prot · GX09141 · 2010-06-21 00:00:00 — Jag tror att vi ska vara tacksamma för att det inte blir en helröd regering, för jag tror inte att en rödgrön regering kommer att föra en politik i den riktning som förespråkar utan tycker att det är en ganska bra utgångspunkt att vi nu byter den normerande rollen mot förhandlade hyror. Vi kan prata om att man har samma konkurrensförhållanden, men det säger väl sig självt att om hyresnormeringen prissättningen på marknaden ligger på ett kommunalt bolag som drivs med självkostnadsprincipen, och om ingen annan får vara med i detta, så är det inte konkurrens på lika villkor. Här är det heller inte fråga om marknadshyror, utan det är ett system inom bruksvärdet där parterna har en väldigt viktig och ansvarsfylld roll att se till att detta fungerar. har vi ju diskuterat detta med uppföljning, och det finns en reservation om det. Men det finns mycket tydligt skrivet i propositionen att regeringen har gett i uppdrag att följa vad som händer här. Det är klart att när man ändrar ett regelverk ingår det som en självklar del att man följer upp och ser vad som händer. Om det händer något som man inte tycker är bra eller acceptabelt måste man ändra regelverket. Jag tror nog att även kan sova lugnt om nätterna även med detta system. Det kommer att vara en viktig del i att få en marknad i balans, där var och en kan välja den upplåtelseform man tycker det är bäst att bo i. 123 (): Det är ett historiskt skede när vi fattar beslut om den proposition som rör allmännyttiga, kommunala bostadsbolag och reformerade hyressättningsregler. Och varför är det det? Jag fick, fru talman, i min hand en rapport från region , som var undertecknad av ordförande . Han skriver så här: När detta skrivs har just en unik rapport presenterats. , och Fastighetsägarna redovisar i balanserade ekonomiska villkor en skattereform för hyresrätten och förslag som ska råda bot på den ekonomiska obalansen. Att de privata och kommunala fastighetsägarna tillsammans med på det här sättet bildar enig front tillhör inte vanligheterna. Precis så är det, fru talman. Äntligen har en modern tidsenlig lag som är förankrad hos kommunala och privata fastighetsägare, och oss politiker tillkommit för att råda bot på de problem som de socialdemokratiskt styrda regeringarna har förorsakat. Det gemensamma arbetet med det förslag som vi ska ta ställning till har fört parterna närmare varandra, och man samarbetar också om skattefrågorna, som den rapport jag återgav berättar om. Det största problemet vi har är bostadsbristen, bristen på tillräckligt många och olika bostäder för att människor ska kunna få en bostad som passar just deras önskemål och behov. I våra nordiska grannländer har det byggts dubbelt så många bostäder . Vi är ju alla överens om att det måste byggas mer. Varför är nu läget så här? Jo, den gamla lagstiftningen som styrt allmännyttan med hyresnormering och krav på självkostnadsprincip har fått som konsekvens att det inte har funnits tillräckliga incitament för företagen att bygga i den omfattning som behövs. Dessutom har subventionssystemen bidragit till detta problem ytterligare genom att byggpriserna har pressats upp. Det är enbart att följa, som sagt, jämförbara länder där det byggs flerdubbelt mer än i . En handlingskraftig bostadsminister samlade parterna, lyfte fram problematiken med samtliga aktörer och fann efter ett antal samtal och sammankomster en lösning som alla är överens om, som mina allianskolleger berättat tidigare. Det är just den som vi har förmånen att debattera . Denna process hävdar jag är ett skolexempel på sund demokrati och borde föras vidare inom många områden. Jag kan inte låta bli att i slutet av det här anförandet nämna ytterligare ett exempel på en god arbetsmetod som alliansregeringen har använt sig av, och det gäller studentbostäder. Det handlar om att se i ett övergripande perspektiv. Det har länge varit en brist på bostäder för studenter. Och varför uppkom den? Jo, den tidigare