prot · GX0972 · 2010-02-10 00:00:00 — Det kan inte vara rätt att de ungdomar som går i femte eller sjätte klass ska tvingas göra val som begränsar deras möjligheter i vuxen ålder. Men så ser regeringens politik ut på utbildningens område. Alla barn och ungdomar har rätt till kultur och fritidsaktiviteter på sina egna villkor och efter egna förutsättningar. Det gäller att få utöva såväl konstnärlig verksamhet som idrott utan att uttrycket begränsas. Barns och ungdomars rätt till kulturella upplevelser och eget skapande är ett krav i , och det måste vara en självklarhet för ett rikt land som att leva upp till det. Det är viktigt att skapande kultur bland ungdomar bejakas oavsett uttrycksform. För att man ska kunna ta till vara det egna skapandets kraft gäller det att samhället ger utrymme för detta. Det kan handla om replokaler, skapande verkstad, teaterlokaler, plats för spontanidrott och mycket annat. Även alternativa uttrycksformer som idrott ska bejakas. Det behövs lokaler både för arrangemang och för eget skapande. Det behövs också utrymme för verksamhet som inte är organiserad. Det finns gott om vittnesmål om ungdomar som hittat sin verksamhet genom att just de givits utrymme för idéer. Den nedläggning av fritidsgårdar som ägt rum visar sig nu få negativa följder. Visst finns det positiva undantag, men som helhet saknas det fysiska mötesplatser som är icke-kommersiella och drogfria och där de unga själva är med och påverkar innehållet. Det måste helt enkelt tillskapas fler icke-kommersiella och drogfria mötesplatser där flickor och pojkar ges lika stort utrymme att utvecklas och växa. Ingen ska heller stängas ute på grund av höga avgifter eller bristande tillgänglighet. Musik- och kulturskolorna kan fånga upp talanger och utveckla dem. Genom dessa skolor finns bra och mindre dyra alternativ i hela , men skillnaderna i tillgänglighet och avgifter mellan kommunerna är stora. Det vill vi arbeta för att förändra. Musik- och ska utvecklas, inte avvecklas. Här spelar samarbetet med studieförbunden en mycket viktig roll, inte minst i de mindre kommunerna. Vi vill också värna de estetiska ämnenas ställning i skolan. Det handlar i förlängningen också om nya generationer engagerade medborgare i vår demokrati, om nya generationer professionella kulturverksamma och om deras framtida publik. Det finns ett starkt klass- och tillgänglighetsperspektiv i denna fråga. Inga barn och ungdomar ska utestängas från kulturupplevelser på grund av ekonomiska hinder. Därför är det viktigt med fri entré på museer, viktigt med låga avgifter i musik- och och viktigt att det finns tillgång till kultur i närområdet, oavsett om man bor på landet, i storstädernas förorter eller i små orter på landsbygden. Det blir alltmer ont om platser där människor kan mötas. Det råder brist på samlingslokaler, både för ungdomar och för äldre. Särskilt för ungdomar är det viktigt att det finns lokaler där man kan samlas för att repa i band, ha möten eller bara umgås. Samlingslokaler är också en förutsättning för att upprätthålla demokratin. De fria biblioteken är också en resurs att slå vakt om, inte minst för ungdomars skull. Där kan de fritt söka kunskap och till exempel plugga om de har det trångbott hemma. Ökad ungdomsarbetslöshet slår hårt mot ungdomarnas möjligheter att etablera sig på bostadsmarknaden. har regeringens bostadspolitik havererat. Genom regeringens mål för bostadspolitiken avsäger sig regeringen det övergripandet ansvaret för detta politikområde. Bostadsmarknaden har blivit ett område där marknaden själv ska råda utan politiskt och samhälleligt inflytande. Det som saknas helt är sociala ambitioner om bra bostäder till rimliga kostnader för alla. Likaså saknas ambitioner om långsiktigt hållbar boendemiljö. Vi ser bostadspolitiken som ett viktigt inslag i den generella välfärdspolitiken, en social rättighet och en given del i samhällsbyggandet för en långsiktigt hållbar utveckling. Vi har därför föreslagit ett nytt bostadspolitiskt