prot · GX09100 · 2010-04-08 00:00:00 — 1 § Meddelande om information från regeringen vice talmannen meddelade att kl. 9.00 skulle statsrådet () lämna information om regeringens handelspolitik. 2 § Meddelande om ändrat klockslag för debatten med anledning av vårpropositionens avlämnande vice talmannen meddelade att debatten med anledning av vårpropositionens avlämnande skulle senareläggas och börja . 3 § Anmälan om fördröjt svar på interpellation Till hade inkommit följande skrivelse: Interpellation 2009/10:311 Till Interpellation 2009/10:311 Rimliga förutsättningar för tågresande av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är nationella resor. () Enligt uppdrag 4 § Svar på interpellation 2009/10:305 om skolbarnsomsorg i och 1 Utbildningsminister (): har frågat om jag avser att vidta några åtgärder för att stärka likvärdigheten och höja kvaliteten i fritidshemmen. Som statsråd är jag inte tillåten att kommentera enskilda fall och bör inte kommentera situationen i en viss kommun eller region. I stället redogör jag mer generellt för de insatser som regeringen gör och tänker genomföra. Fritidshemmen erbjuder elever en meningsfull fritid, och den pedagogiska verksamheten är ett viktigt komplement till skolundervisningen. I många fall är fritidshemmet en förutsättning för att föräldrar ska kunna förena föräldraskap med arbete och studier. Som interpellanten skriver i sin interpellation har barngrupperna ökat kraftigt, och då framför allt . Ett talande exempel är att antalet barn per årsarbetare i fritidshemmen ökade . Det är kommunerna som har huvudansvaret för fritidshemmen, liksom för förskolan och skolan. I har man valt ett system där varken riksdag eller regering detaljstyr kommunernas prioriteringar. Det är på det lokala planet, i kommunhus och stadsdelsnämnder, som man avgör vilka resurser som ska tilldelas olika verksamheter. Däremot kan regeringen skjuta till mer pengar till kommunsektorn, vilket också har skett. har sektorn tillförts 38 nya miljarder. I förslaget till ny skollag (prop. 2009/10:165) föreslår regeringen en rad åtgärder för att stärka likvärdigheten och kvaliteten i fritidshemmet. Fritidshemmet ska få en delvis gemensam reglering med de skolformer som det ska komplettera, rektors ansvar ska bli tydligare och verksamhetens syfte ska förtydligas. Dessutom har huvudmannen ett ansvar för att elevgrupperna har lämplig sammansättning och storlek, och det förtydligas att eleverna också ska erbjudas en god miljö. Avslutningsvis vill jag framhålla att det är högt prioriterat för regeringen att värna välfärdens kärna, där också fritidshemmen ingår som en del av skolväsendet. Det visar inte minst det stora resurstillskott som kommunerna har fått. Dessutom kommer de konkreta förslagen i skollagen att stärka och förbättra verksamheten i fritidshemmen. 2 (): Jag tackar utbildningsministern för svaret. Tyvärr ger svaret inget större hopp för de 85 000 barnen och deras föräldrar i min hemregionen, . Ministerns svar var kort, torrt, allmänt och inte speciellt förpliktande. Det är en kombination av önsketänkande och starkt förskönande skrivningar. Ministern säger att han inte får kommentera enskilda fall. Det vet jag, och det har jag inte heller begärt i min interpellation. Ministern säger också att han inte bör kommentera situationen i en viss kommun eller region. Men det är fel. Det får ministern visst göra eftersom jag tar upp frågan om likvärdigheten över landet i min interpellation. Där är sanningen att storstadsregionerna är speciellt drabbade, och har en oerhört tuff situation inom skolbarnsomsorgen. Det vore absurt om inte ministern kan debattera bristen på likvärdighet och kvalitet. Ministern hänvisar till alla välsignelser som det förslag till ny skollag som överlämnades till ska ge fritidsverksamheten. Eftersom jag har läst regeringens förslag till ny skollag kan jag meddela att det är ett lagförslag som innebär bara marginella skillnader mot . Extra tydligt blir det eftersom regeringen under