regeringen utvidgade väldigt snabbt antalet universitets- och högskoleplatser men tog inte tillräcklig hänsyn till att ungdomarna skulle bo någonstans. Då fick vi problem. när vår regering säkrar kvaliteten säkras också villkoren så att universiteten själva kan få bygga bostäder. Vi har säkrat villkoren genom att det ska bli billigare med andrahandsuthyrning eller mer gynnsamt med andrahandsuthyrning, och många av oss vill ha bort fastighetsavgiften på studentbostäder. Och det finns många andra delar i det här som vi arbetar på, men inte ens en handlingskraftig alliansregering hinner allt på en mandatperiod. Jag har försökt sätta in den nu debatterade reformen i sitt sammanhang. Den rymmer ett helhetsperspektiv från processen att arbeta med många aktörer till att verkligen få in ett sammanhang där man klarar samhällets uppgifter totalt. Jag vill tacka alla mina allianskamrater, mina övriga kamrater, naturligtvis, i civilutskottet, personalen, fru talmannen och andra tjänstgörande. Men jag vill också rikta ett tack till den regering som medvetet har arbetat för att vi skulle kunna hitta en lösning på ett rätt stort och svårt problem och för att vi inte skulle hamna i den situation som inget parti, tror jag, vill ha i vårt land, social housing. Med detta yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 19 § Strategisk exportkontroll 2009 krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden Föredrogs utrikesutskottets betänkande 2009/10:UU12 Strategisk exportkontroll 2009 krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden (skr. 2009/10:114). 124 (): Fru talman, ärade ledamöter och statsrådet ! Det är mycket trevligt att statsrådet har möjlighet att medverka , trots att det blev en annan debattid än den tidigare utsatta. Till att börja med vill jag yrka bifall till den gemensamma reservationen nr 1 i betänkandet från Socialdemokraterna, . Vi har återkommande under den här mandatperioden föreslagit och krävt ett samlat förslag till en ny lagstiftning kring krigsmaterielexport och import. Till historien hör att 2005 färdigställdes en krigsmaterielutredning som populärt i de här sammanhangen kallas för Krut. har det inte kommit något förslag till ny samlad lagstiftning vare sig från den tidigare, socialdemokratiska regeringen, som hade ungefär på sig, eller från den nu sittande borgerliga regeringen, som har haft på sig. Vad gäller den nuvarande regeringen och dess ansvar vet jag inte om det är för att man inte har förmått, inte velat eller inte orkat. Möjligen kan vi få svar på det under den här debatten. Vi i det rödgröna samarbetet tycker i vart fall att det är viktigt att vi beslutar om en ny lagstiftning i , en ny samlad lagstiftning som handlar om både importen och exporten av krigsmateriel. Vi vill att den ska föregås av en ny utredning, för vi inser att det har gått så nu att förutsättningarna har förändrats. Därför vill vi att det görs en översyn av riktlinjerna för vad som räknas som krigsmateriel för strid och övrig krigsmateriel. Vi vill att möjligheten prövas att införa ett så kallat demokratikriterium i regelverket för krigsmaterielexporten. Vi vill att det utformas förslag om ett regelverk för krigsmaterielexport som utesluter möjligheten att exportera krigsmateriel till länder som begår grova och omfattande kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Vi i det rödgröna samarbetet vill att det utformas ett nytt regelverk baserat på tillståndsprövning från fall till fall utifrån en samlad bedömning av landets utveckling, alltså det land som exporten avser. Vi vill att man ser över riktlinjerna för följdleveranser. Vi vill att det ska vara en export och import av krigsmateriel som är samstämmig med politik för en global utveckling och att man undersöker möjligheten att införa krav på en obligatorisk konsekvensanalys i regelverket som visar hur en eventuell svensk försäljning påverkar mottagarlandet. Vi vill att man undersöker möjligheten att införa ett regelverk för uthyrning