prot · GX09126 · 2010-05-26 00:00:00 — Lagrådet menar även att det i vissa stycken är oklart vilka stater som omfattas av ett avtal som lagen hänvisar till. Något konfunderad blev jag när jag läste att Lagrådet anser att till och med begreppet civil luftfart används på ett förvirrande sätt i den föreslagna lagstiftningen. Lagrådet anser att begreppet civil luftfart helt borde utgå ur lagtexten, eftersom det, som det nu används, gör mer skada än nytta. Jag har försökt räkna alla de brister i lagförslaget som Lagrådet lyfter fram i sitt yttrande. Det beror på hur man räknar. Ska man betrakta en behandlad paragraf från Lagrådet som en brist? Eller ska man räkna det som flera brister i de fall där Lagrådet ser flera problem med formuleringarna i en paragraf? Eller hur ska man göra i det fall där Lagrådet till exempel kommenterar att tre punkter i en lagparagraf i författningskommentarerna är kommenterade som fem olika punkter? Ska man se det som ett problem, tre problem eller fem problem? Beroende på hur man räknar tror jag att man hamnar på någonstans mellan 60 och 100 olika saker som Lagrådet ser mer eller mindre allvarliga problem med i den föreslagna lagen. Totalt handlar det alltså om 35 sidor, vilket är ett ganska ovanligt och långt yttrande från Lagrådets sida. Då ska man dessutom komma ihåg att Lagrådet på flera punkter tydligt säger att deras granskning har skett under en sådan tidspress att de inte kan ge någon garanti för att de i sitt arbete har haft möjlighet att fånga upp alla de problem som eventuellt kan finnas i lagförslaget. Det här säger jag, herr talman, bara för att alla de som lyssnar och eventuellt tittar på det här ska förstå hur oerhört svårt och komplicerat det är för mig som företrädare för minsta parti att hantera frågan. är det nämligen så, som majoritetsföreträdarna säkert kommer att påpeka, att regeringen under några hektiska dagar efter att man fått Lagrådets remiss tagit till sig alla de här påpekandena. Man har försökt arbeta in detta i den egna produkten och förändra den efter Lagrådets förslag. Men eftersom Lagrådet inte har getts någon möjlighet till en ny granskning för att kontrollera att detta har gjorts på ett sådant sätt att det är frid och fröjd vet vi inte hur det ser ut. Det kan faktiskt uppstå nya konflikter i lagtexten när man i väldig hast, under väldig tidspress, måste göra stora justeringar och förändringar. Den här tidsperioden är ju enormt kort jämfört med den tid det tog att utarbeta det ursprungliga förslaget. Därför tror jag att det är ett önsketänkande att utgå från att det inte skulle finnas kvarstående problem. Det är verkligen otillfredsställande att regeringen har så bråttom att man inte har möjlighet att tillåta granskning på ett sätt som gör att vi kan känna oss trygga och veta att det lagförslag som vi ska anta här i kammaren faktiskt fungerar i praktiken. Den tvivelaktiga hanteringen, det faktum att det är uppenbart att stora brister i förslaget kan återstå och att detta har funnits med i processen så sent som i en lagrådsremiss borde innebära att majoritetsunderlaget här i funderade en del på hur mycket man ska bli hunsad av regeringen. trovärdighet det gäller även majoritetens trovärdighet som lagstiftare tar ju skada om vi i antar alltför många lagar som har tagits fram i så stor hast att det visar sig att slutprodukterna i praktiken har många problem och kanske till vissa delar inte fungerar. Nog om detta. tror jag att alla förstår vad jag anser om villkoren för själva lagstiftningsarbetet och vad jag anser om riskerna när man har för bråttom. I utskottets betänkande har oppositionen valt att i två reservationer lyfta fram två problem av alla de problem i propositionen som med största sannolikhet finns kvar. I övrigt tillstyrker vi. Men jag måste säga, till skillnad från de två som har haft sina anföranden, att det på sätt och vis är med hjärtat i halsgropen som vi i övrigt tillstyrker propositionen. När man arbetar så snabbt som jag nu har försökt beskriva