prot · GX09136 · 2010-06-14 00:00:00 — Som mycket tydligt har redogjort för finns det ingenting i de krav som har ställts från regeringens sida när det gäller tidsplaner, återrapportering och innehåll som styrker att de förslag som kom fram på något sätt skulle vara underlag för att ifrågasätta om detta skedde utifrån myndighetens bästa. Som jag angav i min inledning handlar det nog mer om att regeringen i detta fall var mer intresserad av att sprätta ut pengar till privata företag. För att § 36 i ska gälla att man ska kunna förflytta någon ska det föreligga synnerliga skäl, det vill säga att det ska vara fråga om något i hästväg, något exceptionellt, i generaldirektörens sätt att styra myndigheten. Det finns inte något sådant. Men ange något, ! 19 () replik: Det finns ett program i som heter Bubblan. Det bygger på att tre kända personer är inlåsta utan tillgång till tv, tidningar och Internet. Sedan kommer de till tv-studion och ställs i direktsändning inför tre löpsedlar, två påhittade och en sann. Uppgiften är att gissa vad som faktiskt har hänt och vad som är påhittat. Det är ett roligt tv-program, men arbetsmetoden är kanske mindre lämplig att använda i KU:s granskning. Likväl är det precis den metoden som tycker att vi ska använda. Hon ställs inför två verklighetsbilder, delvis oförenliga. Socialministern redogör tämligen utförligt för sin syn att det har funnits brister i TLV:s arbete och skäl att förflytta generaldirektören. Generaldirektören beskriver i sin skrivelse arbetet inom TLV och säger ingenting om att regeringen har varit kritisk. KU har inte gått vidare och på egen hand granskat arbetet i TLV. KU har inte studerat handlingarna som den förra generaldirektören arbetade fram och inte heller det nya underlag som arbetades fram under ledning av den nya generaldirektören. KU har inte underlag för att göra en självständig bedömning av kvaliteten i TLV:s arbete under vare sig den föregående eller den nuvarande generaldirektörens ledning. I det avseendet sitter KU i en informationsmässig bubbla. sitter i KU tillsammans med mig. Men hon är ändå redo att kritisera regeringen från sin utgångspunkt. Jag skulle vilja fråga hur hon kan veta att socialministern inte talade sanning inför KU när han sade att brister i tempo och kvalitet i TLV:s arbete var skälet till att generaldirektören förflyttades. 20 () replik: Detta är inte seriöst, . Här har stått och läst innantill i de underlag som vi har. Det fanns ingenting i de svar som gav som på något sätt styrker att det skulle ha funnits brister vare sig när det gäller tidsplan, tempo eller innehåll i de redovisningar som skulle göras. Det fanns ingenting. Det som styrker detta är det som regeringen själv gjorde, nämligen att man då man utsåg en ny generaldirektör förlängde hela detta arbete som man hade efterlyst. Man gav ett nytt uppdrag som innehöll krav på redovisningar och tidsplaner. Den brådska i själva hanteringen av ärendet som man angav fanns alltså inte. De synnerliga skälen har inte angetts. Att prata lite allmänt om brister duger inte. Det är för låg nivå. Jag behöver inte kunna alla detaljer. Det tror jag inte att heller behöver. Men det måste ändå ställas rimliga krav på att man kan redovisa vilka sakliga och objektiva skäl som låg till grund för denna förflyttning och om de förelåg, vilket är en förutsättning för att man enligt § 36 ska kunna göra en omedelbar förflyttning. Om man hade kunnat redovisa det skulle man också redovisa vad som var synnerliga skäl. Synnerliga skäl är någonting alldeles speciellt, . Det kan läsa sig till om han går tillbaka till förarbetena, något som man brukar göra. Inte någonting är redovisat. Varken organisatoriska skäl eller skäl som skulle vara att hänföra till myndighetens bästa har redovisats, icke heller synnerliga skäl som skulle kunna ligga till grund för en omedelbar förflyttning. Det är ni som ska redovisa skälen! 