prot · GY0915 · 2010-11-16 00:00:00 — Beträffande trygghetslarmen kan jag försäkra om att jag är mycket angelägen om att de ska fungera, och det har regeringen varit . Just därför har vi givit i uppdrag till och att ta fram vägledningar för kommunerna så att de kan få råd i vad som är viktigt att tänka på när trygghetslarm utformas, vad man behöver tänka på i situationer då Sonera monterar ned kopparnätet och trygghetslarmen bygger på fast telefoni och vad man behöver tänka på vid utformningen av ersättningen till det. Man kan inte lita på marknadskrafterna, säger . Jag skulle säga precis tvärtom i fall. Vi är ett glest befolkat land med en väldigt stor yta, men tack vare att vi har varit duktiga på att utforma goda licensvillkor och ordnat skönhetstävlingar har vi fått en täckning i som andra länder bara kan drömma om. 34 (S): Det var ett mycket intressant svar av ministern. Det innebär att det är fullt acceptabelt att erbjuda Fastmobil och marknadsföra det som en mer driftsäker lösning med högre kvalitet. När han har accepterat denna lösning säger man: Vi kan inte erbjuda dig Fastmobil, för vid täckningskontrollen har vi konstaterat att det inte finns tillräcklig täckning där du bor. Den typen av hantering blir i det här skenet acceptabel även om det sunda förnuftet egentligen säger någonting annat. Vi ser alltså att vi har problem över hela landet. Att klara ut telefonproblem är förmodligen förknippat med en mindre insats. Det är säkert inte särskilt dyrt. Det handlar nog om att installera en utomhusantenn eller liknande. Ett företag som uppträder på det sättet borde kunna ordna det. Är lagstiftningen inte, trots att är skriven på den adressen, tillräcklig kan man fundera på om det inte är dags att se över lagstiftningen. Vi har över hela landet exempel på människor som hamnar mellan stolarna och som tycker sig vara byråkratiskt omänskligt hanterade. De ser att det sker en nedrustning på det här området. Jag tycker att de många exemplen från verkligheten, som är mycket enkla att vidimera genom att man själv gör sig en tur i Glesbygdssverige, visar att den här frågan inte är väl skött och att till och med regeringen gömmer sig bakom lite väl luftiga formuleringar och har en tro på att det löser sig av sig självt och att aktörerna agerar mer änglalikt än vad de i verkligheten gör. Sedan kan man fråga sig varför anslaget för upphandling av sådan här telefoni i sådana här fall till PTS har minskat. 35 Statsrådet (C): Jag får tacka och andra debattörer för att de har deltagit i min första interpellationsdebatt. Det är en högtid att få komma hit. Lagen om elektroniska kommunikationer är teknikneutral, och det är min bestämda uppfattning att den även framöver ska vara teknikneutral. Jag tror inte att vare sig jag som IT-minister eller , som i och för sig är en erfaren riksdagsledamot, är duktigast på att avgöra vilken teknik som vi ska använda i olika delar av landet för att på ett så kostnadseffektivt sätt som möjligt faktiskt få god täckning. Jag uppehåller mig gärna vid det som jag slutade mitt förra inlägg med. har extremt unika utmaningar i den meningen att vi är ett stort land som är glest befolkat, och ska vi kunna få en god täckning krävs det att vi arbetar på ett annat sätt än vad man kan göra i andra länder där människor bor mycket tätare än här. Där har PTS och de tidigare regeringarna varit väldigt framsynta och arbetat på ett smart sätt. Låt mig ta utvecklingen av 3G-näten som exempel där utdelningen skedde för kanske ett tiotal år sedan. Då ordnade man en skönhetstävling där resten av valde att sälja licenserna dyrt. Det ledde till att kunde få en mobiltäckning som var helt fantastisk tack vare att vi lät marknadskrafterna tävla om att erbjuda den bästa täckningen till konsumenterna. Men det finns glesare bebyggda områden där marknadskrafterna inte räcker till, och just därför finns det ett uppdrag för PTS att se till att handla upp telefoni om marknaden inte klarar av att erbjuda stadigvarande eller näringsställen bra lösningar. Just därför finns det, som väl känner till, ett anslag som PTS förfogar över och där vi avsätter medel för att se till att det fungerar. