prot · GX0961 · 2010-01-22 00:00:00 — Jag ber att få gratulera och tacka för detta svar. Lissabonprocessen beslöts just i huvudstad . Det var i ett läge där var samlat för att se till att man kunde få en gemensam tillväxtstrategi för att ta upp inte minst den globala konkurrensen med och andra internationella aktörer. Det var ett , vilket man också kan påminna om, som hade en majoritet socialdemokratiska regeringar i och var dominerat av vänsterkrafter. Det var en och ett europeiskt råd som hade mycket höga ambitioner när det gällde sysselsättning, social sammanhållning och inte minst hållbarhetsperspektivet med miljö och klimat. Under de toppmöten som stod värd var det framför allt frågor kring hållbarhetsperspektivet med miljö och klimat som adderade till Lissabonprocessen, och det ställdes stora förväntningar. Jag är medveten om att det under resans gång har varit ett par kraftiga internationella konjunkturnedgångar. Men man kan inte utgå från att det bara är uppåt . Det ingick naturligtvis också i bilden. Jag vet att situationen är annorlunda , inte bara därför att vi är inne i en besvärlig internationell ekonomisk situation utan också därför att det politiska klimatet i har förändrats. Vi har inte längre regeringar i som har sysselsättningsfrågan som sin huvudfråga. Det skedde ett perspektivskifte och då fler och fler regeringar, med socialdemokratiska ledningar och andra vänsterledningar, satte just jobbfrågorna överst på dagordningen. Vi har ett där jobbfrågorna uppenbarligen inte längre har samma betydelse och där man inte har ansträngt sig, som framgår av de resultat vi ser i Lissabonprocessen, för att nå de ganska djärva mål som sattes upp. Som konstaterar når man inte heller målen. Jag hade naturligtvis önskat att hade varit något mer utförlig i sitt svar när det gäller analysen av varför man inte har nått målen. Min egen analys är att det i långa stycken inte handlar om externa faktorer, utan det handlar om bristande politisk vilja i många av dessa länder. Många av länderna har helt enkelt inte brytt sig. Vi såg , när det inte kunde skyllas på en konjunktursituation, hur land efter land tyckte att målen var för höga, för ambitiösa och omöjliga att nå upp till och hur man på alla vis försökte komma bort från dem. har under resan haft höga ambitioner och varit ett land som stått i toppen på listan av länder som har presterat bra när det gäller Lissabonprocessen. Men del är trots allt en liten del av europeisk ekonomi, och därför är det oerhört viktigt hur de stora länderna lyckas och om de kan få med sig de små länderna tiden framöver. Jag tycker att det inte finns så mycket av analys i svar kring orsakerna till att vi inte har lyckats så väl. Det är två saker som jag inledningsvis skulle vilja lyfta fram till . Den ena är när resonerar om fortsättningen på Lissabonprocessen. I svaret har han utelämnat en sak, och min fråga är nu: Är det medvetet eller är det bara glömska? Bland de mål som Lissabonprocessen har är den sociala sammanhållningen oerhört viktig. Den finns inte med i svar. Frågan är: Är det en lapsus, ett misstag, eller är det medvetet att vi inte längre ska ha social sammanhållning? Det var ett av de tre stora målen tillväxt, social sammanhållning och hållbarhet och det finns inte med i svaret. Min andra fråga är: Arbetsmarknadens parter har länge varit med i den här diskussionen, och på vilket sätt har de varit involverade i regeringens hanterande av den nya Lissabonprocessen? 