prot · GX09139 · 2010-06-17 00:00:00 — Mot bakgrund av vår positiva inställning till företag är vi förvånade över att regeringens proposition om företagsutveckling är så tunn på faktiskt innehåll. Det handlar mest om riktlinjer och myndighetsuppdrag som egentligen inte förpliktar till någonting utan som syftar till att kartlägga och analysera främjandesystemet. Det kan man väl tycka är okej. Men det hade varit trevligt med några fler konkreta förslag. Det skarpa förslaget i propositionen handlar om ett marknadsnära råd som ska vara rådgivande till Tillväxtanalys. Men det är kanske inte det som småföretagen främst har efterfrågat när det gäller att få bättre förutsättningar på den svenska marknaden. Speciellt på riskkapitalområdet saknar vi förslag från regeringens sida. Vi ser att det finns stora behov som behöver täckas. I propositionen drar regeringen den underliga slutsatsen att har en väl fungerande riskkapitalmarknad. Det har vi svårt att se. Näringsliv, fack och tillväxtmyndigheten har tillsammans lagt fram förslag om en förstärkning av det som kallas för venture capital-marknaden. De föreslår en form av offentlig-privata fonder, något som fungerat väl i andra länder när det gäller att försörja företagen med kapital. Uppenbarligen vill regeringen inte medverka till någonting sådant. Vi på den rödgröna sidan oroas av att nyföretagandet utvecklas så svagt. Vi vet att just kapitalförsörjningen är ett stort hinder företagen får inte tillgång till det kapital som de behöver. Finanskrisen har slagit speciellt hårt just mot mindre företag och mot företag som startas av invandrare och av kvinnor. Därför ser vi att här finns en väldigt viktig roll för staten att spela. Vi har sett att särskilt miljötekniksektorn drabbats hårt av bristen på kapital och av den ekonomiska krisen. Det oroar oss lite extra eftersom vi ser att miljötekniksektorn verkligen behövs för att klara den klimatomställning som och världen behöver göra. Vi på den rödgröna sidan anser att staten mer aktivt behöver engagera sig på riskkapitalmarknaden. Vi har ett konkret förslag om att avsätta en extra utdelning från på för att skapa en ny fond för kapitalförsörjning detta riktat bland annat till miljötekniksektorn. I vår gemensamma reservation nämner vi den viktiga rollen som kreditgarantiföreningar och industriella utvecklingscentrum spelar. Det täcks väldigt bra i reservationen så jag ska inte mer i detalj gå in på det. Däremot vill jag gå in på två andra väldigt viktiga funktioner för företagare med en speciell inriktning. Det handlar om stiftelsen och Nationellt resurscentrum för kvinnor. IFS driver en mycket viktig verksamhet där man informerar och underlättar dels för invandrare att starta företag, dels för företagare med invandrarbakgrund och för nätverkare. Vi ser att de har haft en väldigt viktig funktion för att underlätta för människor med invandrarbakgrund att starta företag. Vi oroas dock mycket av att regeringen inte velat komma med besked om huruvida IFS ska ha någon finansiering över huvud taget när det här året är slut. De har en finansiering fram . Men för tiden efter det har de inte fått något besked om ytterligare finansiering. Det är klart att det skapar oro inom IFS, och det gör att man riskerar att tappa kompetens. Det vore trevligt att få besked om när ett beslut kommer om huruvida de ska få mer pengar eller inte så att de kan planera sin verksamhet. Även Nationellt resurscentrum för kvinnor har en viktig verksamhet för att underlätta för kvinnor och för att skapa kontakter mellan kvinnliga företagare. Även här ser vi att det är för lite resurser. De skulle behöva en resursförstärkning för att kunna förbättra sin verksamhet. Jag vill också säga några ord om de kooperativa företagen. Kooperation är en företagsform i tiden och en företagsform som vi anser passar väldigt många av entreprenörerna . Många undersökningar visar att åtskilliga människor har ett intresse för att starta eget företag och också att många helst vill