prot · GX0976 · 2010-02-17 00:00:00 — Vi får jobba vidare på detta och hoppas att vi här i kammaren har en samsyn om skogens utomordentligt stora betydelse. Den har som sagt stor betydelse, och vi måste jobba gemensamt för att slå vakt om dess värde, inte minst ur klimatsynpunkt. 112 (): Med risk för att bli lite allmänfilosofisk efter de goda kolleger som har lyft fram mycket av det som står i motionsbetänkandet som vi behandlar kan jag börja med att säga att skogen är en av våra viktigaste naturresurser. Den är förnybar. Därför kräver den ett särskilt ansvarstagande och ett förvaltarskap som ser över . Det går inte att i frågan om skog ha perspektivet eller en mandatperiod; det handlar om decennier och århundraden. Här gäller bokstavligt det gamla uttrycket att en sår och någon annan skördar. Det är få som har möjligheten att vara med om att både plantera träd och avverka dem under sin livstid. Skogen är källan för många produkter. Den rödgröna alliansen i opposition tycks konstatera att strategier, program och dokument kan lösa det mesta. Jag tror dock att vi kan konstatera, precis som gjorde tidigare, att vi har de frågorna klara för oss utan både strategier och dokument. Skogen behövs till drivmedel, förpackningar, hus, möbler, värme med mera. Tekniska framsteg kommer att göra att vi kan se nya användningsområden för träfiber som vi inte har en aning om. Det kommer alltså att bli viktigt hur vi hushållar med denna råvara så att rätt träslag, rätt kvalitet och rätt del av träden används till rätt saker. Och det är precis det som den skogspolitiska propositionen som kammaren debatterade för sedan tar upp och har gett förutsättningarna för. Både i den propositionen och i forskningspropositionen lyftes vikten av att hitta nya trädslag, nya förhållningssätt, nya strukturer och nya produktionsmetoder fram och att vi försöker med både det som ska gödslas och det som inte ska gödslas som skogsmark. Vi ska till och med försöka se hur vi kan hitta nya trädslag med genmodifikation. har faktiskt behandlat ett sådant ärende nu ler och vi var rörande överens i nämnden om detta försök. Vi måste kunna se hur vi på ett bra sätt kan möta de klimatutmaningar vi står inför, oavsett om vi har skapat dem själva eller inte därom må en del tvista. Vi måste ta itu med frågan och hitta det förnybara angreppssättet, det som ger en hållbar energiutveckling för framtiden. Det är viktigt att det som görs har näringen med sig. Hur får man det? Jo, genom att göra precis som regeringen har gjort, nämligen öka kunskapen med mera. Här slår en del av motionerna som står i betänkandet in öppna dörrar. Att vara kunskapsförmedlare och brobyggare mellan skogsägare, näring, naturvård, fritidsintressen med mera är första, viktigaste och mest avgörande roll. kan med de beslut som är tagna fokusera på uppgiften att i samverkan med forskningen få ut kunskap framför allt till våra skogsägare. Kunniga skogsägare är nämligen förutsättningen för ett fungerande skogsbruk och en fungerande skogsnäring. De satsningar som regeringen gjort är tydliga med att markera miljöns viktiga roll, men de gäller också produktionens viktiga roll. Här har vi äntligen hittat en balans i och med det som alliansregeringen sett till att vi har fått besluta här i kammaren. Skydd av skogsmark är viktigt, men det kräver som sagt kunskap hos skogsägaren. Där står Kometprogrammet för en viktig pusselbit men inte den enda. Kollegerna har redan nämnt vad som har gjorts från , med flera aktörer. Jag är själv medlem i en organisation som jag förväntar mig mycket av, nämligen som är en stor markägare som måste ta sitt ansvar. Det är viktigt att vi skyddar skogen, eftersom den är värdefull. Alltså är det viktigare med kvalitet än med arealmått. Det är viktigare att vi skyddar den skyddsvärda skogen än att vi räknar hektar. I motsats till oppositionen tror jag att vi, precis som miljöministern sade i debatten, med hjälp av det som har gjorts av andra aktörer kommer att komma i närheten