prot · GX09140 · 2010-06-18 00:00:00 — 1 § Svar på interpellation 2009/10:439 om prioritering av brott mot arbetsmiljölagen 1 (m): har frågat om jag avser att vidta åtgärder för att ge polis och åklagare nödvändiga resurser för att utreda misstänkta arbetsmiljöbrott inom rimlig tid. Hon undrar också om jag är beredd att ta initiativ till att förlänga preskriptionstiden för arbetsmiljöbrott. ställer frågan mot bakgrund av ett enskilt fall där hon menar att ett grovt brott mot arbetsmiljölagen inte har fått någon rättslig prövning. Jag instämmer inte i beskrivningen av det aktuella rättsfallet, då frågan har prövats rättsligt. Oavsett det enskilda ärendet, som det inte är min sak att diskutera, är det dock av största vikt att vi får en bättre brottsutredande verksamhet så att fler brott upp. Ärendetillströmningen i rättskedjan har varit stor och förväntas fortsätta att öka. För att myndigheterna ska kunna leva upp till kraven på en snabb och effektiv handläggning har regeringen dels tillfört rättsväsendets myndigheter betydande resurstillskott, dels sett över effektiviteten inom hela rättsväsendet. Riksdag och regering har tillfört Polisen och sammanlagt i varaktig anslagsökning. Därutöver har myndigheterna tillförts i engångsvisa medel. Ett av syftena med satsningen har varit att öka antalet poliser. Målet om 20 000 poliser är nu uppnått. Det är regeringens ambition att de ökade anslagen ska leda till en förbättrad verksamhet när det gäller utredning och lagföring av brott, däribland arbetsmiljöbrott. Regeringen har ställt krav på polisen och att handläggningstiderna ska kortas och utredningsresultatet förbättras. För att förbättra hanteringen av arbetsmiljöbrott inrättade en särskild riksenhet för miljö- och arbetsmiljömål. Myndigheterna har också höjt kompetensen genom en ny utbildning för de poliser, åklagare och arbetsmiljöinspektörer som arbetar med att utreda misstänkta arbetsmiljöbrott. Reglerna om preskription motiveras framför allt av rättspolitiska, humanitära och praktiska skäl. Utgångspunkten är att preskriptionstidens längd ska stå i relation till brottets svårhet. Det system för preskriptionstider som gäller för bland annat arbetsmiljöbrott bedömer jag är väl avvägt. Jag har således inte för avsikt att ta några initiativ i syfte att förändra preskriptionstiden för arbetsmiljöbrott. 2 (): Tack, , för svaret! Jag vill börja med att korrigera justitieministern som citerade en del ur min interpellation. Det är rätt att jag har skrivit att ett grovt brott mot arbetsmiljölagen inte fått någon rättslig prövning. Det hade det inte fått, och det nämner jag, från början. har det brott som jag tar upp fått en rättslig prövning, det vill säga att man har lagt ned utredningen eftersom utredningen inte blev klar innan preskriptionstiden gick ut. Fallet handlar alltså om ett hotellbygge i , där det konstaterades att det hade begåtts brott mot arbetsmiljölagen. Byggnadsarbetare hade utsatts för allvarlig asbestexponering. Det ledde till en polisanmälan från . beslutade om ett vite om för arbetsgivaren. Det gjordes en polisanmälan om framkallande av fara samt grov fara för framtida allvarlig sjukdom. Det här är ett mycket allvarligt brott. Då blir det märkligt att frågan inte utreds. Jag tog upp frågan vid två interpellationstillfällen. hade det gått sedan arbetet stoppades och polisanmälan hade gjorts. Uppenbarligen fanns det inte resurser hos polisen i för att göra en ordentlig utredning. Det är därför jag ställt frågorna kring detta. Det pågår tyvärr en försinkning av arbetsmiljöarbetet i . Vi vet att det begås många allvarliga brott. I blev en man påkörd av en truck . Polisen kom till arbetsplatsen efter det att olyckan hade skett. Hade han blivit påkörd utanför grindarna för företaget hade naturligtvis polisen varit där . Sådant här kan hända när det gäller arbetsmiljöbrott, vilket jag tycker är ytterst allvarligt. Därför har jag ställt frågan om justitieministern är beredd att vidta åtgärder för att polis och åklagare ska få