prot · GY0933 · 2010-12-13 00:00:00 — av de 370 miljonerna måste i så fall räknas som ett extra anslag till UD, för ni har ju inte kvar de arbetsuppgifter som EU-ordförandeskapet medförde. 110 Statsrådet (M) replik: Jag vill avsluta debatten med att säga att , som ju var delaktig i regeringen , vet om att vi då ärvde ett underskott på i utrikesförvaltningen. Det har vi nu nogsamt städat bort. Det har inneburit att vi har varit tvungna att göra riktiga kostnadsnedskärningar. kommer vi att tvingas göra ytterligare i minst denna storleksordning, är jag rädd för. Jag vill bara för alla understryka att antalet personer nu är tillbaka i samma nivå som före ordförandeskapet. Jag kan också konstatera att det här i finns en jättehög ambitionsnivå för den svenska närvaron utomlands. Det finns en risk nu att besparingarna kommer att innebära att vi inte genomför det som förväntas. Det tycker jag är viktigt att utrikesutskottet och hela kammaren är medvetna om. Vi försöker hantera skattebetalarnas pengar så omsorgsfullt som vi kan. Det var därför det var olyckligt att vi nu fick den här stora besparingen. Det riskerar, som sagt var, att minska vår förmåga att följa den ambitionsnivå som vi tycker att ger till oss. Vi ska göra så gott vi kan. Men jag är rädd, fru talman, att vi kommer att behöva återkomma och diskutera ytterligare ambassadnedläggningar, att vi kommer att behöva friställa människor som skulle behövas för att tänka ut vad som är nytt, vad som behövs i utrikespolitiken framöver för att kunna möta de globala utmaningarna. Jag är också lite rädd att det kommer att riskera det förnyelse- och förbättringsarbete som vi har gjort på biståndsområdet. Det är nya kompetenser som behövs. Det är en kvalitetssäkring som behöver göras. I förhållande till många andra länder har inte höga administrationskostnader. Jag kan också konstatera, fru talman, att å sin sida behöver ökade ambitioner för att kunna fullfölja det medborgerliga uppdraget och kunna se till att politik och pengar hänger ihop på ett ansvarsfullt sätt. Jag är, som har framförts tidigare av kolleger i regeringen, djupt oroad över denna besparing. Men vi ska ta hand om den så gott vi någonsin kan och likväl följa intentioner. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 10 § Internationellt bistånd Föredrogs utrikesutskottets betänkande 2010/11:UU2 Utgiftsområde 7 Internationellt bistånd (prop. 2010/11:1 delvis, skr. 2009/10:214). 111 (S): Jag vill ställa mig bakom det särskilda yrkandet från S, V och MP om internationellt bistånd. Jag tänker med verklig emfas ta upp ämnet klimat och bistånd, två oerhört viktiga utmaningar i det internationella biståndet. har vi kunnat följa förhandlingarna i . För inte så länge sedan kunde vi följa förhandlingarna på närmare håll, när de ägde rum i . Vi från Socialdemokraterna vill se ett globalt ansvarstagande i klimatfrågan där är med och samlar länder med höga ambitioner för att driva frågan framåt. Att och alla de andra länderna inte nådde längre än vad de gjorde i , som var ett stort misslyckande, är bara att beklaga. Under de senaste dagarnas förhandlingar i har vi alla hållit andan, eftersom det nästan har handlat om risken för ett totalt misslyckande, inte bara vad gäller klimatförhandlingarna som sådana utan också för de stora regeringskonferenserna och FN-samarbetet. Stor kraft måste ägnas åt det internationella klimatarbetet för att öka miljörättvisan. I grunden har vi en bra utgångspunkt. Vi står bakom att vi ska ge av bni i bistånd. För oss rödgröna är det otänkbart att finansiering av klimatåtgärder i fattiga länder ska gå ut över fattigdomsbekämpningen. När vi har lyssnat på olika FN-organ som har kommit till utrikesutskottet och bland annat redogjort för utmaningarna har vi kunnat höra att det krävs mångdubbelt mer av internationella satsningar additionellt för att vi ska kunna undvika att mycket av den utveckling som har skett i de fattiga länderna inte ska vridas tillbaka. Vi vet också