avsnittet Ekonomiska och andra konsekvenser inte ens nämner fritidsverksamheten. Slutsatsen är att den nya skollagen inte får medföra ökade kostnader för fritidsverksamheten. Det ligger väl i linje med regeringens aviserade kommunala nedskärningar. Under i stort sett varje punkt i den delen av lagen som behandlar fritidshemmen har till exempel och reagerat starkt kritiskt på regeringens lagförslag. Jag läser ur min interpellation: Fritids får absolut inte tillåtas bli något slags förvaring. Ändå har av resursskäl i många fall fritids i tvingats bli till just en förvaring föräldrarna arbetar. Det här drabbar både barnen och många Stockholmsföräldrar. Då många föräldrar i dessutom arbetar lång resväg från skolan blir osäkerheten om hur barnen har det en extra stressfaktor i vardagen. Håller utbildningsministern med om den här beskrivningen? Tar ministern som kom på allvar? I så fall önskar jag att skolministern hade varit med mig i i jag var där i går när påsklovslediga på fritis svarade på min fråga om vad som behövs på fritis: Fler vuxna, sade hon. Där var det ett åttiotal barn med två till fyra vuxna som gick fram och tillbaka mellan grupperna. sammanfattade med rubriken ofta bara förvaring. Jag vet mycket väl att skolan är en angelägenhet, men man kan inte använda det argumentet bara när det passar. Utbildningsministern är inte precis känd för att ligga lågt med att ha synpunkter på skolan och hur skolan ska skötas. Hur mycket som satsas på fritis och skolbarnsomsorg är så klart delvis en fråga om vilken prioritering kommunerna gör. Men kommunernas ekonomi och verksamheten där är så starkt kopplade till vilket stöd kommunerna får av staten, något som är extra viktigt i kärva tider. Jag menar att den borgerliga regeringen har svikit kommunerna. 3 Utbildningsminister (): Det är något märkligt med detta. Varje gång vi diskuterar hur skolan ska styras i fritidshemmen är en del av skolan hävdar jag att den borde vara mer likvärdig och att den borde förstatligas. Då blir socialdemokraterna vansinniga på mig. Det ska vara kommunalt självstyre. Sedan kräver socialdemokrat efter socialdemokrat varje gång vi diskuterar ett enskilt problem i skolan att staten ska gå in och styra upp just det problemet. måste frågorna ställas: Varför ska skolan vara ? Kan inte interpellanten utveckla detta lite? Varför tycker interpellanten själv att det är kommunerna som ska bestämma? är det så. Kommunerna har fått statsbidrag för till en nivå som aldrig . Aldrig någonsin förr, inte ens som interpellantens parti satt i regeringen, har kommunerna fått så mycket statsbidrag som , 2010. Sedan väljer man att prioritera andra saker än det interpellanten tycker är viktigt. Då kräver interpellanten att jag ska gå in och styra upp kommunerna. Jag tycker att man ska förstatliga skolan, men jag är rätt ensam bland partierna i om att tycka det. Ni andra vill att skolan ska vara . Då måste kommunerna få göra dessa prioriteringar. har inte gett mig som utbildningsminister makt att gå in och styra över hur stora barngrupperna ska vara. Jag läser naturligtvis skolmyndigheternas utvärderingar och ser att man tycker att grupperna är för stora. När jag var kommunalpolitiker jobbade jag med dessa frågor också i min kommun, men det är kommunerna som måste få avgöra. Jag är bekymrad över kvaliteten på en del håll i svensk skolbarnsomsorg. Det fungerar så att skolmyndigheterna genomför granskningar och skriver rapporter, men sedan förutsätter vi att kommunerna läser dessa rapporter, tar del av dem och rättar till saker. Det ska mycket till innan går in och lagstiftar. Jag konstaterar att interpellantens parti inte har några förslag på förändringar i skollagen när det gäller fritis utöver det som regeringen föreslår, trots en väldigt hög svansföring här i talarstolen. Visst: Om det är problem, som det är på sina håll, måste kommunerna rätta till dem. Men det är inte en fråga för riksdag och regering. I den kommunaliserade skolan, som interpellanten själv är