nödvändiga resurser för att klara av att hantera utredningar och ärenden gällande arbetsmiljöbrott inom rimliga tidsgränser. Man har uppenbarligen inte tillräckliga resurser om man inte klarar av att utreda ett brott . bedömde det här som ett av de allvarligare brotten det var ju fråga om asbest. Det var därför jag frågade om att förlänga preskriptionstiden. Att döma av det svar jag fått verkar åtminstone justitieministern nöjd med det arbete polis och åklagare gör när det gäller arbetsmiljöbrott. Jag är i alla fall inte nöjd. Därför är min fråga till : Är du utifrån det du har sett nöjd med det som sker när det gäller brott mot arbetsmiljön? Tycker du att arbetsgivarna uppmärksammas när brott begås såsom de borde uppmärksammas från polis och åklagare? Tycker justitieministern att de utredningar som görs är bra ur rättssynpunkt? Jag hoppas att jag får svar från justitieministern på de här frågorna. 3 (m): Nöjd ska man aldrig vara. Däremot konstaterar jag att en förbättrad utbildning och den nya riksenheten för den här typen av ärenden har inneburit att antalet lagföringar har fördubblats i arbetsmiljömål. Det tycker jag är bra. fördubblades lagföringen, och det är helt nödvändigt. När det gäller det ärende som diskuteras beskriver jag lite grann hur det går till. Min beskrivning är korrekt. Det har skett en rättslig prövning. Det var två anmälningar om brott som kom in beträffande samma gärning. Den ena anmälan skrevs av. anmälde brott mot arbetsmiljölagen, och fackförbundet anmälde brott i form av framkallande av fara för annan. Polis och åklagare utredde ärendet. I utredningen konstaterades att företaget hade brutit mot föreskrifter om asbest. Därmed förelåg brott mot arbetsmiljölagen. Åklagaren bedömde däremot inte att någon i företaget hade gjort sig skyldig till framkallande av fara för någon annan. Det här är en prövning. Parallellt med utredningen pågick ett ärende hos dåvarande länsrätt i om sanktionsavgift mot företaget beträffande ett annat brott mot föreskrifter. Länsrätten kom fram till att sanktionsavgift skulle utdömas. Åklagaren, som hade inväntat länsrättens beslut, gjorde då bedömningen att det skulle innebära dubbelbestraffning att även bötesfälla arbetsgivaren, nu för den senare gärningen. Av det skälet beslutar man om åtalsunderlåtelse enligt bestämmelserna i 20 kap. 7 § punkt 1 i . Åklagarens beslut att inte väcka åtal resulterade i att begärde en överprövning av beslutet. Det var överprövningen som inte fullföljdes eftersom preskriptionstiden som gäller för brott mot arbetsmiljölagen hade löpt ut. Den här frågan har alltså prövats. Jag tycker att det är viktigt att vi får den här typen av ärenden prövade. Det är därför som man har genomfört en ganska omfattande utbildning av personal i rättsväsendet och säkrat en riksenhet för miljö- och arbetsmiljömål hos Riksåklagaren, en nationell operativ enhet med kompetens som är särskilt inriktad på detta. Det har snabbt lett till en fördubbling av antalet lagföringar. Jag är inte nöjd med det, jag är inte nöjd förrän vi hanterar varje ärende. Men jag konstaterar att mer har blivit gjort på det här området än tidigare, och det är absolut nödvändigt. Jag kräver att med de stora resursökningar som vi har gjort till polis, åklagare och andra ska vi också få mer resultat i rättsväsendet, och det här är ett sådant resultat. Jag kommer noga att följa de här ärendena och hur specialistenheten arbetar med frågorna, därför att det är viktigt att man följer reglerna i arbetsmiljölagen. Sedan är de här brotten, precis som en del andra, ofta svårutredda, men det är inte så att man kan säga att det inte finns resurser. Vad gäller polisen i har också de fått rätt ansenliga resursökningar. Jag vet att det inte räcker till allting överallt. Men vi kan inte, när vi har tillfört polisen mer resurser än någonsin, nöja oss med att säga att resurserna inte räcker. De ska användas effektivt. Därför tror jag att den utbildning som genomförs av poliser, åklagare och inspektörer är viktig. Det är viktigt att man faktiskt känner att man kan de här ärendena, så att inte det faktum att man inte kan dem är skälet till att man lägger dem åt sidan. 