att det är många av de fattigaste länderna och de fattigaste människorna på jorden som kommer att få betala priset för klimatomställningarna till det sämre. Det är många av de mest sårbara, de som egentligen inte har något skydd att tala om, som kommer att drabbas hårdast när klimatomställningarna förvärras. Det är oerhört angeläget att vi från den rika världen verkligen visar vad vi menar. De förhandlingar som har ägt rum har hållit på att haverera . Vi har kunnat höra hur man ända in i det sista diskuterade huruvida man skulle avsluta förhandlingarna i med ett misslyckande. Vi kan se hur de stora länderna har agerat. Till exempel ställer sig helt utanför det avtal man kom fram till. , och andra stora utvecklingsländer som är på väg upp från att ha varit utvecklingsländer till att vara någonting mitt emellan ställer sig också utanför, eftersom det enda bindande avtal som existerar är resterna från Kyoto. De ser det som en garanti att i-länderna tar huvudansvaret för minskningen av växthusgasutsläppen. När man är i eller andra av de här länderna säger de: Varför ska vi ta ansvar nu? När ni gjorde er resa från fattigsamhälle till industrisamhälle var det fullt ös i era fabriker, och då var det ingen som höll er tillbaka. när vår tid har kommit och vi har möjligheter att utvecklas i snabb takt vill ni att vi ska hålla igen. Det kanske inte låter som ett klokt resonemang med våra utgångspunkter, men så resonerar många företrädare för dessa länder. Det gäller också . Det är därför flera av de här länderna väljer att stå utanför. har nämnts här tidigare. Där finns definitivt mycket att önska både när det gäller demokrati och mänskliga rättigheter. händer det faktiskt mycket på miljöområdet. är ett av de länder som står för enormt mycket av världens utsläpp. Dess folk får betala ett mycket högt pris för föroreningarna i landet. Stora delar av stränderna kan inte användas. Jag tror att tio tolv av världens mest förorenade städer finns just i . investerar man stort i miljöteknik. Det är faktiskt så att den amerikanska regeringen oroat sig för stora inköp av miljöteknologi, det vill säga hela kunnandet i de företagen. När vi tittar i utvecklingsländerna är det oerhört angeläget att vi i ägnar kraft åt att driva det internationella klimatarbetet. Det handlar helt enkelt om att öka miljörättvisan. Det är viktigt att vi ger av bni i bistånd, men det är också viktigt att vi är aktiva policymässigt i de internationella konferenserna. Det är viktigt att vi hittar nya sätt att addera resurser för att motverka klimatomställningar. Det är ett avgörande ställningstagande för att skapa förtroende i de fattiga länderna till bland annat klimatförhandlingarna. Vi, som utvecklade länder med ett högt kunnande i miljöteknik, måste visa vägen. Utvärderingarna är dock bekymmersamma. kom rapporten med Climate change performance index. Där fick lämna ifrån sig toppositionen till . I delmomentet Climate policy, klimatpolitiken, halkar ned för tredje eller fjärde året på raken. Från , då vi var på 18:e plats, har vi nu halkat ned till 24:e plats. Vi har hamnat på ett sluttande plan vad gäller klimatpolitiken. Vi minns kanske alla de presskonferenser inom biståndsområdet som hölls i samband med . Då fick vi bland annat från biståndsministern och andra i höra att man presenterade 8 nya miljarder till klimatbistånd. Jag tittade precis på SVT Play på hur Rapport hade granskat detta. De intervjuade statsministern om detta. Han fick tillstå att det inte var så värst mycket nya pengar, utan att man hade tagit dem från biståndet. Det var statsminister . Nu i dagarna har en av framgångarna varit att man har inrättat en grön klimatfond. Jag utgår ifrån att biståndsministern kommer att nämna detta i sitt anförande. Det är ett viktigt genombrott att man har kommit fram till att presentera en grön klimatfond, GCF, som ska ge stöd till klimatåtgärder i de fattigaste länderna och bland annat hindra en fortsatt skövling av regnskogen samt ge