prot · GY0941 · 2010-12-22 00:00:00 — Glöm inte det i något läge av vare sig dagens eller kommande debatter. Vi är också överens om att koldioxidskatten är ett viktigt styrmedel. Orden om Harmagedon var möjligen roliga men rätt överdriva med tanke på att detta är en åtgärd som vi själva har vidtagit. Vi har höjt koldioxidskatten. Vi kommer att höja koldioxidskatten. Det kommer att ske nya höjningar av koldioxidskatten framöver. Diskussionen har bara gällt hur mycket man behöver höja den just på bensinen. Vi vidtar åtgärder som i själva verket minskar utsläppen långt mer än den bensinskattehöjning som ni vill genomföra. citerade regeringsförklaringen fel. Det står, och framgår av hans egen interpellation: Regeringens bedömning är att redan vidtagna och aviserade åtgärder räcker för att nå målet. Det betyder att vi ska nå målet. Vi kommer att följa upp att vi gör det. Men i ordet aviserade ligger både de beslut som delvis redan är tagna men också hela raden av åtgärder som vi har angett i valplattformen och som ligger bakom regeringsförklaringens ord. Det är alltså rader av åtgärder som väntar på att genomföras . Det är inte i närheten av att vi skulle låta det vara stiltje. Jag måste kommentera frågan om CDM. Hela din utgångspunkt, , är att vi egentligen ska ha så lite CDM-projekt som möjligt. Men det har inte varit den rödgröna ståndpunkten, om jag har förstått den rätt. Den rödgröna ståndpunkten är bara att inte ska tillgodoräkna sig detta. Annars har hela er poäng varit att ni minsann skulle göra minst lika mycket CDM-projekt och gröna klimatinvesteringar som regeringen. skulle det vara mer. Det är möjligt att detta är en del av den politik som är under omprövning och reträtt. Jag ska lämna den möjligheten öppen. Men min poäng är att vi båda har intresse av att det sker en reformering. När det gäller HFC stöder vi definitivt syften med de förslag som kommissionen nu förbereder. Jag har som miljöminister lärt mig att man ska ha respekt för beredningen, och jag är övertygad om att om någon av er får chansen att vara miljöminister skulle ni ha samma respekt för beredningen. Det visar sig alltid finnas synpunkter som är värda att ta till vara i en sådan beredning. Vår principiella inställning finns det ingen som helst tvekan om. Men vi kommer, precis som vi säger, att studera detta. Jag kommer att vara noga med att jag vet precis vad det är jag säger ja till när jag också tar ställning till tekniken. När det gäller reformeringen måste fler av projekten hamna i fattiga länder. Det är bland annat därför som vi inom EU har drivit på hårt för öronmärkning. Vi fick delvis igenom det i klimat- och energipaketet som EU beslutade om 2008, och det gäller även för vår egen del att vi öronmärker en del av de svenska CDM-projekten för de fattigaste länderna, särskilt i . Vi ska öka miljöintegriteten. Det är vi helt överens om. Vi ska också bygga det på egen analys för att sedan driva på i reformprocessen och i reformkraven. När det gäller CCS inom CDM konstaterade jag i mitt förra svar att vi har accepterat det. Det är helt korrekt. Men vi använder det över huvud taget inte själva i våra svenska projekt. Motfrågan till dig, , som du får svara på i en annan debatt, om du gör detta till en profilfråga är vilken väg ni ser för att åstadkomma rening av den kol som tyvärr ändå kommer att produceras. När det gäller AAU är det trots allt så att utsläppsrätter under utsläppshandeln inte ökar utsläppen. Det ska vi ha klart för oss. Vi kommer ändå inte vilja ha en ordning som innebär att vi bidrar till ökade utsläpp. Vi vill följa de spelregler som gäller, och det är därför som vi bereder de svar som ska tas fram, och vi kommer att ge det svaret . 