4 (): Det känns bra att få ett svar från justitieministern som visar att man prioriterar just arbetsmiljöbrott, för min upplevelse är att man inte har prioriterat dem eftersom det tog så för de här frågorna att utredas. Jag pekade också på att man kan utreda en olycka utanför till exempel en arbetsplats på en gång, medan det kan ta väldigt att utreda en olycka som sker inne på en arbetsplats. Just när det gäller det fall som jag nu pekade på försökte jag vara tydlig med att det inte hade prövats rättsligt när jag tog upp det tidigare, men fallet lades ned. Det kändes som en dubbelbestraffning. Har man begått två olika typer av brott är det väl, tycker jag, en solklar anledning att bli dömd för båda brotten. Det brukar ju ske så vid alla andra brott. Har man begått till exempel misshandel och även rån gissar jag att man döms för båda brotten, så det är konstigt att det inte skedde i det här fallet. När det gäller preskriptionstiden skriver justitieministern att hon inte har för avsikt att ta några initiativ för att förändra preskriptionstiden för arbetsmiljöbrott. Jag tycker i alla fall att hon borde överväga det, därför att vi kommer att se effekterna av brott mot arbetsmiljölagar på dem som har skadats, men kanske inte på en gång om man har utsatts för just asbestexponering. Många av arbetarna som fanns på arbetsplatsen är inte medborgare i , utan de kom från , och andra länder. Möjligheten för dem att få sin sak prövad blir mycket svårare eftersom de inte fick den tidigt prövad och de redan har lämnat landet. Därav min fråga om att förlänga preskriptionstiden. Jag skulle vilja höra om justitieministern inser problemet med att arbetsmiljöbrott kan visa sig få effekter efter att brottet begicks och att det därmed skulle finnas ett behov av att förlänga preskriptionstiden. 5 (m): Först ska jag reda ut det här med väntetiden. Vi ska korta handläggningstiderna. I det här fallet var det två ärenden som anmäldes och ett ärende som prövades. Det pågick parallella prövningar. Då är det ofta så att man inväntar till exempel dåvarande länsrättens beslut innan man går vidare, och det komplicerar det hela. Men det är rimligt att man gör på det sättet. Frågan har alltså hanterats helt riktigt. När det gäller preskriptionstiden är det nog inte jag som behöver förstå så mycket mer än , som har varit väldigt klok här. För den här typen av brott är det skilda straffskalor för arbetsmiljöbrott, som innebär att preskriptionstiderna varierar. Preskriptionstiden är när det gäller ringa vållande till annans död och vållande till kroppsskada, när det gäller vållande till annans död, normalgraden, för grovt vållande till annans död och för brott som kan vålla kroppsskada eller sjukdom. Det speglar att , när vi beslutade om de här reglerna, ändå hade insikten om exempelvis asbestskador. Det är ju sådant som inte dyker upp dag ett. Det är skillnad på att ramla ned från ett tak och att dra i sig något som inte är nyttigt för kroppen. De här aspekterna ligger till grund för de regler som gäller. Jag tycker att det är klokt, för det kan verkligen ta tid innan man ser effekterna. Jag har inte för avsikt att ändra preskriptionstiderna . Vi gjorde ju alldeles en genomlysning av dem och bestämde oss för att ta bort preskriptionstiderna för bland annat mord, vilket var rimligt. Men i det här fallet tycker jag att det är en ganska väl avvägd tid. Det är snarare så att vi måste se till att brotten verkligen utreds och lagförs i rätt tid. Där sätter regeringen väldigt mycket press och har gjort så , då vi gav bland annat ganska tydliga uppdrag. Polisen ska se till att vi får en bättre utvärdering, och ska användas mer för att styra centralt. Det får inte variera hur aktiv man är här mellan olika delar av polisen. Jag tror att riksenheten inom åklagarväsendet, som är placerad i , kan vara en riktgivare som