av att uppfylla målet. Det är viktigt att vi främjar näringsverksamheten. ska inte ägna sig åt det entreprenörer kan ägna sig åt. Men som sade står det att där sådana inte finns får göra jobbet. Det är dock självklart att vi ska se till att vi har näringsidkare som kan bedriva en verksamhet som gör att vår glesbygd och landsbygd kan leva på egenföretagarnas villkor och också generera kringarbetstillfällen. ska ägna sig åt att vara just den myndighet som efterlyste. Den ska följa upp att vi har en god skogsproduktion och en god kunskapsnivå hos våra skogsägare. Då tror jag, fru talman, att vi får skogsägare som tar ansvar och ser till att gallring med mera fungerar och använder den metod som är lämplig för området. Jag tror också, med förlov sagt, att vilka skogsavverkningsmetoder vi ska använda är en lärdomens resa att göra. En återgång till de gamla metoderna är inte det rätta, utan vi ska hitta nya. Det läggs, som sade, stora forskningsresurser på detta . Vi ska hitta nya metoder för att vårda de skogar som behöver det på ett särskilt sätt, men vi ska ha ett effektivt välfungerande skogsbruk. Det har vi, fru talman, tack vare det regeringen har gjort. Jag yrkar bifall på utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga motioner. 113 (): Skogen kan rädda jorden detta ur ett ekologiskt, ekonomiskt, socialt och klimatrelaterat perspektiv. Frågor om avskogning, tillväxtpotential, bioenergi och biologisk mångfald står numera i fokus. av den biologiska mångfalden ryms i världens skogar. I takt med den ökade insikten om växthuseffekten och jordens temperaturhöjning har skogens betydelse lyfts fram. Det är av detta skäl som avskogningen i stora delar av världen får så allvarliga konsekvenser. Enligt FAO:s statistik har vi globalt en nettoförlust skog eller per dag. FN:s klimatpanel bedömer att utsläppen genererade av avskogningen uppgick till knappt koldioxid, vilket är mer än EU:s totala utsläpp av växthusgaser. Tio länder förfogar av världens primära naturskog. Av dessa stod , , och för de största avverkningarna. Det är av största vikt att åtgärder koncentreras till de tropiska skogarna på grund av dessa skogars globala påverkan på klimatet och på den biologiska mångfald som finns där. Med tanke på den omfattande illegala avverkning som finns världen över är det positivt att under ordförandeskapet i EU fick ett genombrott i och med införandet av certifiering av timmer. Det är ett viktigt steg i kampen för att rädda den värdefulla tropiska regnskogen. I dagens betänkande om skogspolitik lyfts bland annat behovet av forskning fram. och alliansen har gjort till en forskningsnation. I forskningspropositionen Ett lyft för forskning och innovation satsas forskningsmedel på exempelvis produktionsmetoder, skogsföryngring, skogsskötselmetoder och konsekvenser av ökat uttag av biomassa. Bland annat bedrivs också forskning om kontinuitetsskogsbruk vid SLU. Vi i har i egna rapporter tidigare framfört behovet av forskning för att utröna de skador som kan uppstå i skogen på grund av ett ändrat klimat. Denna fråga tas upp ännu mer utförligt upp i klimatpropositionen. Det är viktigt att få mer kunskap om effekterna på ekosystemen för att kunna möta de behov som klimatförändringarna skapar. I detta sammanhang är det viktigt att påpeka värdet av att vi avsätter skyddsvärd skogsmark i norr och söder, att privatägda och bolagsägda skogar vårdas och brukas på ett bra sätt och att gammelskog och fjällnära skog skyddas. Vi har ett stort ansvar och ett åtagande att leva upp till konventionen om biologisk mångfald. Det gäller inte som detta, biodiversitetens år. Då förväntas konventionen också uppfyllas. Stora ansträngningar kommer att krävas globalt för att rädda den biologiska mångfalden. När det gäller verkar det glädjande nog som om vi också kan klara delmålet Levande skogar. Regeringen återkommer i miljömålspropositionen till vissa av de frågor som rör skydd av värdefulla skogsmarker. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. (Applåder) Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 9 § Ändring i lagen om luftfartsskydd Föredrogs trafikutskottets betänkande 2009/10:TU10 Ändring i lagen om luftfartsskydd (prop. 2009/10:72). vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) 10 § Forskning och forskarutbildning Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2009/10:UbU10 Forskning och forskarutbildning. 114 (): ska vara möjligheternas land, ett jämlikt med full sysselsättning, stark ekonomi och möjlighet för alla att leva ett rikare liv. I möjligheternas ska människor känna sig trygga och ta nya språng i livet och det . händer något annat. är fortfarande ett bra land att leva i, men fler och fler möter stängda dörrar. Det finns för få jobb att söka, och ungdomsarbetslösheten är en av högsta. Inte alla barn får möjlighet att vinna nya kunskaper i skolan. Ojämlikheten i vården växer. Ekonomin går med underskott när skatten sänks med lånade pengar. Klyftorna mellan människor ökar. Måste det vara så? Nej, det är klart att det inte måste. Vi socialdemokrater vill vända utvecklingen. Vi vill välja en annan färdriktning. Vi vill investera i klimatsmarta lösningar, i bostäder, i infrastruktur och inte minst i forskning och utbildning. I möjligheternas är det synnerligen viktigt med en strategisk forskningspolitik. ska vara en ledande kunskaps- och forskningsnation. Vi ska ha en långsiktig forskningsstrategi som bidrar till en ekologiskt hållbar utveckling och som stärker svenska företag och leder till fler företag och nya jobb. Fler jobb betyder bättre ekonomi. Då kan vi höja kvaliteten i sjukvården och skolan och minska de ökande klyftorna. Lika viktigt är att forskningen främjar ett öppet och demokratiskt samhälle. Forskning vidgar tanken och perspektiven samt ökar förståelsen och samspelet människor emellan. Forskningen ska stå i människans tjänst för ett solidariskt och rättvist samhälle. Det är nästan exakt vi här i kammaren förde en stor debatt om forskningspolitiken. Då riktade vi socialdemokrater kritik mot den borgerliga regeringens forskningspolitik i vissa centrala delar. I det utskottsbetänkande som vi diskuterar återkommer jag med denna kritik. Jag vill nu utifrån våra reservationer säga några ord om den avgörande skillnad som föreligger mellan vår forskningspolitik och den borgerliga regeringens. För det första anser vi att regeringens forskningspolitik är företagsfrånvänd genom att inte involvera näringslivet i särskilt strategiska branscher. Vi beklagar starkt att regeringen har avskaffat de framgångsrika branschprogrammen, alla utom fordonsprogrammet. Det var program som var uppskattade av näringslivets parter och som utvecklats tillsammans med branscherna. Det handlade om program för flyg- och rymdindustrin, metallurgi, fordon, skog och trä, läkemedel, bioteknik samt IT och telekommunikation. Denna företagsnära forskning med en nationell samordning där branschorganisationer, enskilda företag och fackliga organisationer medverkat har varit mycket framgångsrik. Vi socialdemokrater beklagar den borgerliga regeringens ointresse för strategiska forskningssatsningar tillsammans med näringslivet. Regeringens tydliga nedprioritering av detta arbete riskerar att få allvarliga konsekvenser för forskning, tillväxt och sysselsättning i . Mitt i den pågående jobbkrisen förstår vi värdet av sådana strategiska forskningssatsningar. Vi vill tvärt emot den borgerliga regeringen vidareutveckla dessa branschspecifika forskningsprogram samt utveckla nya branschprogram såsom tjänstesektorn, upplevelseindustrin och vindkraften. För det andra tycker vi att regeringen detaljstyr forskningen för mycket genom att peka ut en rad enskilda forskningsområden ned på budgetnivå. Det underminerar den akademiska friheten, riskerar kvaliteten och hindrar forskningssamhället att optimera resursanvändningen efter sina kvalificerade bedömningar. Däremot har vi inget att invända mot att regeringen valt att lyfta fram medicin, teknik