insyn i klimatrapportering. Jag skulle kunna diskutera många andra områden. Vi socialdemokrater kommer att arbeta igenom vår biståndspolitik och komma igen med ett fullödigt program på biståndsområdet lite längre fram under den här mandatperioden. ägnar jag mig åt klimatbiståndet, inte minst i kölvattnet av mötena i . Jag antar att biståndsministern kommer att hålla sitt anförande. Min fråga till biståndsministern är: Kommer detta att ske i form av additionella pengar till klimatbiståndet? Eller kommer nya satsningar till klimatfonden även nu att tas från den ordinarie biståndsbudgeten? I det inslag där man intervjuade statsminister sade någon att det spelar stor roll om man använder samma pengar som tidigare och bara sätter en ny etikett på dem. Det är viktigt att det är nya pengar och att vi hittar mekanismer. Jag tycker att biståndsministerns tänkande är positivt. Det är viktigt att vi tillsammans försöker hitta nya vägar att tillföra ytterligare pengar. Om vi inte hittar ett sätt att addera pengar till detta område kommer mycket av de investeringar och satsningar vi gör via biståndsbudgeten att gå förlorade. 112 (MP): Enligt uppskattningar från Global Humanitarian i dör drygt 300 000 människor som en följd av klimatförändringarna eller, annorlunda uttryckt, som en följd av vår livsstil här i den groteskt överkonsumerande delen av världen där genomsnittsindividen lever som om ett par extra planeter stod till vårt förfogande. Vi svenskar beräknas köpa julklappar för runt , alltså ungefär dubbelt så mycket som vi lägger på bistånd. Det är givetvis viktigt att komma ihåg att det vi jag talar om är ett genomsnittsvi och att, som miljöekonomen framhållit, en låginkomsttagare som bor i flerfamiljshus, åker kollektivt och har en måttlig köttkonsumtion mer eller mindre befinner sig inom ramarna för det globalt hållbara. Den rika världens ohållbara konsumtionsmönster slår också hårt mot biologisk mångfald och de ekosystemtjänster som denna mångfald upprätthåller. Det stora forskningsprojektet , The economics of ecosystems and biodiversity, den biologiska mångfaldens och ekosystemens ekonomi, som förbundskansler tog initiativ till i samband med G8-mötet och som är knutet till FN:s miljöprogram , uppskattar att världsekonomin genom artutrotning och sämre fungerande ekosystem tillfogas en förlust som är två till fem gånger större än kostnaderna för finanskrisen. Syds ekonomiska skuld till nord ter sig fjäderlätt vid sidan av nords enorma och växande ekologiska skuld till syd. Det här perspektivet lyser emellertid med sin frånvaro i texten i den här propositionen. Kontrasten är skarp till den synnerligen läsvärda rapport, , som gavs ut av det finska utrikesministeriet där och partivän är departementschef. I denna finska rapport betonas också vikten av att vi i den rika världen inte bara lär ut utan också lyssnar och själva lär om människor och organisationer i utvecklingsländerna och genom en sådan ömsesidig lärprocess tillsammans för världen mot hållbarhet. Såväl satsningar för att bromsa växthuseffekten som anpassningsåtgärder till redan inträffade klimatförändringar kommer att kräva utomordentligt stora belopp. Vi i tycker att regeringen bör verka internationellt för nya finansieringsmekanismer för internationella klimatåtgärder. Avgifter på utsläpp från internationellt flyg och sjöfart kan vara en sådan finansieringskälla liksom skatter, exempelvis på finansiella transaktioner, däribland Tobinskatten, som även ledande politiker som och nu visar intresse för. Det är av yttersta vikt att finansieringen av klimatåtgärder inte går ut över fattigdomsbekämpningen. Det är också viktigt att finansieringsarkitekturen hamnar under FN och inte underordnas den av rika västländer dominerade . Som ett föredöme framstår den anpassningsfond som upprättats under Kyotoprotokollet inom ramen för med syfte att stödja utvecklingsländer som är särskilt drabbade av klimatförändringarna. är balanserat sammansatt av representanter