prot · GX0989 · 2010-03-17 00:00:00 — Men jag tycker ändå, fru talman, att det också finns all anledning att uppmärksamma det som redan sker, det som i sitt inledningsanförande redogjorde för: att man har tagit fram en skrift med hjälp av den svenska ambassaden i . Det är ett mycket gott exempel på hur vi på olika sätt kan manifestera minnet av insatser. 121 (): Som tidigare konstaterats finns det många motioner från ledamöter om kulturfrågor. I detta betänkande hanteras femton motioner. I nästa betänkande här behandlas sju liknande motioner förenklat uttryckt. Detta visar att det bland ledamöter finns ett ganska stort engagemang i de olika frågorna. Det finns också ett starkt engagemang runt om i landet där många jobbar för att lyfta fram vårt kulturarv, inte minst för att bidra till bildning och för att öka kunskapen om varifrån vi kommer. Mycket händer både lokalt och regionalt på kulturområdet. I denna regionalisering av kulturpolitiken en fråga som bereds kommer regionerna att få utökade möjligheter att friare använda statliga pengar. är det viktigt att säga att allt inte kan vara statens ansvar. Det kan inte vara så att staten automatiskt ska gå in med resurser så fort vi upptäcker någonting eller blir uppmärksammande på någonting som anses bra ute i olika delar av landet. Utskottet har tidigare tydligt uttalat en restriktivitet, en restriktiv hållning, i den här typen av frågor. Jag tror att vi egentligen är överens om att det ska vara på det viset. Jag vill citera följande: anlände den svenske ambassadören i , min fader, , till under stor uppståndelse. Ett vimmel av chilenska flyktingar med plakat och blommor och naturligtvis ett stort medieuppbåd. hade lyckats med konststycket att, som förste svenska sändebudet någonsin, bli förklarad persona non grata, eller som chilenska UD uttryckte saken: Hans persona grata hade upphört att gälla. Så skrev , son till den svenska ambassadören , i en artikel . tillhör, som vi hört tidigare i debatten här, de människor i svensk historia som man kommit att minnas för deras insatser för humaniteten. Inte bara i kommer vi att minnas honom. Också i andra länder, inte minst i , gör man det, vilket utskottsdelegationen kunnat konstatera. Det finns all anledning att i svensk politik fortsatt uppmärksamma människor som till exempel . Det är i de allra värsta situationerna, såsom i krig och vid förföljelse och svält, som humaniteten sätts på prov. var en sådan som klarade det provet. Det är viktigt att hålla minnet av det vid liv och att vi uppmärksammar människor som på olika sätt jobbar likadant. Att namnge platser, som konkret föreslås i motionen i fråga, är dock inte uppdrag. Av det skälet avstyrks motionen. Det finns också all anledning att fortsatt uppmärksamma människor och minnet av människor som har gjort andra stora bedrifter för mänskligheten. Men lika viktigt är det att också komma ihåg mänsklighetens mörka sidor när humaniteten har förlorat. I betänkandet slår utskottet fast att det är viktigt att Forum för levande historia finns kvar just för nämnda informationsinsatser. I museets undre värld är beläget. I en ständigt pågående, och med ojämna mellanrum förnyad, utställning visas valda brottstycken av stora bildskatt. Så skriver om sin satsning på att lyfta fram gärning som dokumentärfotograf. I betänkandet behandlas en motion där detta tas upp. I finns en strävan att bidra till att dokumentärfotografering lyfts fram. Ett är ett mål för detta arbete. Också i en annan motion lyfts fotografiet fram. Det tyder på att det finns ett ökat intresse för fotokonsten. Utskottet kan konstatera att intentionerna i motionerna på många sätt delas av många och att arbete är på gång. lyfte i sitt anförande fram Klaverens Hus. Det är rimligt att vi bemöter den frågan. Vi fick , , tror jag, en utredning I samspel med musiklivet. Den utredningen kommer att skickas ut på remiss och behandlas på sedvanligt sätt. Utredningen hade träff med Klaverens Hus, och därmed är det forumet med i det fortsatta arbetet. På samma sätt träffades man i Folkmusikens Hus i , som också nämns i en motion. Det väcks många intressanta förslag i flera av motionerna. Det är viktigt med engagemang och viktigt att ta till vara det engagemang som finns. Att utskottet avstyrker motionerna betyder inte att de inte är värda att uppmärksammas ytterligare. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 16 § Förenklad behandling Föredrogs kulturutskottets betänkande 2009/10:KrU11 Förenklad behandling. Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2009/10:UbU13 Högskolan. 122 (): debatterar vi utbildningsutskottets betänkande nr 13 angående högskolan som innehåller drygt 90 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden . Vi socialdemokrater står naturligtvis bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag så här inledningsvis bifall till reservationerna 1, 3 och 16 som är tre av de gemensamma rödgröna reservationerna i detta betänkande. Högskoleministern är inte med i dagens debatt, och det hade jag inte räknat med heller, eftersom det är en betänkandedebatt. Däremot tror jag att många förväntade sig att högskoleministern var med i debatten just . Jag hade räknat med att fler partier skulle delta i denna debatt om högskolan. När man lämnar den här salen kan man lugnt konstatera att frågor om högskolans utveckling debatteras vilt just nu i högskolesektorn. Jag får samtal var och från rektorer som undrar vad det är som egentligen händer med svensk högskolepolitik. Det är oerhört mycket i luften , och det finns en väldigt stor oro. Jag skulle vilja börja med en diskussion kring reservation nr 2 som vi socialdemokrater har angående kvalitetssystemet. Det är den frågan som kanske mer än annat upprör känslor just . Vi har haft debatter tidigare i den här kammaren om huruvida vi ska ha ett resursfördelningssystem som bygger på kvalitet, och det är vi överens om. Vi var också överens om, trodde jag, i de tidigare debatterna om att det var viktigt att högskolesektorn, akademin själv, var med och utformade ett sådant resursfördelningssystem. Vi har en kvalitetsutvärderingsmyndighet, , som leds av universitetskanslern som ska ha en självständig roll gentemot regeringen och som är ute och debatterar det kommande förslaget från regeringen med minst sagt grova ordalydelser. Man kan verkligen fundera över: Vad betydde ordet autonomi och självständiga lärosäten, om inte högskolesektorn själv får vara med och diskutera vad som är kvalitet i högre utbildning? Vad ska göra om det inte längre ska få utvärdera utbildningarnas kvalitet? Jag trodde att själva poängen med ett högskoleverk var att det skulle utvärdera kvaliteten. Med tanke på de diskussioner som förs i sektorn och den oro som finns hade jag nog förväntat mig att de borgerliga partierna fanns på plats i kammaren och diskuterade de här frågorna när vi har ett betänkande som handlar om högskolefrågorna och det finns en reservation som handlar om det framtida kvalitetsutvärderingssystemet. Hyggligt rimligt, tycker jag. Man kan tolka det så att det bara är som ställer upp för Alliansen därför att det kanske är jobbigt att diskutera det här. Man kanske inte är överens i Alliansen. Det här kanske har föranlett långa diskussioner där partierna haft olika uppfattningar om i vilket system man ska landa. Jag vet inte. Jag tolkar det som att det kan vara på det sättet. Jag skulle vilja höra om och Alliansens syn på universitetskanslerns uttalanden om kvalitetsutvärderingssystemet. Jag läste på där universitetskanslern skriver att han gärna vill delta i diskussionen. Han skriver så här: Ett nytt kvalitetssystem ska införas för att höja kvaliteten på utbildningarna inom universitet och högskolor. Vi vet efter regeringens presentation av en skiss till det nya kvalitetssystemet att resultatet inte betyder att utbildningars kvalitet ska granskas och bedömas. I stället ska systemet granska det man kallar resultat. Med