starta företag tillsammans med andra människor alltså inte sinnebilden av den enskilde enmansföretagaren. Därför är kooperativt företagande den snabbast växande företagsformen av alla. Men ett hinder för att den kooperativa företagssektorn ska kunna växa är att de företagen inte är tillräckligt kända. Det finns inte tillräckligt mycket kunskap om dem hos myndigheter och banker. Vi anser därför att myndigheterna måste förbättra sitt arbete med hanteringen av kooperativa företag och med att ge dem lika goda möjligheter att få stöd och råd som andra företag har. Vi hoppas på fler konkreta förslag. Vi kan garantera att det, om det efter valet blir en rödgrön regering, kommer nya förslag om åtgärder på företagsområdet som kommer att göra det lättare framför allt för mindre företag att verka i . Med detta yrkar jag bifall till reservation 1. 224 HANS (): Att återupprätta arbetslinjen i är att bygga en stabil grund för trygghetssystemen. Full sysselsättning är främsta medlet mot växande klyftor och orättvisor i samhället. Ett led i denna ambition är att bejaka och stimulera utvecklingen av nya företag. Utgångspunkten, att skapa förutsättningar för mer privat riskkapital, innebär inte att det saknas behov av specifika statliga finansieringsinsatser detta i de fall där marknaden mer eller mindre strukturellt är frånvarande i företagsfinansieringen. Det gäller främst finansiering av nya företag och tidigare utvecklingsskeden för innovationer. Det är fasen innan företagen är etablerade nog att attrahera utpräglat privat vinstkapital. Det är här statliga insatser behövs för att främja företagsutveckling, och de ska vara marknadskompletterande och inte snedvrida konkurrensen. Det är viktigt. I längden är det dock uppenbart att alltför omfattande statliga ingrepp inte är bra för den ekonomiska utvecklingen. Syftet med de föreslagna riktlinjerna i denna proposition vad gäller statliga insatser för finansiering och rådgivning är att öka effektiviteten i systemet för företagsfrämjande och att renodla statens roll inom detta. Statliga insatser för att främja företagsutveckling ska som sagt vara marknadskompletterande. Det innebär att företagsfrämjande insatser och aktörer inte ska tränga undan privata tjänster och utförare. Utgångspunkten för statens insatser ska vara att försöka kompensera sådana brister på marknaden i de fall det kan hämma näringslivets värdefulla utvecklingsmöjligheter och dess konkurrenskraft. Det är viktigt att statliga företagsfrämjande insatser regelbundet följs upp och utvärderas, och därför bör det råd som är föreslaget och som skulle ha i uppdrag att vara rådgivande till Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser inrättas. Detta råd ska vara ett stöd för myndighetens uppdrag och följa kapitalmarknadens utveckling och dess påverkan särskilt på små och medelstora företags tillgång till kapitalförsörjning. När ska företagsfrämjande insatser då göras? Framför allt ska de riktas till verksamheter innan företagsstart, till företags utvecklingsfaser och vid kommersialiseringen av innovationer utifrån bland annat följande utgångspunkter. Det gäller affärsidéer och innovationer där en långsiktig kommersiell bärkraft ska ha goda möjligheter att utvecklas. Statens roll ska vara tydlig och väl motiverad, och de statliga insatser som genomförs ska vara marknadskompletterande. Risken för snedvridning av konkurrensförhållanden och undanträngningseffekter ska minimeras. Alternativa utförare ska även här övervägas i de delar där staten visserligen har intressen men inte nödvändigtvis behöver vara utförare. Statliga insatser ska i största möjliga mån bedrivas där så är möjligt med medverkan av privata aktörer. Då kommer vi in på området riskkapital, herr talman. Det är grundläggande för företag som ska kunna utvecklas att det finns friskt, sunt och nyttigt kapital att tillgå. Att bygga upp mer privat riskkapital är en av avgörande framtida utmaningar. I den reservation som finns till detta betänkande