för, är det kommunerna som har ansvaret för detta. Jag vill betona att det inte finns några förslag från Socialdemokraterna eller från oppositionen om att skollagen när det gäller fritidshem ska utformas på något annat sätt än i det förslag som regeringen har lagt fram. Det finns inte ett ord i något förslag om paragrafändringar, utan i era riksdagsmotioner om skollagen har ni helt stött de förslag som vi lägger fram. Därför blir det nu en fråga för kommunerna att prioritera. Jag är enig med interpellanten om att en del kommuner borde prioritera upp fritidshemmen, men det är inte åtgärder som riksdag och regering bör styra över, med den beslutsordning som vi har i svensk skola. Jag diskuterar gärna att staten ska ta över skolan, och då är det jag som har ansvaret som utbildningsminister. Men med den ordning som är bestämd är det kommunerna som har ansvaret. 4 (): Utbildningsministern försöker lägga ut dimslöjor genom att få debatten att handla om huruvida vi ska förstatliga skolan eller inte. handlar det om hur fritidsverksamheten ser ut . Då är sanningen den att det är utbildningsministerns partikamrater som i , i det exempel jag tog upp, sitter och styr den största merparten av kommunerna, där situationen ser värst ut i landet. Utbildningsministerns vurmande för fritidsverksamheten har uppenbarligen inte sipprat ned till Alliansens kommunpolitiker i min hembygd annars hade det sett annorlunda ut. Till syvende och sist handlar det om vilka resurser man har och hur man prioriterar, och det handlar om pengar. Utbildningsministern försöker återigen dribbla bort människor i debatten om miljarder. Men senast i förrgår meddelade regeringen att 12 miljarder ska bort från kommuner och landsting , 2011, och lika mycket året därefter. Det innebär 12 miljarder mindre för välfärden. Utbildningsministern hävdar att fritidsverksamheten är välfärdens kärna. Det är 35 000 anställda i kommunerna, bland annat fritidspedagoger och fritidsledare, och det är just den verksamheten som kommer att fara ännu mer illa på precis de ställen där utbildningsministerns egna partikamrater sitter och styr i . Jag vill gärna höra ministerns syn på dessa nedskärningar som så tydligt kommer att gå ut över det som ministern kallar välfärdens kärna. Om det nu är så att ministern är ensam i sin syn på organisationsförändringarna av skolan borde väl ministern ha några som helst idéer om hur man kan jobba med likvärdighet och kvalitet. Det är ändå inom de här ramarna som ministern har ansvaret . Förhoppningsvis kommer han inte att vara minister mer än till, och då får vi chans att genomföra en annan politik där vi satsar på de områdena. Men inom de ramar som ministern har , vad vill ministern göra? Särskilt oroande är behandlingen av tio- till tolvåringar. kartläggning, som gjordes , visar att skolbarnsomsorgen för tio- till tolv-åringar är lågt prioriterad i många kommuner. Enligt enkät uppger endast var åttonde kommun att de har inventerat behovet av skolbarnsomsorg för tio- till tolvåringar , och det är en väldigt låg andel. Som jag sagt drabbar det här främst storstadskommunerna och förortskommuner, där det går i genomsnitt 40 barn per fritisgrupp. I glesbygden är motsvarande siffra 24 barn. Personaltätheten är högre i glesbygden och fler har pedagogisk högskoleexamen. Det är de ramar som utbildningsministern har att jobba med. Och utbildningsministern har väl ändå ett ansvar för kvalitet och likvärdighet? 