69 (V): När det gäller regeringsförklaringen citerade miljöministern den helt korrekt. sade att redan vidtagna och aviserade åtgärder räcker för att nå målet, alltså målet om att minska utsläppen. Men jag tror att åtminstone de som röstade på , Alliansens gröna röst, och vill ha nya åtgärder. De vill att det ska hända mer saker i klimatpolitiken. Jag tror inte att de tycker att det som man har aviserat och det som till exempel den tidigare socialdemokratiska regeringen gjorde med klimatinvesteringsprogram och så vidare räcker. De vill att det ska hända mer saker. Jag hoppas att det som miljöministern säger om att ni helt stöder och att industrigaserna ska ut ur systemet stämmer. Men då borde du väl ha sagt det i det skriftliga svaret till mig, och då borde du säga det klart och tydligt här i kammaren så att vi verkligen kan få på pränt att det är den officiella svenska linjen. Jag tror också att det skulle kunna ta bort en del av det som sprids. Jag vet inte om det är missförstånd eller rykten eller om det finns fog för det. Jag hör nämligen från andra håll att det inte är den linje som driver i . Det vore därför bra med tydlighet. Eftersom de svenska utsläppen minskar mer vore det bra om vi kunde få ett klart besked om det blir mer eller mindre CDM-användning . Enligt regeringens klimatpolitik ska man använda CDM-projekt till en tredjedel. Kan miljöministern säga att man nu drar ned på CDM-användningen? Vi rödgröna säger att vi också vill göra internationella insatser. Men det behöver inte vara i form av CDM-projekt. Den stora skillnaden är att det som vi vill göra internationellt gör vi som klimatinvesteringar i utvecklingsländer där vi inte tillgodoräknar oss det som om det hade varit minskningar på hemmaplan. Det är den avgörande skillnaden. 70 Miljöminister (C): Jag börjar med att tacka för denna debatt. Jag tycker att det är roligt att debattera med er i oppositionen, och jag tycker också att er medverkan och ert engagemang är ett lyft i debatten. Det här är en av de saker som jag tycker är en klar uppgradering under den nya mandatperioden. Ni har tagit upp många väsentliga frågor. Det är också därför som jag säger att vi kommer att behöva gå vidare med en reformering av CDM. Vi ska göra förändringar i vår egen användning av CDM vi håller på med detta arbete men vi måste också medverka till bättre regler internationellt och där EU kan gå fram också inom EU. Däremot var det lite surrigt när det gällde regeringsförklaringen. Bara för att den diskussionen inte ska leva vidare i sin surriga form ska det vara helt klart att vi självklart kommer att vidta nya åtgärder. Det är ett faktum att både vidtagna och aviserade åtgärder räcker för att nå målet. Men regeringen har med regeringsförklaringen och framför allt med valplattformen från Alliansen och med de ambitioner som vi nu har lagt upp för mandatperioden, och som framgår till exempel i budgetpropositionen, visat att det är rader av nya åtgärder och ökade ambitioner som förbereds. Det visar också att det är en alliansregering som vill göra till det gröna föregångslandet. Vi har en mycket klar och tydlig sammanhållning om det. Det är inga dokument eller muntliga tillrättavisningar som har hindrat mig från att driva detta också internationellt. Det är ett arbete som jag också ser fram emot att kunna göra med er. Det finns viktiga delar i detta där jag ser att vi har en gemensam inriktning. Då tycker jag att det är bra att se att möjligheten finns att göra dessa saker tillsammans. Jag ser också fram emot en fortsatt debatt och diskussion och önskar en god jul och ett gott nytt år. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellation 2010/11:118 om utsläpp från gruvor 71 Miljöminister (C): har frågat mig om jag avser att verka för en skärpt kontroll av efterlevnaden av miljölagstiftningen för gruvor, att lagstiftningen skärps för att komma till rätta med miljöproblemen i samband med gruvbrytning och att Miljödomstolen i ges de resurser som krävs för att kunna bedriva sin verksamhet på ett effektivt vis. Inledningsvis vill jag säga att jag håller med om att utsläpp av kemikalier och tungmetaller till miljön inte är något vi kan och ska acceptera. När det gäller ansvaret för att åtgärda föroreningar från nedlagda gruvor, till exempel gruvan vid , svarade jag för en månad