prot · GX09125 · 2010-05-25 00:00:00 — Det råder ingen tvekan om att stressfaktorer och otrygghet i arbetslivet påverkar arbetsmiljöarbetet, inte minst det systematiska arbetsmiljöarbetet. Det är lätt att fokusera på dödsfall och svåra olyckor. De är jättetydliga, och det är sådant som egentligen bara inte får hända. Därför har vi socialdemokrater tillsammans med Vänstern och ansett att vi måste höja ribban i de här frågorna. Vi har tagit fram ett förslag för en bättre arbetsmiljö och ett friskare arbetsliv. Däri ligger också en nollvision. Men inte heller detta räcker. Vi vet att det dör flera tusen personer i olyckor och sjukdomar som på något sätt är arbetsrelaterade. Mycket av detta är gömt under mattan. Vi vet även att det inte rapporteras in därför att antalet skyddsombud med flera har blivit färre. Det påverkar också statistiken. Det är viktigt, herr talman, att vi är medvetna om det. Låt mig återgå till det svar som jag har fått på interpellationen. säger i ett stycke i svaret att inom tillsynsarbete utförs fler inspektioner per inspektör än tidigare, vilket visar på en ökad effektivitet. Den borgerliga regeringen har ju sett till att antalet inspektörer har skurits ned . Det är nog rätt att varje inspektör gör fler inspektioner än tidigare, men det är långt ifrån tillräckligt. Dessutom fick jag höra när jag var bland annat i och pratade om de här frågorna att inspektionerna går väldigt fort och att man kan ifrågasätta kvaliteten. Det är klart; stressar man på här för att man vill ha ett bra resultat att peka på när det gäller antalet inspektioner som görs är det detta som är i fokus och inte kvaliteten i arbetsmiljöarbetet. I nästa stycke i svaret slår man sig för bröstet över en satsning på totalt 24 miljoner till under 20102012 i ett pilotprojekt som ska genomföras i en försöksverksamhet. Man ska prova en kompletterande tillsynsmetod för att nå fler arbetsplatser. Jag förstår av tidigare inlägg från att det är de leende gubbarna, smilisarna, som åberopas. Men, , så länge det inte finns resurser att besöka alla arbetsplatser vore det då inte bättre att se till att pengar används för att förbättra det svenska system som vi har? Jag tror att regeringen behöver tänka om i de frågorna för att kunna vidareutveckla skyddsombuden och det dagliga arbetet ute på arbetsplatserna. Därefter är det regelförenklingsarbetet som gäller. Vi har tidigare haft en diskussion här om Stoiber och den grupp som har jobbat med detta. finns det också en rapport som är skriven av som är chef för för arbetsmiljöfrågor. Rapporten avslöjar regelförenklingens dolda agenda. Det är ganska tydligt att detta utgör ett rejält hot mot det värn som har byggts upp på arbetsmarknaden i syfte att trygga goda anställningsvillkor. Det här är någonting som man behöver se över, och det vill jag fråga ministern om. 81 Arbetsmarknadsminister (): Tänk om det var så enkelt att det fanns ett rakt samband mellan anslag och utfallet i arbetsmiljö! Då hade vi kunnat ena oss om en optimal nivå ett nirvana där inga olyckor förekommer. Men finns det inte något sådant rakt samband. Det finns inte något sådant samband över huvud taget. Det man kan konstatera är att antalet anmälda arbetsolyckor i har gått ned med ungefär en fjärdedel från nio anmälda arbetsolyckor per 1 000 förvärvsarbetande 2006 till sex och en halv eller något sådant per 1 000 förvärvsarbetande 2009. Det är en oerhört glädjande utveckling att vi ser att antalet anmälda arbetsolyckor i sjunker. Vi har också sett en svag men tydlig minskning av antalet inträffade dödsolyckor i arbetet. 