noterar vi att oppositionen vill dränera på att sätta in i en riskkapitalfond. Jag säger dränera, och det kan vara en lätt fångad ordvits i samband med , men detta är lite grann en tankelapsus. Det gemensamma ägande som är ska alltså försvagas för att fylla de hål oppositionen vill införa med en förmögenhetsskatt. Lite grann skulle man kunna likna det vid en gräsbrand. Den röda faran, den röda hanen, drar fram över åkern och bränner ned den gröna grödan. Vad blir kvar? En brunsvart aska. Ur denna kan det vara svårt att se nya, fräscha företag växa fram. Även om en förmögenhetsskatt inte införs är bara hotet om att införa den ett stopp för mycket fräscht riskkapital. Det är mycket fräscht privat kapital från utlandet som vänder om på utan att nå fram till den svenska kusten. För vem vågar flytta pengar till om de kommer att beskattas på ett annat sätt än ? Då kommer än mindre att nå fram till svenska företag. I det senaste numret av tidningen är den tidigare LO-utredaren mycket tydlig när det gäller innovationer och riskkapital. kom hans bok , där han med insikt och kunskap slår fast riskerna med att införa en förmögenhetsskatt. För att svenska innovationer inte ska köpas upp av utländska investerare vill att samtliga partier tar tydligt avstånd från förmögenhetsskatten och tanken på att införa en sådan. Vi moderater tar tydligt avstånd från alla former av skadlig beskattning av nyttigt kapital, och det gör även våra tre allianskolleger. Det vore en välgärning om vi i dagens debatt kunde få höra att även de grönröda skrotar alla tankar på att återinföra en förmögenhetsskatt en förmögenhetsskatt som får svenskt kapital att lämna landet och hindrar utländskt kapital att flöda in och berika nya idéer och företag med välbehövliga muskler. Det vore välgörande att få höra detta. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag. I detta anförande instämde , och (alla m). 225 () replik: Vi är ganska överens om själva synen på företagsfinansiering genom statliga insatser; det ska vara just marknadskompletterande. Det ska inte vara så att staten står för finansieringen, men i vissa sammanhang finns det precis som säger anledning att fundera på hur det ska hanteras när marknaden är frånvarande, tror jag att du uttryckte det. Där är vi helt överens. Det är intressant, för när man väl har sagt detta borde man ha några idéer om hur det ska gå till. Vi har haft en utredning som har tittat på detta. Det finns praktiskt taget inga förslag mer än dessa två, och de borde egentligen ha kunnat beslutas på myndighetsnivå. Det behövdes knappast någon lagstiftning eller att vi behandlade det här i . Man kan fråga sig vad Alliansens idéer om hur detta ska gå till egentligen är. Eller ska man fortsätta att utreda detta ytterligare en gång, och sedan kanske man måste utreda ytterligare en gång? Det är mycket utredande och mycket pratande och väldigt lite verkstad. Sedan måste jag ställa en annan fråga. Det skulle bli så bra när man avskaffade förmögenhetsskatten. Jag tror att i en debatt vi hade sade att det skulle rinna in pengar i . Hon pratade till och med om att det var bra om man hade en rik moster som helt plötsligt kunde ta hem sina pengar till , och så kunde man få sitt företag finansierat via det. Hur mycket pengar var det nu som man kan bedöma kom in till ? Och hur mycket bättre har det blivit för företagen sedan man avskaffade förmögenhetsskatten? Någon form av mätning och uppföljning måste man väl ändå ha gjort av denna reform som var så viktig och som man gjort så stor sak av från alliansregeringen. 