prot · GX0985 · 2010-03-10 00:00:00 — Där gör vi enorma insatser på skolområdet. Regeringen vidtar också åtgärder för att stärka och markera föräldraansvaret vad gäller vem som ansvarar för barnen. Det är tydligen oklart ibland vad gäller att betala ersättningar om barn har förstört saker. Det hjälper rimligen inte de ungdomar som jag hänvisade till, men det finns fortfarande förfärande många föräldrar som inte tar det ansvar som de är kapabla att ta för de unga. Föräldrarna är ju viktigast. Föräldrarna, skolan, och poliserna är viktiga. Här vidtar vi åtgärder. En hel del av det som påpekas i betänkandet och som kommer från har vi satt i gång. Vi har redan hört om den Götbladska utredningen som vi fick . Vi har hört en hel del tidigare när har berättat för oss om sitt arbete. Vi har också fått utredning. Allt detta pekar på att vi har en situation som är känd. Man kan säga att ungdomsbrottsligheten som helhet inte ökar. Det är en bra nyhet. Den dåliga nyheten är de facto att brottsligheten blir värre och värre och ser mer och mer svårknäckt ut hos en mindre grupp som går ned sig i en allt djupare brottslighet. När man slår på nyheterna och får höra om nioåringar som överlämnar narkotikapaket eller om tolvåringar som säljer narkotika måste man reagera. I alla fall känner jag en rätt stor frustration över dessa barn som är i dessa miljöer. De projektförslag som finns, Projekt pojke som inte är minst viktigt, visar på att 5 000 unga människor av manligt kön befinner sig i riskzonen för att rekryteras till kriminella gäng. Här är jag helt övertygad om att vi snart kommer att kunna gå vidare och verkställa de förslagen. En del av det som föreslås finns . Sociala insatsgrupper pratar om. Till exempel jobbar med som är ute och för att leta upp ungdomar, hjälpa ungdomar och stoppa dem från att förstöra sitt eget liv med narkotika och andra droger. När det gäller polisen har vi också vidtagit en hel del åtgärder. Som jag sade har poliserna blivit fler. Men vi är också tydliga med lagstiftningen. En hel del av de unga människor som befinner sig i utsatthet får konstiga förebilder, och här agerar regeringen rätt tydligt mot dem som ägnar sig åt grov brottslighet för att se till att de inte ska kunna vara några förebilder för unga personer utan hopp och framtidstro. Vi förbättrar skolan och vi förbättrar , men vi ska också se till att de här unga personerna inte har förebilder som är värdelösa, värderingslösa och direkt farliga. Då pratar vi om grov organiserad brottslighet. Det är enklare att slå mot pengarna. Vi skärper lagstiftningen för mycket grova brott, organiserade brott, återupprepade brott. Personer ska inte glida omkring ostraffade och därmed uppmuntra unga människor till ett kriminellt val när det finns möjlighet att välja. Den enda vägen till framgång i samhället är skötsamhet, utbildning och ansvarskännande. Det är den vägen vi måste stimulera. Vi måste hjälpa unga som inte har förutsättningar att komma in på den vägen. Vi är också tydliga med att slå mot de kriminellas plånböcker, som jag var inne på. Vad gäller narkotika och unga är regeringen just nu i lagstiftartagen. Det finns lagrådsremisser och svar på dem. Jag hoppas att regeringen snart kommer fram med förslag om att fler brott begångna av personer ska utredas. är det väldigt konstigt i . I är regeln att om man är och har begått ett allvarligt brott ska brottet inte utredas och klarläggas för att se vem som har gjort vad. Det framgår av regelverket om unga lagöverträdare. vänder vi på den steken, är det tänkt. Fler brott ska utredas. Det ska vara huvudregeln om det är allvarliga brott. Jo, för att se till att rätt sociala insatser blir gjorda, så att oskyldiga inte drabbas av åtgärder från . Det är samma sak när det gäller att tidigt upptäcka narkotika. Man kan lyssna på poliserna. hade ett bra seminarium i , där personer från och polisen i berättade hur det ser ut. Det finns tyvärr allt fler unga i narkotikamiljöer. Här är det konstigt om vi inte kan