2008 var det 68 och 2009 var det 40. är det 19. var det 24 och året 31. Det är alltså en kraftig sänkning. Är man nöjd med det? Nej, som jag säger: Så länge det dör en person är det en person för mycket. Så länge det är en person som råkar ut för en arbetsplatsolycka är det naturligtvis en person för mycket. Slutligen ska jag snabbt kommentera Stoiberrapporten. Min utgångspunkt är att regelförenklingar inte behöver stå i konflikt med en bra och välfungerande mekanism när det gäller arbetsmiljöfrågor. Det ska vara lätt att göra rätt. Det måste trots allt vara grunden. Men som jag sade tidigare är detta först och främst en rapport. Det finns inte någonting från kommissionen än så . Vi vet inte om det kommer något förslag i den här riktningen som bygger på Stoiberrapporten än så . Om det gör det är min utgångspunkt att vi inte ska ha den typ av regelförenklingar som försämrar arbetsmiljöarbetet. Det tycker jag inte är rimligt. Från min utgångspunkt handlar det snarare om att hitta den typ av arbete som underlättar för företagen att till exempel kunna upprätta arbetsmiljöplaner eller på annat sätt kunna bedriva en vettig arbetsmiljöverksamhet. Det ska vara lätt att göra rätt. Det måste vara utgångspunkten. 82 (): Det finns en anledning till att många inte rapporterar in. Statistik går att vända hur som helst. Men det är klart att det ligger någonting i att vi 2006 hade 1 146 utbildade skyddsombud. , hade antalet sjunkit till 399. Det är en ganska drastisk del i detta, vilket också utskottets majoritet har påtalat i ett betänkande tidigare. Jag är orolig för utvecklingen i därav rubriken på interpellationen, nämligen Ekonomiska intressen och arbetsmiljön. Det råder ingen tvekan om att dokumentation och riskbedömningar i små och medelstora företag är en oerhört viktig del för utvecklingen. Det är ju som sitter i regeringen och handlägger de frågorna. Då skulle jag önska att man också med kraft jobbade med dem. När det sedan gäller handlingsplanen kommer den väl att läggas fram som en skrivelse till , om jag har uppfattat det rätt, eller något sådant. Det är min evinnerliga förhoppning att den ska innehålla annat än skåpmat, att den innehåller förebyggande åtgärder för arbetsmiljöarbetet med en stark inriktning på utbildning på alla nivåer och att den innehåller en sammanhållande forskning. Och, herr talman, det ska inte vara någonting som inte innehåller förpliktelser, för förpliktelser inom arbetsmiljöområdet behöver vi och det förtjänar vi. 83 Arbetsmarknadsminister (): Jag är naturligtvis glad över att arbetsmiljöns utveckling i under den här mandatperioden ändå har gått i rätt riktning. Det är färre arbetsplatsolyckor med frånvaro, det är färre dödsfall i arbetslivet än tidigare och den arbetsrelaterade ohälsan ser ut att vara bättre nu än de siffror ni i oppositionen lämnade efter er. Är jag nöjd med det? Självklart är jag inte det. Det finns så oerhört mycket mer att göra. Det som var utgångspunkten och är utgångspunkten för den nationella handlingsplanen är att försöka det har vi diskuterat , men jag menar verkligen det komplettera den kontrollerande, styrande, lagstiftande verksamheten, den som fullgör med sina inspektioner, med sådana incitament och sådana styrmedel som gör att det blir en större drivkraft för de enskilda arbetsgivarna att faktiskt göra det som och jag vill, nämligen ta sitt arbetsgivaransvar och erbjuda sina medarbetare en god arbetsmiljö. Vi ska ha både piska och morot, om jag får kalla det för det. Piska på de dåliga arbetsgivarna, på dem som inte sköter sig, som begår arbetsmiljöbrott eller som gör fel. De ska naturligtvis veta om det. De ska få sin inspektion, få sin bot, sitt föreläggande eller vad det kan vara. Det är absolut så. Men det räcker inte, för den arbetsmiljöpolitiken har vi kört och det har omväxlande sett lite bättre ut och lite sämre ut, lite beroende på konjunkturen. Det räcker inte för att nå ett steg längre. Vi måste göra ännu lite till. Då är min grunduppfattning att vi måste jobba mer med moroten. Vi måste göra det lätt att göra rätt, se till att det finns sådana incitament som gör att man kan se i plånboken som arbetsgivare att det faktiskt lönar sig, att det är en bra idé att föregå med gott exempel. Det är en konkurrensfaktor. Det är på olika sätt en vettig företagsekonomisk idé. Då vinner både den enskilde, företaget och samhällsekonomin. Vi kan inte ha det som det har varit att uppemot 50 miljarder , tre av bnp, förloras genom dålig arbetsmiljö. Det har vi baske mig nu sade jag det igen, förlåt, herr talman inte råd med. Vi måste se till att varje person kan gå till jobbet och känna sig tillfredsställd med att gå dit utan risk för att må dåligt eller dö. Överläggningen var härmed avslutad. 