226 HANS () replik: Ja, i några fall har vi faktiskt ganska gemensam syn. Det är när det gäller att stimulera företag och att det är viktigt att nya företag växer fram. Det är dock anmärkningsvärt att det när det gäller de två avvikande synpunkter oppositionen har på denna proposition och på detta betänkande är två saker man slår fast. En är att man är negativt inställd till att det ska komma in fler och privata aktörer i rådgivningssystemet med . Jag har svårt att se varför detta skulle vara ett problem. Är det den allmänna rädslan att det ska komma in fler aktörer och att valfriheten ska öka? Det är samma argument som man använde när apoteksmonopolet avskaffades och samma argument som man har haft i samband med avskaffandet av bilprovningsmonopolet. Det är samma argument som kommer i alla sammanhang där det ska öppnas upp möjligheter. Här skulle jag också vilja att svarar på frågan: Vad är det som gör att nystartade svenska företag kommer att få det bättre med en förmögenhetsbeskattning? Bara det faktum att man flaggar upp och varnar för att det ska bli beskattning här kommer att skrämma bort kapital. Det har visat sig att kapital vänder i . Det är inte nyttigt för vare sig nya eller befintliga företag. Vi behöver mer av fritt kapital. Vad är det som är så bra med en förmögenhetsbeskattning? Och varför är det bättre att dränera på ? 227 () replik: Det intressanta är väl egentligen inte att man vill upphandla de här rådgivningstjänsterna. Det intressanta är ju att detta är lösningen på praktiskt taget alla problem som den här regeringen har. Man är totalt idélös det är ingen tvekan om att man inte har några idéer på detta område. Man har inte ett enda konkret förslag mer än detta. Det här kunde mycket väl ha gjorts. Ingenting har väl hindrat att göra den här upphandlingen om man hade velat göra den och få fler aktörer. Det kan vi inte hindra. Det är den enda idé man har i hela detta betänkande, förutom det råd som ska göra en tillväxtanalys. Jag förstår inte: Vilka idéer har man för övrigt? säger så här: Pengarna vänder i . Hur vet detta? I vilken analys har man kommit fram till detta? Är det fler än allmänna tyckare på diverse tankesmedjor som har uttryckt detta? Det var väl framför allt som sade att om vi skulle säga att vi tänkte återinföra förmögenhetsskatten skulle inga pengar komma in. Sedan har man gått på den här myten. Sanningen är ju den, , att ni inte har någon aning om detta har inneburit någonting för . Jag kan peka på en annan reform, arvs- och gåvoskatten. Slopandet av den löste inte generationsskiftena som det påstods i den allmänna debatten, inte minst från er sida, att den skulle göra. Hur mycket pengar har kommit in? Hur många miljarder har pumpats in i ? Det vore intressant att få svar på den frågan. Ni påstår en massa saker, men det är väldigt sällan ni har något underlag för vad ni säger. I detta fall kan ni inte tala om hur mycket pengar som har kommit in. 228 HANS () replik: När det gäller att diskutera vad som skulle kunna ha hänt om det inte hade skett och vad som borde ha skett om det inte hade råkat vara si eller så där kan man spekulera. Men jag tycker att det finns ett grundläggande resonemang i själva den här frågan, och det är: Är det nyttigt att beskatta kapital som skulle kunna användas till privat, nytt företagande? Är det bra? Om detta vore bra undrar jag varför ni inte höjde förmögenhetsskatten när ni regerade och som ni faktiskt ville ha en förmögenhetsskatt. Om det hade varit bra, varför höjde ni den inte? Varför såg ni inte till att genom förmögenhetsskatten dra in pengar och sätta dem i riskkapitalfonder? ska ni göra både och. Ni ska både ta pengar ur , som ska växa och investera i ny teknik, och avveckla viktig verksamhet för företagets lönsamhet i utlandet. Ni gör både och. Det här är ett grundläggande principiellt resonemang om skadligheten eller nyttan av en beskattning. Förmögenhetsbeskattning är ett signalsystem som inte är bra. Då kan man också undra: Hur mycket av förmögenhetsbeskattningen gick till att investera i nytt företagande när ni i Socialdemokraterna regerade? Det här är viktigare än att resonera om olika belopp och olika summor hit eller dit. Det här är ett principiellt resonemang. Är det bra att beskatta? Där säger vi nej, och därför kommer en alliansregering aldrig att återinföra en förmögenhetsbeskattning. 