och klimat som särskilt strategiska forskningsområden. Det ligger i linje med den forskningspolitik som bedrivits under tidigare mandatperioder. Vi ifrågasätter både lämpligheten av att detaljstyra och regeringens kompetens att göra det. Vi är oroliga över att detta kommer att göra forskningspolitiken mindre långsiktig och mer sårbar. Vi föreslår därför att forskningsfinansiärerna får ett betydligt större utrymme för prioriteringar inom de utpekade strategiska forskningsområdena. För det tredje väcker regeringens resursfördelningssystem frågor och riskerar att styra resurser mellan olika lärosäten och fakulteter på ett sätt som hindrar kvalitetsutveckling och kan tvinga fram interna omprioriteringar på grunder som inte är vetenskapligt motiverade. Det är bra att en del av fakultetsanslagen tilldelas efter kvalitetskriterier, men det är mycket svårt att överblicka konsekvenserna av regeringens genomförda fördelningsmodell. Systemet måste trots allt beskrivas som inte fullt ut transparent. Det är uppenbart att regeringens system för fördelning av resurser systematiskt missgynnar vissa lärosäten och inriktningar. Vi är oroliga för att det kraftigt kommer att missgynna forskningen vid de yngsta universiteten. Vid debatten kritiserade vi regeringens modell för viktning av citeringar inom olika vetenskapsområden. Döm om vår förvåning när regeringen efter knappt meddelade att den beslutade modellen, som ännu inte trätt i bruk, skulle utvärderas och förfinas. Trots att presenterat en förfinad modell fortsätter regeringen att använda den gamla. Med tanke på bedömning att man måste fortsätta att utveckla modellen upprepar vi vårt krav på att denna resursfördelningsmodell måste utvärderas noggrant för att vi ska kunna försäkra oss om att utformningen premierar kvalitetsstärkande åtgärder på ett sätt som inte systematiskt missgynnar vissa typer av lärosäten. Vi föreslår därför, tillsammans med och , en kontrollstation 2010 eller 2011 som ska utvärdera systemet och kunna besluta om eventuella förändringar. För det fjärde sviker regeringen unga forskare genom att passa i frågan om forskarnas villkor, vilket är anmärkningsvärt med tanke på att en framgångsrik forskningspolitik inte är möjlig utan en genomtänkt politik för forskare. Om en akademisk karriär efter disputation inte är möjlig och attraktiv för våra mest lovande studenter kommer förutsättningarna för svensk forskning att försvagas. Trots att forskarkåren står inför ett massivt generationsskifte gör regeringen knappast några insatser för att tillgodose behovet på återväxt. Vi vill stärka doktorandernas sociala situation genom att göra doktorandtjänsterna mer lika regelrätta anställningar. Samarbete är en förutsättning för att ett litet land som ska klara att hävda sig i den internationella konkurrensen. Vi vill därför fortsätta att utveckla det nära samarbetet mellan statsmakten, forskningsråden och övriga forskningsfinansiärer, lärosäten, näringsliv och fackliga organisationer som präglat den forskningspolitiska utvecklingen under de tidigare mandatperioderna. Vi behöver också mer av samhällsvetenskaplig och humanistisk forskning för att förstå skeenden, utvecklas tillsammans som människor och se globaliseringens möjligheter. Vi menar att kunskapsutvecklingen måste innehålla fler, inte färre, perspektiv för att rätt kunna tackla både grundforskningens och den tillämpade forskningens utmaningar. Vi måste också bli mer aktiva på den globala arenan eftersom forskningen blir alltmer internationell. Vi måste vara där forskningsgenombrotten sker. Vi måste bli bättre på att rekrytera internationella forskare till , och vi måste investera i mer infrastruktur, för då lägger vi en god grund för internationella samarbeten och utländskt forskningskapital. Det är av största betydelse vilken inriktning forskningspolitiken har. Vi i den rödgröna oppositionen vill bedriva en forskningspolitik som ger människor och samhälle utvecklingsmöjligheter för framtiden. Forskningspolitiken ska ge svensk forskning förutsättningar att säkerställa excellens, kvalitet och långsiktighet. Det ger en god förutsättning för möjligheternas . Vi socialdemokrater står bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall till reservationerna 2 och 6. 