15 § Svar på interpellation 2009/10:370 om arbetslöshetsförsäkringen 84 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig dels vad jag avser att ta för initiativ för att rätta till de problem som förändringarna i arbetslöshetsförsäkringen inneburit, dels också vad jag avser att göra för att höja nivån på ersättningen. Först vill jag bara klargöra att jag givetvis inte håller med om att de förändringar i arbetslöshetsförsäkringen som vi har genomfört har bidragit till att förstöra försäkringen, som uttrycker sig. Jag vill fortfarande framhålla att de förändringar som genomförts har varit väl avvägda. Förändringen av arbetsvillkoret, begränsningen av möjligheten att uppbära ersättning i samband med deltidsarbete, borttagandet av möjligheten att begränsa sitt sökområde de första hundra dagarna etcetera är alla exempel på förändringar som genomförts i syfte att stärka arbetslöshetsförsäkringens roll som en omställningsförsäkring. Jag kommer inte att ta några initiativ för att frångå det syftet. Regeringen anser att det finns skäl att eftersträva att alla som arbetar och uppfyller villkoren i arbetslöshetsförsäkringen bör omfattas av en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring med rätt till inkomstrelaterad ersättning. Formerna för hur detta ska kunna åstadkommas kommer att prövas vidare inom ramen för den parlamentariska socialförsäkringsutredningen. Det är dock inte aktuellt med några förändringar i arbetslöshetsförsäkringen. 85 (): Tack, arbetsmarknadsministern, för svaret! Arbetslöshetsförsäkringen skulle det handla om . En av de första sakerna som den moderatledda regeringen gjorde efter valet var att förstöra den svenska a-kassan. Jag vidhåller det, även om arbetsmarknadsministern inte vill kännas vid det. Man sänkte taket för ersättningsnivån och försämrade villkoren. Dessutom höjde man avgifterna kraftigt. Dyrare och sämre resultatet lät inte vänta på sig. Hundratusentals medlemmar lämnade a-kassorna. Kommunernas utgifter för socialbidrag ökade kraftigt. Regeringen argumenterade då, , för att förslaget var väl avvägt, att det visst var så att försäkringen gav i ersättning, även om det inte ens var fallet då. har situationen försämrats ännu mer. , , kommer TCO med en rapport som visar att den svenska a-kassan är nere i strykklass. Nästan ingen har 80 procents ersättning. Den väl avvägda nivå som regeringen genom bland annat arbetsmarknadsministern argumenterade har skickat ned till 21:a plats bland . Frågan var vilka initiativ arbetsmarknadsministern tänkte ta för att rätta till de uppenbara problem som alla utom möjligen arbetsmarknadsministern ser när det gäller arbetslöshetsförsäkringen. Jag ska återkomma till att det är fler än jag som har synpunkter på det här. Den andra frågan var om arbetsmarknadsministern tänkte ta initiativ till att höja nivån på ersättningen så att åtminstone den enligt arbetsmarknadsministern väl avvägda nivå som gällde 2006 återställs. Annars hamnar arbetsmarknadsministern väldigt snart fattigvårdspolitik, det vill säga att det inte kommer att bli någonting kvar av a-kassan. Om det är så att arbetsmarknadsministern inte riktigt förstår sambandet mellan att inte höja taket och att a-kassan krymper skulle jag kunna förklara det för arbetsmarknadsministern. Det finns frågor som uppstår ur svaret eftersom arbetsmarknadsministern fortfarande 2010 hävdar att förändringarna är väl avvägda. Där skulle jag faktiskt vilja att arbetsmarknadsministern konkretiserade sig och svarade mig på den frågan. Hur kunde en nivå som var väl avvägd fortfarande med samma tak vara väl avvägd 2010? Det är för mig en gåta. Det var en för låg nivå 2006. Det är förvisso sant. Det kunde jag