sedan att det viktigaste styrmedlet för arbetet med förorenade områden i är bestämmelser. Jag instämmer i att ekosystemen måste värnas och att utsläpp som hotar miljön eller människors hälsa inte ska ske. Regeringens ambition är att effektivisera arbetet med förorenade områden. Vi har tagit flera initiativ för att snabba på processen och för att underlätta för länsstyrelser, kommuner och näringsliv att lösa ansvarsfrågan genom bland annat en tydligare organisation och ansvarsfördelning av de statliga insatserna. Men det är inte främst statens ansvar att betala för sanering. Det ska förorenarna företagen som förorenat göra. Därför är ansvarsutredningarna viktiga. Länsstyrelserna har fått utökade medel för att förstärka tillsynen och ansvarsutredningarna. Skattebetalarnas pengar ska enbart användas där det är oklart vem som är ansvarig. har stärkt sina personresurser på området. Kommuner slipper medfinansiera saneringsinsatser, vilket hjälper framför allt mindre kommuner. Vi har alltså tagit, och tar, krafttag mot föroreningarna. Det är en signal till länsstyrelser, kommuner och näringsliv att anstränga sig och hjälpas åt för att lösa problemet med förorenade marker och vatten. Gruvverksamheten är en miljöfarlig och tillståndspliktig verksamhet. I finns krav på miljöprövningen av gruvor. I enlighet med förordningen om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd är det miljödomstolarna som prövar om verksamheten uppfyller krav och ger tillstånd till gruvverksamhet. Om det inte rör sig om provbrytning är det som ger tillstånd. En viktig del av tillståndsprövningen handlar om hantering och deponering av avfall från gruvverksamheten. Bestämmelser om hantering av avfall från såväl gruvor som täkter finns i förordningen om utvinningsavfall. Det pågår en revidering av den förordningen. Jag anser att det regelverk som finns för gruvverksamhet ger tillståndsmyndigheterna goda förutsättningar att meddela de villkor för verksamheten som behövs för att säkerställa skyddet för miljön och människors hälsa. Med stöd av nuvarande regelverk kan tillståndsmyndigheten till exempel meddela villkor om att avfall ska deponeras så att utlakning förhindras samt att lakvatten ska samlas upp och renas. Jag anser därför inte att det nu finns något behov av att skärpa lagstiftningen. Men i likhet med anser jag att det är viktigt att tillståndsprövningen av gruvverksamhet leder till villkor som uppfyller krav. Frågan om resurser till Miljödomstolen i ligger inom justitieministerns ansvarsområde. För sedan, , besvarade också justitieministern en likalydande fråga från . Hon anförde då bland annat att det är som, i dialog med berörda domstolar, beslutar om resurstilldelningen. 72 (V): Tack, miljöministern, för svaret! Det vi diskuterar nu är ett mycket betydande miljöproblem. En stor del av tungmetallutsläppen i kommer från äldre nedlagda gruvor eller från pågående gruvdrift. Man ska förstås veta att medvetenheten om miljöproblemen var lägre tidigare, och därför har vi många gamla synder som vi fortfarande betalar för på området. Det som är oroande, inte minst med tanke på den granskning som SVT:s gjorde, är att så många av de gruvor som är i drift nu inte klarar miljökraven. Ett exempel är Blaikengruvan, som släppte ut zink så mycket som de hade tillstånd till. Det är Goldminers som driver gruvan. Det är långt över vad anser vara rimligt med hänsyn till vad som är farligt. Av de 13 aktiva gruvor som undersöktes var sju utsläppare av mer än det som tilläts. Det är ett underbetyg. Till detta ska läggas att det från gamla gruvdeponier läcker stora mängder inte minst tungmetaller. Många åtgärder måste vidtas även för de gamla gruvorna. Det här visar att vi inte kan vara nöjda. Det är inte bra nog att säga att det görs mycket. Uppenbart räcker mycket inte till i det här fallet. Vi måste göra mer. Frågan är vad. Jag har tagit upp exemplet . Det är en sjö i . Det exemplet är belysande. Där har man inte ens lyckats klarlägga vem som är ansvarig till att sjön