mål med tydliga sociala ambitioner och som särskilt ska främja en god uppväxt för barn och ungdomar. Vi vet att många unga efterlyser hyresrätter, både därför att det är en attraktiv boendeform för ungdomar och därför att de ofta saknar kapital eller lånemöjligheter för att kunna efterfråga en bostadsrätt eller en bostad med äganderätt. Den moderatstyrda regeringen har tagit bort stöden för nyproduktion av hyresrätter. Bostadsbyggandet har därmed sjunkit kraftigt år och är nu nere på mycket låga nivåer. Byggandet av hyresrätter har mer än halverats jämfört 20042006. Andelen hyresrätter i det svenska bostadsbeståndet har sjunkit. Prognoserna för bostadsbyggandet är fortsatt dystra. Det är helt nödvändigt att öka takten för bostadsbyggandet och inte minst hyresrätter. Stora ungdomskullar står på tröskeln och är på väg in på bostadsmarknaden. av kommuner uppger att det är brist på hyresrätter och inte minst bostäder som ungdomar efterfrågar. Antalet högskolekommuner med bostadsbrist för studenter ökar. Bristen på bostäder riskerar att bli ett allvarligt hinder för möjligheter att bekämpa arbetslösheten och öka sysselsättningen. Tillgången på bostäder påverkar rörligheten på arbetsmarknaden och det lokala näringslivets möjligheter att rekrytera medarbetare med rätt kompetens. Vi inom det rödgröna samarbetet är övertygade om att behöver en aktiv bostadspolitik där staten gör mer, inte mindre, för att öka bostadsbyggandet. behöver fler hyresrätter, inte färre. Regeringen saknar en politik för att öka bostadsbyggandet. De få bostadspolitiska insatser som gjorts har inte kommit de unga till del. Detta gäller inte minst de kommunala hyresgarantierna och införandet av förvärvsgarantier. Regeringen skriver att det ännu är för tidigt att utvärdera insatserna. Det står dock klart redan nu att hyresgarantierna inte nått de unga. Endast ett fåtal garantier har gått till ungdomar i åldern stödet infördes för , för att vara mer specifik 34 stycken. Detsamma gäller för förvärvsgarantierna. Regeringens passiva inställning till de ungas svåra bostadssituation är mycket beklaglig. Jag står naturligtvis bakom samtliga reservationer i ärendet men yrkar för tids vinnande bifall till reservationerna 1 och 2. I detta anförande instämde i (s). 62 AMINEH KAKABAVEH (v): måste inse värdet av att investera , det vill säga i ungdomarna. På så sätt skapar vi en bättre framtid för alla. Dagens unga bär morgondagens samhälle på sina axlar då människor står för en stor och positiv kraft i vårt samhälle. Ungdomar har moderna lösningar på de nya utmaningar som finns i samhället. Att skapa hopp och framtidstro hos dagens unga generation är en framtidsinvestering och politikens viktigaste uppgift. Vi måste mobilisera alla goda krafter i samhället för att skapa möjligheter till en ljusare framtid för dagens ungdomar. Det behövs ett ledarskap som kan skapa legitimitet och förtroende hos de unga. Vi i det rödgröna samarbetet vill erbjuda en politik som gör att ungdomar, såväl flickor som pojkar, ges lika möjligheter att växa och utvecklas och därmed bidra med sin fulla potential. Vi vill visa på en modern väg in . En förutsättning för att unga människor ska kunna skapa en egen tillvaro och ta steget in i vuxenlivet är att de får möjlighet att skaffa sig utbildning och kan försörja sig för att bli självständiga och oberoende individer. Oavsett klass, etnicitet eller könstillhörighet måste ungdomarna ges samma möjligheter att söka sig ut på arbetsmarknaden. Det måste finnas villkor som skapar utrymme för ekonomisk trygghet, personlig utveckling och framtidstro. Tyvärr är situationen för dagens ungdomar olika. I olika områden har det försämrats med segregation och utanförskap. Till och med regeringen själv erkänner att politiken helt har misslyckats med de aspekterna. De är ungdomarna i förorterna, arbetarklassens eller och , som har förlorat på regeringens politik. Det handlar om flickorna som inte har utrymme att gå till fritidsgårdarna. Det är