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2010/11:25 om den digitala klyftan 36 Statsrådet (C): har frågat mig vad jag avser att göra för att minska den digitala klyftan. placerar sig på första plats i fem internationella jämförelser av bredbandsuppkopplingar och IT-användning. Antalet personer som använder Internet i ökar, och andelen som saknar tillgång minskar. Det är inte ett problem att har många Internetanvändare. Det är inte heller ett problem att många användare är mycket avancerade. Visst finns det de som inte riktigt har tillgång till, eller kunskap om, hur man använder den nya tekniken. Men det är i sig inte ett problem att några går före. Utmaningen är i stället att öka innanförskapet. Ensamhushåll, äldre och lågutbildade är sämst representerade bland Internetanvändarna. Orsakerna varierar men för höga kostnader, funktionsnedsättning, tekniska svårigheter och låg användbarhet hos produkter och tjänster likväl som bristande intresse framträder som vanliga hinder. Förutsättningarna för att fler ska tillkomma som Internetanvändare blir bättre . Tekniken blir faktiskt enklare att använda, alternativen på marknaden ökar och det tillkommer nyttiga, roliga och användbara tjänster. Även om det blir bättre kan mer göras för att tekniken ska komma i människans tjänst med fokus på tillgänglighet och användbarhet utifrån den enskilde individens behov och förutsättningar. Alla som vill ska kunna ta del av informationssamhället. Det finns ett gemensamt ansvar i samhället för att stärka den positiva utvecklingen. Också regeringen har ett ansvar för det. En av de viktiga förutsättningarna är tillgången till bredband. Det finns fortfarande en geografisk klyfta, med vita fläckar, i vårt land. Det ska gå att koppla upp sig var som helst, när som helst, i hela landet. Det är i grunden en både demokrati- och rättighetsfråga. Därför ska ha bredband i världsklass. Den ambitionen blir bara mer och mer aktuell. Målet är fortsatt att av alla hushåll och företag ska ha tillgång till minst 2020. kommer att svara på satta mål för strategin digital agenda för . I budgetpropositionen har regeringen aviserat att det kommer att utarbetas en digital agenda för . Det är min avsikt att ta fram en sammanhållen strategi för att tillvarata fördelarna med digitaliseringen av samhället, i form av en digital agenda för . Hur vi kan få en större andel av befolkningen att använda digitala tjänster, inte minst bland de grupper som har en mycket låg användningsgrad, kommer i det sammanhanget att vara en väldigt viktig fråga. 37 (S): Jag vill också hälsa IT-ministern välkommen till interpellationsdebatterna. Vi har redan hälsat på varandra i en frågestund om samma fråga som vi nu debatterar, nämligen den digitala klyftan. Jag tycker precis som IT-ministern att det inte är något problem att några går före. Det har inte varit ett problem att har gått före och legat i framkant när det gäller att satsa på både telefoni och IT i hela landet. Men det blir ett problem i takt med att rika blir rikare och fattiga blir fattigare. Det är inget fel att bli rik, men det är fel att det blir väldigt stora klyftor och att vi får det tvåtredjedelssamhälle som rycker fram. Om det då också innefattar att de människor som står utanför inte har tillgång till Internet blir det ett ännu större problem för dem, för då hamnar de ännu längre bort; då lämnar vi dem bakom oss. Jag tror förstås inte att IT-ministern kan lösa alla sociala problem genom att se till att alla får tillgång till en smart telefon som också är en dator, utan det måste nog hela regeringen ta ett ansvar för. Det gäller bland annat det vi diskuterade tidigare med om att sjuka och så vidare ska kunna vara med i samhället. Men IT-ministern kan göra mycket för att se till att de som ännu inte tagit steget in i IT-samhället gör det. Det är många