229 PER ÅSLING (c): Var och en som försökt föra en innovation från ritbordet till kommersiell framgång vet hur svårt det kan vara att ordna finansieringen. Det gäller särskilt i det allra första skedet innan man ens vet om det kommer att bära. Men många delar också den erfarenhet jag har av riskkapital, både som entreprenör och som finansiär via regionala initiativ, att det bästa riskkapitalet är det som kommer från engagerade investerare, som utöver finansieringen lägger in erfarenhet, kunskap och engagemang i det företag som man går in i. Därför är det inte förbluffande att de entreprenörer jag stöter på i mitt värv talar sig varma för privat riskkapital och förhåller sig skeptiska till alltför vidlyftiga statliga program. Det är mot denna bakgrund man bör se regeringens förda politik. Det är å ena sidan en politik för att stödja framväxten av privat riskkapital och privat rådgivning för företag. Det är å andra sidan en politik för att statliga aktörer ska göra rätt saker, inte minst att ge stöd i ett så tidigt skede att det kan vara svårt att gå till en privat investerare. Många av de viktigaste förslagen ligger därför naturligt också utanför den proposition vi diskuterar här . Slopad förmögenhetsskatt, som kan locka mycket stora summor riskkapital tillbaka till , regelförenkling och förändrade redovisningsregler för mindre företag är alla viktiga insatser för att underlätta för nya företag. Med den erfarenhet jag har av riskkapital framstår det närmast som självklart att det förvisso behövs ett statligt engagemang men också att det måste vara det privata näringslivet som leder investeringarna. Det finns behov av att göra ytterligare ansträngningar för att förbättra tillgången på kapital för mindre företag. Låt mig ta några exempel från min erfarenhet av företagsfinansiering. För det första är det angeläget att riva de hinder som finns i form av rena förbud för högskolor och kommuner att engagera sig ekonomiskt i regionala riskkapitalprojekt med anknytning till forskningsmiljön. För det andra är det angeläget att införa riskkapitalavdrag för att stimulera framväxten av mer privat riskkapital. I första hand handlar det självfallet om privatpersoner, men det bör inte hindra att motsvarande åtgärder genomförs för företag som investerar i såddfinansiering. För det tredje bör lära av grannländer som framgångsrikt genomfört system med statliga kreditgarantier, där staten står som garant för delar av utlåningen, ofta i samarbete med kreditgarantiföreningar. Fördelen med detta är att den privata finansieringen stärks, som staten tydligt tar ett ansvar för de tidiga investeringar som kan vara svåra att få till stånd på kreditmarknaden. För det fjärde bör den statliga politiken utgå från de regionala skillnader som finns i riskkapitalförsörjningen. På svagare marknader krävs helt enkelt ett större statligt engagemang i samarbete med näringslivet. Saminvest i mellersta är ett bra exempel på hur offentliga medel kan bidra till att stärka den privata kreditgivningen. Norrlandsfonden är ett annat bra exempel. Den gemensamma utgångspunkten är att staten har en viktig roll att spela men att den rollen inte bör tränga undan utan komplettera och stärka privata insatser. I grund och botten fungerar marknaden för riskkapital och finansiering väl i . Det innebär inte att den är perfekt. Jag har skissat på några förslag som skulle kunna stimulera till ökade investeringar i innovationer och nyföretagande i . Den grundläggande fråga vi har att diskutera handlar om vilket ansvar stat och marknad bör ta. På det här området liksom på varje annat politikområde är statens uppgift att ge förutsättningar och goda villkor. Men att förverkliga idéer är upp till den enskilda människan och den enskilde entreprenören. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. 