48 Finansminister (): Lissabonprocessens mål var att skulle bli den ledande tillväxtnationen till 2010. Det är tydligt att så inte har blivit fallet. Produktivitet och tillväxt har inte utvecklats snabbare än i . Målet att man skulle komma i kapp har inte uppnåtts, utan tvärtom har skillnaderna ökat. Ett fåtal länder, som och de andra nordiska länderna, har haft en produktivitetstillväxt i klass med den amerikanska, men för huvuddelen av EU-länderna har detta inte varit fallet. Jag tycker som svensk att man kan känna en viss stolthet när man går igenom Lissabonprocessens viktiga strukturindikatorer. klarar sig genomgående väldigt väl. Vi ligger högt när det gäller vårt ekonomiska välstånd men också när det gäller forskning och utveckling, investeringar och sysselsättning, social sammansättning, långtidsarbetslöshet, statsskuld och budgetunderskott. Genomgående tillhör , och har tillhört det är inte en prestation av den nuvarande regeringen, utan det är ett förhållande som har gällt dem med de bästa strukturindikatorerna. Naturligtvis är social cohesion, social sammanhållning, även alltjämt en viktig indikator. I den senaste uppdateringen ligger fortfarande i toppklass. , och är de länder som klarar sig allra bäst när det gäller risker för fattigdom och långtidsarbetslöshet till exempel bland ungdomar. Jag kan inte riktigt känna igen mig i bilden av ett nyliberalt marschtågande som vandrar mot den oreglerade marknadsekonomins paradis. Jag vet att , min spanska kollega, har bett tre så kallade vise män , den tidigare mycket kompetente finansministern i , , tidigare kommissionsordföranden, och att utveckla ett tankepapper tillsammans med kommissionen kring hur Lissabonstrategin ska utvecklas. Jag har väldigt svårt att tro att dessa herrar utvecklar en hyllningstext till den oreglerade marknadsekonomin, utan jag tror snarare att de kommer att argumentera för den sociala modell som vi i vill ha, som naturligtvis är en kombination av fria marknader och sociala trygghetssystem. Eftersom vi tycker att Lissabonstrategin är viktig och särskilt betonar dels långsiktig uthållighet i offentliga finanser, utifrån de så kallade Stockholmsprinciperna, dels sysselsättningsmålen var detta en huvudpunkt på vårt informella Ekofin i . Jag hade vid det tillfället bett , brittisk ekonom med stor kunskap inom arbetsmarknadspolitiken, och att utveckla hur man kan hantera krisen och långsiktigt öka sysselsättningen. Det sammanhänger med att vi naturligtvis kan ha en hög ambition när det gäller produktivitet och konkurrenskraft i jämförelse med , men har vi inte hög sysselsättning klarar vi inte de bredare målen för hur vi vill att ett samhälle ska fungera. Det är därför naturligtvis viktigt att vi i det fortsatta arbetet det är jag övertygad om kommer att bli fallet betonar vikten av att både hinna i kapp vad det gäller produktivitet och höja sysselsättningsnivån i . När stora grupper i står i utanförskap utanför arbetsmarknaden är det naturligtvis ett betydande socialt problem. räknar vi med att till att börja med få kommissionens rapport där man stämmer av processen kring Lissabonprocessen och den vismansrapport som jag nämnde. Vi har redan haft en första diskussion, vid lunchen på , om hur arbetet ska bedrivas vidare. Frågorna kommer sedan tillbaka till vårtoppmötena och kommer att bli en stor, tung och viktig punkt i arbetet under det spanska ordförandeskapet. 49 (): Den nuvarande Lissabonprocessen utgår från en balans mellan målen om tillväxt, full sysselsättning, social sammanhållning och uthållighet när det gäller klimat och miljö. När jag då ställer frågan varför i sitt svar utesluter den sociala sammanhållningen säger han att den sociala sammanhållningen är viktig. Då är min fråga: Var det bara en lapsus att det i svaret inte framgick att den sociala sammanhållningen ska vara med i fortsättningen? Det är viktigt, därför att var ett av de länder som stred för och lyckades få in den sociala sammanhållningen. Det fanns högerstyrda regeringar som inte ville ha med det. Det finns fortfarande högerstyrda regeringar som inte tycker att det är särskilt viktigt. Det var allt från arbetskraftsbefrämjande insatser exempelvis i barnomsorgen i det som vi lyfte in som är oerhört viktiga. Men om nu säger att den sociala sammanhållningen är viktig, är han då beredd att revidera sitt svar och säga att det bör finnas med i regeringens ambition om vilken