detta menar man hur bra studenterna lyckas med sina självständiga arbeten, ett resultatmått som motsvarar en mycket begränsad del av utbildningarna och som för många professionsutbildningar, till exempel vård- och lärarutbildningar, inte alls speglar de professionskunskaper som behövs för att verkligen kunna utöva sitt yrke. Utbildningarnas helhet, innehåll, nivå, progression och hur studenterna examineras ska över huvud taget inte granskas i det nya systemet. Han fortsätter med att skriva: Att föreslå ett kvalitetssystem där staten avsäger sig all insyn i verksamhet som kostar skattebetalarna 20 miljarder med hänvisning till lärosätenas autonomi och att det bara är resultaten som räknas är inte seriöst. Han går vidare med att säga: Min bedömning är också att det är högst tveksamt om ett svenskt kvalitetsutvärderingssystem som styrs i detalj av departementet på det här sättet kommer att godkännas av ENQA och EQR, de europeiska kvalitetsregistren. Det är en ganska allvarlig situation när vi har ett högskoleverk som säger att det förslag som regeringen avser att presentera kanske inte ens möter de europeiska standarder som ska finnas för ett kvalitetsutvärderingssystem. Därför tyckte jag att det hade varit intressant med en diskussion med alla Alliansens partier om de här frågorna. Avslutningsvis vill jag säga att det här betänkandet är mycket bredare än så. Det finns en rödgrön samsyn om att det behövs en nystart för högskolepolitiken. ska vara en ledande forsknings- och kunskapsnation. Vi behöver en ordentlig kvalitetssatsning på för att höja utbildningarnas kvalitet, framför allt inom humanistiska och samhällsvetenskapliga utbildningar, där vi vet att andelen lärarledd tid är väldigt liten och att utbytet mellan student och universitetslärare är för litet. Vi är överens om att det behövs en nystart för att bredda rekryteringen. Den här regeringen har inte gjort någonting, snarare hindrat människor från att komma in i högre utbildning. Vi vill till exempel, och det tas upp i betänkandet, återinföra någon form av 25:4-regel som gör det möjligt för folk med arbetslivserfarenhet att studera vidare. Vi är överens om att fler unga människor ska ha möjlighet att förverkliga sin utbildningsdröm. Vi kan se i statistiken att andelen unga människor som går vidare till högre utbildning minskar i , trots att arbetslösheten bland ungdomar är explosionsartat hög. Det är inte smart resursutnyttjande. Vi är överens om att man behöver satsa mer på karriärcentrum på universitet och högskolor och praktik för att göra det lättare för unga människor i högskolan att få jobb, något som diskuterade och presenterade en rapport om i går. Det visar sig att vissa universitet inte länkar sin utbildning tillräckligt mycket till arbetslivet efteråt. Det finns en lång rad områden där vi behöver en nystart i högskolepolitiken. Tyvärr verkar det inte som att den borgerliga regeringen förmår att göra det. Det är tur att det bara är kvar till valet. Det finns en tydlig skiljelinje, tycker jag, mellan min syn på utbildningspolitik och Alliansens. Vi vill ge fler människor möjlighet att förverkliga sina utbildningsdrömmar. Vi vill göra ett ordentligt kvalitetslyft. Vi vill att universitet och högskolor runt om i landet ska vara viktiga tillväxtmotorer för att både lyfta utbildningsnivån och skapa fler jobb i hela landet. Och till de unga studenter som investerar av sitt liv i högre utbildning säger vi: Vi vill se er och hjälpa er att få nya chanser att få jobb efter en högskoleutbildning. Jag tror att det här är en riktig politik för . Synd bara att Alliansen inte vill delta i den diskussionen fullt ut här . 