och arbetsmarknadsministern ha haft olika uppfattningar om, men då påstod arbetsmarknadsministern att den nivån var väl avvägd. Då kan han omöjligtvis påstå att den är väl avvägd, som arbetsmarknadsministern gör i svaret. Antingen for arbetsmarknadsministern med osanning 2006 och ville helt enkelt maskera sina verkliga avsikter att fortsätta sänka a-kassan kontinuerligt, eller också far arbetsmarknadsministern med osanning . Det kan vara intressant att få reda på, men båda de här påståendena kan inte vara sanna. Sedan är vi tillbaka på begränsningen av möjligheten att uppbära ersättning i samband med deltidsarbete. Där är det oerhört viktigt att inte arbetsmarknadsministern nu försöker smita undan konsekvenserna av den begränsningsregeln. Det är nämligen så, som var inne på tidigare, att man har gjort ett antal förändringar i a-kassan. När det gäller de deltidsarbetande var det inte bara så att man minskade antalet dagar som människor fick deltidsstämpla. Man förändrade också definitionen på vilka som skulle drabbas av den här regeln. Det gör att människor får välja heltidsarbetslöshet i stället för att ta påhugg och göra det som samhället förväntar sig av dem, nämligen att ta första bästa jobb och jobba så mycket de kan. Det är en regel som arbetsmarknadsministern är ansvarig för. Jag vill ha ett svar på det . 86 Arbetsmarknadsminister (): Det är uppenbart att vill vältra över kostnaderna på skattebetalarna när det gäller att höja tak i a-kassan och så vidare och finansiera det genom att göra det dubbelt så dyrt att anställa ungdomar. Det är naturligtvis en prioritering man kan göra, att stampa ut en ungdomsgeneration i arbetslöshet för att leva på a-kassa. Faktum är, och citerar jag som är välfärdsanalytiker hos och som sade så här i Riksdag & Departement : De flesta som har en inkomst över taket i a-kassan har en inkomstförsäkring . , som har avtal med åtta , har 450 000 kunder som tecknat inkomstförsäkring. Dotterbolaget liv har 391 000 kunder som har gjort detsamma. finns det ett sextiotal kollektivavtalsbundna gruppförsäkringar mot arbetslöshet som erbjuder långt högre tak, uppemot 100 000 i vissa fall. Det finns elva försäkringsbolag som erbjuder privata, kompletterande försäkringar. Det kan man naturligtvis ha synpunkter på. Jag vet att vill socialisera a-kassan, fast bara för dem som går med i den. Inte för dem som står utanför, för något obligatorium vill ju inte ha. Skattebetalarna ska bara betala för dem som går med i kassan, men den fjärdedel som står utanför lämnas naturligtvis därhän. Att höra mot slutet försvara deltidsbegränsningen, som Socialdemokraterna nu inte vill ta bort, är lite grann som att lyssna till en elefant i en porslinsbutik. Det skorrar lite falskt, måste jag ärligt säga. Stå upp för att ni inte vill ta bort deltidsbegränsningen utan vill ha den kvar. Stå upp för den och försvara den eftersom ni har attackerat mig under de senaste tre och ett halvt åren på att vilja ta bort den. Slutligen vad gäller kommunernas socialbidragskostnader är faktum att grundersättningen i arbetslöshetsförsäkringen i de allra flesta fall uppgår till en högre nivå än vad som är socialbidragsnormen. Om man tittar på de konkreta fallen måste det i princip vara fråga om en kvinna i glesbygd med fem barn och tre bilar där a-kassans grundnivå inte uppgår till socialbidragsnormen. Det sambandet finns inte, som gör gällande. Min fråga, retorisk eller inte, gäller naturligtvis att vi kan ha olika åsikter om nivåerna. Jag konstaterar att flertalet av dem som ligger över taket har ett inkomstskydd i sina kollektivavtalsförsäkringar. vill naturligtvis inte ha det så. Han vill att skattebetalarna ska stå för notan i stället à la bonne heure! Varför ska inte skattebetalarna stå för notan för alla som borde ha ett inkomstrelaterat försäkringsskydd? Varför vill då inte ha en obligatorisk a-kassa? 