inriktning den nya Lissabonstrategin ska ha? I den uppräkning som finns i svaret är den sociala sammanhållningen inte med. Jag återkommer då till min andra fråga, om arbetsmarknadens parter, som var en av de stora insatserna. Det är inte bara regeringarna ensamma som kan klara ut Lissabonprocessen, utan det krävs ett samförstånd över hela ekonomin, inte minst med arbetsmarknadens parter, det vill säga arbetsgivare och fackliga organisationer. Från första början har arbetsgivare och fackliga organisationer varit involverade i Lissabonprocessen. Jag skulle vilja veta på vilket sätt regeringen har haft kontakter med arbetsmarknadens parter i och på vilket sätt arbetsmarknadens parter får vara med i detta arbete i fortsättningen. Jag vet att det under tidigare regeringar före hölls ständiga överläggningar med just arbetsmarknadens parter inför varje toppmöte och finansministermöte där det var diskussioner om just Lissabonprocessen. Jag vill höra på vilket sätt arbetsmarknadens parter är involverade i fortsättningen. Jag tycker att detta är viktigt, för arbetsmarknadens parter är ju en del av möjligheten att nå resultat. Parterna har också på olika sätt aktiverat sig kring det här. gav LO, TCO och ut en gemensam skrift som heter efter lärdomar av Lissabonstrategin 20002009. Man har låtit en ekonom, , gå igenom Lissabonprocessen och göra en analys av vad som har hänt och varför inte målen har infriats. Man har också skissat på förväntningar . Det vore intressant att höra om finansministern i samtal med arbetsmarknadens parter har försökt väga in de synpunkter som kommer från parterna och gör att de får vara med i processen i fortsättningen. De är oerhört viktiga för att man ska nå inte bara tillväxt- och sysselsättningsmålen utan också för att nå den aspekt som gäller den sociala sammanhållningen. Där fanns många frågor om hur man kan öka arbetskraftsutbudet. Det var allt från frågor om invandring till hur man kan öka framför allt utbildningen för arbetskraften. Vi har ju tyvärr sett att många länder har dragit ned sina ambitioner. Även den har dragit ned ambitionerna på utbildningsområdet rätt ordentligt och minskat antalet studerande på olika områden. Det är tyvärr precis åt motsatt håll som man ska gå för att ta sig an det som är utmaning, nämligen att se till att vi får bättre och välutbildad arbetskraft i fortsättningen. Mina två frågor är alltså: Var det bara en lapsus eller ett misstag att den sociala sammanhållningen inte finns med i regeringens svar om hur den nya strategin ska se ut? Och kan berätta på vilket sätt arbetsmarknadens parter nu är involverade i processen och hur de kommer att vara med i fortsättningen? 50 Finansminister (): Jag har inte stött på någon diskussion om att man skulle lyfta ur den sociala sammanhållningsdimensionen ur Lissabonprocessen. Inte vid något Ekofinmöte där jag har deltagit har någon fört fram att vi borde ta bort den. Jag har väldigt svårt att tro att , och skulle komma till slutsatsen att det vore klokt att ta bort den sociala sammanhållningsdimensionen ur detta arbete. Jag tror inte heller att kommissionen kommer till någon sådan slutsats. Det vore utomordentligt märkligt i så fall. Tillväxt, uthållighet och offentliga finanser är naturligtvis viktiga dimensioner, men syftet med dem är ju att skapa välfärd. Välfärd mäts bland annat i vår grad av social sammanhållning. Det är väl alldeles uppenbart att de strukturindikatorer som också inkluderar social sammanhållning bör inkluderas i processen. För svensk del ligger risken för fattigdom på den lägsta nivån, tillsammans med och , på samma sätt som vår långtidsarbetslöshet också ligger mycket lågt, tillsammans med ungefär samma länder. Vi har faktiskt förbättrat våra resultat när det gäller långtidsarbetslöshet det finns statistik för, . Naturligtvis måste en sådan politik också byggas under med åtgärder. Huvudproblemet har varit att man i många europeiska länder har följt