21 () replik: Tydligen har vi olika utgångspunkter när det gäller under vilka förutsättningar KU kan kritisera regeringen. säger att det är vi som ska ange skäl och preciseringar. Men det är inte regeringens ansvar att exkulpera sig och visa att man inte har brustit. redogjorde inför utskottet på ett, får jag väl säga, ganska sammanhållet och trovärdigt sätt för att det hade varit brister och för att det hade varit omfattande kontakter mellan departementet och generaldirektören. Man var inte nöjd med det arbete som hade utförts. Därför beslutade man om den omedelbara förflyttningen. Att det vid byte av generaldirektör måste ske en viss omstart i myndighetens arbete har jag svårt att se som särskilt anmärkningsvärt. Socialministern beklagade ju detta vid utfrågningen men konstaterade att det var nödvändigt och att arbetet slutförts på ett bra sätt. Om tyckte att aspekten avseende kvaliteten i arbetet var så viktig kan jag bara säga att det stod varje ledamot i utskottet fritt att begära in det underlag som hade arbetats fram av de båda TLV-ledningarna. På egen hand hade utskottet kunnat ta ställning till vad som var bra och vad som var mindre bra. Det hade funnits alla förutsättningar att borra djupare i detta. Som en annan talare gjort i sitt inledningsanförande konstaterar också jag att i viss mån står ord mot ord här. Såvitt jag förstår är det gammal god KU-praxis att man, om ord står mot ord och om omständigheterna inte har kunnat utredas, inte kritiserar regeringen. Det är precis den ståndpunkt som majoriteten har kommit fram till. Som sagt: Givet att skildring är korrekt är detta ett skolboksexempel på när man faktiskt kan göra en förflyttning. Regleringsbrev för Ams och Arbetsförmedlingen (avsnitt 2.5) 22 (): Detta ärende berör försöksverksamheter . I mitt anförande nämner jag , Ams, och Arbetsförmedlingen. Men är ju Ams och länsarbetsnämnderna en myndighet, Arbetsförmedlingen. Jag vill nämna det så att de som följer debatten lättare kan hänga med och förstå det jag säger i mitt anförande. Regeringen har i regleringsbrev för Ams och i regleringsbrev för Arbetsförmedlingen föreskrivit att Ams och Arbetsförmedlingen mer aktivt ska använda kompletterande aktörer för att ta till vara deras kompetens och kunskaper i åtgärder för personer som står långt från arbetsmarknaden. Inom det uppdrag som Ams fick startades en försöksverksamhet med privata aktörer en verksamhet som var ämnad att pågå fram till och med men för vilken tiden förlängdes eftersom upphandlingen försenades på grund av överklaganden. Denna försöksverksamhet har granskats av Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen, IAF. IAF är en statlig myndighet som lyder under regeringen. Myndigheten utövar bland annat tillsyn över arbetslöshetskassorna och Arbetsförmedlingens handläggning av ärenden som har samband med arbetslöshetsförsäkringen genom att granska om de håller sig till juridiskt bindande regler. Utifrån sitt uppdrag fann IAF att det var angeläget att granska den försöksverksamhet som bedrivits med de kompletterande aktörerna och som omfattade arbetssökande som uppbar arbetslöshetsersättning. IAF kom i sin granskning bland annat fram till att Arbetsförmedlingens myndighetsutövning i arbetslöshetsförsäkringen inte hade säkerställts i avtalen mellan Ams, Arbetsförmedlingen och de privata aktörerna. Vidare borde, enligt IAF:s mening, rättssäkerheten för den enskilde i väsentligt större utsträckning beaktas än som var fallet i verksamheten. Inte heller fanns det något lagstöd för att överlämna delar av kontrollfunktionen inom arbetslöshetsförsäkringen till privaträttsliga subjekt. IAF kunde dessutom konstatera att det saknades avtalsbestämmelser som motsvarar vad som gäller för en förvaltningsmyndighet som ger Arbetsförmedlingen som just förvaltningsmyndighet möjlighet att fullfölja sina uppdrag i kontrollfunktionen angående bland annat dokumentation, insyn, jäv, sekretess och tillsyn. I KU-anmälan ifrågasätter vi om regeringen i de aktuella regleringsbreven uppfyller det som framgår av 11 kap. 6 § tredje stycket, regeringsformen. Syftet i 11 kap. 6 § tredje stycket