87 (): smiter arbetsmarknadsministern undan frågorna. Jag är inte förvånad eftersom vi har diskuterat dem förut och arbetsmarknadsministern alltid har vägrat att svara. Jag försöker igen. Jag är tålmodig, och jag tror innerst inne gott om alla även arbetsmarknadsministern. Om arbetsmarknadsministern hävdade att nivån som infördes med det taket och de ersättningsnivåerna var väl avvägda, kan de omöjligtvis vara väl avvägda 2010. Var det 2006 eller nivå som var väl avvägd? Kan arbetsmarknadsministern svara på det? Det där med tilläggsförsäkringarna är spännande. När arbetsmarknadsministern argumenterade för sina kraftfulla försämringar i a-kassan var just ersättningsnivåerna heliga. Det fanns nämligen ett matematiskt samband mellan dem och arbetslösheten, argumenterade då arbetsmarknadsministern. Då är det också fullständigt obegripligt hur man sedan i nästa sekund kan säga att det är bra att man tilläggsförsäkrar bort de nivåer som är väl avvägda. Då är de inte väl avvägda igen i alla fall. Det är här arbetsmarknadsministerns logik fullständigt havererar om, herr talman, det inte är så att arbetsmarknadsministern faktiskt vill införa fattigvårdspolitik. Det är det enda sättet att förklara inkonsekvensen i den här fullständigt bisarra argumentationen. Smit inte undan . Om nivåerna var väl avvägda, var de det 2006 eller 2010? Det kan omöjligtvis vara så för båda årtalen i och med att nivåerna ligger fast. Antingen var de fel då eller . Om nivåerna var väl avvägda, varför uppmuntrar arbetsmarknadsministern till civil olydnad, att man ska tilläggsförsäkra bort de vetenskapligt fastställda nivåerna? Förklara det för mig. Obligatoriet blir nästan lite lustigt. Arbetsmarknadsministern har haft på sig att utreda det. Till slut stod arbetsmarknadsministern ensam kvar med den utredningen medan alla andra pinsamt tittade bort. Arbetsmarknadsministerns egna regeringskolleger hade för länge sedan slängt den i papperskorgen. tvingades arbetsmarknadsministern att inse sitt nederlag och också lägga utredningen i papperskorgen. Jag skulle inte komma dragande med den om jag var arbetsmarknadsministern. Det är redan gjort en gång. När det gäller deltidsbegränsningen är det också spännande att arbetsmarknadsministern vågar ta den diskussionen. Även här blandar arbetsmarknadsministern bort korten. Vi socialdemokrater hade i den tidigare arbetslöshetsförsäkringen en deltidsbegränsning. Det är helt korrekt. Vi kommer i en framtida arbetslöshetsförsäkring att ha en deltidsbegränsning. Det är helt korrekt. Arbetsmarknadsministern slår in öppna dörrar. Vi hade inte i den tidigare arbetslöshetsförsäkringen en regel som gjorde att den som följde samhällets och arbetslöshetsförsäkringens normer, det vill säga sökte arbete och tog de arbeten som fanns, slängdes ut, slutade söka arbete och blev heltidsarbetslös. Det är den regeln arbetsmarknadsministern har infört. Försök inte smita undan det ansvaret. Jag konstaterar fortfarande att det finns stöd i forskningen för detta. Låt oss till exempel titta på vad säger som vi diskuterade i förra debatten . säger att den som uppbär a-kassa eller ersättning från någon arbetsmarknadsutbildning ofta inte kan, såsom ersättningsreglerna är konstruerade, acceptera tillfälliga jobb eller erbjudanden som inte är på heltid. Han anser att detta är ett uppenbart problem i arbetsmarknadspolitiken skapat av arbetsmarknadsministern. 88 Arbetsmarknadsminister (): Varför vill inte att alla löntagare i ska ha ett inkomstrelaterat försäkringsskydd? 89 (): Jag har sagt det förut, och jag säger det igen: Jag får inga svar på mina frågor. Arbetsmarknadsministern fick några konkreta och enkla frågor. Reglerna kunde omöjligtvis vara väl avvägda om de är det och nivåerna inte har förändrats. Arbetsmarknadsministern vägrar att svara på det. Arbetsmarknadsministern vägrade att svara på frågan om logiken i att uppmana till civil olydnad och teckna tilläggsförsäkringar. Arbetsmarknadsministern vägrade försvara varför han inte genomförde sitt obligatorium när han hade utrett det. Arbetsmarknadsministern vägrade att förklara sin regel som gör att det är bättre att vara