vackra ord vi får höra av IT-ministern, och det är bra att ministern är ambitiös. Men det gäller också att gå från ord till handling, för om klassklyftorna ökar och tvåtredjedelssamhället rycker fram blir det en oroande framtid. Då börjar likna många andra länder där inte alla är med längre. Vi behöver ett kunskapslyft för IT. Vi måste se till att vi förenklar användningen, att hela samhället är med och att det blir möjligt att se en samhällsnytta för alla. Vi behöver alltså ett nationellt kompetenslyft så att de äldre och de som beskriver som lågutbildade och andra personer som ännu inte tagit steget in ser nyttan av det, för det gäller att prata om det positiva med att man på nätet kan betala resor, musik och film, att man kan få del av vård och omsorg i sitt hem och att man kan tala med sin läkare om man befinner sig i glesbygd och att man kan kommunicera med andra som är i samma situation. Vi behöver alltså en folkbildning värd namnet, som satsar på alla. Att skolan gör sitt är viktigt. Vi hade vid regeringsmakten något som vi kallade för ITiS, alltså IT i skolan. Vi genomförde också en reform, som vi kallade pc-reformen, som gjorde det möjligt för alla att skaffa sig en dator i hemmet, och det ingick även viss utbildning. Det gjorde att kom väldigt snabbt i framkant och att vi fick en hög andel av befolkningen som använde sig av datorer. Men gäller det att se till att alla hänger med. Folkbildning nämnde jag. Biblioteken kan säkert också göra väldigt mycket i den här folkbildningssatsningen liksom studiecirklar för äldre, folkhögskolorna och olika satsningar på socialkontoren som gör att de som ännu inte har sett nyttan av IT-samhället kommer att göra det. Vi behöver gå från ord till handling. 38 (M): IT ger människans förmåga vingar, sade visionärt . Målsättningen var att skulle vara det mest uppkopplade landet , och är vi det enligt . toppar även många andra internationella rankningar när det gäller både bredband och IT. Och vi blir bättre och bättre här i på att använda den nya tekniken. Till exempel har andelen företag med minst tio anställda som har tillgång till bredband ökat från 2009. När det gäller målet att IT ska bidra till förbättrad livskvalitet har andelen av befolkningen som har tillgång till Internet i hemmet ökat från . Andelen individer som uträttat bankärenden över Internet har ökat från 2009. Jag förstår att många kan känna sig utanför informationssamhället. Den tekniska utvecklingen går mycket fort, och man undrar ofta hur man ska hinna med alla de nya trenderna och nya prylarna som man ska ha. Men faktum är att om vi inte tillåter entusiasterna att vara före alla andra kommer hela samhället att stagnera. Om vi klipper vingarna på pionjärerna kommer de inte att lyfta våra drömmar. Politikens roll är att utöva ledarskap och skapa förutsättningar för marknaden så att den kan erbjuda lösningar. Att låsa sig politiskt vid en viss teknisk lösning och dumpa miljarder kronor i någonting som senare säljs för en krona kan inte vara den smartaste lösningen. Det hoppas jag att även kan instämma i. Vi måste alltid sätta människan före systemet. Vi måste anpassa tekniken till människan och inte tvärtom. Vi måste inse att människor är olika och använder tekniken på olika sätt och i olika utsträckning. Det finns många olika lösningar för att få tillgång till Internet. Flera teleoperatörer lanserar nu i dagarna 4G som möjliggör snabb elektronisk kommunikation. gäller det att inte upprepa gamla misstag som den tidigare regeringen gjorde. Vi måste sträva efter teknikneutralitet. Detta skapar långsiktighet, rättvisa och sund konkurrens, och det kan också öka e-inkluderingen. Det krävs en ansvarsfull politik även på IT-området. I stället för att bara beklaga sig över den digitala klyftan, som oppositionen gör, vill vi utnyttja den potential som IT ger oss för bättre skola, vård och offentlig förvaltning. Lösningen är inte alltid att lova mer till alla. Vi ser helheten, vi ser samhällsproblemen och vi försöker lösa dem. Och vi fortsätter att arbeta för att IT ska ge fler människors förmåga vingar. Jag hoppas att de här aspekterna tas upp av IT-ministern i den aviserade digitala agendan för . 