och med de osäkerheter som finns känns det väldigt otryggt. Det kan som helhet, så att säga, fortfarande ligga kvar många problem. Jag är så här försiktig eftersom det naturligtvis är väldigt mycket svårare för mig och mitt parti att göra den här granskningen av det slutgiltiga förslaget från regeringen än det är för Lagrådet, med alla de resurser och den kompetens som de har. Med tanke på de osäkerheter som de uttrycker måste ni förstå att det även från min sida finns minst lika stora frågetecken inför många delar i lagförslaget. Vi har då inte orkat bearbeta dessa till en sådan nivå att det har kunnat ingå i en motion och i reservationer. Men som jag har sagt tror jag att det är överoptimistiskt att tro att det inte skulle kvarstå problem och otydligheter efter det här arbetet. Att en regering som påstår sig ha förstått vad klimatfrågan handlar om och som säger sig bry sig om miljön väljer att föreslå att man ska ta bort kravet på miljöprövning för mindre flygplatser tycker jag är häpnadsväckande. Även mindre flygplatser har stor inverkan på miljön. Det här är ännu ett svek mot den biologiska mångfalden. Det är ännu ett svek mot hotade växter. Det är ett svek mot hotade djur. Utan krav på miljöprövning blir det, herr talman, mycket enklare och billigare att anlägga mindre flygplatser runt om i landet. Det innebär till exempel att en av de viktigaste turistiska kvaliteterna vi har i vårt land, existensen av tystnad, blir något ännu mer svårfunnet. En regering som ständigt motarbetar de utpekade målen, de överordnade målen, som lägger mer pengar på motorvägar och mindre pengar på järnväg och som gynnar flyget och försvårar för alternativa bränslen att få genomslag är inte den regering som behöver. Ordet utveckling saknar egentligen sin motsats. använder vi ordet kräftgång, men jag tycker att det är ganska oförskämt att belasta den stackars kräftan med den språkliga kopplingen. Därför får jag väl försöka säga att det inte är den här förändringen som vi har behov av. En regering som inte vågar se framtiden, som klamrar sig fast vid gamla lösningar och inte ens förstår de utmaningar vi står inför kan naturligtvis inte leda landet framåt. Bakåtsträvande skulle man kunna kalla regeringens ambitioner, men det är inte något särskilt bra ord. Det är uppenbart att vi behöver en ny regering, herr talman. Jag yrkar bifall till reservation 1. (Applåder) När det gäller flygledartjänsterna tror jag att majoritetsföreträdarna egentligen redan har ångrat sig men att de är för stolta för att kunna erkänna det. Går man igenom alla remissvar och lyssnar till all den kritik som förslaget har fått tror jag att var och en inser att det blir både dyrt och rättsosäkert. Vi riskerar teknikutveckling, och vi riskerar skattebetalarnas pengar. Det kommer att bli de som får ta kostnaderna när vi behöver ta nya kliv framåt när det gäller teknikutveckling. Majoriteten bryr sig inte om verkligheten. Man måste privatisera av politisk princip. Aldrig förr har styrts av ismer så som under den här högerregeringen. Man struntar i om det finns någon marknad. Man struntar i om det finns några aktörer. Man bryr sig inte om att man äventyrar säkerheten. Man struntar i kostnaderna. Man struntar i princip i allting. Vad är det för sorts ansvarstagande? Jag vill yrka bifall till reservation 2, och jag vädjar verkligen till er på majoritetssidan att försöka sätta i gång med dubbelspåret mellan och i stället. Det är mycket viktigare för än en avreglering av flygledartjänsterna. Gör någonting som leder framåt, som leder åt rätt håll ! Få fart på . Gör investeringar som krymper arbetsmarknadsregionerna och som ökar konkurrenskraften. Världen ropar efter produkter från , men företagen tvekar att investera, och varför gör de det? Jo, på grund av att vi har en regering som inte förstår att det krävs en infrastruktur efter behov och inte en infrastruktur för ideologi. 