i praktiken är död. Jag blir uppringd av människor som bor vid sjön och som ser hur den natur de lever i, eller hoppas få leva i, fullständigt har slagits ut som ekosystem. Det är en sjö som levererar vatten till , som ska vara en skyddad nationalälv. Det är något som inte fungerar när man inte ens lyckas klarlägga vem förorenaren som ska betala är. Då räcker det inte med att säga att man har gjort mycket. Jag kan hålla med om att har en ambitiös lagstiftning på gruvmiljöområdet. I första hand handlar det om efterlevnad av de lagar som finns. Även om det kan finnas fall där de måste skärpas är efterlevnaden huvudproblemet inte att det behövs lagskärpningar. Där finns mer att göra. Det finns också en lagstiftning på EU-nivå på området som har eller håller på att genomföra. Men för att det ska fungera krävs en fungerande tillsyn. Här brister det uppenbarligen. Om de domstolar som handlägger miljöärenden inte har de resurser som krävs finns det ytterligare ett hinder i systemet för att det ska fungera på ett effektivt sätt. För min hemby i handlar det här om framtiden. Det finns nu en rad gruvbolag som vill starta gruvor, och det tycker vi som parti är bra. Vi välkomnar gruvnäringen, men den måste bedrivas på ett miljöriktigt sätt. Det finns planer på en jättegruva utanför till exempel . Där finns ett stort lokalt motstånd. Hur ska vi garantera dem att deras miljö inte kommer att förstöras för generationer när vi kan se att utsläppen är högre än vad som tillåts på så många andra håll? I grunden handlar det här inte bara om naturvärden det viktigaste utan det handlar också om att stora ekonomiska värden står på spel om vi inte kan visa att gruvnäringen klarar att driva verksamheten med högsta möjliga miljökrav. Här kommer också Miljödomstolen i in. Miljödomstolen i ger tillstånd till i stort sett det mesta av landets gruvnäring. De har oerhört tunga tillståndsärenden som rör och hundratals arbetstillfällen. Man avgör framtiden för hela bygder. De har färre jurister än . Det tar att bedöma ärenden därför att de är noggranna och vill göra sitt arbete ordentligt. Det är ett stort hinder ett miljömässigt hinder och ett ekonomiskt hinder att de inte får tillräckliga resurser. Det enkla svaret är att säga att det här är bord. Det bästa svaret för miljöministern är att säga att han ska prata med på jullunchen och komma fram till en lösning. Om viljan finns att finna en lösning kan regeringen bidra till den. 73 (MP): Tack, miljöministern, för att du fortsätter att vara med oss här. Jag kunde inte låta bli att delta även i den här intressanta debatten som har bidragit till. Det är en oerhört viktig fråga. har en av världens mest liberala minerallagstiftningar när det gäller att välkomna utländska investerare att söka mineraler i vårt land. Vi har just nu ett stort uppsving i den sektorn. Vi ser oerhört många prospekteringsansökningar, vi ser många företag som är intresserade av att prospektera och vi kan på flera ställen se långtgående planer på att öppna nya gruvor. Det är en industri som välkomnas på många håll, särskilt som etableringar sker i landsändar där det är ont om arbetstillfällen. Problemet med en utökad näringssektor inom det här området med många olika aktörer alla är inte lika välkända i det svenska regelverket är att det är viktigt att vara tydlig och klar med sin hemläxa om hur miljöreglerna ser ut, hur de kommuniceras och framför allt att de efterföljs. Det är lätt att tro att med sin ambitiösa och framåtsyftande miljöpolitik och miljölagstiftning, som vi får berätta om för andra, kan slå sig till ro och säga att efterlevnaden är ett problem för framför allt utvecklingsländer. Jag har själv sett att många utvecklingsländer på papperet har en bra miljölagstiftning men att det är efterlevnaden som är problemet. Jag tror att det ibland är ett problem i , särskilt inom sektorer där det finns starka motstående intressen. Integreringen med och tillståndsbesluten har funnits under , men det sker fortfarande förändringar. Det