kan samla in kompetens och utveckla metodik, så att vi får snabbare och bättre lagföring av den här typen av väldigt allvarliga brott, för att man ska känna trygghet i sitt arbete tycker jag är väldigt viktigt. Låt mig bara säga att jag har varit väldigt berörd av artiklarna om vuxenmobbning på arbetsplatserna. Det är väldigt sällan som vi lyfter fram det. Men det är ju inte bara fysiska skador man kan råka ut för i arbetslivet utan också andra typer av skador. Jag tror att vi framöver måste jobba mycket med det här, för människor ska må bra på sitt arbete både psykiskt och fysiskt. Vi får inte glömma bort att när människor inte mår bra och det inte fungerar på arbetet leder det också till sjukdomar och problem som många får dras med . Vi arbetar med detta, och vi kommer att följa de här reglerna ordentligt. Vi har inte fått någon fällande dom som avser arbetsmiljöbrott genom mobbning. Men jag har ögonen öppna, för jag tycker att vi behöver följa upp de här ärendena bättre. Som sagt tycker jag att det är bra att åklagarna har tagit tag i de här frågorna. Jag ser att vi ändå är på väg åt rätt håll och hoppas att det ska leda framåt. 6 (): Justitieministern hänvisar återigen till specialmyndigheten nere i och säger att det är viktigt att brott utreds likadant i hela . Frågan är hur man då säkerställer att de olika polismyndigheterna runt om i landet får tillgång till specialmyndigheten, för det hjälper ju inte polisen i , , eller var man nu befinner sig om man inte får tillgång till de här speciella kompetenserna. När det gäller arbetsmiljöbrott och exempelvis frågan om vuxenmobbning, som justitieministern tar upp, kan jag konstatera att regeringen har valt att minska anslaget till , vilket har inneburit att antalet inspektioner har halverats. säger hon att antalet arbetsmiljöbrott minskar. Ja, det är väl självklart eftersom det inte finns en inspektion som kan vara till stöd för skyddsombuden ute på arbetsplatserna. Det är då inte enkelt att försöka komma åt vuxenmobbning, som är en av de svårare frågorna att jobba med som skyddsombud. Min erfarenhet som tidigare skyddsombud på en arbetsplats är att det inte är enkla frågor att hantera. Det finns alltid två olika delar av problemet. Jag blir precis som , herr talman, upprörd när jag läser om de här fallen. Det är klart att all typ av mobbning ska stävjas både i arbetslivet och i skolan och även inom politiken, vilket jag har sett några tydliga exempel på. Jag hoppas att justitieministern och jag åtminstone är överens om vikten av att höja prioriteringen av brott mot arbetsmiljölagen men också att får ordentliga anslag. 7 (m): Låt mig först säga att jag är väldigt glad att har ställt den här interpellationen, och vi har debatterat de här frågorna tidigare. Jag tycker att interpellanten sätter ljuset på någonting som är viktigt. Riksenheten i har ganska tydliga uppgifter. Dels handlar det om att försöka åstadkomma en enhetlig rättstillämpning, så att vi får riktlinjer för till exempel företagsbot och annat, dels handlar det om att följa upp och utveckla. Det är en utvecklingsenhet som ska arbeta visavi hela landet. Jag tror att det är bra. Man kan naturligtvis säga att vi har sparat på som arbetar med många viktiga frågor. Det finns en lång debatt att ta om det. Det är helt korrekt, men mitt ansvar är att se till att vi i den rättsliga verksamheten prövar anmälda ärenden mot de lagar som gäller. Det har varit för dåligt med den saken, om man tittar på det i ett perspektiv. Därför tycker jag ändå att insatserna med en särskild utvecklingsenhet inom åklagarväsendet och den utbildning , och har tagit fram tillsammans ger bättre förutsättningar att utreda och lagföra arbetsmiljöbrott, och det är väsentligt. Jag kan se att den här enheten som satte i gång sitt arbete för lite faktiskt har sett till att vi har fått en fördubbling av lagföringarna. Det är bra. Det är absolut inte på en nivå som vi kan vara helt nöjda med, men det är viktigt. Det finns mycket mer att göra åt arbetsmiljöfrågorna. Att de är komplexa och, som jag nämnde tidigare, svårutredda är vi nog helt överens om. Desto bättre är det att de rättsliga myndigheterna skaffar sig rätt kompetens och använder en del av de stora resurser de fått till att beivra den här typen av allvarliga brott. Överläggningen var härmed avslutad. 