20 (): Som så ofta hör man från oppositionen antingen att det går för fort eller så går det för långsamt. går det först för fort och sedan för långsamt eller tvärtom. Jag ska inte uppehålla mig mer vid det. Jag ska inte heller ägna mig åt någon allmän betraktelse över livets svårigheter som gjorde och inte heller ägna mig åt något djupare svårmod. Jag ska i stället gå igenom lite grann vad de här lagförslagen innebär först något allmänt om lagförslagen, sedan något om flygtrafikledningstjänster och sedan något om tillståndsprövningen av flygplatser. vill jag passa på, herr talman, att yrka bifall till förslaget i civilutskottets betänkande, vilket också innebär att reservationerna ska avslås. Lufträtten är ett väldigt omfattande område som i hög grad är internationellt styrt. Tittar man i propositionen ser man att där behandlas 12 internationella konventioner och så mycket som 37 EU-rättsakter, i många delar bindande eftersom det är fråga om förordningar. Den nya luftfartslagen som ska ersätta luftfartslag bygger på alla dessa rättsakter och internationella konventioner. Det handlar alltså väldigt mycket om att anpassa regelverket till den lagstiftning som finns på EU-nivå. Det tillkommer också en ny lag, lagen om luftfartstransporter, och det kommer att ske ändringar i ett stort antal andra lagar. Uppdelningen i allmänna och enskilda flygplatser tas bort. Det innebär att samma regelverk ska gälla fullt ut för alla typer av flygplatser på lika villkor. Det innebär också att det blir en tillåtlighetsprövning av alla flygplatser. Det har redan tidigare varit möjligt med konkurrens när det gäller flygtrafikledningstjänster fast på ett annat sätt. Vissa hinder som finns kvar tas nu bort, och legala förutsättningar öppnas för att exempelvis en flygplats ska kunna upphandla flygtrafikledningstjänsten i flygplatsens närområde från andra aktörer än . Det finns också ett ganska omfattande straffrättsligt paket i luftfartslagen. Det onykterhetsbrott som finns när det gäller lufttrafik ges en egen brottsbenämning och delas in i två grader: flygfylleri och grovt flygfylleri. För flygfylleri införs en nedre promillegräns om alkohol i blodet. Det införs också en nollgräns för narkotika genom att straffansvaret för flygfylleri föreslås omfatta den som tjänstgör ombord på ett luftfartyg efter att ha intagit narkotika i så stor mängd att det under eller efter tjänstgöringen finns narkotiskt ämne kvar i blodet. Det här kombineras med ökade kontrollmöjligheter för polisen genom att det införs en möjlighet att ta alkoholutandningsprov genom sållningsprov utan att det föreligger en skälig misstanke och också att göra ögonundersökningar i syfte att ta reda på om en person är drogpåverkad. En annan sak som har uppmärksammats emellanåt är oregerliga passagerare. Där sker en straffskärpning. Passagerare som inte åtlyder vad befälhavaren ombord bestämmer om ordningen ska kunna dömas till böter eller fängelse . Det är fängelse i straffskalan som är nytt i den delen. Därutöver införs även en del andra straffbestämmelser, och Transportstyrelsen som är tillsynsmyndigheten får ökade möjligheter att kombinera olika förelägganden med vite. Det kan kanske vara nödvändigt i vissa fall. Jag går över till frågan om flygtrafikledningstjänster mer specifikt. Vad handlar det då om? Jo, det är fråga om att lämna över myndighetsutövning från det allmänna till enskilda. Det kan bara ske om det finns stöd i lag. Myndighetsutövning i det här avseendet är fråga om samhällets maktbefogenheter, kan man säga. Redan i den nu gällande luftfartslagen är det väldigt många olika saker som gäller myndighetsutövning som har kunnat överlämnas till enskilda. Jag kan bara nämna det som gäller , och det är besiktning och tillsyn beträffande luftvärdighet, tillsyn och besiktning beträffande miljövärdighet, utfärdande och förnyelse av luftvärdighetsbevis, godkännande av utländskt luftvärdighetsbevis, förnyelse och ogiltigförklarande av sådant godkännande och tillsyn över luftfartygs bemanning. Enskilda kan också genomföra prov, pröva frågor om omhändertagande av certifikat, ombesörja