strukturindikatorerna i Lissabonprocessen men inte valt att föra en aktiv politik. Jag har vid upprepade tillfällen diskuterat den frågan med mina kolleger i , och och även i i allmänhet. Jag delar bedömningen att en väl utbyggd, högkvalitativ barnomsorg som tillhandahålls utan inkomstrelaterade avgifter i grund och botten är en av de mest effektiva åtgärderna för att öka jämställdheten. Vi har flera länder som har kvar sambeskattningssystem som är utomordentligt besvärliga för perspektivet att vi ska ha ett högt kvinnligt förvärvsdeltagande. Det är uppenbart att det där behövs mer aktiva insatser. Jag delar inte bedömning att skulle ha avvecklat de aktiva åtgärderna. Jag noterar att i sin bedömning av krispolitiken har konstaterat att de nordiska länderna åter har byggt ut de aktiva åtgärderna snabbare än alla andra. Man påpekar att just övergången till automatiska aktivitetsgarantier förmodligen har bidragit till att utbyggnaden har kunnat ske så snabbt. Vi har ju ordningen att anslagen till aktiva åtgärder med automatik ökar vid krislägen. Detta tror jag i grund och botten är väldigt bra. När det gäller den sociala dialogen har vi nu en ordning där det ligger i Ekofingruppens arbete att det sker regelbundna dialoger med arbetsmarknadens parter. Jag har själv deltagit i sådana dels vid tillträdande av ordförandeskapet, dels nu tillsammans med det spanska ordförandeskapet. Som väl vet finns där också ett stort antal svenskar närvarande vid bordet. Vilken är då hållning när det gäller hur Lissabonprocessen ska utvecklas? Det grundläggande måste vara att vi går från att mäta och sätta upp mål till att också genomföra politik. Det är detta som har varit bristen i Lissabonprocessen. Målen är kloka och väl avvägda. Måtten förefaller rimliga. Det kan man säkert diskutera i något avseende, men de verkar väl avvägda. Problemet är att vi nu har haft processen , och i alltför många länder har man inte närmat sig målen. I alltför många länder har till och med klyftan till när det gäller produktivitet och sysselsättning ökat. Det är det som måste vara kärnan i arbetet framåt med Lissabonprocessen. 51 (): Det är en händelse som ser ut som en tanke att, när regeringen inför ska redovisa inriktningen på den nya Lissabonprocessen, den sociala sammanhållningen inte finns med. säger att han inte tror att vare sig eller det nuvarande ordförandeskapet så kallade tre vise män kommer att glömma bort den sociala sammanhållningen. Varför har då den glömt bort den sociala sammanhållningen? Det hade varit enkelt att säga att det var ett misstag att man glömde bort den. Men jag är inte säker på att det är ett misstag. Det är kanske en händelse som är medveten. Det finns naturligtvis många högerregeringar i som inte lägger särskilt stor vikt vid den sociala sammanhållningen. Det framgår ganska tydligt också av svar när han säger att han har varit med i den sociala dialogen i det europeiska sammanhanget. Jag vet att den finns, men det var inte det jag frågade om. Jag frågade om på vilket sätt motsvarande dialog fanns här hemma. På vilket sätt har sett till att arbetsmarknadens parter har varit involverade i processen , och på vilket sätt kommer deras synpunkter att tas till vara i fortsättningen? Jag nämner den lilla skriften efter lärdomar av Lissabonstrategin 20002009 från LO, TCO och som ett exempel på vilka ambitioner de fackliga organisationerna i har på det här området. Därför ställde jag frågan: På vilket sätt är de svenska parterna på arbetsmarknaden involverade i regeringens arbete, och på vilket sätt har man tagit hänsyn till deras synpunkter? Dialogen på europeisk nivå vet jag finns, men jag skulle vilja höra vad som händer också på hemmaplan. Jag är säker på att där kommer att möta kravet på att den sociala sammanhållningen inte bara ska vara kvar i Lissabonprocessen utan att den också, framför allt, ska graderas upp. Den har tyvärr förtvinat med allt fler högerregeringar i . 