för i-länder och utvecklingsländer. Fonden är den första som har en automatisk internationell finansiering via en 2-procentig avgift på alla CDM-projekt. Vi miljöpartister har länge ansett att en liknande fond för utsläppsminskning också bör upprättas i FN-regi så att utvecklingsländer får möjlighet till stora investeringar i förnybar energi och energieffektivisering. Det är glädjande att det just avslutade mötet i öppnar för detta. av biståndsramens 35,2 miljarder, alltså , förs över från den egentliga biståndsverksamheten och används i stället för sådant som flyktingmottagning, skuldavskrivning och lönekostnader inom den biståndsrelaterade utrikesförvaltningen. Det finns besparingar och besparingar. Att spara in på något, till exempel en utebliven skattesänkning som inte ytterligare höjer levnadsstandarden för redan välmående, är när allt kommer omkring inte jämförbart med att spara in på livet självt. För får man ganska många vårdcentraler i och skolor i . vill skärpa regelverket för så att den sortens avskrivningar från den egentliga biståndsverksamheten inte blir möjliga. Vi motsätter oss med stort eftertryck regeringens strävan att ändra regelverket så att militära kostnader ska få räknas som bistånd. Jag vill, fru talman, yrka bifall till reservation 6. Det är viktigt att emellanåt höja sig över det dagspolitiska harvandet till den skapande statskonstens nivå. Så uttryckte sig när han tillträdde som svensk statsminister. Jag tycker att det är en alldeles utomordentlig målformulering. Men var finns då de nya, spännande idéerna i det departement som han leder och där har en så central uppgift? Att effektivitet är bättre än ineffektivitet kan vi väl alla enas om, men vad är det verkligt nya ni har att komma med? Runt om i världen ser vi hur ny informationsteknik och högre genomsnittlig utbildning håller på att skapa en helt ny värld. konstaterar i sin senaste årsrapport att har HDI, human development index, som mäter hälsa, utbildning och inkomst, utvecklats åt rätt håll i alla länder utom tre. Rapporten slår vidare fast att den positiva utvecklingen kommit till stånd genom att stat och marknad balanserat varandra, och man skriver att marknaderna är mycket dåliga på att tillhandahålla kollektiva nyttigheter som säkerhet, stabilitet, hälsa och utbildning. På samma sätt som man drar ned stödet till ideella och folkrörelsedrivna biståndsorganisationer fryste den moderatledda regeringen länge stödet till UNDP. Jag tycker att det är djupt oroande och påtagligt oliberalt att resurser fryses eller dras ned på till organisationer som har en delvis annan syn på världen än den som omfattar. I längden kommer knappast något att kunna hindra medborgargrupper, folkrörelser, kommuner och andra understatliga enheter att utveckla sina förbindelser till en allt tätare väv av ett globalt civilsamhälle. för jordens kommuner, United Citizens Local Governments, om man så vill en sorts förenta kommunerna, kommer att ta allt större plats i globala sammanhang. Framsynta länder som och har kommunaliserat en del av den tidigare statliga biståndsbudgeten med ett avsevärt uppsving för folkligt engagemang och ömsesidighet i arbetet för en rättvisare och rimligare värld. I en sådan värld behövs inga biståndsministrar, möjligen samarbetsministrar. 113 HANS (V): För mig som vänsterpartist är det solidariteten som är utgångspunkten när vi nu ska diskutera biståndsbudgeten . Det är insikten att kampen för rättvisa, jämlikhet och jämställdhet varken börjar eller slutar vid gränser, eller för den delen vid EU:s gränser. Det är insikten att vi som tror på rättvisa, jämlikhet och jämställdhet bedriver en gemensam kamp för gemensamma intressen oavsett om den kampen förs på en förskola i min hemkommun , i en skofabrik i eller i slummen i . Vi kan konstatera att det finns tillräckligt med resurser på jordklotet för att alla skulle kunna mättas, att vi skulle kunna utrota fattigdomen och att alla människor skulle kunna ges ett