flygtrafikledningstjänst, hindra ett luftfartygs avgång och också utföra förvaltningsuppgifter i anslutning till föreskrifter som gäller till skydd för liv, personlig säkerhet eller hälsa eller trafik. Så mycket har kunnat lämnas över när det gäller myndighetsutövning till enskilda utförare enligt den nu gällande luftfartslagen. Vad är då skillnaden när det gäller flygtrafikledningstjänster? Skillnaden är att man kan lämna ett luftrumsblock, som det heter, till en utförare som är upphandlad i konkurrens. finns det en möjlighet eller, kan man säga, en skyldighet eftersom det är en EU-förordning som säger att man kan utse en leverantör av flygtrafikledningstjänst. Det är alltså möjligt , så egentligen är det inte en så stor skillnad. Det är praktiska ändringar. Det var därför jag också sade att det är vissa hinder mot konkurrens som har tagits bort. Det var möjligt redan tidigare. Vad kan man säga allmänt om det här? Konkurrensutsättning inom flygtrafikledningstjänsten ligger väl i linje med regeringens transportpolitiska principer under den här mandatperioden, nämligen att främja en ökad konkurrens och stärka effektiviteten för att möjliggöra ett säkert och framtidsinriktat transportsystem. Det ger också möjligheter till en mer allsidig användning av personalresurserna genom integrering av flygtrafikledningen och flygplatstjänsten. Ökad konkurrens kan dessutom innebära fler arbetsgivare för de anställda att välja mellan, vilket i så fall också skulle kunna leda till bättre utvecklingsmöjligheter när det gäller arbetsförhållanden och också när det gäller lön. Förslaget innebär att även staten i egenskap av flygplatshållare tillåts anlita andra leverantörer än myndigheter. När det gäller frågan om tillståndsprövning kan man säga ganska mycket om hur tillståndsprövningen har gått till. Men jag tänkte inte göra det. Vad det handlar om mer konkret är frågan om miljökonsekvensbeskrivningar. Utgångspunkten enligt den nya luftfartslagen när det gäller tillståndsprövning av en flygplats, precis som enligt den gamla, är att tillstånd inte får meddelas mot andra avgöranden av det allmänna, eftersom det sker en separat prövning från miljösynpunkt enligt förordningen om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd beträffande i princip alla flygplatser och där det också ingår en miljökonsekvensbeskrivning. Då har regeringen ansett att det är onödigt att ha ytterligare en miljökonsekvensbeskrivning i samband med tillåtlighetsprövningen. Detta innebär sammantaget att det saknas skäl att ställa krav på ytterligare miljökonsekvensbeskrivningar vid tillståndsprövning enligt luftfartslagen än den som i allmänhet alltid förekommer enligt den förordning som gäller. Därmed har jag gått igenom lite grann beträffande de två frågor där det finns motioner. 21 (): Med tanke på att den nuvarande lagstiftningen är är det väl inte någon som inte tycker att det är dags att modernisera den. Det har hänt en del . Det gäller både tekniken och globaliseringen med bland annat den nödvändiga hänsynen och anpassningen till olika nationella lagar och internationella överenskommelser som behövs . Vi har dessutom slagit samman ett antal verk inom infrastrukturen till och som delvis berör ansvarsområde. Genom att ta bort uppdelningen mellan allmänna och enskilda flygplatser ökar förutsättningarna för att få en konkurrens på lika villkor. Det bör också innebära en ökad effektivitet om det kommer in fler aktörer med kompetens som kan medverka till att utveckla verksamheten. Även om jag har det fulla förtroendet för de statliga tjänstemän som så här långt har skött ett antal viktiga arbetsuppgifter är det nästan utan undantag bra med någon form av konkurrens. Det gäller även flygtrafikledningstjänster. Med rätt krav och anvisningar kommer det att fungera bra. Som vanligt när det gäller uppgifter som staten, eller för övrigt hela den offentliga sektorn, har utfört över , tror emellertid oppositionen att ingen annan kan göra det bättre. Som