5 Utbildningsminister (): Om interpellanten försöker säga att det skulle finnas en skillnad mellan borgerligt styrda kommuner och vänsterstyrda kommuner vill jag påstå att någon sådan skillnad inte existerar. Jag skulle gärna säga att allianskommuner är bättre, men jag tror inte på det. Jag tror att det är ungefär lika. I finns det både röda och blå kommuner. Det socialdemokratiskt styrda brukar vara en av de kommuner som utmärker sig som allra sämst när det gäller köer till barnomsorgsverksamheter. Men jag tänker inte säga att det ena eller andra styret i kommunen avgör, utan det gäller nästan alla kommuner. Däremot vill jag medge att det finns en skillnad. Färre barn på landsbygden nyttjar fritis, och trycket är inte lika stort där. Utan att veta exakt, om man ska spekulera i orsaken till det, är förvärvsfrekvensen bland båda föräldrarna högre i storstadsregionerna och trycket på fritis blir något mindre i glesbygden. Men jag tror inte att man ska dra några växlar på att det skulle vara så otroligt mycket bättre i de kommuner som Socialdemokraterna styr. Om man går in och granskar ser man att det inte är så. Det är ungefär lika. Jag vill påtala att , som jag nämnde i mitt svar, som Socialdemokraterna styrde ökade antalet barn per årsarbetare i fritis . Jag förstår att Socialdemokraterna kan tycka att lösningen på problemet är att ersätta mig, men den stora ökningen av grupperna kom då Socialdemokraterna satt i regeringen. När det gäller statsbidragen till kommunerna ges det ett omfattande grundbidrag till kommunerna, men just i det värsta har vi gett en extra förstärkning, ett konjunkturstöd på 12 miljarder. Det har varit klart från början att det konjunkturstödet inte kommer att utgå när konjunkturen vänder uppåt igen. Om man varje gång man ger ett tillfälligt stöd av konjunkturskäl ska permanenta det hamnar man i väldiga statsfinansiella svårigheter. Vi får väl se när Socialdemokraterna lägger sin vårmotion om de föreslår ytterligare 12 miljarder i statsbidrag till kommunerna . Jag har svårt att tro det. Man måste kunna variera statsbidragen något efter konjunkturerna, och det är det vi gör. Statsbidragsnivån är högre än vad den någonsin har varit, och även om den dras ned med 12 miljarder på grund av att konjunkturen blir bättre kommer den att vara mycket hög även jämfört med vad den har varit . Jag vill även peka på reaktion när regeringen gav sitt besked att detta tillfälliga konjunkturstöd inte kommer att utgå , med de prognoser vi nu ser. var inte speciellt kritiskt till det beskedet. Man erkände att skatteintäkterna för kommunerna nu ökar väldigt kraftigt. Det är en sak att stå här och veva högt, men en annan sak är vad interpellanten och Socialdemokraterna själva är beredda att föreslå. Då visar det sig att ni står bakom samma skollagsbestämmelse som vi föreslår. Jag vill se om ni föreslår en permanentning av konjunkturstödet. Det tror jag inte att ni kommer att göra. Det är lätt att stå och veva mot regeringen, men kommer sanningens minut också för interpellantens parti när man ska ange hur mycket pengar man själv är beredd att avsätta till kommunsektorn . Jag delar uppfattningen att fritis ska ha en hög kvalitet. Det finns anledning att vara bekymrad på en del punkter där, men det är kommunernas ansvar. Hela systemet är uppbyggt så att Skolinspektionen granskar, riktar kritik och skickar över rapporterna till berörda kommuner som ska rätta till det. Det är så systemet är uppbyggt. Det är inte jag som har bestämt det, utan det är interpellantens parti som har bestämt att det är kommunernas ansvar. 6 (): Jag tycker att det är otroligt tråkigt att varje gång som oppositionen försöker påtala brister som finns i samhället få höra att regeringsföreträdare hittar anledning att inte se dessa brister. Man hittar framför allt argument som att det var värre förr eller kommer att bli värre . Jag satt inte i riksdag som utbildningsministern hänvisar till, men jag kan säga att jag inte är speciellt stolt över de försämringar som skedde inom fritisverksamheten när mitt parti hade ansvaret. Jag skulle vilja höra utbildningsministern säga så här: Nej, det är inte så bra. Jo, jag tror att jag som har mest makt i skolan i hela kan vidta en hel del åtgärder som gör att det inte behöver bli värre, utan jag har tydliga visioner om hur det ska bli bättre. En sak kan jag säga: Den här regeringens största prioritering har varit skattesänkningar. Vi kommer aldrig någonsin att ge oss in i matchen och försöka vinna över den här regeringen i att föreslå mest skattesänkningar. Däremot tänker vi ge oss in i fajten om att erbjuda bäst kvalitet i välfärden, och den fajten kommer vi att vinna. I välfärden ingår fritidsverksamheten som en del av en sammanhållen skoldag. Där kan aldrig 12 miljarders nedskärningar och 35 000 borttagna tjänster i kommuner och landsting vara en väg framåt inte om man har en vision om att bara det bästa är gott nog för de barn som är i fritidsverksamheten. 