värdigt liv. Men i stället för en rättvis fördelning av resurserna, där vi bekämpar våra gemensamma utmaningar, ser vi att alltför mycket av jordens resurser samlas i händerna på en liten del av jordens rika befolkning. Jag tror att det är viktigt att vi påminner oss att det inte saknas resurser på jordklotet. Det som saknas är den politiska viljan att fördela dem på ett rättvist sätt. I biståndsdebatten i , men också i , talar vi ibland om givmildhet och välvilja när vi diskuterar bistånd, men faktum är att resurserna går från syd till nord, inte tvärtom. Alla länder i nord har därför ett ansvar. Det handlar inte om välvilja. Det handlar inte om generositet. Det handlar om att vi i den rika delen av världen har ett ansvar att betala tillbaka de resurser som under århundraden har forsat från syd till nord. Biståndet från ensamt kan inte lösa alla de utmaningar vi har framför oss, men och vårt bistånd kan spela en viktig roll för att förändra vardagen för åtminstone några av världens hungriga, fattiga och förtryckta. Ska vi kunna möta fattigdomen, ojämlikheten mellan män och kvinnor, klimatförändringarna och de omfattande kränkningarna av de mänskliga rättigheterna runt om på jorden krävs en rad åtgärder på en rad områden. Det handlar om ökat bistånd, naturligtvis, men också om skuldavskrivningar, en klimatpolitik där världens rika länder och de multinationella företagen tar sitt ansvar, ett stärkt regelverk för vapenhandel, en reformering av IMF och , tydligare globala regler för utländska investeringar och rättvisa handelsregler. I grund och botten krävs en annan ekonomisk världsordning med en tydlig omfördelning av makt och resurser från nord till syd. Den svenska biståndsdebatten har fokuserat på enprocentsmålet. Jag tror att det har varit bra och viktigt. Utan ett tydligt mål för biståndet hade det troligen varit mycket lägre. Det kan vi inte minst lära av att titta ut över . Där ser vi att land efter land misslyckas med att leva upp till sina internationella förpliktelser och löften. får vi nog konstatera, även vi biståndsvänner i denna kammare, att fokus på nivåerna i biståndsdebatten alltför ofta resulterat i att debatten om innehåll kommit i andra hand. Låt oss därför påminna oss att biståndets huvuduppgift är att bekämpa fattigdomen, förändra vardagen för de miljoner människor som förvägras ett värdigt liv. Trots detta vet vi att av det internationella biståndet går till fattigdomsbekämpning, och tyvärr ser vi även i hur biståndets huvuduppgift, att bekämpa fattigdomen och stärka de fattigas rättigheter, har tappats bort. Vi kan se det av utspel. Varje utspel som görs innebär att fattigdomsbekämpningen kommer allt längre ned på den politiska prioriteringslistan. En central del i arbetet mot fattigdomen måste vara att stärka kvinnors rättigheter. 360 000 kvinnor dog i samband med graviditet 2008. av dessa kvinnor levde i ett utvecklingsland. Vi kommer självklart aldrig att lyckas bekämpa fattigdomen så länge kvinnor förvägras rätten till sin egen kropp och sin egen sexualitet. ser vi hur alltför många biståndsgivare inte vågar, eller inte vill, satsa på frågor om preventivmedel, sexualupplysning och säkra aborter. Därför vilar ansvaret så mycket tyngre på just , och därför borde vi öka biståndet till sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter med målet att av biståndsbudgeten ska öronmärkas för dessa områden. De klimatförändringar som vi redan ser i många länder i syd fördjupar fattigdomen och hotar fattigdomsbekämpningens grunder. Ska vi möta dessa gigantiska utmaningar går det inte att göra som den borgerliga regeringen, ta resurser från fattigdomsbekämpningen, ta resurser från satsningar på att få fler barn i skolan, ta resurser från att utbilda fler barnmorskor för att i stället finansiera klimatåtgärder. För oss rödgröna är det, vilket även tidigare talare understrukit, otänkbart att finansieringen av klimatåtgärder i fattiga länder går ut över fattigdomsbekämpningen. Biståndet