39 Statsrådet (C): Låt mig börja med att hålla med om att det är oerhört glädjande att vi steg för steg och på vissa områden faktiskt ganska snabbt ser hur det digitala innanförskapet ökar. Låt mig också säga att jag är glad att inser att staten varken kan eller ska göra allt. Jag är den första att gärna lyfta fram att det finns många viktiga aktörer som gör viktiga insatser när det gäller att öka just det digitala innanförskapet. Vi har stiftelsen , som har arbetat länge med just de här frågorna. Vi har Seniornet, som gör stora insatser för att hjälpa äldre att komma ut i den digitala världen. Vi har biblioteken, som nämnde, som är viktiga inte minst för dem som kanske inte har eller anser sig ha råd att ha en egen dator med Internetuppkoppling hemma. Det är viktigt att biblioteken finns och att det finns allmänt tillgängliga datorer där. Studieförbunden, som finns i hela vårt land och som har en omfattande verksamhet, gör också viktiga insatser för att se till att förbättra och öka människors förmåga att ta del av det nya digitala samhället. Men vissa saker kan och ska staten göra. Vi kan samla marknadens aktörer, denna skiftande flora av aktörer, som alla ska bidra till att öka det digitala innanförskapet. Vi kan bidra med att sätta mål som är gemensamma och som vi alla kan sikta mot, till exempel i form av den digitala agenda för som jag har lovat att återkomma till och som nämnde. Vi kan bidra till att satsa på viktiga spjutspetsprojekt. Jag tar vid där genom att nämna det omfattande arbete som sker på PTS och som alla inte känner till. Vi har ett omfattande arbete med e-inkludering vad gäller tjänster för personer med funktionsnedsättning. satsar vi från statens håll på olika typer av projekt för att hitta ny teknik och nya tekniska lösningar som kan hjälpa människor som annars hade haft svårare att delta i det digitala samhället. Det kan handla om strömmande talböcker. Det kan handla om taltidningar i mobiltelefonen. har myndigheten gjort ett ganska innovativt arbete. Man har haft en innovationstävling på temat Arbete och utbildning, där företag, organisationer, privatpersoner och forskare har fått delta och peka ut angelägna projekt som syftar just till att öka möjligheterna för personer med funktionsnedsättning. Alldeles snart kommer man att utlysa en ny sådan tävling med ett nytt tema. Vid sidan av PTS arbete gör Handisam på regeringens uppdrag flera olika saker. Man har sammanställt rapporten från början, som är en handlingsplan som överlämnades . På basis av den har regeringen så sent som givit Handisam i uppdrag att lämna förslag på en framtida struktur för hur vi ska kunna följa och följa upp arbetet när det gäller e-tillgänglighet. Som säkert känner till pågår det inom ramen för Bredbandsforum ett arbete i en av arbetsgrupperna som syftar till att stärka möjligheterna, inte minst för funktionshindrade, att ta del av det nya digitala samhället. 40 (S): Jag vill tacka för de här inläggen. Jag noterar att många känner sig nöjda och tycker att vi är fantastiska. Och vi ska vara både glada och stolta över hur långt vi har kommit, men vi måste också våga se problemen, för annars kan vi inte rätta till dem. Vi måste också våga se de utmaningar vi står inför. När klassklyftorna ökar och tvåtredjedelssamhället rycker fram kommer det också att bli ett större problem för de människor som har stått utanför IT-samhället . De kommer att få en ännu högre tröskel för att ta sig in i IT-samhället om vi inte gör någonting åt det. Vi måste alltså se till att det underlättas för fler. Jag lyssnade på som säger att vi är så fantastiska och att hon är nöjd. Det låter nästan som om hon är minister, men det är ju så att hon får stödja ministern här för att visa att vi är bra. Jag har inget emot att tala om att är bra på många olika sätt. Jag känner till