centerpartist har jag svårt att förstå att bara de som är statligt anställda gör ett bra jobb men inte de som är anställda i privata företag. Det är inte riktigt så det fungerar. Det handlar om bra ledarskap, att rekrytera rätt personal till rätt arbetsuppgifter och ställa rätt krav på verksamheten. Vem som är arbetsgivare är av mindre betydelse. Den röda oppositionen skriver i sin reservation att kommer att undantas från konkurrens. I deras ögon är det väl en fördel om det är enbart som berörs. Dessutom kan det kanske vara en lagom stor andel för att man ska kunna göra en utvärdering för att se om den nya lagen fungerar. Det finns de som av olika anledningar känner en rädsla inför de förändringar som kommer, och jag har respekt för det. Men förändringar är emellertid ett normaltillstånd, och jag hoppas att många som känner en skepsis i stället ska se möjligheterna som den nya lagen kommer att innebära. Det känns också bra att det blir ett tydligt avståndstagande från alkohol och droger inom flyget. som gräns för alkoholpåverkan innebär att alliansregeringen har lyckats med konststycket att få samma gräns för rattfylleri, sjöfylleri och flygfylleri. Det är konsekvent, och det underlättar för alla parter. Vi inför också möjlighet för polisen att ta så kallade sållningsprov, eller i dagligt tal att få folk att blåsa. I mina ögon minskar det också riskerna för att påverkade personer kan komma att tjänstgöra vid flygningar. Det är betydligt vanligare att det är andra personer som är påverkade, nämligen passagerarna. kommer flygbolagen att få utökade möjligheter att ställa krav på den eller dem som uppträder illa när de är alkohol- eller narkotikapåverkade. Det blir också en skärpning av straffen i form av fängelse . Vid prövning av tillstånd för en ny flygplats ska man beakta dels flygsäkerheten, dels miljöeffekterna enligt , dels påverkan på viktiga samhällsfunktioner i övrigt, men inte den sökandes kunskaper, ekonomi och lämplighet. Det är ganska klokt att göra denna avgränsning. Behörighetskrav och liknande får prövas i en annan ordning. När det gäller mindre flygplatser prövas verksamheten enligt förordningen om miljöfarlig och hälsofarlig verksamhet. Då bedömer jag i motsats till och att det är tillräckligt och att det därför inte behöver upprättas någon ytterligare miljökonsekvensbeskrivning. Vi måste lära oss att minimera det administrativa arbetet men ändå uppfylla de krav som är rimliga att ställa. Se därför detta som ett led i regelförenklingsarbetet. Jag har svårt att se mervärdet av en miljökonsekvensbeskrivning i detta sammanhang. Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på reservationerna. 22 () replik: Jag begärde replik på grund av att började med att påstå att vi från oppositionen anser att de personer som arbetar i privata företag inte skulle kunna göra ett lika bra jobb som de som jobbar i offentlig tjänst. För mig är det en helt främmande tanke att man skulle kunna se någonting sådant. Jag kan inte se att vi någonstans har uttryckt en sådan uppfattning. Självklart kan en person som arbetar i ett privat företag göra en minst lika bra insats. Det handlar ju om personer. Självklart kan också en offentligt organiserad verksamhet vara lika effektiv som en privat. Det handlar, som sade, om att ha en bra organisation. Orsakerna till att vissa saker inte lämpar sig att privatisera kan vara olika. Jag ser i detta fall långsiktighet, framförhållning och totalansvar som områden som riskeras om man gör upphandlingar av privata entreprenörer på olika sätt. Därför menar jag att just en sådan verksamhet där säkerheten är så central finns det risk för att den eftersätts när en privat operatör har bara en viss framförhållning och som man arbetar. Man har ett avtal som kanske gäller med en förlängning på kanske för att sköta en sak. Sedan ska detta upphandlas på nytt. Då finns det alltså risk att man inte gör de långsiktiga investeringar som behövs för att hålla hög kvalitet . Vissa områden passar därför inte för konkurrensutsättning. Hade vi haft alternativet med en privat operatör som sköter det hela hade det naturligtvis varit lite mindre riskabelt än om det är många olika som konkurrerar med varandra. 