många ungdomar som inte kommer in på den arbetsmarknad som är nästan obefintligt för de ungdomarna. I och är enligt de senaste utsagorna från Metro av ungdomarna arbetslösa. I många områden är beroende av socialbidrag. Hur ska man tolka regeringens politik för att bekämpa utanförskapet? Detta är ett resultat av en orättvis och orättfärdig politik som har påverkat många ungdomar i många förorter i , och . I andra förorter är det också ungdomar som inte har samma möjligheter, som till exempel tillgänglighet till kultur. Vi ska också komma ihåg att man har satsat mer resurser på andra aspekter i samhället. Det behövs faktiskt inte mer poliser för att bekämpa brottslingar bland ungdomar. Ungdomarna behöver ett värdigt liv och en fritidslokal där det finns utbildad personal och möjlighet att utvecklas. Det behövs samlingslokaler för att både deras föräldrar och de själva ska ha möjlighet att kunna prata och helt enkelt ha en plan för sin framtid. Det är viktigt i politiken också när vi talar om ungdomar att se att ungdomarna inte är en grupp i sig. De är olika grupper beroende på kön, klass och etnicitet. vet vi att klass har kön och också färg. Det är människor med en annan bakgrund än svensk som är mest utsatta. Ungdomarna protesterar genom att bränna bilar och på olika sätt hävda sin egen rättighet, men det är fel väg. Jag vill säga till de ungdomarna att deras kraft kan användas till en konstruktiv kamp för deras rättigheter. Det handlar om deras möjligheter att utvecklas, ha ett arbete och en framtid i det svenska samhället. Det är viktigt att komma ihåg. Tyvärr finns det inte så mycket i skrifterna vare sig från det ena eller det andra partiet om de utsatta områdena som är ett samhällsproblem. Inom högerpolitiken har man tänkt sig att om man satsar på poliser i de områdena blir det bättre och ungdomarna kommer att lugna ned sig. Man borde i stället satsa på lärare, skolpersonal och fritidsledare. Det gäller också att satsa på utbildningar, framtidstro och bostäder. Det är många människor med annan bakgrund som bor med upp till sju syskon i en två- eller trerumslägenhet. Hur ska de kunna ha en framtid och kunna studera vidare när de är flera syskon? Jag har själv vänner och bekanta, och jag är bekant med detta från socialarbetare som arbetar i förorterna. De beskriver att fyra syskon sover i en dubbelsäng för att de är så trångbodda. Hur skulle de ungdomarna kunna ha ro att verkligen kunna studera eller tänka sig att gå vidare? För flickorna finns inga möjligheter att gå till fritidsgårdarna. Oavsett om man har svensk bakgrund eller invandrarbakgrund är ungdomsgårdarna väldigt få, och de som besöker dem är killarna. Det är få kvinnor och flickor som besöker fritidsgårdarna. Det måste vi verkligen tänka på. Var finns jämställdhetsaspekten i fråga om kultur och fritid? Det är viktigt att komma ihåg att möjligheterna ser väldigt olika ut utifrån var man bor, hur tjock plånboken är, hur fattig man är, om man har ett arbete och vad man arbetar med. Det handlar också om vad ens egen förälder arbetar med, och i de här förorterna är föräldrarna ofta hemma och vårdar barn på grund av att vårdnadsbidraget har införts. De här ungdomarna har tyvärr ingen som verkligen ser dem. De kan inte säga: Det här är min idol! Det här är mina föräldrar! De kommer att utvecklas, och det är en framtidstro för oss också! har man med politiken gjort så att även föräldrarna, inte bara ungdomarna, sitter fast i den situation som de befinner sig i. De kan inte komma ur den. När man satsar på ungdomar får man inte glömma klass- och könsaspekten. Det är det som är viktigt , och detta är ett stort problem. Vi behöver satsa på ungdomarna och satsa på att ge dem arbete och utbildning. Högerregeringen har helt enkelt satsat på elitungdomar och elitklasser. Ungdomar med en lägre klassbakgrund och lägre utbildningsbakgrund kommer ingen vart. Det är inte bara matematik och de andra vetenskapliga ämnena som är viktiga. Samhällskunskap är viktigt