är att tillse att rättssäkerheten upprätthålls i alla delar av en förvaltningsuppgift som innefattar myndighetsutövning det vill säga att lagstiftaren i de fall det genom lagstöd ges möjlighet att överlämna sådan förvaltningsuppgift till privaträttsliga subjekt ställer villkor som privaträttsliga subjekt, privata aktörer, måste uppfylla, villkor vilkas syfte är att säkerställa säkerheten. Rättssäkerheten vid myndighetsutövning kan sägas vila på följande grundstenar: dokumentation, regler om insyn i verksamheten, jäv, sekretess, tillsyn, straffansvar och rätten att ta del av allmänna handlingar. Vid granskningen har IAF utgått från avtalsunderlagen och avtalen mellan Ams, Arbetsförmedlingen och de privata aktörerna. Till detta kommer att man har gjort en hel del intervjuer med kontaktpersoner på berörda arbetsförmedlingar. Avtalsinbjudan innehåller mycket, men den innehåller inte de uttryckliga villkor som sägs omfatta just rättssäkerheten vid handläggning av ärenden inom Arbetsförmedlingen alltså inga regler som garanterar den enskildes rättssäkerhet. Vid intervjuerna med arbetsförmedlingarnas kontaktpersoner framkom att de privata aktörerna inte tillräckligt utförligt hade dokumenterat sökandenas jobbaktivitet. Detta medför naturligtvis att Arbetsförmedlingen i en del ärenden inte kunde uppfylla sin egen kontroll- och dokumentationsskyldighet. Kontaktpersonerna vid arbetsförmedlingarna fick informera de privata aktörernas jobbförmedlare om vilka krav arbetslöshetsförsäkringen ställer på den arbetslöse. Många hade ringa eller inga kunskaper alls om eller erfarenheter av kraven i arbetslöshetsförsäkringen. Detta är illa. Kontaktpersonerna fick också fungera som stödpersoner till de olika privata aktörerna, som stöd i frågor som kunde gälla enskilda sökande eller arbetsmetoder för olika målgrupper. vill jag stanna upp och gå tillbaka till det första regleringsbrevet, det till Ams. Vad står det då där? Jo, där står bland annat: Genom att andra aktörers kunskap och erfarenheter blir en kompletterande del av den offentliga arbetsförmedlingen, kan arbetssökanden få mer individuellt anpassade tjänster och service i syfte att korta arbetslöshetstiden. Andra aktörers kunskap och erfarenheter nej, jag får inte detta att gå ihop. Om de nu besatt denna kunskap och erfarenhet, varför fick arbetsförmedlingarnas kontaktpersoner informera dem i olika frågor, tillika ge råd och stöd? Varför saknades det i vissa ärenden utförlig dokumentation? Hur går detta ihop med syftet att kompletterande aktörer just skulle tillföra kunskap och kompetens? Det rimmar ju inte. I detta ärende, liksom i många andra , skyddar utskottsmajoriteten sin regering. I sitt ställningstagande tassar de likt katten kring het gröt och anser inte att någon kritik mot regeringen är befogad. Men för att vara på den riktigt säkra sidan och inte stöta sig med någon berörd myndighet eller privat aktör tassar de lite till i sitt ställningstagande. Jag citerar: Det kan emellertid, med hänsyn till de svårigheter som föreligger att göra en säker gränsdragning mellan förvaltningsuppgifter som innefattar myndighetsutövning och andra förvaltningsuppgifter, finnas anledning att vara uppmärksam på problematiken vid utformning jag repeterar: på problematiken vid utformning av uppdrag som tangerar en myndighets verksamhet som innefattar en myndighetsutövning mot enskilda. Detta tassande känner jag igen. Det liknar mycket av det som har tagits upp i kammaren . När regeringen skickade ut regleringsbreven borde de ha tänkt till och insett risken för att myndighetsutövning i någon utsträckning kunde komma att utövas av privata aktörer och då tydligt precisera relevanta avgränsningar i uppdraget till Ams respektive Arbetsförmedlingen. Detta gjordes dock inte. Enligt mening har regeringen alltså inte tillräckligt beaktat 11 kap. 6 § tredje stycket regeringsformen. 