23 () replik: Jag kan börja med att konstatera att och nu ingår i den röda oppositionen, vilket jag också gav uttryck för i min syn på detta. Jag kan konstatera att det inte är riktigt populärt i oppositionen att vi får privata apotek. Detta med flyget är en sak. Det har inte varit riktigt populärt med friskolor. Det har inte heller varit populärt med det fria vårdvalet, LOV, vägar och järnvägar med privata aktörer. Jag grundar bara mina uppfattningar på det som faktiskt har skett historiskt då oppositionen och i synnerhet Socialdemokraterna har haft uppfattningen att statligt anställda och kommunalt anställda utför uppdragen bättre. Jag lägger inga andra värderingar i detta utan konstaterar att man därmed också säger att de som är offentligt anställda utför detta på ett bättre sätt än det privata näringslivet och de som jobbar i det privata näringslivet. Jag vet inga andra skäl till att man kan tycka att det är bättre att den offentliga sektorn utför detta, kanske bortsett från vissa ekonomiska skäl, men det är detaljer i sammanhanget. Det tycker jag är bevis nog för att man värderar de privatanställda på ett annat sätt än de offentliganställda. 24 () replik: Jag blir lite ställd. Jag har väldigt svårt att förstå att kan dra slutsatsen att innebörden är att man delar in personer i sämre eller bättre, att vissa är mindre värda och så vidare. Det finns faktiskt strukturfrågor som gör att olika verksamheter har olika förutsättningar. tog som ett exempel. Men i det avseendet var till och med tvungen att fatta beslut om att lagstifta om högre marginaler detta för att det skulle gå att privatisera. Det är ett av de absolut sämsta exemplen på hur vi av just ideologiska skäl kastar bort skattepengar. Det fanns inga företagsekonomiska skäl alls, utan man höjde handelsmarginalen för apoteksvaror från till för att skapa ett utrymme för privatisering. I den nu aktuella frågan har man valt att inte att tala om hur mycket dyrare det blir, utan det får flygresenärerna se på biljettpriset. Det går väl inte att begära men jag skulle verkligen vilja att tog tillbaka det han påstått om att vi i oppositionen ser anställda i privat tjänst som mindre värda än de som jobbar offentligt. Det är en fullständigt främmande uppfattning för oss, en fullständigt främmande syn på människor. Jag är väldigt positivt inställd till att människor går mellan olika anställningsområden, att man går från det offentliga till privata jobb och så vidare. Nämnda koppling finns inte ens i min föreställningsvärld. glömmer att det finns systemfrågor av det slag jag tagit upp och som inte kommenterats, till exempel säkerhetsfrågorna. Där innebär konkurrensutsättning att vinstintresset kommer att stå i motsättning till investeringar som kan vara nödvändiga. Är det då en begränsad ansvarsperiod finns självklart risken jag säger dock inte att det blir så att vi får en konflikt mellan just säkerhet och konkurrens. 25 () replik: Det framkom inte särskilt mycket nytt i det senaste inlägget. Jag bara konstaterar att vi uppenbarligen har olika syn här. Jag gör tolkningen att de privata företagen och de privatanställda värderas på ett annat sätt än man värderar dem som jobbar i offentlig verksamhet. Det påståendet tänker jag inte ta tillbaka. Jag kan alltså inte göra någon annan tolkning än att man värderar olika. På område efter område heter det ju: Ni klarar inte av detta. Vi gör det bättre i offentlig regi. Det finns vissa enskilda verksamheter där det det medger jag gärna är bättre att vi gör jobbet tillsammans och som sköts effektivare med skattemedel och med statligt eller kommunalt anställda än om verksamheterna drivs privat. Javisst är det så men inte på alla de områden där ni sagt nej till det ena efter det andra trots att vi i efterhand kunnat bevisa att det blivit bättre.