och språk är viktigt. Det handlar om internationell solidaritet, och där är de olika samhällsämnena viktiga om man ska kunna utvecklas i sina före detta hemländer och här i . Därför behöver vi på olika sätt satsa på ungdomar i de olika aspekter där de utvecklas. Vi ska bekämpa både klass- och könsförtryck men också lyfta fram de kulturella aspekterna. Vi ska till exempel satsa på biblioteken. har drivit frågan om fria bibliotek i alla skolor. Vi vill ha fri entré till museerna för att folk ska kunna besöka dem och billigare kollektivtrafik för att ungdomar helt enkelt ska kunna gå på bio och besöka centrum där det finns fler möjligheter för dem. Man kan inte betala för tunnelbana och för en biobiljett; det är omöjligt för många familjer med flera barn och ungdomar. Det är därför viktigt att komma ihåg de här betydelsefulla aspekterna. Jag kommer helt enkelt att säga ja till samtliga motioner, men på grund av tidsbrist yrkar jag bifall endast till den första och andra reservationen som är gemensamma. 63 (): Vi ska nu behandla regeringens skrivelse om ungdomspolitiken, som bygger på en uppföljning av den tidigare ungdomspolitiska propositionen Makt att bestämma rätt till välfärd. Men makt att bestämma och rätt till välfärd har regeringen nog strukit från ungdomspolitiken. Det märks tydligt när man går igenom skrivelsen, som inte utgår från någon självkritisk analys: Hur har samhället utvecklats? Hur har vår politik slagit mot gruppen ungdomar i stort? I stället försöker man i strategin bara leda i bevis att den politik man har fört också har gynnat ungdomar punkt. Jag tycker att det är en svaghet i hela skrivelsen. Vi ska också tänka på att ungdomar inte är en homogen grupp. Det finns stora skillnader inom ungdomsgruppen. Många har det väldigt bra. Många klarar skolan. Många går också vidare till högskolor och universitet. Många får ett jobb. Många har chansen att förverkliga sig själva om det nu gäller i som backpacker eller att göra någonting annat. Många har den möjligheten, men inte alla. Det är där politiken måste komma in. Politiken ska skapa förutsättningar för alla, oavsett bakgrund och oavsett var man kommer ifrån. Oavsett hudfärg, sexuell läggning etcetera ska politiken skapa förutsättningarna. Här har regeringen misslyckats. Man har inte skapat förutsättningar för ungdomar att få möjligheten att bli vuxna i . Man har inte gett förutsättningar för personlig utveckling, och man har inte skapat de förutsättningar som jag anser är grundläggande för svensk politik att skapa möjligheter att förverkliga sig själv. Den första grunden är givetvis skolpolitiken. Den tänkte jag lämna lite därhän. Jag ser att det första steget här, som är det viktigaste och det absolut största misslyckandet, gäller rätten till arbete. När man har gått ut skolan ska man kunna få ett arbete så fort som möjligt. Det är ett viktigt steg för många. Man har suttit i skolbänken i kanske tio och sedan kommer man ut och möts av precis ingenting. Man får ingen hjälp från Arbetsförmedlingen när man går dit, utan det första man blir hänvisad till är att gå och söka försörjningsstöd. Vad ger det för signal till ungdomar att det är detta som är den första möjligheten i livet? Jag tror att det ger en dålig stämpel. Därför är det så viktigt att vi ger de här förutsättningarna. Från oppositionens sida har vi socialdemokrater, vänsterpartister och miljöpartister lagt fram flera förslag om en sorts jobbstart för unga. Vi måste ta ansvaret. Vi måste skapa nya arbetstillfällen i en rödgrön omställning av samhället där vi satsar . Vi måste se till att genom politiska beslut också skapa de förutsättningarna. När det gäller ungdomsarbetslösheten har vi lagt fram ett fempunktsförslag som vi har redovisat i den motion som vi har väckt med anledning av skrivelsen. Jobbstart för ungdomar innebär att Arbetsförmedlingen ska börja kartlägga och ta sig an ungdomar och försöka få in dem antingen i praktik eller i vidareutveckling på annat sätt. Ungdomslyftet