52 Finansminister (): Som sagt: Låt mig understryka att jag inte i någon diskussion, i något sammanhang, vid något Ekofinmöte har hört någon regering väcka frågeställningen att vi bör avskaffa den sociala dimensionen i Lissabonprocessen. Jag har inte uppfattat att den frågan över huvud taget har varit på agendan. Den grundläggande inriktningen är att de flesta regeringar säger att indikatorerna och måtten i Lissabonprocessen strukturindikatorerna i grunden är väl avvägda. De är väl avvägda och rimliga mål för alla regeringar. Däremot har jag inte av det skälet funnit anledning att här utveckla någon väldigt stark svensk linje. Det är svårt att sitta och argumentera för något när ingen argumenterar emot. Jag har inte uppfattat att någon ens har övervägt att ta bort den sociala dimensionen, och jag har mycket svårt att tro att den spanska regeringen skulle lägga fram ett sådant förslag till rådsmötet. Det vore för mig en helt främmande tanke. Jag kan inte i varje del redogöra för samlade överläggningar med arbetsmarknadens parter. Jag föreställer mig att det till exempel inom sker omfattande sådana. Jag delar inte heller riktigt beskrivning av att det skulle ha skett ett totalt avstannande i arbetet med de sociala sammanhållningsfrågorna. Jag har själv suttit i överläggningar med , och där man nu lägger fram planer för att till exempel bygga ut barnomsorgen. Det handlar om att underlätta kvinnors tillgänglighet på arbetsmarknaden. I något fall är det en socialdemokratisk regering, som i . I något fall är det, som i , en högerregering, där nu driver en snabb utbyggnad av barnomsorgen. Det är i grund och botten rimliga överväganden, för det både ökar social sammanhållning, bidrar till jämställdhet och underlättar arbetskraftsdeltagande. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Propositioner 2009/10:84 till utrikesutskottet /10:91 till skatteutskottet 11 § Anmälan om interpellation Anmäldes att följande interpellation framställts 2009/10:196 Svenskt bistånd till det isländska folket av () till finansminister () Interpellationen redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 12 § Anmälan om frågor för skriftliga svar Anmäldes att följande frågor för skriftliga svar framställts 2009/10:420 Fängelsedom för iransk studentaktivist av () till utrikesminister () 2009/10:421 Situationen för kristna i av () till utrikesminister () 2009/10:422 Fler utbildningsplatser till av () till statsrådet () 2009/10:423 Stalkning av () till justitieminister () 2009/10:424 Beräkningen av den administrativa delen av skolpengen till friskolorna av () till utbildningsminister () 2009/10:425 Klassificeringen av gymnasieprogram inom gymnasiesärskolan av () till utbildningsminister () 2009/10:426 Karta över basstationer för mobiltelefoni av () till statsrådet () 2009/10:427 Riksprislistan för fristående skolor av () till utbildningsminister () 2009/10:428 klimatinformation av () till miljöminister () 2009/10:429 Regelförenkling av () till näringsminister () 2009/10:430 Laglig reglering kring utförsäljning av offentlig egendom och verksamhet till underpris av () till statsrådet () 2009/10:431 Blåljus för deltidsbrandmän av () till försvarsminister () 2009/10:432 Kulturinstitutioner som har kaféer och restauranger med kollektivavtal av () till kulturminister () 2009/10:433 Statliga fastigheter och restaurangentreprenörer med avtal av () till finansminister () Frågorna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 13 § Anmälan om skriftliga svar på frågor Anmäldes att skriftliga svar på följande frågor inkommit 2009/10:400 av () till utrikesminister () 2009/10:401 Bistånd och kartläggande av flyktingar av () till statsrådet () Svaren redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 14 § Kammaren åtskildes . Förhandlingarna leddes av talmannen från sammanträdets början till och med 7 § anf. 37 (delvis) och av tredje vice talmannen därefter till sammanträdets slut.