123 (): Vi debatterar högskolan här . Högskolan är en oerhört viktig del i ett samhälle, inte minst i det svenska samhället. Där bedrivs forskning och utbildning, och högskolan har en roll att verka i det omgivande samhället och sprida kunskap och delta i debatter. Med tanke på hur viktigt det här området är tycker jag att det är tråkigt att det är så få från regeringspartierna här. Jag hoppas att vi ändå kan få en debatt om och svar på ett antal viktiga frågor. Vi rödgröna anser att kvaliteten i utbildningen är oerhört viktig och att den inte är tillräcklig . Vi menar att det behövs åtminstone till, som vi har i våra budgetförslag, för att öka kvaliteten, som också nämnde tidigare. Vi ser att det behövs framför allt inom humaniora och liknande områden. Vi ser också att det finns ett behov av fler platser. ska vara ett samhälle där en stor andel av befolkningen går på högskolan. Högskolan är till för hela samhället, och det är oerhört viktigt att det märks. En viktig fråga är då breddad rekrytering, som det pratas väldigt mycket om och som jag uppfattar att även regeringspartierna pratar om, men det händer oerhört lite. 25:4-regeln, som nämnde här tidigare, har tagits bort. Det är möjligtvis så att det inte var det absolut bästa förslaget i världen, men då återstår frågan vad som är ett bättre alternativ. Det har inte kommit något förslag på området. Över huvud taget verkar det vara ett enormt ointresse för breddad rekrytering från regeringen. En annan fråga som handlar om breddad rekrytering är rädslan hos många som inte har en vana att ta lån när man ska gå på högskolan. Det är viktigt då att lånen inte är för höga. Men den lilla höjning av studiemedlet som regeringen gör är nästan uteslutande på lånedelen, vilket riskerar att ytterligare späda på den snedrekrytering till högskolan som finns. kom en proposition från regeringen som handlar om studiestöd efter Studiesociala kommitténs förslag. Vi kommer att debattera den här i , så jag ska inte gå in på den så mycket. Men jag kan konstatera att det är mycket som fattas där. Bland annat fattas en diskussion om genomströmning och kvalitet i högskolan som är en oerhört viktig del, att människor som påbörjar en utbildning också har en möjlighet att avsluta den på ett vettigt sätt, att kvaliteten i utbildningen är bra och att studenterna har möjligheter att tillgodogöra sig utbildningarna. I stället hittar vi förslag och det här är ändå ett bra förslag som att man ska få fortsätta att vara hemma med sjukt barn om man har varit hemma med sjukt barn . Jag tror att det är ganska få som är hemma med ett sjukt barn i rad, men det är likväl ett bra förslag. Vi borde också se en satsning på studenthälsovården. Vi skriver i en reservation att det behövs, men i den proposition som skulle kunna beröra det finns det inte med över huvud taget. Då är frågan: När kommer frågan upp? Är det inte rimligt att det görs någonting för att förbättra hälsosituationen bland landets studenter? Och är det inte rimligt att det sker en högskolepedagogisk utveckling? Vi, s, v och mp, har en gemensam reservation om det och menar att det är en fråga som universiteten måste få stöd för. De måste inte få styrning, men de måste få stöd till utveckling. Ju större grupper som går på högskolan, desto mer medveten måste man vara om att om man vill ha en breddad rekrytering måste man ha lärare på högskolan som vet hur de ska ta emot studenter där, att de inte bara kan sina ämnen. Det är oerhört viktigt att de kan sina ämnen och givetvis det viktigaste, men det är också viktigt att de kan detta. Det kan många också, men potentialen är väldigt stor. Det är tråkigt att regeringen inte verkar göra någonting. Högskolan borde alltså vara till för hela samhället och inte till för att och regeringen ska få möjlighet att detaljstyra. Jag vill läsa upp vad universitetskanslern i en artikel i skriver om kvalitetssatsningen, som också talade om. Han säger så här: De föreslagna reformerna kommer inte att minska det statliga inflytandet över lärosätena. Snarare kommer det att göra statssekreteraren, alltså folkpartisten, till universitetsdirektör för hela . Det är alltså universitetskanslern som skriver det här och som är den högste ansvarige för , kvalitetsgranskningarna och den sektorn. Även om alla