gäller inte minst med skärpningar av villkorens innehåll. När en sådan förändring görs, som egentligen blir allmän och ska gälla för alla, och står med en mängd gamla tillstånd flera befintliga gruvor har gamla tillstånd står man inför en uppgift att säkerställa den resursapparat som ska säkra nödvändiga omprövningar av den typen av gamla tillstånd till att följa dagens regler och den rättsapparat som ska hantera nya ansökningar om tillstånd enligt en ny praxis. De måste få tillräckliga resurser. Miljödomstolarna är möjligtvis bord, även om jag tycker att kan hålla det samtalet med . Länsstyrelserna har ändå en viktig del på många ställen i när det gäller att formulera villkoren, när det gäller att våga ompröva gamla villkor. Det är tyvärr inte bara på minerallagstiftningens område, men det är det som den här debatten handlar om. ser vi att länsstyrelserna inte orkar fullfölja det. Jag tror inte att det bara handlar om resurser. Det handlar inte bara om vilken ambitionsnivå man har, vilka direktiv man får, vilka signaler man får eller vilket viktigt arbete man har att sköta. Det handlar om en kombination. Där är ledarskapet från miljöministern oerhört viktigt. Jag skulle i denna debatt vilja vädja om ett starkare ledarskap när det gäller att också på allvar se att våra miljömyndigheter generellt måste kunna stå upp för att utveckla och också efterleva den svenska miljölagstiftningen. När kommer till exempel revideringen av förordningen om hanteringen av utvinningsavfall att vara klar? Det är oerhört viktigt. Vi vet att de centrala myndigheterna på flera områden tar väldigt god tid på sig att ge den vägledning och det stöd som ger andra praktiserande myndigheter möjligheter. Där har miljöministern ett oerhört stort ansvar att säkerställa att det här kommer och kommer till den hjälp som också behövs, inte minst när det gäller ett sådant viktigt område som minerallagstiftningen där vi, herr talman, ser en oroväckande stor ökning av ansökningarna. 74 Miljöminister (C): Först vill jag verkligen understryka att vi från svensk sida välkomnar en gruvnäring som också expanderar, men det måste ske på miljövillkor som stämmer överens med de höga miljöambitioner vi har. I den mån vi är ense om det är det en mycket viktig utgångspunkt för hela arbetet. Jag tycker också att det är bra att ni båda betonar att det inte i första hand är nya regler som behövs utan att det i huvudsak är efterlevnaden som behöver bli bättre. Även där ser jag att vi har en gemensam utgångspunkt. Jag är mycket väl medveten om både det ansvar som krävs och det ledarskap som behöver utövas. Jag menar att jag och regeringen visar det, bland annat genom att vi nu har tagit till flera åtgärder för att effektivisera arbetet med förorenade områden. Det tydliggjordes genom propositionen om försäkringar om avhjälpande av förorenade områden. Där presenterade vi en tydligare organisation och ansvarsfördelning av de statliga insatserna på efterbehandlingsområdet. anslår vi för sanering av områden som har förorenats genom olika verksamheter och där den som orsakat föroreningen inte längre finns kvar. Det pågår också en utredning om ansvarsfördelningen som ska redovisas . Bakgrunden till det är just att , som är den som, vilket ni helt riktigt påpekar, har det operativa tillsynsansvaret, måste ansvara för kontroll av efterlevnaden. När det då gäller tillsynen av förorenade områden behöver ansvarsfördelningen bli klarare och därför ska denna utredning också redovisa sitt uppdrag . Ett av motiven för det är ju att den nuvarande fördelningen av ansvaret inte är tillräckligt tydlig när det gäller att ta hänsyn till den risk föroreningsskadan bedöms utgöra. När det gäller EU-reglerna är det dessutom helt klart att vi 2008 genomförde en revidering i den svenska lagstiftningen byggd på förändringen av EU-direktivet för avfall från utvinningsindustrin . har beslutat om en rad olika tekniska dokument som ska vägleda genomförandet av direktiven, och det kommer att leda till en revidering