassan och sjukförsäkringen. Det är något som resulterat i att människor nu slussas från trygghetsförsäkringar till kommunernas försörjningsstöd, vilket är detsamma som socialbidrag. statistik visar att kommunernas utbetalningar av ekonomiskt bistånd, inklusive introduktionsersättning, fortsätter att öka, trots att konjunkturen i övrigt har stabiliserats. Hur någon blir mindre sjuk, mindre arbetslös eller, för den delen, mindre i utanförskap för att ersättningsdagarna tar slut eller hur en bidragslinje kan vara en arbetslinje bara för att man väljer att kalla den så är oklart. Men summan av politiken är att kommunerna får betala notan. Till det ska läggas den misslyckade arbetsmarknadspolitiken, där aktiva åtgärder byttes mot passivitet. Genom att välja att inte investera i utbildning och omställning har man skapat ett läge där arbetskraftsbristen nu växer snabbare än vad arbetslösheten sjunker. Ett flertal tillväxtbranscher rapporterar svårigheter att rekrytera personal med rätt kompetens som arbetslösheten biter sig fast på farligt höga nivåer. Vice riksbankschefen har varnat för att obalanserna på arbetsmarknaden kan leda till ytterligare ränteökningar, något som kostar, inte bara för landets villaägare, utan också för kommuner och landsting. har likt vår omvärld gått igenom en internationell lågkonjunktur. En kraftig nedgång återspeglar sig nu i en lika kraftig uppgång. Vi har klarat krisen bra jämfört med de flesta andra länder, mycket tack vare de erfarenheter och lärdomar vi drog av 90-talskrisen. Kvar står dock fortfarande kommuners och landstings sårbarhet vid konjunkturnedgångar. Människor blir inte mindre sjuka, de dementa behöver inte mindre tillsyn och våra barn behöver inte mindre hjälp och stöd i skolan bara för att de ekonomiska förutsättningarna försämras. Vill vi ha en bra och jämn kvalitet i skolan, vården och omsorgen måste statsbidragen värdesäkras och kombineras med en aktiv och ansvarstagande politik för omställning. Varje konjunkturnedgång betyder att jobb och arbetstillfällen försvinner. Och vi vet att de nya jobb som växer fram i uppgången inte är desamma som de som försvann. Just förmågan till omställning har varit och den svenska modellens . Men det sker inte av sig självt. Det kräver investeringar i forskning och i produktutveckling, i infrastruktur och i utbildning. Det gäller att identifiera var uppgången kommer och vilken kompetens som kommer att behövas, och det måste finnas fungerande trygghetssystem som gör att människor vill och vågar ta klivet från det gamla till det nya. Det är dessa insikter och erfarenheter som ligger till grund för våra förslag. Vi vill ha en annan färdriktning, för vi vet att kan bättre. Vi vill ha en politik som skapar långsiktigt hållbara förutsättningar för vår gemensamma välfärd, men vi har också klart högre ambitioner. Vi anser att kvaliteten i skolan, vården och omsorgen behöver förbättras, att det behövs fler lärare i skolan, inte 3 000 färre, att det behövs mer personal och bättre bemanning inom vården, inte sämre, och att utvecklingen nu går åt fel håll. I den senaste , som är en internationell jämförelse av elevers kunskaper, kan man konstatera att svenska elevers resultat sjunker i såväl matematik och naturvetenskap som läsförståelse. Vi går också från en topposition när det gäller att ha en likvärdig skola till att vara ett medelmåttigt land. Elevers socioekonomiska bakgrund har numera större genomslag i än i OECD-genomsnittet. Skillnaden mellan infödda elever och elever med utländsk bakgrund är bland de högsta i hela . Demensavdelningar som lämnas obemannade , liggsår och personal som mår dåligt av att inte räcka till har blivit vardag för alltför många inom vård och omsorg. Snöar det för mycket måste kanske gatubelysningen släckas när budgeten inte räcker till. Trots detta avvisade den borgerliga majoriteten i samband med att ramarna antogs vårt budgetförslag som innebar 6,6 miljarder mer än den borgerliga regeringens förslag till kommuner och landsting, pengar som var tänkta att användas bland annat till mindre barngrupper i förskolan, fler lärare i , ökad personaltäthet i äldreomsorgen, kortare kötider i sjukvården, kompetensutveckling, fortbildning med mera. Med anledning av det rambeslut som redan är taget, som ju innebär att de ambitioner och de satsningar vi hade önskat för nu inte är möjliga, har vi socialdemokrater tillsammans med och valt att i detta betänkande redovisa våra synpunkter i ett särskilt yttrande. 123 (MP): Jag tror att vi alla kan instämma i att den globala ekonomins utveckling är komplex och svårförutsägbar. Det som började som en finansiell oro i utvecklades till en oväntat djup internationell kris som också allvarligt påverkat . Under krisen har antalet sysselsatta i minskat och arbetslösheten ökat. Tusentals jobb har försvunnit, inte minst i den kommunala verksamheten. har den globala konjunkturen vänt. är ett av de länder där återhämtningen varit mycket stark. Vi har dock fortfarande hög arbetslöshet, vilket påverkar kommunernas och landstingens skatteunderlag negativt. Kommunsektorn har trots krisen redovisat överskott. Det kan bland annat förklaras med tillfälliga konjunkturstöd från staten och en snabbt upparbetad krismedvetenhet i kommunerna och landstingen. Man har hållit tillbaka konsumtionen och nyanställningarna för att klara av att hålla sina budgetar i balans. kommun- och landstingspolitiker har tagit ett stort ansvar i arbetet med att anpassa den kommunala verksamheten efter plånboken. Detta har förstås inte gått obemärkt förbi. Sysselsättningen i den offentligt finansierade välfärden har som jag tidigare nämnt minskat, och önskvärd kvalitetsutveckling har fått stå tillbaka. Regeringen bedömer själv i sin budgetproposition att även 2010 kommer att vara med många uppsägningar i den skattefinansierade välfärden.