tillåta att polisen, då allt annat är uttömt och insatserna gjorda, kan se om det finns missbruk av narkotika för att avbryta detta bruk, inte för att straffa. Det finns mycket man kan lägga till. liberalerna har en mängd olika förslag, till exempel på mer av inriktade ungdomsdomstolar. Vi tycker att tanken med institutionsvården är central. Götblads utredning pekar på att återfallsfrekvensen är förfärande för de unga människor som har begått mycket allvarliga brott. Vi menar att man ska ha obligatorisk eftervård, lika lång som det straff man får, på plats första gången för att säkra att den unga personen efter institutionsplaceringen landar någorlunda mjukt och får komma in i något bättre sociala miljöer. Som inledningsvis sade i sitt anförande vill man att barn ska komma tillbaka till välordnade sociala miljöer. Men vi vet att verkligheten inte ser ut så. Vi pekar på att ska kunna agera tidigare. är det ett väldigt stort problem att insatser mot den som är och har begått ett brott bygger på frivillighet och samtycke från föräldrarna. Det är i regel inget problem om föräldrarna är kloka. Om barn hamnar i brottslighet förstår man att det är farligt. Men balansen säger att föräldrarnas rätt att säga nej till är viktigare än barnets rätt att få hjälp när anser att det är nödvändigt. Vi menar att detta inte är till barnets bästa och kräver en ändring. Det var några synpunkter på ett mycket angeläget ämne. Jag yrkar självklart bifall till förslaget i detta betänkande och är väldigt tacksam över att regeringen agerar utefter de riktlinjer som har kritiserats här. 55 (): Vår viktigaste uppgift som politiker är att utforma samhället så att det blir tryggt och därmed brottsförebyggande. Det handlar om att ge föräldrarna stöd i deras otroligt viktiga roll att fostra sina barn. Det handlar om att skapa en skola där varje barn blir sett och där de får med sig de kunskaper som är nödvändiga för att klara av livet. Jag hörde en ung tjej som sade just så: Vi får lära oss en massa saker i skolan, men får vi lära oss att leva? Det uttryckte hon på ett väldigt bra sätt. Skolan har en otroligt viktig roll för att barnen ska få den utgångspunkt i livet som de har rätt att få. Det finns väldigt många anledningar till att unga människor och ibland till och med barn hamnar snett och börjar begå brott. Oavsett vad det finns för orsak som ligger bakom är det viktigt att samhället reagerar snabbt och konsekvent när det ändå händer. Ingen blir hjälpt av att det ses mellan fingrarna när det första brottet begås. Tvärtom kan rätt omhändertagande och rätt stöd då förhindra en fortsatt kriminell bana. Särskilt viktigt är det, som vi nu har hört , att tiden mellan brottet och samhällets reaktion blir så liten som möjligt. Både brottsoffret och den som begått brottet ska kunna förvänta sig en snabb reaktion från samhällets sida. visar , vilket vi nu också hört , att det tyvärr är långt kvar och att mycket finns att göra för att uppnå det mål som har satt upp. Utredningen av ungdomsbrott tar . Men konstaterar att det inte är lagstiftningen som behöver förändras, för den är väldigt tydlig i det här avseendet. Inte heller är det generellt sett brist på resurser som orsakar de långa handläggningstiderna. Visst kan resursbrist vara orsaken på enstaka platser, det tror jag. Men generellt sett är det rutiner och arbetssätt inom myndigheterna som måste ses över. Inte minst krävs ökad samverkan mellan myndigheterna. De nämner fem konkreta orsaker till att handläggningstiderna är så långa. Jag tänker nämna dem. Den första är att mål och prioriteringar inom myndigheterna är otydliga. Den andra är att det saknas tydliga krav på uppföljning. Den tredje är att lagens krav på personal med ungdomsutbildning inte är säkrat. Det fjärde är att rutiner och arbetssätt inte är tillräckligt välutvecklade. Det femte är att samverkan brister mellan åklagare, polis, socialtjänst och rättsväsendet i övrigt. Det är alltså väldigt tydlig kritik mot hur arbetet inom myndigheterna