23 (): , även under tidigare regeringar, har Arbetsförmedlingen eller som myndigheten då hette: , Ams använt sig av andra aktörer för olika kompletterande kurser och utbildningar. I ligger också exempelvis sedan Hedenhös den viktiga arbetslöshetsförsäkringen på privaträttsliga subjekt, nämligen på arbetslöshetskassor som är starkt slingrade till våra fackförbund. Enligt regeringsformens 11 kap. 6 § tredje stycket kan en förvaltningsuppgift överlämnas till bolag, föreningar, samfällighet, stiftelser, registrerat trossamfund och till enskild individ. Om det rör myndighetsutövning måste en sådan överlämning stadgas i lag. Detta är grunden till vår granskning i detta specifika ärende. I KU-anmälan har man bett oss att granska om regeringen i sina två regleringsbrev till Arbetsförmedlingen gällande tillräckligt beaktat 11 kap. 6 § i regeringsformen. I regleringsbrevet står det att Arbetsförmedlingen mer aktivt ska använda kompletterande aktörer för att ta till vara deras kompetens och kunskap för att få in människor som står väldigt långt från arbetsmarknaden i sysselsättning. KU har granskat detta genom att studera ett JO-beslut om a-kassornas myndighetsutövning. Vi har läst rapporter från IAF, Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen, som granskat verksamheten och kommit med en rapport och en uppföljande rapport . Vi har också med anledning av vad vi läst ställt skriftliga frågor till regeringen och . majoritet, med allianspartierna och , har en gemensam ståndpunkt. och Socialdemokraterna vågade inte samskriva sig i en så känslig politisk fråga. Det är min tolkning av det hela eftersom ställningstagandet och reservationen inte skiljer sig markant mer än att och Socialdemokraterna vill kritisera regeringen för saker som redan åtgärdats. Alliansen och har en mer nykter skrivning där vi slår fast att det eftersom det är svåra gränsdragningar mellan förvaltningsuppgift och myndighetsutövning finns anledning att vara uppmärksam på problematiken vid utformningen av uppdrag framöver som tangerar just myndighetsutövning. Återigen, herr talman, visar v och s att de har partipolitiska syften och argument i ett så viktigt granskningsärende som handlar om delegation av myndighetsutövning. Vid sidan av den offentliga arbetsförmedlingen har det funnits alternativa aktörer, och kompletterande aktörer är inget främmande i svensk arbetsmarknadspolitik. Arbetsförmedlingens monopol avskaffades 1993. Det finns alltså inga hinder i regelverken för den som vill bedriva privat arbetsförmedling. Dessa har en viktig uppgift för att minska utanförskapet, och det är nödvändigt att använda även andra kontaktnät och arbetsformer än dem den offentliga arbetsförmedlingen har. Det ger också ökade möjligheter att erbjuda individanpassade tjänster. Kompletterande aktörer i form av jobbcoachning har också visat sig vara framgångsrika. Arbetsförmedlingens granskning av de externa jobbcoacherna visar att fler än hälften av de arbetssökande anser att det i hög grad har ökat deras chanser att få fler arbeten. Resultaten från Arbetsförmedlingens granskning visar även att har fått arbete efter avslutad jobbcoachning. Från införs nu valfrihet inom Arbetsförmedlingen. har Arbetsförmedlingen valt aktör, och är det den arbetssökande själv som väljer bland de listade aktörerna. Det ger Arbetsförmedlingen möjlighet att inom arbetsmarknadspolitiken öka valfriheten för den enskilde arbetssökande, framför allt vid användningen av kompletterande aktörer, till exempel jobbcoacher. Systemet bygger givetvis på att det inte uppstår någon priskonkurrens mellan leverantörerna och att aktörerna som listas av Arbetsförmedlingen uppfyller en rad kvalitetskriterier. Jag ska nu läsa upp ett citat: Det är dags att förändra den statliga arbetsförmedlingen den borde få en annan och därmed ny skepnad. Arbetsmarknadens parter med sina trygghetsråd, privata arbetsförmedlingar, omställnings- och rekryteringsföretag löser en stor del av arbetsförmedlingens uppgifter och dessutom betydligt mer effektivt. Så skrev fackförbunden Unionen och i en gemensam debattartikel 2008 i en uppmaning till regeringen att se värdet av andra