av förordningen som syftar till att införliva de här dokumenten i svensk lagstiftning. Vi beräknar att vara klara med det . Det sker mycket klart aktiva insatser för att se till att uppfylla alla de här kraven. När det sedan gäller domstolarna, där jag också håller med om att det är en viktig fråga, har vi gått längre än att bara genomföra ett lunchsamtal. I grunden är det så att på grundval av mitt förslag har tagit ett beslut som innebär att det bildas fem nya mark- och miljödomstolar. Handläggningen av miljömål enligt , fastighetsmålen, kommer att koncentreras till de nya domstolarna. Även det processuella regelverket kommer att förändras, och en av mark- och miljödomstolarna kommer att lokaliseras till . Det är också en del av den förändring som pågår för domstolsväsendet. Vi är också beredda att aktivt både följa och genomföra andra åtgärder som behövs för att se till att även de ärenden som ligger utanför den här lagstiftningen hanteras på rätt sätt av domstolarna. När det gäller det faktum att gruvor i drift inte nu klarar kraven anser jag att svarar för kontrollen och efterlevnaden. Om igen vill jag säga att det inte löser sig genom enbart skärpta krav, utan det handlar om att se till att efterlevnaden blir bättre. Därför ska det också på förhand klargöras i dialogen inför de villkorsbeslut som fattas. 75 (V): Den här frågan handlar i grunden om vilken sorts gruvnation ska vara, miljöministern. Gruvindustrin står inför en kraftfull expansion i . Vi kan bli en stor exportör av många fler mineraler än vi redan är framöver. Det kan bidra på ett avgörande sätt till svensk ekonomi och utveckling av flera delar av landet, inte minst i norra och i Bergslagen. Då är frågan: Vilken sorts gruvnation ska vi vara? Blir effekten när gruvan är färdig bara ett hål i backen och miljöförstöring, eller blir det utveckling av bygderna? Blir det ett ökat kunnande? Blir det också exportmöjligheter och allt det som finns kring gruvnäringen, inte minst miljöteknik, som får en allt större betydelse? Om vi ska komma till den här goda gruvnationen, som slår vakt om vår egen miljö och också bidrar med export av kunnande på området, behöver vi hårda regler och bra tillsyn. Den här genomgången visar att vi inte är där . Vi måste komma dit om vi ska få befolkningens acceptans för gruvdriften och om vi också ska kunna utveckla den på det sätt som vi vill. Hårda regler och en strikt kontroll är bra därför att det ger seriösa aktörer. Det är de som vi vill ska finnas i gruvnäringen i . Det finns också sämre aktörer. Det kan man se om man ser på gruvnäringen globalt. Det finns det alltför många avskräckande exempel på. Men vi ska gynna de bästa, de som tar miljön på allvar, de som betalar för rening och för återställande efter sig. Det här kommer också att kunna ge en ny bransch i som kan växa fram ännu mer. Det handlar om miljöteknikexport vad gäller både den gruvdrift som finns och också de gamla gruvsynder som finns. Där finns det en hel del intressant forskning i som skulle kunna växa som bransch, som ett exempel på hur det här kan utvecklas på olika områden. Om vi ska vara trovärdiga här måste vi avstå från de delar av gruvbrytningen som är allra mest miljöfarliga. Dit hör uranbrytningen, som har särskilda miljörisker. I konsekvens med det bör vi naturligtvis också välja att avveckla kärnkraften. Vi måste även se till att det finns miljövänliga transporter från gruvorna. när det byggs nya jättegruvor finns det ingen järnväg. byggde man järnväg därför att man byggde gruvor. , tror jag, byggde man järnvägen till . byggs betydligt större gruvor än , men transporterna ska ske med lastbil. Här måste det finnas en strategi. Jag efterlyser en sorts helhetsstrategi från regeringens sida, där man kopplar samman miljöfrågor med gruvnäringens utveckling för att vi ska få en mer positiv utveckling. Utan det kommer motståndet att hårdna i många bygder mot att gruvorna kommer, om de bara innebär ett kortsiktigt uppsving och sedan bestående miljöskador i stället.