2 § Svar på interpellationerna 2009/10:359, 385, 420, 446 och 455 om en långsam och ständigt pågående etnisk rensning 8 Utrikesminister (): Amineh Kakabaveh, , , och har alla ställt frågor som rör situationen i de palestinska områdena och den israelisk-palestinska konflikten. Jag väljer att besvara interpellationerna i ett sammanhang. Mot bakgrund av den allvarliga händelsen utanför vill jag inledningsvis påminna om att fördömt israeliskt våldsanvändande på internationellt vatten i samband med bordningen av den humanitära insatsen Ship to . Också och Europeiska unionen har fördömt saken. Krav har ställts på en omedelbar, opartisk, trovärdig och transparent utredning i enlighet med FN:s säkerhetsråds uttalande. Jag beklagar djupt de dödsfall som inträffat. Denna tragedi understryker behovet av en hållbar lösning för civilbefolkningen som levt med svåra umbäranden. I de slutsatser om som antogs under det svenska ordförandeskapet konstaterades att den fortsatta avspärrningspolitiken är oacceptabel och politiskt kontraproduktiv. Europeiska unionen har länge varit tydlig med sitt krav att gränsövergångarna till bör öppnas , varaktigt och ovillkorligen för humanitärt bistånd, handelsvaror och personer. Befolkningen i ska inte bara överleva utan bör också få möjlighet att leva och utvecklas. och Europeiska unionen stöder de ansträngningar som den amerikanska administrationen gör för att återuppta fredsförhandlingarna. Rådsslutsatserna gav EU en fast grund och en tydlig röst för en intensifierad fredspolitik. Vi hoppas att de amerikanska ansträngningarna ska leda till trovärdiga och resultatinriktade fredsförhandlingar som baseras gränser och som omfattar alla slutstatusfrågor, däribland status som huvudstad för två stater. EU har också uttryckt beredskap att bidra konkret till genomförandet av ett fredsavtal. EU har upprepade gånger, inte minst under det svenska ordförandeskapet, framfört att bosättningar, separationsbarriären där den är byggd på ockuperad mark, förstöring av bostäder och vräkningar är olagliga enligt internationell rätt. Dessa åtgärder utgör också hinder mot fred och riskerar att omöjliggöra en tvåstatslösning. Den israeliska regeringen har beslutat om ett stopp för utbyggnaden av bosättningar, med vissa undantag, . Min förhoppning är att detta stopp ska respekteras och förlängas. Som konstaterar har den i fastställt att separationsbarriären där den är byggd på ockuperad mark, inklusive i och runt östra , strider mot internationell rätt. Detta uttrycks också i de rådsslutsatser jag nämnt. Reglerna för handel mellan och styrs bland annat av associeringsavtalet som innebär att israeliska produkter åtnjuter tullförmåner. EU har sedan avtalets undertecknande varit tydlig med att man med staten menar territoriet inom 1967 års gränser och inte de ockuperade palestinska områdena. Således ges inte tullförmåner för produkter som har sitt ursprung i bosättningar på ockuperad mark. Det finns gemensamma EU-regler om varors ursprung och märkning som säger att informationen till konsumenterna inte får vara felaktig eller vilseledande. I fråga om svenska företags eventuella verksamhet i israeliska bosättningar på den ockuperade är det en fråga om lämplighet och om de vägval företaget gör utifrån det klara folkrättsliga läget. Det bör ligga i företagens intresse att agera med stor försiktighet i sådana miljöer. och Europeiska unionen har ett stort bistånd till palestinierna. uppgick det svenska biståndet till . En stor del går till palestinskt statsbyggande. Vårt bistånd går bland annat till att bygga upp palestinska institutioner, till rättssektorn och till det civila samhället. På så sätt bidrar till att förutsättningarna ska