rektorer inte är lika hårda, finns det en betydlig kritik också i den övriga sektorn. Frågan är: Hur ser regeringen på frågorna om detaljstyrning och kvalitet? Varför inriktar man sig på att detaljstyra och gör väldigt lite för att öka kvaliteten? Det man gör för att öka kvaliteten, som man har nämnt här, är att införa avgifter för utländska studenter. Hur det kommer att öka kvaliteten övergår mitt förstånd när man drar in de pengar i budgeten som universiteten förväntas få. kommer det, och det erkänner regeringen, att minska antalet utländska studenter som, och det säger regeringen också, är en bra sak för kvaliteten. Vad händer då i allt detta med den akademiska friheten? Det är rimligt att den inte bara finns i ord utan också finns på riktigt. Även om inte regeringen ser det som en oerhört viktig del i ett öppet samhälle att ha en akademisk frihet, undrar jag om man inte åtminstone kunde se att det är viktigt för kvaliteten i utbildningen och kvaliteten i forskningen. Det är inte en framgångsfaktor att från regeringshåll styra de områdena. lite om kvalitetssystemet. Jag återger igen ur artikeln av universitetskansler : Departementet har lekt högskoleverk och tagit fram ett amatörmässigt förslag som går emot det förslag till kvalitetsreform som är förankrat hos sektorn. Vad är detta? Om man pratar om ett kvalitetssystem är det väl rimligt att framtagandet av kvalitetssystemet har någon sorts kvalitet. Och när de som är experter benämner förslaget som amatörmässigt undrar man ju. Han menar dessutom att departementets agerande är amatöristiskt och lekmannamässigt. Vad är det här? Det är alltså kvalitetsutvärderingen av högskolor och universitet som man tar fram på det här sättet. Var är rimligheten i detta? Hur ser regeringen egentligen på högskolefrågorna? Om man inte har några egna bra förslag kunde man åtminstone bifalla några av våra förslag på kvalitetsområdet som har funnits i kammaren och som finns . Men så är inte fallet. Jag hoppas att vi kan få åtminstone några svar på frågorna om hur regeringen ser på kvalitet och vad regeringen egentligen sysslar med när det gäller kvalitet i utbildningen . Det hade varit välgörande. En annan fråga som vi har ställt tidigare i kammaren men som regeringen inte verkar har gjort något åt och som jag verkligen undrar över är varför modersmålsundervisningen särbehandlas. Vid antagningen till högskolan premieras man ju för moderna språk. Det finns en möjlighet att få extrapoäng för det för att lättare komma in. Men om man har läst samma språk som modersmål premieras man inte, fast man kanske har minst lika goda kunskaper. Då frågar man sig om syftet med det här premierandet är att man ska ha goda kunskaper i ämnet för att man ska komma in. Det kunde vara någorlunda vällovligt. Eller är syftet att de som har läst ett specifikt språk och inte är invandrare ska få bonus? Av någon outgrundlig anledning väljer man ut just den gruppen. Jag skulle vilja veta varför regeringen framhärdar i det. Det finns många reservationer i det här betänkandet, men för tids vinnande vill jag yrka bifall bara till reservationerna 1, 3 och 16. Vi i står givetvis bakom samtliga av våra reservationer. 124 (): Det är ju ett motionsbetänkande vi diskuterar. Mycket av vad de tidigare talarna har tagit upp rör propositioner, alltså förslag, som kommer att komma . Jag får be er att ge er till tåls till dess att vi har texterna framme och vi faktiskt kan veta vad de innehåller. Ni går på hörsägen. Men vi vet faktiskt inte vad det står. Ni raljerar över att jag står som ensam företrädare för Alliansen. Men vi noterar att även ni saknar representanter. Varför vi gjorde den här bedömningen är just för att det är ett motionsbetänkande, vi diskuterade snarlika frågor alldeles , och vi kommer att få utveckla dessa frågor i samband med att propositionerna behandlas. startade ansökningsomgången för dem som tänker börja plugga på universitet och högskolor . ska den intresserade ha anmält