är ett särskilt program för 10 000 nya platser för ungdomar för att de ska kunna komplettera den utbildning som de har gått. De kanske har varit studietrötta och inte gått klart utbildningen, och då måste de få möjligheter att komplettera. Vi ska ge fler möjligheter till jobb, utbildning och praktik. Det absolut bästa sättet att komma in på arbetsmarknaden är via lärlingssystem eller praktikplatser. Då får man bevisa och visa vad man kan. Som ung har man starka drivkrafter att visa detta. Jag ställer inte upp på den beskrivning som vissa debattörer gör om att ungdomar är lata och inte vill. Jag tror inte alls på det. Det är inte sådana ungdomar jag möter. Tvärtom har de en fruktansvärt stark drivkraft att vilja göra någonting och gå vidare. Jag tror att praktikplatser och lärlingsutbildning är ett bra sätt för dessa. Vi måste skapa fler platser i kvalificerad yrkesutbildning och högskola och mer resurser för studie- och karriärsrådgivning för att kunna gå vidare. Det första steget för ungdomar ska inte vara ett steg in på socialbidragskontoret. Det är inte den start ungdomar ska få. Den andra delen handlar om bostad. Där har regeringen misslyckats katastrofalt, för det byggs nästan inga hyreslägenheter. Det är inte många ungdomar som har föräldrar som kan ställa upp med pengar; det är bara några få förunnat. Men det ska inte få vara avgörande. Därför är det så viktigt att det finns hyreslägenheter att tillgå på fler ställen. byggs det väldigt få. Därför har vi rödgröna tagit fram ett förslag om hur vi kan öka byggandet av hyreslägenheter för framtiden. Vi tror att det är väldigt viktigt att man sätter i gång ett sådant stöd så att man kan börja med detta arbete. Tyvärr var en av den borgerliga regeringens första åtgärder, med bostadsminister i spetsen, att avveckla det stöd som fanns tidigare, och då upphörde också byggandet av hyreslägenheter. Situationen är den att fler och fler bor hemma allt längre. Det är inte den start man vill ha därmed inget ont sagt om föräldrahemmet. Det betyder ganska mycket för ungdomars självkänsla och steg ut i vuxenlivet att ha ett eget boende och att kunna börja ta ansvar också för det vardagliga. Som jag sade tidigare är det väldigt många ungdomar som det går bra för och som klarar sig. Men en oroande utveckling är att den psykiska ohälsan tycks öka alltmer bland ungdomar, och vi får inte några förslag från regeringen om hur man ska gå vidare. Vi tycker att det är väldigt märkligt. Det kom en rapport senast från gällande bland annat hbt-personers situation som är ganska skrämmande läsning om hbt-personers utsatthet. Vi fick också rapporter från RFSL Ungdom som tyvärr har en liknande beskrivning av hur situationen ser ut. Jag tror att vi måste jobba mycket mer med det. Just i detta betänkande har vi lyft fram transpersonernas särskilda utsatthet och unga transpersoners situation, som regeringen inte tycks vilja göra någonting åt utan skjuter och säger att man måste titta mer på detta längre fram. Det har man sagt i , och vi börjar bli lite trötta på den argumenteringen. Det är väl bättre att ta tag i problemen. För ungdomar såväl som för vuxna är det inte bara arbete och bostad som är det viktiga. Det är också fritid, kultur och de värdena. Företrädare för Socialdemokraterna och för har i sina anföranden här lyft fram väldigt bra att vi måste satsa mer på kultur och fritid. Jag är orolig för att vi står i en liknande situation som vi hade , under 90-talskrisen, då kommunerna skar ned mer och mer på kultur- och fritidsverksamheten och därmed gav ungdomar en väldigt dålig start. Regeringen får inte göra om det misstag som gjordes . Därför tror vi i och de rödgröna partierna att vi måste lägga mer resurser på kultur och fritidsanläggningar för att skapa förutsättningar. Den sista punkten som jag skulle vilja ta upp gäller jämställdhetsaspekten, som har blivit mycket bättre men där det fortfarande återstår väldigt mycket att göra. Det gäller mycket fritidsverksamhet. Men