heltidsarbetslös än att ta de påhugg som finns, än att följa det normala som varje arbetslös människa instinktivt känner, nämligen att hellre jobba eller än att vara heltidsarbetslös. Där har arbetsmarknadsministern stiftat ett regelverk som omöjliggör detta. Arbetsmarknadsministern vägrar svara på varför. Det är bara att notera, herr talman, att frågorna fortfarande hänger i luften. Det finns ett svar på frågorna, nämligen att det är samma högerpolitik som 1871. Det är fattigvårdspolitik som arbetsmarknadsministern står bakom, men det kan han naturligtvis inte säga i kammaren. Alla åtgärder han vidtar leder till samma ställe. Innan mina fattiga sekunder har tickat ut här vill jag ändå passa på att tacka arbetsmarknadsministern. Även om politiken har varit katastrofal är arbetsmarknadsministern en trevlig debattör. Det har varit spännande debatter i kammaren. Tyvärr får jag väl inte möjlighet att återkomma till dem eftersom arbetsmarknadsministern efter valet kommer att bli arbetslös. Vad jag förstår står han inte till förfogande för omval till , och därför kan han inte delta i kammaren som riksdagsledamot. Tack för tiden som har varit! 90 Arbetsmarknadsminister (): Varför vill inte att alla löntagare i ska ha ett inkomstrelaterat försäkringsskydd? Jag fick inte något svar på den frågan. De övriga frågorna som har ställt har vi debatterat i 25 interpellationsdebatter. Jag har svarat på dem varenda gång. Vi har helt enkelt olika syn på detta. Det är så enkelt. vill naturligtvis fördubbla kostnaden för att anställa ungdomar i syfte att höja taket i a-kassan och därmed lyfta av de kollektivavtalsmässiga försäkringarna och i stället låta dem bekostas av skattebetalarna. Slutresultatet av det blir ökad arbetslöshet, svårare för ungdomar att ta sig in, sämre funktionalitet på arbetsmarknaden och samma gamla inbackning i dåtiden som er politik står för och har stått för. Det är intressant att höra allt detta. Vi har 80 procents ersättning upp till taket. Det hade vi 2006. Det hade vi 2005, och det har vi också . Det är ingen skillnad utom där vi sänkte taket något. I övrigt är det ingen skillnad. Det är upp till taket. Det som inte har hänt är att taket har höjts. Det har inte hänt. Det hände heller inte under förra mandatperioden. Jag vill bara påpeka det. Den viktiga diskussionen handlar naturligtvis inte om ersättningsnivåer. Den handlar om hur nya jobb kommer till. Men om det har mina 327 interpellationsdebatter inte handlat en enda gång. Överläggningen var härmed avslutad. 16 § Svar på interpellation 2009/10:371 om konsekvenser på arbetsmarknaden på grund av kompetensbrist 91 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att förhindra att arbetsgivare uppger brister i arbetssökandes kompetens som anledning till att rekryteringar misslyckas. Låt mig börja med att tacka för att lyfter upp en mycket viktig fråga. Innan jag svarar vill jag understryka att frågan om näringslivets kompetensförsörjning är ett ansvar som delas av flera statsråd: utbildningsministern med ansvar för utbildningspolitiken, näringsministern med ansvar för frågor rörande tillväxt och konkurrenskraft och mig själv som ansvarar för arbetsmarknadspolitiken. När det gäller kompetensförsörjning arbetar vi med insatser för att säkra den i ett långsiktigt perspektiv som vi vidtar insatser för att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt här och . För att trygga det långsiktiga behovet av kompetens presenterade regeringen i budgetpropositionen omfattande utbildningssatsningar, som bland annat innebär fler platser i yrkesinriktad gymnasial vuxenutbildning (yrkesvux) och eftergymnasial yrkesutbildning samt 10 000 nya högskoleplatser inklusive studiestöd. Satsningen på yrkesvux motsvarar ca 10 000 helårsplatser och 2011. Satsningen på motsvarar 1 500 årsplatser och 3 000 årsplatser utöver ordinarie platser. Regeringen har vidare initierat omfattande reformer av den grundläggande gymnasiala yrkesutbildningen i syfte att öka anställningsbarheten.