behövs mer än kanske någonsin för att bekämpa just fattigdomen och skapa en positiv utveckling i en värld som allt hårdare drabbas av ett förändrat klimat. Sist men inte minst vill jag, när vi nu diskuterar biståndets innehåll, lyfta fram behovet av att förstärka förutsättningarna för folkrörelserna och deras arbete med utvecklingsfrågor i både nord och syd. Frivilligorganisationer i har spelat och spelar en viktig roll inom biståndet. Tack vare alla de svenskar som ideellt engagerat sig i solidaritets- och biståndsarbetet har svensk utvecklingspolitik fått en tydligare folklig förankring och tillförts viktiga perspektiv. En viktig om än i budgeten liten del i detta är folkrörelsernas informationsarbete. Ett bistånd av hög kvalitet förutsätter nämligen en biståndsdebatt av hög kvalitet där olika röster hörs och där de som faktiskt arbetar med utvecklingsfrågor har möjlighet att ta del av och bidra till debatten. Vi har haft en svensk biståndsminister som talat om kvalitet och resultat. Och visst har bistånd lidit av kvalitetsproblem, och visst har vi fortfarande stora problem med att mäta resultaten. Men till skillnad från och den borgerliga regeringen anser jag och inte att de största kvalitetsproblemen finns hos frivilligorganisationer eller i de projekt som genomförs ute i fält. De verkligt stora kvalitetsproblemen i svenskt bistånd finns i . Regeringens budget synliggör flera av dessa stora kvalitetsproblem i det bistånd som vi har framför oss. I budgeten avräknar regeringen från biståndsbudgeten för flyktingmottagande i . Som vänsterpartist kan jag säga att vårt parti självklart står upp för en human flyktingpolitik. Vi vill att ännu fler som flyr undan krig och förföljelser ska kunna få en i vårt land. Men flyktingmottagande i är inte bistånd, och trots att biståndsministern nu i sin femte budget avräknar mångmiljardbelopp för just flyktingmottagande i har man inte kunnat visa på vilket sätt detta bidrar att bekämpa fattigdomen och stärka de fattigas mänskliga rättigheter. I budgeten ökar också avräkningarna för utrikesförvaltningens förvaltningskostnader . Genom kreativ bokföring finansieras allt fler och alltmer av ambassader med bistånd. De kan vara rimligt att en ambassad som bedriver utvecklingsarbete i ett utvecklingsland också delvis ska finansieras med bistånd. Men vari ligger logiken att 2008 tog från biståndet för att finansiera ambassaden i ? Eller att man tog 2,6 miljoner till ambassaden i och till ambassaden i ? Dessa avräkningar går direkt in i ambassadernas ordinarie budget, och frågan är vart retoriken om kvalitet och resultat tog vägen när bistånd ska finansiera cocktailmingel och limousiner i . I budgeten ger den borgerliga regeringen 250 miljoner i kapitaltillskott till . Det är samma statliga riskkapitalbolag som 2008 lät av sina investeringar kanaliseras via skatteparadis i och . Det är samma bolag som hårt kritiserats av för att man har låtit sina investeringar främst motiveras utifrån ett ekonomiskt perspektiv som utvecklingsperspektivet har tappats bort. Retoriken om kvalitet måste ha tagit semester den dag man beslutade att ge ytterligare 250 miljoner till denna hårt kritiserade verksamhet. På alla dessa områden har vi i lagt fram förslag som stärkt kvaliteten i biståndet. Vi har krävt att ska arbeta internationellt för att regelverken om vad som räknas som bistånd och vad som kan avräknas ska skärpas, och att vi i likt länder som och inte ska finansiera vårt flyktingmottagande med biståndsmedel. Vi har krävt att avräkningarna för ambassaderna bara ska kunna genomföras om man kan visa att ambassadkostnaderna har direkt koppling till utvecklingssamarbete. Vi har vidare krävt att , likt vårt grannland , ska stänga möjligheten att kanalisera bistånd via skatteparadis. Sammantaget kan vi konstatera att de som verkligen slår vakt om ett svenskt bistånd av hög kvalitet som gör nytta och ger resultat inte är de borgerliga företrädarna utan snarare vi i oppositionen.