och utlåning av krigsmateriel. är det inte allt som säljs, utan mycket går på olika former av hyresavtal i stället. Avslutningsvis vill vi i det rödgröna samarbetet att en sådan här utredning som behöver göras för att få ett nytt underlag för en ny samlad krigsmaterielexport- och importlagstiftning också utarbetar förslag för just importen av krigsmaterial i enlighet med samma principer som gäller för exporten. finns egentligen ingen reglering alls av importen. Jag har läst betänkandet noga och försökt hitta varför den borgerliga majoriteten inte går med på dessa krav. Varför ställer man sig inte heller bakom kravet på en ny samlad lagstiftning? Jag kan inte riktigt hitta det i betänkandetexten. Det är en text som ger en bra bild av hur utvecklingen har varit . Den ger också en bra bild av vad som är på väg att hända. Men i sak kan jag inte hitta något svar på varför man inte i den borgerliga majoriteten i utskottet godkänner och ställer sig bakom tanken på en samlad lagstiftning och att utreda förutsättningarna för en sådan samlad lagstiftning. Förhoppningsvis kan vi i denna debatt få svar på varför man har resonerat som man gör. 125 HANS (): Vi har under de fyra gångna åren hört många vackra deklarationer och inlägg från den borgerliga regeringen och de borgerliga riksdagsledamöterna i denna talarstol. Man har talat om mänskliga rättigheter, fred, frihet, nedrustning och folkrätt. Men på område efter område har vi i den rödgröna oppositionen kunnat visa att den högstämda retoriken inte har haft någon täckning i den politik som man de facto fört. På inget område har skillnaden mellan retorik och verklighet blivit större än när det kommer till svensk vapenexport. kan vi sammanfatta av borgerlig vapenexportpolitik. Trots turbulensen på handelsministerposten skulle vi kunna kalla dagens debatt för bokslut och det är inget bokslut att vara stolt över. Under den borgerliga regeringen har exporterat vapen för . har vapenexporten ökat . Exempelvis har man lyckats med mästerverket att fyrdubbla vapenexporten till diktaturen och tolvdubbla vapenexporten till diktaturen . Och trots att vi sett både en militärkupp, ett blodigt inbördeskrig i landets södra delar och omfattande brott mot de mänskliga rättigheterna har den borgerliga regeringen lyckats femdubbla vapenexporten till . Som vänsterpartist anser jag att vapenexporten måste ses i sitt sammanhang. Att kvalar in bland världens största exportörer av vapen skadar vårt lands utrikespolitiska trovärdighet. Hur ska kunna tala om fred som vi beväpnar krigförande stater som och ? Hur ska kunna hålla tal om mänskliga rättigheter när vi beväpnar regimer som och ? Hur ska vi med trovärdighet kunna tala om demokrati när diktaturer som och kan förtrycka sitt eget folk med svenska vapen? I sammanhanget vill jag också lyfta fram den svenska vapenimporten. Det är en fråga som inte berörs i regeringens skrivelse men som inte kan särskiljas från frågan om vapenexport. har importerat vapen från bland annat och . Det innebär att våra gemensamma skattepengar via den svenska försvarsmakten gått in i krigsindustrin i både och . Det är fullständigt orimligt. Det är omoraliskt, och det står i tydlig kontrast till de vackra högtidstalen om en tvåstatslösning i och demokrati i . Men det är inte bara i som utvecklingen går i fel riktning. Låt mig ta ett större globalt perspektiv. Vid och sammanbrott föddes en förhoppning om global nedrustning och en värld i fred. stärktes den förhoppningen. Långvariga konflikter övergick i mödosamma fredsprocesser i en lång rad länder. Auktoritära regimer som med vapenmakt hade kunnat förtrycka sin egen befolkning ersattes av mer demokratiskt sinnade ledare. Den internationella vapenhandeln sjönk drastiskt . För svensk del låg krigsmaterielexporten på drygt 3 miljarder under stora delar av 90-talet. Men världens, och , ledare lät denna i mänsklighetens historia unika möjlighet glida dem ur händerna. Förhoppningen om nedrustning och en värld i fred dog