finnas på plats för en permanent lösning av den israelisk-palestinska konflikten. sätter stort värde på de goda förbindelserna med den palestinska generaldelegationen i , och ser över olika sätt att underlätta delegationens verksamhet. Då , som framställt en av interpellationerna, anmält att han var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav förste vice talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 9 AMINEH KAKABAVEH (v): Jag tackar utrikesminister för svaret. Det gläder mig att utrikesministern så skarpt fördömer övergrepp mot fredsaktivister ombord på to . Det är inte första gången utrikesministern uttalar sig kritiskt om . Jag tycker dock att när man har gjort det vid ett flertal tillfällen kan man knappast längre låta bli att se hela konflikten i ett större historiskt perspektiv. har begått övergrepp mot palestinierna . Det måste finnas ett syfte med alla dessa övergrepp, för annars handlar man inte så konsekvent när det gäller att bryta mot folkrätten och mänskliga rättigheter. I min interpellation ser jag fördrivningen av palestinierna från deras hemland som en långsam och långsiktig etnisk resning som fortsätter och pågår just nu i Sheikh i östra . Jag besökte själv Sheikh under en studieresa . Sheikh är en del av det ockuperade östra och skyddas av , det vill säga får inte ändra östra demografi. får inte föra över sin befolkning dit. Detta har dock inte hindrat från att föra över en halv miljon bosättare till , varav 200 000 till östra . är särskilt känsligt, särskilt området kring gamla staden. Det som gör Sheikh unikt är att domstol tilldömt israelerna rätten till land som andra judiska familjer ägde och förvägrar palestinierna rätten till land som de ägde enligt Absentees Property . Familjerna i Sheikh ägde innan de fördrevs mark, hem och butiker. Med andra ord har israelerna right of return men inte palestinierna. Domstolens beslut är inget annat än rasistisk diskriminering. Det råder ingen likhet inför lagen i . Det är precis som i ett apartheidsystem, och effekten blir etnisk rensning. Denna diskriminering har israeliska fredsaktivister som stöder palestinierna i Sheikh bedömt som ett fall av rasism och fördrivning av det palestinska folket. De som stöder den etniska rensningen i Sheikh vill gärna skifta fokus till rättsprocessen. De påpekar att de palestinska familjernas israeliska advokat 1982, utan familjernas kännedom och medgivande, skrev under ett avtal som erkände bosättargruppens ägande av hemmen i utbyte mot att palestinska familjer blev skyddade hyresgäster, det vill säga att hyreskontrakten inte kan sägas upp. Även , journalist och författare, nämner i sina debattinlägg uttryckligen den etniska rensning som har pågått i . Man kan inte se det som något annat än flagranta övergrepp, alla de övergrepp som begått mot palestinierna gör att det inte räcker med ord av fördömande. Att uttala sig kritiskt är en sak, att handla utifrån sin kritik är något helt annat. 10 (): Tack för svaret, utrikesministern! En känsla av sorgsenhet präglar mitt stämningsläge när jag står här . Trots tal om frysning när det gäller bosättningar kan vi se att man planerar nya omfattande bosättningar i östra . Vägar stängs för palestinierna. regleras deras tillvaro med checkpoints övervakade av soldater. Aggressiva bosättare försöker expandera och i strid med internationell rätt tillskansa sig mark på . I grunden fortsätter isoleringen av även om det nu talas om lättnad. Den militära räden i samband med Ship to visar den israeliska aggressionen. Man drar sig inte ens för att i strid med internationell rätt borda fartyg på internationellt vatten. Dödsfallen i samband med detta är en tragedi. Kraven på en opartisk utredning från är självklart helt motiverad. Kommer konflikten att få ett slut? Är ett fredsavtal inom räckhåll? Blir det en tvåstatslösning? Sedan sexdagarskriget har israeliska bosättningar expanderat på ockuperad mark. Det har byggts nytt . bor en halv miljon israeler på ockuperad palestinsk mark.