115 AMINEH KAKABAVEH (v): För tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservationerna 2 och 6, men självklart står jag bakom samtliga reservationer från . När det gäller detaljstyrningen tycker vi i , och att regeringen har gått för långt när det handlar om vilka områden inom framför allt medicin, teknik och klimat som ska omfattas av de strategiska satsningarna. Vi ifrågasätter både lämpligheten att göra så pass omfattande ingripanden inom de utpekade områdena och regeringens kompetens att hantera detta. Vi är oroliga över att denna forskningspolitik, som är mindre långsiktig och mer sårbar för enskilda intressen, saknar förmåga att se till hela landets utveckling. Vi föreslår därför att forskningsfinansiärerna får ett betydligt större utrymme för prioriteringar inom de utpekade strategiska huvudområdena. Det finns en stark oro bland studentkårerna runt om i landet samt universitet och högskolor för att humaniora och samhällsämnena har fått ta stryk till följd av högerregeringens beslut angående resurstilldelningen. Vi är medvetna om att vikten av de flesta humanistiska ämnena liksom konsten och litteraturen måste motiveras på ett helt annorlunda sätt. Vi anser att det är nödvändigt att göra en omprioritering inom utbildning och forskning. Humanistisk forskning och utbildning på alla nivåer måste stärkas. Att humaniora har nedprioriterats under framgår tydligt av en rapport från av utbildning och forskning. Högerregeringens forskningspolitik riskerar att förvärra situationen eftersom den humanistiska forskningen missgynnas av de nya kriterierna för fördelning av forskningsresurserna. föreslår därför en satsning på humanistisk forskning. Det framgår av vår budgetmotion som vi lade fram . Vi anser att av totalt från de av regeringen föreslagna strategiska forskningsområdena ska ha omfördelats till 2012. Vi i är oroade över regeringens delvis fientliga inställning till genusforskning. Genusforskningen ses fortfarande som en suspekt verksamhet som pågår vid sidan av den traditionella vetenskapliga forskningen. Sanningen är att genusforskningen i har bidragit till att utveckla samhällskritiken och därigenom demokratin genom analyser av maktstrukturer i samhället. Genom den genusforskning som har skett inom olika ämnen har nya frågor ställts om hur kön påverkar traditionella kunskapsområden och forskningsfält. Inom medicinen har denna forskning exempelvis inneburit många förbättringar när det gäller diagnoser och behandlingsmetoder. Genusperspektiv på klimatforskning innebär till exempel att resurseffektiva insatser kan riktas mot den halva av befolkningen som står för den största delen av dagens överkonsumtion. En omfattande och fruktbar teoriutveckling har skett och sker där inte bara frågor som rör kön inkluderas utan även klass, sexualitet och etnicitet. Därför är det förvånansvärt att regeringen i världens mest jämställda land har ignorerat genusforskningen totalt i sin forskningsproposition. Regeringen reducerar genusforskningen till en fråga om jämställdhet, kvinnors hälsa, mäns våld mot kvinnor och så vidare. Det är givetvis ett politiskt ställningstagande eftersom borgerligheten alltid har förnekat att det finns en hierarkisk struktur i samhället oavsett om den utgår från klass, etnicitet eller kön. Den kraftiga kritiken i den allmänna samhällsdebatten från höger mot jämställdhetspolitik och feminism innefattar också ideologiska attacker mot genusforskningen. anser därför att man ska satsa på detta forskningsområde och att det bör förstärkas. Vi vill därför satsa för att utlysa ytterligare tolv genusprofessurer med tillhörande resurser för att finansiera doktorand- och forskarassistenttjänster. Genusforskningen ska också stärkas med