till slut helt och hållet 2001 genom terrorattackerna och genom att inledde sitt så kallade krig mot terrorismen. Vi har därefter sett en markant ökad militär upprustning i region efter region. , , har den globala vapenhandeln ökat . har inte varit sent att dra fördel av denna utveckling. har den svenska vapenexporten mer än tredubblats. Trots att vi ser nedskärningar i bistånd och välfärd världen över i ljuset av den ekonomiska krisen fortsätter den globala upprustningen. Nio av de tio största vapenmakterna på jorden ökade sina utgifter för krigsmateriel . , som karakteriserades av global finansiell och ekonomisk kris och lågkonjunktur, ökade vapenhandeln som det globala biståndet minskade med . Det är uppenbart för mig som vänsterpartist att den globala upprustningen måste brytas för att säkra freden men också för att vi ska kunna bekämpa fattigdom, hunger och mödradödlighet. För mig som vänsterpartist är målet klart. Vi vill ha en värld utan vapen och en värld utan vapenhandel. Vi kan ta det första steget här i . Vi kan börja med att begränsa vår egen vapenhandel, förbjuda vapenexport till diktaturer, förbjuda vapenexport till krigförande stater och förbjuda vapenexport till länder och regimer som begår grova brott mot de mänskliga rättigheterna. En annan politik är möjlig. I skarp kontrast till bokslut står den samlade rödgröna oppositionens förslag. går vi, de tre rödgröna partierna, fram med ett gemensamt, genomarbetat och heltäckande förslag till en ny krigsmaterielpolitik. Vår gemensamma målsättning är klar. Den globala vapenhandeln måste minska, och ska på detta område vara ett föregångsland. Därför vill vi tillsätta en ny krigsmaterielutredning för att under nästa mandatperiod kunna presentera en ny lagstiftning. Vi är överens om tydliga direktiv till en sådan utredning. Möjligheten att införa ett demokratikriterium som utesluter export till diktaturer ska utredas. Möjligheten för att exportera krigsmateriel till länder som gör sig skyldiga till grova och omfattande kränkningar av de mänskliga rättigheterna ska uteslutas, och vapenhandeln ska vara samstämmig med målen för utvecklingspolitiken. Vi vill inte bara se över exporten. Vi vill också se över riktlinjerna för följdleveranser, import, uthyrning och utlåning. Detta är förslag som har ett starkt folkligt stöd. Enligt en Demoskopundersökning anser av svenska folket att inte ska exportera vapen till krigförande länder. av svenska folket vill inte att någon svensk vapenexport ska ske till länder där de mänskliga rättigheterna kränks. Skulle De rödgrönas reservation röstas ned blir vapenexporten en valfråga. Vårt förslag som vi presenterar i en gemensam reservation är ett vallöfte. Det kommer att genomföras om De rödgröna vinner valet . Jag tar gärna en debatt om svensk vapenexport med borgerligheten och var som helst och när som helst fram till . Jag kommer att ta den debatten med rak rygg och starkt självförtroende, för jag vet att vår gemensamma rödgröna politik för minskad svensk vapenexport har ett starkt folkligt stöd. Borgerligheten kan knappast säga detsamma. Jag yrkar bifall till reservation 1. 126 (): Det här är den fjärde debatten om svensk vapenexport som jag deltar i här i . Svensk vapenexport har åter ökat. Jag ska börja med att yrka bifall till den gemensamma rödgröna reservationen. Jag instämmer, för ovanlighetens skull, i varje ord som de socialdemokratiska och vänsterpartistiska ledamöterna yttrade. Det var väldigt väl talat. Jag kunde inte ha sagt det bättre själv. Jag vill lyfta upp en annan fråga, nämligen frågan om vilket land vi vill att ska vara. Vi svenskar blir ofta, med viss rätt, beskyllda för att ha en bild av som världens bästa land. Vi har en liten tendens att se oss själva som mer moraliskt högtstående än resten av världen. Man kan kritisera svenskar och svenska politiker för detta, även om det som med många myter ligger något bakom som stämmer. Vi ser som det fredligaste landet i världen, som ett gott land som