230 Tredje vice talman (): För att företag, stora som små, ska starta, växa och anställa behövs bra villkor. Ett väl utvecklat privat företagande är en förutsättning för vår gemensamma välfärd. Det är framför allt i nya och växande mindre företag som nya arbetstillfällen skapas. Svensk politik har inriktats på att skapa bra förutsättningar för stora industriföretag. Det synsättet måste breddas. Morgondagens jobb kommer i stor utsträckning att växa fram inom tjänstesektorn. Vi i liberalerna har tillsammans med de övriga allianspartierna genomdrivit reformer som förenklar företagandet. Bland annat har skatter och arbetsgivaravgifter sänkts, regelkrånglet minskat, anslagen till forskning och innovation ökat, tidigare monopolmarknader öppnats upp och svarta jobb blivit vita genom riktade skatteavdrag. Det har blivit lättare att anställa. Men det finns mer kvar att göra för att skapa ett företagsklimat i världsklass. Utan människor som vågar pröva nya idéer och ta risker stannar utvecklingen i vårt land. En av de allra viktigaste men också svåraste uppgifterna handlar om att ändra människors attityder till företag och företagande. Jag vill påstå att regeringen har kommit en god bit på väg när det gäller just detta. Det betänkande som vi debatterar, Företagsutveckling statliga insatser förfinansiering och rådgivning, handlar huvudsakligen om detta och bygger på regeringens proposition som har samma namn. Propositionen är viktig och angelägen. Den är en i raden av alla de insatser som regeringen har presenterat under den här mandatperioden för att främja företag och företagande och därmed bidra till framväxten av nya jobb. och Alliansens näringspolitik har som mål att stärka den svenska konkurrenskraften och skapa förutsättningar för fler jobb i fler växande företag bland annat för att bryta utanförskapet. När det gäller vår syn på näringspolitikens inriktning i övrigt kan hänvisas till det som vi debatterade inom Utgiftsområde 24 Näringsliv. Konkurrenskraft i näringslivet förutsätter ett gott företagsklimat som skapas genom insatser inom många olika områden. Det handlar till exempel om skatter, transporter, forskning, utbildning, handel, investeringsfrämjande, arbetsmarknad, energi, miljö, landsbygdsutveckling etcetera. Jag skulle kunna hålla på och rabbla upp en hel massa här. Ett bra entreprenörs- och företagsklimat är avgörande för att svensk ekonomi ska växa och vara livskraftig i en allt öppnare världsekonomi. En positiv och öppen attityd till företagande och företagsverksamhet är en förutsättning för ett nyföretagande. Fler företag och jobb kräver ett dynamiskt näringsliv och fler innovationer. När ny kunskap och nya idéer omsätts i lönsamma verksamheter, nya produkter och tjänster skapas bättre förutsättningar för hållbar tillväxt i hela landet. När det gäller insatserna för rådgivning och kapitalförsörjning är det viktigt att de offentliga insatserna är just marknadskompletterande, som flera har sagt här tidigare. Staten ska inte bygga upp parallella system där det redan finns fungerande system av privat karaktär. Syftet med de riktlinjer som regeringen föreslagit är att öka effektiviteten i systemen för företagsfrämjande och att renodla statens roll genom detta. Jag och vi välkomnar regeringens ambition när det gäller de statliga insatserna för att främja företagsutveckling och att de ska vara marknadskompletterande och inte snedvrida konkurrensen. Den statliga organisationen måste därför vara följsam och får aldrig vara statisk. Den måste kunna anpassas och dimensioneras efter utvecklingen på marknaden. Därför är det också självklart att statliga insatser med regelbundenhet ska följas upp och utvärderas. Låt mig nu med några ord nämna något om oppositionens gemensamma motion inom detta område. Det är bra att oppositionen, som det skrivs inledningsvis i motionen, är otålig när det gäller insatser som främjar företagande. Äntligen, skulle jag vilja säga. Vad som däremot är förvånande är den närmast skräck som visas för privata alternativ. Jag förstår egentligen inte vad ni har emot verksamheter som bedrivs av icke-offentliga aktörer. De fungerar bevisligen och bidrar till utveckling, och man tar till vara hela samhällets kompetens.