7 Utbildningsminister (): hävdar interpellanten att Socialdemokraterna kommer att föreslå ytterligare 12 miljarder i statsbidrag till kommunerna . Mitt svar på det är att det får vi väl se när motionen läggs fram. Det är inte alldeles säkert att det är interpellanten själv som avgör den frågan. Ska ni göra det får ni höja skatten ordentligt för vårdbiträden och andra. Vi får väl se om ni går till val på det. Interpellanten tog upp en fråga som också förtjänar att kommenteras, nämligen att fritidshemmen i rätt liten grad har mellanstadieelever inskrivna hos sig, alltså barn i åldern . I frågan finns underförstått att detta missköts av kommunerna och att det är därför det ser ut som det gör. Jag är inte övertygad om att det beror på misskötsel. Både som kommunalpolitiker och förälder ser jag att intresset bland både föräldrar och elever för att barnen ska vara på fritis när de kommer upp i elva- till tolvårsåldern är mycket begränsat. Det beror på ett antal saker. Själva skoldagen med undervisningstid och lektionstid är längre när barnen går i mellanstadiet. Då blir det inte så mycket tid över för att vara på fritis. Det är det ena. Föräldrarna vill då inte betala avgiften för en , och mellanstadiebarn tycker ofta att fritidshemmen är mer anpassade för de små barnen och tycker inte att de hör hemma där. Men om kommuner inte alls lever upp till sina åligganden enligt skollagen är det naturligtvis fel. Då ska kommunerna få kritik för det. Jag tror dock att även de kommuner som är mycket aktiva och erbjuder detta finner att deltagandet i fritis hos mellanstadieelever är mycket begränsat. Det är inte kommunens fel, utan det beror på att föräldrar och elever är mindre intresserade av fritidshem när barnen kommer upp i den åldern. Jag delar interpellantens syn på att fritidshemmen är viktiga. Jag delar synen att det finns problem på sina håll. Det har också visats i myndigheternas rapporter, men det är ändå kommunernas ansvar. Jag har inte uppfattat något förslag från interpellanten som innebär att staten skulle ta något ökat ansvar för det hela. Det är bra att vi är överens på den punkten. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2009/10:318 om skolans hanterande av brott 8 Utbildningsminister (): har frågat mig på vilket sätt jag avser att agera för att skolan ska bli bättre på att hantera brott som begås av elever, mot elever och i skolan. Regeringen ser mycket allvarligt på brott som förekommer i skolan, särskilt när det sker mellan elever. Vuxna i skolan har ett ansvar att se till att skolmiljön är trygg och säker så att alla elever får möjlighet att nå målen och kan utvecklas som individer. har på regeringens uppdrag kartlagt det grövre våldet i skolan. Av rapporten, som heter just Grövre våld i skolan, framgår att det finns ett samband mellan mobbning, våld och elevernas upplevelse av skolmiljön. För att förebygga våld är det därför viktigt att uppmärksamma arbetet mot kränkningar, att förebygga psykisk ohälsa och att arbeta med trygghetsfrämjande åtgärder på bred front. Regeringen har genomfört flera insatser i denna riktning. I propositionen om den nya skollagen föreslår regeringen bland annat förändringar när det gäller skolans befogenheter att ta till disciplinära åtgärder för att elever ska kunna tillförsäkras en säker arbetsmiljö. En anmälningsplikt införs också för lärare, förskollärare med flera som innebär att om de får kännedom om att ett barn eller en elev anser sig ha blivit utsatt för kränkande behandling i samband med verksamheten ska de vara skyldiga att anmäla detta till