aktörer, i detta fall fackföreningar, som slussar människor tillbaka till arbetslivet. Det är ett mycket bra initiativ. Det är tillsammans man kan skapa en dynamisk arbetsmarknad, och kan organisationer och företag med rätt kompetens komplettera det offentliga är det utmärkt. När man nu överför vissa förvaltningsuppgifter till andra subjekt gäller det att skilja på vad som är myndighetsutövning och inte. Myndighetsutövning kräver lagstöd för att delegeras. Arbetsförmedlingen säger själv i sin rapport till regeringen rörande det nu aktuella ärendet att myndighetsutövningen ska ligga kvar på det offentliga, alltså Arbetsförmedlingen, och att samspelet med övriga aktörer därför är viktigt. Arbetsförmedlingen ska behålla sin myndighetsroll, sitt kontrollansvar och myndighetsansvar. Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen, IAF, gjorde två granskningar. Vid den första, som reservanterna och i KU skjuter in sig på, finns märkbar kritik om att det är viktigt att rättssäkerheten upprätthålls och att dokumentationen och insynen har varit bristfällig. Vid sin uppföljande rapport konstaterar dock IAF att rollerna mellan Arbetsförmedlingen och de kompletterande aktörerna har tydliggjorts i informationsmaterial och vid informationsträffar. Uppföljningen visar att den tidigare felaktiga ansvarsfördelningen mellan kompletterande aktörer och Arbetsförmedlingen när det gäller myndighetsutövning i kontrollen av a-kassan har ändrats i de nya avtalen och tydliggjorts i informationen. Regeringen konstaterar också i sitt svar till oss i KU att Arbetsförmedlingen varit tydlig med att någon delegation av myndighetsutövning till kompletterande aktörer inte har skett och inte kommer att ske. Några önskemål att myndighetsutövning ska överlåtas har heller inte framförts, och det har heller aldrig varit regeringens avsikt. Av den anledningen har man inte behövt göra några närmare överväganden vad gäller 11 kap. 6 § regeringsformen. Regeringen har också gett IAF ett kompletterande uppdrag i sitt regleringsbrev , och det är att noga följa just hur kontrollfunktionen av a-kassan hos Arbetsförmedlingen sköts med de kompletterande aktörerna. Av den anledningen är vi, Alliansen och , en bred majoritet som ställer oss bakom majoritetens ställningstagande som jag härmed, herr talman, yrkar på godkännande av. 24 () replik: Jag vill först bara påpeka att det inte är den uppföljande rapporten vi debatterar här . När i sitt anförande tog upp rättssäkerheten sade hon att vi bara diskuterar detta ur politisk synvinkel. Jag har en kort fråga till : Är rättssäkerheten viktig för dig? Du anser att vår reservation bara bygger på politiska åtaganden. 25 () replik: Jag tackar så mycket för den frågan. Rättssäkerheten är oerhört viktig, och precis som IAF i sin första rapport påpekade var den vid det tillfället lite svajig. Av den anledningen fortsatte IAF i en uppföljande rapport att granska just detta. Man kom fram till att myndighetsrollen och kontrollansvaret blir tydligare och att kontrollansvaret ligger kvar hos Arbetsförmedlingen. Rättssäkerheten är oerhört viktig. Vad jag menar när jag pratar om politiska ställningstaganden är att och Socialdemokraterna totalt blundar för den uppföljande rapporten, där IAF kommer fram till att det man påpekade har åtgärdats och tydliggjorts. Regeringen skriver också tydligt i sitt svar till oss i att man inte har haft anledning att över huvud taget granska detta enligt 11 kap. 6 § regeringsformen, eftersom ordet myndighetsutövning inte varit aktuellt. Av den anledningen menar jag att reservanterna i och Socialdemokraterna är politiskt färgade i sitt ställningstagande. Man tittar på den första rapporten men väljer att totalt blunda för den andra rapporten, där det slås fast att det har förändrats och tydliggjorts. 