bedrivs, men det är också en tydlighet som gör att man kan ta till sig det här. Sedan lämnade sin rapport har myndigheterna vidtagit en hel del åtgärder för att förbättra sina rutiner så att de på ett enklare och bättre sätt ska kunna hålla tidsfristerna och för att utveckla sitt arbetssätt, sin kompetens och sin effektivitet. nationella åtgärdsplan för insatser riktade mot ungdomsbrott har haft granskning som ett av sina underlag när de utarbetat sin plan. Rapporten har alltså redan lett till att det har vidtagits åtgärder, och det är positivt. Men vi kan bara konstatera att arbetet måste fortsätta. Det är framför allt i brottsförebyggande syfte som regeringen har infört krav på att processen kring ungdomsbrott ska vara snabb. Varje halvår, varje termin är viktig när man är i tonåren. En utdragen rättsprocess riskerar att påverka inte bara skolgången utan också möjligheten till anpassning till samhället och möjligheten att skapa sin egen identitet. Det kan i sig leda till att man fortsätter att begå brott. Det är inte acceptabelt att problemen med samordning och organisatoriska brister hindrar en effektiv hantering av unga som begår brott. För oss i alliansregeringen handlar det nu om att följa upp att arbetet inom myndigheterna går vidare, så att den rättsliga hanteringen verkligen blir så snabb och effektiv som vi har satt som mål. Vi har fått rapporten , och vi ska fortsätta att följa upp att de rekommendationer som finns där också genomförs. Men allt är inte mörkt. På flera platser i landet har ett samarbete mellan polis, socialtjänst och åklagare etablerats. De finns i samma lokaler och arbetar inom sina respektive ekonomiska ramar och sin unika profession, men tillsammans. I lyckades man , 20082009, minska handläggningstiden för ungdomsbrott från 36 . Där finns också ett stödcenter för både unga brottsoffer och unga gärningsmän. Det är bra bevis på att just de brister i arbetssätt, rutiner, samverkan och uppföljning som pekade på går att åtgärda. Sådana här goda exempel ska vi nu sprida över hela landet. Alliansregeringen arbetar också på bred front för att förebygga brott, inte minst återfall i brott. räknade upp en hel del åtgärder som jag inte tänker upprepa. Men det handlar bland annat om att identifiera de ungdomar som är i riskzonen och sätta in relevant stöd . Ni har alla hört sägas: Vi kunde se redan i förskolan att den här killen skulle bli kriminell. Någon lärare i skolan kanske säger: Man visste på förhand vad som skulle hända med henne. Så här kan det inte fortgå. De här barnen och ungdomarna måste identifieras. De måste också om de hamnat i en kriminell bana få hjälp att lämna den. I den utredning som lämnade just finns en hel del konkreta förslag på hur det ska gå till att identifiera och lyfta bort ungdomar, men också om hur man ska kunna hjälpa dem som har hamnat i en kriminell bana och kanske redan sitter i fängelse att få hjälp att lämna den kriminella banan. Det är ingen lätt historia. Det vet alla som över huvud taget har satt sig in i inte minst grov brottslighet. Att förebygga brott och förhindra återfall är och förblir den viktigaste insats vi kan göra för de ungdomar som befinner sig på det sluttande planet. Till slut ska jag bara nämna förslag om att särskilda ungdomsdomstolar ska inrättas, där specialutbildad personal som fredas från andra uppgifter en väldigt viktig del får hantera ungdomsmålen. Vi är övertygade om att det vore ett bra sätt att få till den tydliga prioritering av ungdomsbrotten som krävs. Det kommer vi att arbeta vidare för. Med det yrkar jag på att redogörelsen läggs till handlingarna och att motionerna avslås. 