PTS arbete eftersom jag själv har suttit i den styrelsen. Vi jobbade då bland annat fram Tolken i fickan, som var ett väldigt bra instrument och är det för funktionshindrade. Det handlar om att man kan få saker översatta på ett bra sätt. Problemet är att det fortfarande finns väldigt många som står utanför, och risken är att det blir fler om vi inte gör någonting åt det. Vi måste se till att fler blir delaktiga i informationssamhället. Det är ju faktiskt så att Punkt SE i sin årliga rapport har pekat på att svenskarna känner oro för att köpa med kreditkort. Man känner inte den tillit som man borde göra. Det finns också många som fortfarande står utanför. Problemen kvarstår alltså. Några sticker iväg . Det har jag ingenting emot. Några får gärna använda tekniken, ny teknik, mycket mer, och några kan vara det som vi kallar för försökspersoner och så vidare och pröva sig fram med tekniken. Men vi får inte glömma dem som ännu inte tagit steget in. Även om det är några som sticker iväg framför oss måste vi se till att bredden kommer med och att fler får möjlighet så att inte klyftorna ökar ännu mer så att det blir en avgrundsdjup skillnad och att det blir ett oerhört svårt steg att ta senare om några har stuckit iväg. Vi måste alltså ge fler möjlighet. Vi måste skynda på möjligheten för äldre. Vi måste skynda på möjligheten för nyanlända och för dem som ännu inte känner sig hemmastadda i vårt svenska språk. För dem är det ju en ännu större möjlighet att använda informationstekniken, kanske på sitt eget hemspråk eller sitt modersmål, till att komma in i samhället snabbare. Det gäller att visa på möjligheterna, för det är enorma fördelar med att använda sig av IT-samhället. Om vi bara underlättar för de personer som fortfarande står utanför så kommer de att få möjlighet till ett fantastiskt språng och få en stor möjlighet till att vara delaktiga i det samhälle som vi nu bygger på. Det är alltså ett demokratiproblem om inte alla känner sig delaktiga. Fler och fler går in i IT-samhället, och om då , eller kanske så mycket som känner att de inte är delaktiga blir det ett demokratiproblem. Vi måste se till så att alla följer med , ministern! 41 (M): En viktig förutsättning för e-samhälle och e-inkludering, som vi kallar det, är fungerande och säker IT-infrastruktur. Där tycker jag att även det som vi har börjat diskutera är viktigt, nämligen att också Internetuppkoppling ska omfattas av kraven på samhällsomfattande tjänster. Här pratar vi om kravet på . Vi börjar använda Internet tidigare och tidigare i våra liv. är det så att varannan femåring redan har surfat på nätet. Då är det viktigt att även skolan är duktig på att förmedla IT-kunskaper. Från sida vill vi införa en nationell IT-strategi för skolan där IT integreras i undervisningen. På så sätt kan delaktigheten i e-samhället också öka. Nästan alla unga i de välutvecklade länderna använder Internet. Faktum är dock att här är väldigt unikt när det gäller användandet av Internet bland pensionärer. Där ligger vi väldigt bra till. säger många vackra ord om alla insatser för IT-kompetens i samhället, folkbildningsinsatser, riktade insatser i skolor och på bibliotek. Däremot talar hon inte särskilt mycket om hur detta ska finansieras. Förslagen låter vackra och många kan tycka att det är bra med sådana idéer, men man måste också ta ansvar och ha finansiering för idéerna. Den finansieringen ser jag inte i Socialdemokraternas skuggbudget. 