26 () replik: Jag vill åter påpeka att det inte är den rapporten bygger på. nämner den för att trolla bort det mesta, som Alliansen alltid gör. Den kritik som IAF verkligen kom med i den första rapporten instämmer i. Den var befogad; det har du sagt. Man ger ett regleringsbrev till Ams och Arbetsförmedlingen och lyfter fram att de privata aktörerna ska komma in med kunskap, erfarenhet och kompetens. Jag har sedan läst rapporten. Vad bestod de privata aktörernas kunskap, erfarenhet och kompetens av? Jag vill säga: inget. De fick vara i kontakt med Arbetsförmedlingens kontaktpersoner. Arbetsförmedlingen skulle ge råd och stöd och informera om vad som verkligen gällde. Man lade till privata aktörer och sade att vi ska få kunskap, kompetens och erfarenhet, men det visade sig att de inte besatt något av det. 27 () replik: Jag blir oerhört irriterad när jag hör tala illa om företagsamhet, valfrihet och initiativkraft i det här landet. Privata arbetsförmedlingar och de människor som arbetar där besitter den kunskap som krävs för den anställning de har. Det är jag helt övertygad om. Det är kanske inte heller oväntat att både i sitt anförande i den inledande debatten och tar upp de tvivel som hon har när det gäller privata aktörer och företagsamhet. Det vittnar om vad tycker i dessa frågor. riktar också kritik mot mig för att jag tar upp den andra rapporten från , som kom , eftersom KU-anmälan, menar , inte bygger på den andra rapporten utan bara skjuter in sig på den första rapporten, där det finns kritik. Men roll är att granska ett skeende, en helhet. Vi kan inte bara välja ut delar som är riktigt kritiska eller riktigt positiva, utan det handlar om att se både positiva och negativa aspekter, lyssna in helheten och därefter komma fram till vårt ställningstagande. Att, som och Socialdemokraterna gör i det här specifika granskningsärendet, sluta analysera efter gynnar inte granskningen, eller förbättringen av de kompletterande aktörerna och rättssäkerheten. Vissa frågor om jäv för statsråd utrikesminister (avsnitt 2.7) 28 (): Vår utrikesminister har varit aktuell för granskning i KU. Det har bland annat gällt hans styrelseuppdrag i och deras verksamhet i . Det har gällt styrelseuppdrag och ekonomiska intressen som inte ska gå hand i hand med rollen som en utrikesminister har. har också en jävssituation varit uppe för granskning, nämligen att satt med vid regeringens sammanträde när man beslutade om ett förlängt tillstånd för prospektering för den tilltänkta gasledningen i , ett projekt som bolaget hade stora intressen i, samma bolag som utrikesministern hade varit styrelseledamot av. Men inte vid något av de tillfällen jag räknat upp har högermajoriteten i utskottet haft någon som helst kritik mot . gäller detsamma: ingen kritik. gäller det frågan om jäv med anledning av deltagande vid regeringssammanträdet , då det beslutades om villkorlig frigivning för , före detta president i . Hon dömdes av FN:s internationella krigsförbrytartribunal i till fängelse för brott mot mänskligheten som skedde under kriget på . Vid denna rättegång, som gällde brott mot mänskligheten, vittnade bland annat utrikesminister , som tidigare kommit i kontakt med i sin tidigare egenskap av FN:s sändebud i . Vittnesmålet gällde Plavšićs agerande efter fredsavtalet, då hon ansågs ha haft ett positivt samarbete med väst. beskrev hennes agerande som modigt, eftersom det inneburit stora risker för henne själv. Jag anser att vittnesmål betyder att han kände Plavšić väl. Hur kunde han annars så tydligt veta att hennes samarbete med väst var så positivt? Och hur kunde han beskriva hennes agerande som modigt om han inte själv upplevt det? Att han kände Plavšić väl tycker jag blev tydligt när regeringen prövade och avslog ansökan om nåd. deltog inte vid det beslutet, sedan han anmält sig själv som jävig. Regeringen avslog ytterligare en nådeansökan . Där finns det ingenting att säga om , för vid det sammanträdet befann han sig på en tjänsteresa. Allt väl så långt! Men beslutade regeringen att Plavšić skulle friges villkorligt . Vid detta beslut, herr talman, deltog . han tycker säkert om att jag säger det är mästarnas mästare, som med ord alltid försöker trolla bort sitt eget agerande.