56 () replik: Den socialdemokratiska regeringen, , satte upp tydliga mål och krav vad gällde ungdomsarbetslösheten. Det fanns skrivet i regleringsbreven. Det gjorde också att man kunde se detta i verksamhetsplanerna ute hos polis, åklagare och . Man hade med mål och krav när det gällde hantering av unga lagöverträdare. Man kan läsa vad nu skriver: kom regeringen med relativt få och allmänt hållna uttalade mål och krav för ungdomsärenden. Inte heller polisen, och formulerade några särskilda mål för ungdomsbrott i sina verksamhetsplaner . säger i sitt anförande: Vi ska följa upp rekommendationerna från . Nej, , i betänkandetexten säger ni något helt annat. Ni kunde i så fall ha yrkat bifall till vår reservation. Vår reservation säger att regeringen ska följa de rekommendationer som har gjort. Det har ni inte gjort, . Hur kan vi se till att , polis och andra gör egna nationella åtgärdsplaner som säger? Håll ihop rättskedjan. Det är oerhört viktigt att ni gör en gemensam åtgärdsplan, men man går i samma fotspår därför att regeringen inte ställer krav. står och tar detta i försvar. 57 () replik: Man kan först konstatera att det inte hade hänt så mycket. Det som beskriver som otroliga satsningar från den förra regeringens sida hade inte direkt visat sig när uppföljningen började göras. Ni vill inte erkänna att det är 2007 som man följer från . Man behöver inte slå in öppna dörrar. Under hela den här perioden har Socialdemokraterna lagt fram reservationer där man helt och hållet slår in öppna dörrar. Detta tycker jag är ett bra exempel på det. Det har kommit en rapport från . Vi beskriver att arbete redan har påbörjats. Det finns kontakter som pågår med myndigheterna och nationella handlingsplaner som har tagits fram. Regeringen är väl medveten om detta. Ska behöva påpeka för regeringen: Ni måste se över det som säger? Det vore mycket märkligt om vi skulle behöva göra ett sådant uttalande från sida när vi vet att arbete redan pågår. Det är anledningen till att vi inte stöder den reservationen. Det är inte första gången som det går till så, och det är bara att beklaga. Vi har gjort väldigt många insatser för att förbättra inom myndigheterna men också för att förebygga brott. Det är jag väldigt stolt över. 58 () replik: Jag blir något förvånad över sätt att se på denna fråga. Du tycker att det är märkligt att vi här skulle tala om för regeringen att den ska följa rekommendationer. Det är ändå så, , att det är denna riksdag som har fattat beslut om särskild skyndsamhet när det gäller unga lagöverträdare. Hanteringstiderna ska vara så korta som möjligt för att se till att reparera för den unge så fort som möjligt. Det är denna riksdag som har fattat det beslutet. Regeringen gör ingenting. Vi ser att lagföringen minskar, handläggningstider ökar och återfallen ökar. kan aldrig komma ifrån att det som granskats är 2007, 2008 och 2009. Det är ni som har ansvaret. företräder denna regering. Jag blir något förvånad när säger att vi inte gjorde någonting. Vi lade fram en stor proposition om unga lagöverträdare där vi följde upp påföljdssystemen. Vi var de som införde obligatorisk ungdomstjänst. Vi var de som införde obligatorisk medling. Vi var de som såg till att en särskild kvalificerad kontaktperson kunde ges och även för dem under . Det var en ryggsäck: Jag finns här som vuxen. Jag finns här som vuxen och kommer att finnas här. Om det så tar , eller skulle en särskild kvalificerad kontaktperson finnas där. Det har ni inte följt upp. Vi säger också i reservationen: Följ upp det som vi har gjort tidigare, eftersom det inte följs ute i kommunerna. Ungdomar får vänta alltför länge på den ungdomstjänst som de blir dömda till. 59 () replik: Det sista kan jag absolut hålla med om. Jag har just bett att se över hur det tar innan ungdomar får genomföra sin ungdomstjänst. Det är en fråga som vi jobbar med. Det fanns en viktig mening i det sade. Om inte regeringen gör något ska då inte göra något? Det var just det som var mitt svar och som också står i betänkandet. Eftersom arbete redan pågår både inom myndigheterna och från regeringens sida anser majoriteten i utskottet inte att vi behöver påpeka det särskilt för regeringen och skriva ett tillkännagivande. Det är anledningen. Vi gör inte exakt samma saker och följer kanske inte heller upp alla de förslag som ni hade. Men vi kommer