vilket program eller vilka kurser som lockar till studiebänken. Det är naturligtvis en spännande tid för alla som söker. Vissa kommer att få sina förstahandsval infriade, medan andra kommer att bli besvikna för att de inte kom in på den önskade utbildningen. Det är också när många fattar ett viktigt beslut för sin men även för framtid, eftersom högskolestudier är en investering såväl för den enskilde som för samhället. Med tanke på arbetsmarknaden och de stora ungdomskullarna beslöt Alliansen att öka på antalet högskoleplatser tillfälligt . Ökningen skedde i dialog med lärosätena, där universitet och högskolor som sade sig kunna bibehålla kvaliteten också fick tilldelning av extra platser. Att vänsterkartellen sedan vill späda på med ytterligare 2 500 platser är bara väntat. Bygg ut och bygg till har alltid varit mantrat, detta oavsett vilket behov som finns och vilka effekter det har fått för kvaliteten. Det är inte seriöst. I samband med årets ansökningsomgång skärps kraven för grundläggande behörighet. kommer det att krävas godkänt i svenska, engelska och matematik. Det kan tyckas självklart, men har det inte varit så, och dess värre är det en välbehövlig skärpning som kommer till stånd. Det visar inte minst den rapport som presenterade . Där hade universitetslärare tillfrågats om nya studenters kunskapsnivå. Man har ju länge talat om och varnat för en gymnasifiering av högskolan, och det bekräftas i den här studien. En majoritet av lärarna hävdar nämligen att studenternas förkunskaper har förändrats , ofta till det sämre. Lärarna ansåg att dagens studenter har svårare än gårdagens att uttrycka sig skriftligt, att de är svagare i matematik, har för ytliga kunskaper i engelska samt att motivationen och ambitionerna brister. Dessutom menade lärarna att många studenter kräver alltför mycket hjälp och service och inte tar ansvar för sina studier. Men det fanns tack och lov en plussida också. I de sammanhangen lyfter man upp att studenterna är duktigare på att tala inför andra, att samarbeta och att använda datorer. Universitetskanslern har varit mycket i ropet . Faktum är att han faktiskt var bekymrad över resultatet i den här rapporten, och när han kommenterade den såg han flera orsaker till den uppkomna situationen. Däribland fanns just låga förkunskaper men också den bristande konkurrensen till olika utbildningar. Då krävs det ju generellt lägre betyg för att komma in. Detta är en konsekvens av att antalet platser har byggts ut i en väldigt snabb hastighet. Universitetskanslern menade att universitet och högskolor därför står inför stora utmaningar. För det första handlar det om att studenter med goda förkunskaper fortfarande måste bli utmanade för att klara sina studier. För det andra måste högskolorna jobba för att lyfta upp en grupp studenter från en lägre kunskapsnivå till en fullgod akademisk nivå. För det tredje gäller det att få universitet och högskolor att hålla kvar sina krav på kvalitet så att man inte sänker ribban för att studenterna ska bli godkända. Det här är viktiga ord, och det är ett hårt arbete som väntar. Vi i Alliansen är redo. Vi har dessutom aviserat att vi kommer att ytterligare skärpa kraven på förkunskaper, för när den nya gymnasieskolan genomförs höjs ribban ett snäpp till. Visst kan det innebära att vissa inte kommer att klara behörighetskraven, men vi tycker att det är en sjystare filosofi än att lura in studenter som får slösa tid och pengar på utbildningar som de kanske inte har förkunskaper och förmågan att klara. Jag är ganska säker på att vänsterkartellen inte kommer att hålla med oss, men enligt vår uppfattning håller det inte att som dem bara slentrianmässigt ropa på fler platser och återställare. Trots att många rapporter har presenterats det om att resultaten i vårt utbildningssystem sjunker har inget hänt. I stället har man ifrågasatt rapporteringen, och skriver till och med i sin budgetmotion att Alliansen har fel fokus i sin utbildningspolitik.