när man går vidare till exempel till Arbetsförmedlingen är det insatser för pojkar eller män i första hand och väldigt få insatser som rör kvinnors yrkesval och vad man vill göra framöver. Flera utvärderingar har gjorts av Arbetsförmedlingen av var man lägger resurserna och de stora pengarna i Arbetsförmedlingens utbildningskostnader, och det ligger en dominans på manliga yrken. Vi tror inte att det är bra, utan vi vill slå ett slag för att jämställdheten måste genomsyra all politik, såväl arbetsmarknadspolitik som ungdomspolitik. Därmed yrkar jag bifall till reservation 1 och reservation 3. 64 (): Vi har att debattera och fatta beslut om regeringens skrivelse En strategi för ungdomspolitiken. Precis som sades är det ett led i uppföljningen av den senaste ungdomspolitiska propositionen Makt att bestämma rätt till välfärd. Det handlingsprogram som där presenterades har genomförts, och i dagens skrivelse presenteras ett nytt handlingsprogram inom ungdomspolitikens fem områden. Ungdomspolitiken är ett spännande område, detta för att den verklighet som ungdomspolitiken berör är så föränderlig. De mentala generationsskiftena kommer allt tätare. Ungdomar har helt andra möjligheter och förutsättningar än vad någon annan ungdomsgeneration tidigare haft. De som växer upp möter en helt annan verklighet än den som bara är fem äldre. Synen på kunskap, fakta, information och omvärld omvärderas ständigt. Möjligheterna att resa, arbeta eller studera utomlands har aldrig varit större. Genom Internet erbjuds digitala rum där unga hämtar information, konsumerar och skapar musik och film, skriver, spelar spel och umgås. Även tillgången till utbildning på alla nivåer och inom alla områden är större än . Informationen är alltid tillgänglig, oavsett vad det gäller. Kunskap skapas här och . Genom en tangenttryckning kan man läsa dagens , följa kriget i och se den senaste musikvideon allting . Valfriheten för individen har ökat dramatiskt, och har unga goda möjligheter att själva välja sin framtid. Men detta innebär också utmaningar. Alla områden har inte en lika positiv utveckling. De problem som många vuxna kan möta blir än större för barn och unga. Allt större ungdomskullar innebär fler unga i skolan och på arbetsmarknaden. Detta ställer krav på samhället, krav som inte alltid kan mötas inom det ordinarie systemet utan kräver särskilda insatser med fokus på just barn och unga. Det går inte att komma ifrån att de två största utmaningarna rör utbildning och arbetsmarknad. Har man ingen utbildning är det också svårt att etablera sig på arbetsmarknaden. Därför måste fler ungdomar fullfölja en gymnasieutbildning med antingen teoretisk inriktning för att leda till fortsatta studier eller med yrkesinriktning för att leda till arbete. Fler elever måste lämna gymnasieskolan med godkända betyg och ha bättre förkunskaper inför yrkesliv och fortsatta studier. Grunden läggs dock . Fler elever kan nå skolans kunskapsmål om kraven görs tydliga, om elevernas kunskaper följs upp och utvärderas kontinuerligt, om resultaten kommuniceras med hemmen, om föräldrarna görs delaktiga och om de elever som behöver särskilt stöd får det i ett tidigt skede. Många viktiga beslut är redan fattade. Nämnas bör regeringens läsa-skriva-räkna-satsning, med fokus på de tidiga åren, nya kurs- och läroplaner för , fler nationella prov, stöd till lärares fortbildning och en sexgradig betygsskala. Propositionen om en ny skollag är aviserad till , och där tar vi ytterligare viktiga steg för att anpassa skolan efter den omvärld vi lever i. Allt handlar dock inte bara om kunskaper utan också om den miljö i vilken de förmedlas. Den värdegrund på vilken skolan vilar kan inte nog betonas. Skolan ska inte vara värdeneutral, utan den ska ta tydlig ställning för de mänskliga rättigheterna och våra gemensamma demokratiska värden. Vi har ökat insatserna för fler åtgärder mot alla former av kränkande behandling, mobbning och diskriminering. En annan fråga är den om jämställdhet.