världen över kämpar för det goda. Svenska politiker har väldigt lite hämningar när det gäller att åka runt i världen och berätta att in we do like this, och tala om för folk hur de ska göra. Vi kan, vi är bra och vi är goda. Det är en karikerad bild, men det ligger något i den. Vi svenskar vill gärna att ska vara ett gott land som kämpar för fred över hela världen och gör det rätta av osjälviska skäl. Även om det kanske inte är verkligheten är det ett ideal att leva upp till. kommer min fråga: Hur väl stämmer detta ideal med verkligheten? Hur väl stämmer det idealet med det faktum att är ett av de länder i världen som har störst vapenexport? Vi säljer vapen till länder som bryter grovt mot de mänskliga rättigheterna. Vi säljer vapen till diktaturer. Vi säljer vapen till länder som är i krig eller som kan komma att använda vapnen i krig. Det gör att den svenska självbilden av som världens bästa och mest moraliska land inte stämmer. Jag förespråkar inte att ska åka runt i världen och säga åt andra hur de ska göra och säga att vi är världens bästa land. Men vi borde åtminstone för oss själva försöka driva en politik som går i den riktningen. Det håller inte att sätta sig på moraliskt höga hästar som vapenexporten fortsätter att öka år . Vi behöver skärpa oss. Jag är oerhört glad att och har fått med sig Socialdemokraterna på en gemensam rödgrön politik där vi tar bort de värsta problemen med svensk vapenexport. Vi behöver en ny krigsmaterielutredning som tar itu med de här problemen. Jag läste den förre statsministern memoarer. Det är en bok jag kan rekommendera. Några saker i boken störde mig, och det som störde mig mest var när han helt ogenerat berättade hur han använde toppmöten med andra världsledare inte bara till att diskutera världens stora frågor utan att han som en prioriterad politisk fråga försökte sälja JAS. Det är inte ett sådant agerande jag vill se av en svensk statsminister. Den nya regeringen är inte mycket bättre. Man inrättar en hel myndighet för att öka vapenexporten. Så kan man inte bete sig. borde ha mindre vapenexport. Vi borde framför allt ha en mer moralisk vapenexport. Ta bort exporten till diktaturer! Jag tror att vi kommer att få en betydligt bättre politik med en rödgrön regering. Jag välkomnar att vi lyfter upp den här frågan i valrörelsen. Jag yrkar bifall till reservation 1. 127 (): Låt mig först säga att krigsmateriel är statskontrollerat. Det är inte en fri handelsvara, utan något som svenska staten har kontrollerat , kanske längre. Det hänger naturligtvis samman med att krigsmateriel är en typ av vara som måste omges av särskilt noggranna överväganden. Det finns i princip bara en legitim kund i varje land, nämligen statsmakten. Det hänger samman med det offentligas våldsmonopol. Det gör att noggrann kontroll är nödvändig. har som stat haft järnkoll på det som har sålts . Det har helt enkelt varit nödvändigt för att se till att vapnen inte hamnar på villovägar, att vapnen inte används mot svenska soldater och att vapnen inte används för fel ändamål. Den ordning vi har i innebär att vi har en strikt politisk kontroll av vapenexporten. och har i grunden fel när de säger att det är en regering som ansvarar. Som tradition har vi en bred politisk samsyn i denna fråga. Jag sitter själv i . Där råder det en bred samsyn om krigsmateriel som ska exporteras. Krigsmateriel är ju inte bara vapen. Det är ett mycket bredare begrepp än vapen. Man kan inte sätta likhetstecken mellan vapenexport och krigsmaterielexport. Vapen som krut och kulor är bara en del av krigsmaterielen. Det är ett mycket vidare begrepp. Det råder alltså en bred politisk samsyn. Det har alltid varit en blocköverskridande fråga. Jag tror inte att någon krigsmateriel har exporterats från utan att socialdemokrater har varit med och godkänt det. Jag kan inte komma på något fall. får väl korrigera mig. Genom alla år har det varit en bred politisk samsyn om exporten. Det är inte regeringar som har haft olika politik. Det