med nya konkreta förslag. Vi har genomfört flera utredningar. Du har hört det här i flera omgångar. förslag är jättebra på många punkter. Vi kommer att genomföra det ena efter det andra. Det gäller likaså förslag. Vi har en inriktning där vi ser till individerna som råkar illa ut och där vi försöker hjälpa dem. Det har varit väldigt mycket av kollektivism och allmän inriktning tidigare. satsar vi på att hjälpa de enskilda individerna att inte komma in på brottets bana, och om de har gjort det ska de få hjälp att komma därifrån. (Applåder) Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 14 §.) 9 § Statlig förvaltning Föredrogs betänkande 2009/10:KU29 Statlig förvaltning. Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 14 §.) 10 § Kommunala frågor Föredrogs finansutskottets betänkande 2009/10:FiU17 Kommunala frågor. 60 (): Jag vill börja med att yrka bifall till reservationerna 1 och 3. För oss socialdemokrater är strävan efter att skapa ett samhälle som bygger på möjligheter för alla något som vi politiskt alltid har satt främst. Vår politik bygger på vår övertygelse om att alla människor oavsett bakgrund är lika mycket värda. Ett jämlikt samhälle leder till ökad trygghet som i sin tur ger frihet till individen. Vår politik utgår från att vi alla också är beroende av varandra och hör ihop. Solidariskt delar vi på våra gemensamma resurser och tar hand om varandra i samhället. Utifrån denna övertygelse har vi steg för steg byggt den svenska välfärdsmodellen. Denna modell vilar på tre hörnpelare. Den första hörnpelaren rör partrelationerna på arbetsmarknaden. Den förutsätter en hög organisationsgrad i facket, kollektivavtal, en stark arbetsrätt, skäliga ersättningar i arbetslöshetsförsäkringen, aktiv arbetsmarknadspolitik och en väl fungerande arbetsmiljöpolitik. Den andra hörnpelaren innebär obligatoriska och generella socialförsäkringssystem. Den tredje hörnpelaren garanterar grundläggande välfärdstjänster. Modellen finansieras solidariskt av medborgarna via skatter, fördelas efter behov och på lika villkor och omfattar hela befolkningen. Välfärdstjänsterna ska hålla jämn och hög kvalitet. Modellen är bra för tillväxt och konkurrensförmåga, vilket också har konstaterat i en rapport . Men den moderatledda regeringen vill se en annan samhällsmodell och har alltsedan den fick regeringsmakten systematiskt via olika politiska beslut attackerat modellen i syfte att skapa ett annat samhälle, som bygger på marknadslösningar. Genom stora skattesänkningar och minskningar av den gemensamma sektorn försämras också kvaliteten. Högerregeringen vet att den svenska välfärdsmodellen har ett starkt folkligt stöd. Därför använder de retoriken och säger en sak och gör en annan. Om de skulle säga rent ut att de vill ha ett helt annat samhälle, som mer liknar det amerikanska där marknaden styr och försäkringslösningar för individen är en förutsättning, skulle de inte få tillräckligt med röster för att kunna behålla makten. Därför måste de få till ett förändrat tänkande hos människor, där det inte är solidariteten som är ledstjärna utan där människor ser sig själva mer som kunder i ett samhälle än som medborgare som har både rättigheter och skyldigheter. Med tålamod och list nöter de ned det folkliga stödet genom att attackera de tre hörnpelarna i välfärdsmodellen . Först och främst gör de allt för att minska löntagarnas och de fackliga organisationerna inflytande och styrka. De underminerar legitimiteten för socialförsäkringar. På bred front införs mer långtgående marknadslösningar för offentliga välfärdstjänster. Tillsammans bidrar vi till välfärdsverksamheten genom att betala skatt. För oss socialdemokrater är inte välfärdsområdet en marknad där vinstintressen ska vara styrande. Det kan aldrig accepteras att privata ägare tar ut vinster genom att göra avkall på kvalitet i välfärden, säga upp personal eller välja bort medborgare med stora behov. Det finns stora behov av kvalitetsförsäkringar inom välfärden. Det är medborgarnas