förskolechefen eller rektorn. För att stödja skolorna i arbetet med den psykosociala miljön har regeringen vidare tillsatt en delegation för jämställdhet i skolan och gett i uppdrag att genomföra insatser för jämställdhet. Regeringen har därutöver avsatt för att stödja skolorna i det mobbningsförebyggande arbetet samt gett i uppdrag att främja, stärka och sprida kunskap om skolans värdegrund. Med utgångspunkt från Brottsförebyggande rådets rapport har också utarbetat ett stödmaterial för att förebygga våld i skolan. Som framgår av denna uppräkning har regeringen gjort en mängd insatser på detta område. Jag vill dock avsluta med att tillägga att ingen av dessa insatser räcker till om inte vuxna i skolan och det omgivande samhället visar civilkurage och sluter upp kring de elever som behöver stöd. 9 (): Jag skrev den här interpellationen utifrån det fruktansvärda brott och de kränkningar av brottsoffret som har avslöjats i . I mitt värv som riksdagsledamot sker största delen av mitt arbete i justitieutskottet, och därför tittade jag först på programmet med kriminalpolitiska ögon. Programmet visade faktiskt ett välfungerande rättsväsen. Det var inte det som var problemet. Det som inte har fungerat i det här exemplet är vuxenvärlden, med skolan som kärna. Det är en skola som förhåller sig neutral till ett barn som blir våldtaget av en skolkamrat. Dagarna gick, och jag saknade utbildningsministerns annars så starka röst i skoldebatten. Därför skrev jag den här interpellationen. Detta är i mångt och mycket händelser som går utanför den myndighetsstyrning som ministern sysslar med . Det handlar om långt större åtgärder än att ge lärare befogenhet att ta ifrån elever telefoner och kepsar. Sådant är de enkla frågorna. Fall som i är otroligt svåra, och jag undrar därför varför utbildningsministern har varit så tyst. Just för att det är så svårt och för att det ödelägger unga liv på den plats där man förväntas känna sig trygg och växa som människa i skolan måste vi diskutera problemet politiskt. , chefredaktör för , skrev en artikel dagarna efter Uppdrag Gransknings sändning som jag vill citera: Hela historian andas en form av hedersförtryck i som inte går att blunda för. Alla delar finns där. Unga killar som ifrågasätter flickans historia utifrån de kläder hon skulle haft på sig efter våldtäkten. Vuxna som inte tror på att hon blev våldtagen eftersom hon sades vara kär i gärningsmannen och därför inte bitit ifrån. En populär och social kille med en familj bakom sig som inte verkar bry sig om annat än att rentvå sitt namn. Gång på gång i reportaget återkom de oförstående kommentarerna till att denna charmiga unga man skulle begå våldtäkt på en skoltoalett. Som att man kan se på någon om denne är benägen till våldtäkt eller inte. Som att det, oavsett var det sker, är begripligt varför män med makt så ofta måste demonstrera den, trots att de inte behöver. Varken utbildningsministern eller har varit sena i att se hedersförtryck när det har förekommit bland människor, oftast med min hårfärg. Det är bra att utbildningsministern och har uppmärksammat det även om jag inte har köpt analysen och lösningarna. Men ser vi samma förtryck på ett helt annat ställe, och då är det tyst. Fallet i är bland de grövsta exemplen, men vi kan nog alla vittna om kränkande handlingar och tillmälen på skolor runt om i landet som görs av killar mot tjejer med anspelning på flickornas sexualitet. Men vad spelar anmälningsplikten för roll om kunskapen om detta stannar hos en rektor som bortförklarar eller förhåller sig neutral? Utbildningsministern avslutar sitt interpellationssvar just med att politiska insatser inte räcker om modet och civilkuraget inte finns. Då måste jag berätta vad den enda i som vågade stå upp för det unga offret sade hon var en av de våldtagna flickornas vän. Hon kokade stringent ned vad det handlade om. Hon sade: En kille är faktiskt oftast mer värd än en tjej. Hon ringade in problemet. Det handlar om kön, och det handlar om makt.