ytterligare genom ökade anslag till för genusforskningsprojekt. Detta har vi skrivit i vår budgetmotion . Vi i föreslår ett förbud när det gäller stipendier på forskarutbildningen. Att finansiera sina studier på forskarutbildningen med stipendier innebär en rad nackdelar för den enskilde doktoranden. En av de mer allvarliga konsekvenserna är att dessa doktorander inte har rätt till någon inkomstrelaterad ersättning vid sjukdom, föräldraledighet och arbetslöshet. Dessutom räknas inte stipendiefinansierade studier som överhoppningsbar tid av , vilket gör att dessa doktorander inte har någon vilande SGI. Stipendierna räknas inte heller som pensionsgrundande inkomst. Högskolorna har inte tecknat försäkringar för stipendiater. Stipendier berättigar inte heller till den automatiska övergång till doktorandtjänst som sker för doktorander med utbildningsbidrag när återstår av utbildningen. När det gäller situationen för utländska doktorander är den ännu värre och villkoren mycket sämre. Därför måste regeringen tillsätta en utredning för att ta reda på hur doktorander med utländsk bakgrund egentligen har det på sina arbetsplatser här i . Vår bestämda mening är att stipendier inte är en acceptabel finansieringsform för forskarstudenter, dels med hänvisning till den sociala och ekonomiska otrygghet som de leder till, dels för att bristen på regler gör det alltför lätt att missbruka dem. Enligt beräkningar som gjorts av 2006 skulle det kosta , vilket kan finansieras med de ökade anslagen till universitet och högskolor. Vi vill ha fler doktorandtjänster. Inom ramen för sin utbildning utför forskarstudenter en stor del av den forskning som bedrivs vid universitet och högskolor. De arbetar med andra ord med forskning. anser därför att de bör ha samma ekonomiska och sociala trygghet som andra som arbetar. Vi menar vidare att det också ska finnas möjlighet att skapa en bättre forskarutbildning eftersom det ger möjlighet att ägna sig helt och fullt åt utbildningen och den egna forskningen. Dessutom finns det inget behov av att genom ekonomiska incitament skapa en konstgjord konkurrens bland doktorander. Statistiken är tydlig. De förbättrade ekonomiska förutsättningarna för doktorander har inneburit kortare studietid och en högre examinationsgrad som kvaliteten på avhandlingarna behållits. Det är viktigt att se till att den kvaliteten behålls inom forskarutbildning och högre utbildning. Den svenska forskarutbildningen, som redan nu är av hög kvalitet, kommer att bli attraktivare om de studerande kan erbjudas en trygg tillvaro . Jag står alltså bakom samtliga våra reservationer, men för tids vinnande lyfter jag fram endast reservationerna 2 och 6. 116 (): har vi att debattera ett motionsbetänkande som rör många olika forskningsfrågor. Vi i har en hel del reservationer, många av dem tillsammans med Socialdemokraterna och . Jag tänker inte ta upp precis alla delar i reservationerna. I stället tänker jag gå in på en mycket viktig fråga och en viktig princip som också berörs i reservationerna. Det gäller hur vi ser på forskning och på detaljstyrningen av forskningen. Som sagts här i talarstolen har regeringen, tyvärr, börjat detaljstyra alltmer. Det såg vi redan i den forskningsproposition som lades fram och som kritiserades mycket för detaljstyrning. Jag hoppades kanske att det var ett olycksfall i arbetet, att man i sin iver och tro att man vet bäst detaljstyr mycket och att det var en engångsföreteelse man skulle kunna se ett mönster i det hela. Vi i tycker att det är väldigt problematiskt. Frågan är hur man ser på forskning, vad man menar med akademisk frihet och om man vill ha en akademi något som är oerhört viktigt för samhället där det finns en fri forskning och där vetenskaplighet baseras just på att det inte är en detaljstyrning från politiker. Förstås baseras vetenskapligheten också på andra saker. Hur menar vi att forskningen ska bedrivas? Är det fråga om en fabrik där man beställer produkter och får ut de produkter man vill ha?