välfärd, trygghet och valfrihet som ska garanteras. Våra gemensamma skatteresurser ska gå till välfärden inte till vinstuttag. Det är orimligt att enskilda företag ska kunna skaffa sig vinster på välfärdens verksamheter genom låg kvalitet eller outbildad personal. För att säkerställa att gemensamma resurser verkligen används för att förbättra kvaliteten krävs högre kvalitetskrav på alla utförare inom den offentligt finansierade välfärden. Medborgarna ska också ges rätt till god insyn i de välfärdstjänster som erbjuds. Personalen inom den privata verksamheten måste ges samma meddelarskydd som inom den offentliga. Det är orimligt att personalen ska riskera att få sparken eller annan påföljd för att man påvisar missförhållanden på arbetsplatsen. Vi socialdemokrater vill ha en stark offentlig sektor där medarbetarna ges möjlighet till inflytande, utbildning och goda anställningsvillkor med kollektivavtal. Att utveckla den offentligt drivna verksamheten har hög prioritet för oss. Genom samarbete mellan politiska huvudmän och löntagarna vill vi skapa mönsterarbetsplatser. En god kvalitet och tillgänglighet inom vård och omsorg måste garanteras i hela landet. Det är nödvändigt med en fortsatt kommunalekonomisk utjämning eller andra regionala omfördelningar av skattekraft för att kunna garantera en likvärdig kvalitet i välfärdstjänsterna oavsett var i landet man råkar bo. Vi står inför stora framtida utmaningar på välfärdsområdet. Förutsättningarna ser olika ut i olika regioner. Det är oerhört angeläget att solidariteten mellan regioner vidmakthålls. Kvaliteten i välfärdstjänsterna utmanas även i det korta, akuta perspektivet. Den ekonomiska krisen och den nu höga arbetslösheten har snabbt grävt stora hål i landstingens och kommunernas budgetar. Vi anser att det behövs ett större och mer långsiktigt statligt tillskott till kommunsektorn än vad regeringen har föreslagit. 61 (): Jag vill börja med att uppehålla mig vid Socialdemokraternas förslag att förbjuda vinstutdelning i välfärdsverksamheter. Just finns ett helt uppslag i en av morgontidningarna om att svenska skolföretag nu finns i för att starta skolor enligt respektive verksamhetsmodell. Rubriken är är bara början. Den första meningen lyder: När lade grunden för friskolereformen var det nog ingen som anade att svenska skolföretag skulle kunna gå på export . Jag tycker att vi ska vara stola över att en svensk modell är så bra att den kan exporteras. Förutsättningen för denna smått fantastiska utveckling är att vi har bejakat och tillåtit fri företagsamhet i skolsektorn. När socialdemokrater säger nej till att dela ut vinst eller avkastning säger de också nej till att en sådan här utveckling kan upprepas. Här ser vi tydligt en grundläggande skillnad mellan alliansregeringen och oppositionen. När alliansregeringen bejakar mångfald och företagsamhet misstänkliggörs företagande i de skattefinansierade välfärdstjänsterna av oppositionen genom att man misstänkliggör avkastning och vinstsyfte, som ju är företagandets grund. När friskolereformen utformades för några decennier sedan var det säkert inte många som kunde föreställa sig vinst i skolverksamhet. Men mycket har förändrats , och vill Socialdemokraterna vrida klockan tillbaka. Syftet med alliansregeringens valfrihetsreformer har varit att sätta medborgaren i centrum i de viktiga kommunala verksamheterna inom vård, skola och omsorg. För att uppnå detta har regeringen arbetat målmedvetet för att utveckla företagande och mångfald inom de offentligt finansierade tjänsterna. Som symbol för detta arbete vill jag ta upp en nyhet om att Kommuner och Landsting har gjort den första nationella patientenkäten . Äntligen vill man utropa intresserar man sig för hur patienten upplever kvaliteten! Alldeles för länge har plansystem prioriterats på bekostnad av medborgarna. Upplevd kvalitet i vården är inte någon liten sidolyx, utan det är sannolikt avgörande för förtroende och trygghet i mötet med vården och även för vårdresultatet.