42 (M): Jag vill bara kort informera riksdag och om att Internet och webben inte är något som kommit fram genom en statlig utredning. Internet, och särskilt webben, har inte utvecklats eller vidareutvecklats av någon statlig utredning eller byråkrat vid någon myndighet, utan det är entusiaster som suttit hemma och gemensamt tagit fram riktlinjer för hur Internet ska se ut. Detsamma gäller WAI-riktlinjerna som är de viktigaste riktlinjerna för hur personer som är blinda eller har andra funktionsnedsättningar kan surfa på nätet. De standarderna är inte satta av någon myndighet, politiker eller liknande, utan det är just entusiasterna, de som vet hur tekniken fungerar, som ser till att det fungerar. Jag som webbdesigner kan med rätt hög trovärdighet säga att tekniken går framåt. Snarare behöver vi mer frihet, att marknaden får bestämma mer i stället för att bestämma mindre. Det vi ser är till exempel att de olika webbläsarnas monopol bryts ned av att nya aktörer dyker upp, och på så sätt blir webben ännu mer tillgänglig, ännu bättre och till för alla. Vi talar ofta om den svenska modellen på arbetsmarknaden. Vi tycker att det är fantastiskt att staten inte lägger sig i och att arbetsmarknadens parter själva får komma överens. Varför kan vi inte ha det på samma sätt på webben, att Internetleverantörerna, tjänsteleverantörerna och konsumenterna själva kommer överens om vilka spelregler som ska gälla på nätet? Jag tycker att vi har en rimlig princip på arbetsmarknaden, och det vore en rimlig princip att ha även för tillgänglighet på webben. 43 Statsrådet (C): Alla som vill ska kunna delta i det digitala samhället. Det har både regeringen och uttalat. Om man ska lyckas med det är en av de viktigaste sakerna att konstatera att de tjänster som vi utvecklar för Internet måste utgå från användarnas behov. Om man gör det kan man ganska snabbt konstatera att även om man till att börja med utvecklar för dem som kanske har speciella behov, till exempel för funktionshindrade, blir den typen av lösningar snart var mans egendom. Som exempel kan nämnas engreppsblandaren som finns i nästan vartenda badrum, kulspetspennan och, för den delen, fjärrkontrollen som det finns alldeles för många av i vartenda hem. Alla dessa har utvecklats för funktionshindrade. På samma sätt är det med våra tjänster. är det viktigt att göra rätt från början för då blir det mycket mer kostnadseffektivt. Det gäller att se till att vi får trygga och tillgängliga lösningar som fungerar för många och gör dem enkla att använda i det digitala samhället. Jag skulle vilja säga till : Varför skämmas över det faktum att av svenskarna använder Internet regelbundet för att leva delar av sina liv i det digitala samhället? Det är inte ett problem att vi i är bland de bästa när det gäller bredbandsuppkoppling och IT-användning. Varför skämmas över det? Att några går före är inte ett problem för dem som ännu inte har kommit med. Tvärtom, de som kallas early adopters är de som gladeligen ofta bär utvecklingskostnaderna och ser till att vi andra, som kanske inte är lika snabba på den senaste bollen, kan köpa lösningarna och till ett mer överkomligt pris. Allt fler blir delaktiga i det digitala samhället. gjorde inledningsvis en förträfflig genomgång där hon visade hur detta sker på område efter område. Egentligen tror jag att svaret på hur vi ska lyckas få fler att delta i det digitala samhället är ganska enkelt. När den information som människor behöver finns på Internet, när den är tillgänglig och enkel att använda, kommer man att söka sig dit även om man kanske inte har de allra bästa förutsättningarna för att delta i det digitala samhället. Där kan vi från statens sida göra en del. Vi kan föregå med gott exempel. Vi kan städa framför egen dörr. Vi kan se till att våra svenska myndigheter är föregångare när det gäller att erbjuda e-tjänster som är användarvänliga och fungerar. Jag kommer att tala med myndighetscheferna på e-förvaltningsdagarna och berätta om regeringens syn på att ta nya kliv för att se till att vi får bra e-förvaltningstjänster, sådana som sätts i människors tjänst. tar upp en viktig fråga, nämligen att man ska känna sig trygg och säker på Internet. Man måste ta ansvar för sin egen trygghet på Internet på samma sätt som man tar ansvar för sin egen trygghet i hemmet. Man skaffar sig en villaförsäkring och en bilförsäkring för att skydda sig mot inbrott och stöld hemma. På samma sätt får man ta ansvar för sin säkerhet på nätet. Vissa saker måste dock staten göra. Ett sådant område är e-legitimationerna.