är resultatet av en bred samsyn, som vi ofta har i säkerhetspolitiken. Säkerhetspolitiken i är ju ofta fem á sex partier. har inte varit med, har varit med . I övrigt har vi haft en samsyn i de här frågorna. Jag tror att det är klokt att ha det även . Jag vill ställa en fråga till : Om vi har haft en bred samsyn när det gäller krigsmaterielexporten, ska vi inte ha det ? Ska vi börja ha blockskiljande politik? Det tror jag vore olyckligt. Det skulle bryta en lång svensk tradition. Krut konstaterar att är ganska unikt genom att parlamentets alla partier sitter med i den rådgivande funktionen. Bakom det ligger just att man har insyn och öppenhet gentemot de politiska partierna i frågor som av affärsmässiga skäl och av konkurrensskäl ofta är hemligstämplade. När man sedan tittar på siffrorna för de enskilda åren ser man att de reflekterar väldigt lite av de beslut som tas de enskilda åren. Vi har den ordningen i att om någon vill påbörja en process med export av krigsmateriel kommer vi politiker redan då in och får ge vår syn. Det kan innebära att det är eftersläpningar på kanske tre, fyra, fem eller innan det som börjar som ett tillståndsärende faktiskt blir en affär, det vill säga att det som exporteras 2009 har mycket lite att göra med de tillstånd som beviljas 2009, utan det ligger i många fall långt tillbaka i tiden. Det varierar i fråga om de olika typerna av ärenden. I de flesta fall är det ganska lätt att ta ställning till krigsmaterielfrågor. Det är klara ja eller klara nej. Det gör att det finns en tydlig praxis utarbetad. Det som vi politiker från de sju partierna i fokuserar på är när det finns gråzoner och när det kan vara skäl som talar för och skäl som talar emot. Den kanske viktigaste politiska frågan är att ta det på stort allvar därför att man ska vara noggrann när man tar ställning i dessa frågor. Jag kan försäkra , och även att det är en fråga som ledamöterna från era partier tar på stort allvar. Det är ingenting som man så att säga lättviktigt ägnar sig åt. Vad är det då som gör att man ibland säljer krigsmateriel också till länder som inte är fulla demokratier? Det kan finnas en del skäl till det. Det kan vara humanitära skäl. Det kan vara ett land som har många minor och behöver minröjning, och då handlar det naturligtvis om krigsmateriel. Då får man ge tillstånd till export till ett land för att hjälpa det med minröjning. Det kan vara ett land som har utsatts för stora bekymmer med till exempel piratverksamhet. Det finns fartyg utanför . Det finns andra länder i regionen som har behov av kustbevakning för att skydda sig mot piratverksamhet, narkotikasmuggling, trafficking och så vidare. Då kan det finnas en förfrågan om att få köpa någonting från som går under beteckningen krigsmateriel. Det är sällan vapen utan ofta andra saker som det handlar om. Men krigsmaterieldefinitionen är bred och vid. Vi har exakt EU:s krigsmaterieldefinition. Det beror på att krigsmateriel inte räknas som en del av den inre marknaden eller den fria marknaden utan är underkastad kontroll. Det finns ibland också andra skäl, vilket är det svåra, då man kan anse att man säljer något som kan stabilisera en utveckling. Vi har erfarenhet från , där vi vet ganska väl hur man till exempel genom open skies, alltså insyn på andra sidan gränsen, kan hjälpa till att stabilisera i ett konfliktområde där oro finns för att det växer upp truppkoncentrationer etcetera. Då kanske det är klokt att man får ha ordningar som hjälper till att något minska spänningen i sådana områden. Det finns en rad sådana överväganden, och jag skulle kunna gå igenom många fler, som ligger bakom när det gäller länder som inte är fulla demokratier. Dessa länder har man naturligtvis anledning att särskilt fundera över så att svensk krigsmateriel inte används i fel syfte och för något som inte är lämpligt. tog upp en sak som jag i grunden tycker är fel. Det är att vi skulle ha en ökad militarisering. I har vi sett en drastiskt minskad militarisering.