prot · GX09136 · 2010-06-14 00:00:00 — Även detta granskningsärende är amatörmässigt skött från oppositionen, även om det inte är fråga om samma grad av amatörmässighet som när det gällde det föregående ärendet som vi diskuterade. Här finns inte ett lika tydligt regelverk för regeringens styrning. Men ligger det ett riksdagsbeslut i botten som sedan effektueras av regeringen. Men mycket av granskningen har fokuserats på OAB:s verksamhet. Det är på det sättet att om har fattat ett beslut är det regeringens skyldighet att tillse att politiken genomförs. uppstår det en liten diskussion här. Det fanns givetvis oklarheter och saker och ting att reda ut, till exempel konflikten mellan och . Bland andra tar upp diskussionen om att det var som meddelade OAB:s beslut om att man inte längre hade förtroende för . Han meddelade det till styrelseordföranden. Man kan fundera på varför det var så. Man kan prata om hederssak och så vidare. Men den fråga som vi i måste ställa oss är: Är denna frågeställning konstitutionellt intressant? Jag tycker inte det. 66 () replik: Jag vill få noterat följande till protokollet. Det är i två ärenden som tar till de hårdaste och starkaste orden mot oppositionen. Han talar om att det är amatörmässigt skött och att det inte finns fog för någonting. Det ena ärendet gäller och det andra gäller . I det ena fallet är det som är ansvarigt statsråd kristdemokrat. I det andra fallet är det som är ansvarigt statsråd kristdemokrat. Kan det finnas ett samband? 67 () replik: Det var en ovanligt dum fråga. Man kan säga att den verkligen var amatörmässig. Ordet amatörmässig var det som sade. Sedan sade detsamma. kanske inte kommer ihåg . Det var faktiskt som förde in begreppet amatörmässig i debatten. 68 () replik: Det var det förvisso. Men jag kunde inte låta bli att notera att du, , å ena sidan försöker spela rollen av att du vet hur granskningen ser ut och att du har suttit här länge, med all rätt. Jag tycker att du ofta har ganska bra inlägg. Men så fort det börjar röra sig om dina egna statsråd och och man börjar kritisera dem agerar du med ryggmärgen. Jag tror att det är det som faktiskt är ett bekymmer för majoritetssidan . Ni har varit fyra partier, och ni har suttit och bevakat era egna statsråd till den grad att ni inte har vågat släppa in någon kritik över huvud taget mot någon av dem, för ska man kritisera den ene ska man kanske också kritisera den andre. Det fungerar kanske så. När du tog i så mycket, både när det gäller och när det gäller detta ärende som berör kristdemokratiska statsråd, tror jag att du i debatten hade tjänat på att tona ned det lite grann och kanske tagit själva sakfrågan. Är det förenligt med budgetlagens krav på affärsmässighet att hantera sitt eget bolag på detta sätt? Är det verkligen förenligt? Är det att leva upp till beslut om en öppen och uppföljningsbar process när man i praktiken hemligstämplar allting så att inte ens riksdagsledamöterna kan få se vad konflikten rörde sig om? , jag hade uppskattat om du hade tagit dessa sakfrågor som utgångspunkt för inlägget i stället för denna ryggmärgsmässiga reaktion mot oppositionen. 69 () replik: Jag tänker normalt sett inte med ryggmärgen, och jag brukar faktiskt tänka självständigt. Men det kanske inte har noterat under de år som han har varit i utskottet. Här har vi att titta på beslut om regeringen har hanterat det på ett riktigt sätt genom ägardirektiv och instruktioner till OAB. Sedan kan man alltid fundera på om OAB har fullföljt detta på ett riktigt sätt. pekar på offentlighetsprincip, transparens och så vidare. Men vi granskar faktiskt inte OAB:s verksamhet utan vi granskar hur regeringen har hanterat hela denna frågeställning. När det gäller retorik tror jag att det vore förnuftigt av att se sig själv i spegeln. Regeringens styrning av (avsnitt 4.2) 70 (): är ett av största företag och ett av de största energiföretagen i . Upprinnelsen till det här ärendet är agerande då hon sade sig vara ovetande om så kallade kontrollavtal och om avtalets innebörd ett avtal som beslutades av styrelsen i . tog tillbaka uttalandet efter det att hon hade gjort det. Hon erkände att hon nog hade haft en aning om avtalet . Det här kontrollavtalet är ett avtal som reglerar obegränsade ansvar för bolagets verksamhet i i samband med en kärnkraftsolycka. Med företagets stora kärnkraftsportfölj är de ekonomiska riskerna betydande i händelse av ett kärnkraftshaveri. Den tyska lagen är mycket mer långtgående när det gäller ansvar och därmed eventuella skadeståndsanspråk. Enligt beslut ska den som är ansvarig för ägarstyrningen av statliga företag utifrån fastlagda mål aktivt följa företagets utveckling och agera för att företaget uppfyller de krav som finns på effektivitet, avkastning och strukturanpassning. Den granskning som vi genomfört i det här ärendet har omfattat sätt att utöva denna ägarstyrning om hon känt till avtalet och om hon agerat tillräckligt snabbt och ansvarsfullt. En del i utskottets arbete har varit utfrågningar av tidigare styrelseordföranden och av . Vi har haft två utfrågningar med både Dag Klackenberg och . Bakgrunden är de mycket motstridiga uppgifter som har lämnats. Naturligtvis har utfrågningarna syftat till att skapa en större klarhet kring vad som hänt då Dag Klackenberg var ordförande i och kring hur agerat. Det tillhör inte vanligheterna att behöva kalla in de personer som vi frågar ut. Enligt 9 kap. 8 § regeringsformen står statens medel till regeringens disposition. har, som sagt, beslutat om riktlinjer. Att utöva förvaltning av ett statligt ägt företag innebär att aktivt följa företagets utveckling. Den granskning vi gjort visar att vid endast ett tillfälle före det styrelsemöte i då det så kallade kontrollavtalet behandlades träffade ordföranden i för strategidiskussioner. Trots upprepade påstötningar från ledning kom inte fler möten till stånd när det gäller strategierna för . Enligt tidigare styrelseordförande var kontakten med i det närmaste obefintlig eller, för att citera vad som sagts: Det var stumt. Enligt arbetsordningen för ska det förekomma så kallad samordning när bolaget står inför särskilt viktiga avgöranden i skilda frågor, till exempel när riskprofilen avsevärt förändras. Om det nu är så att inte nåddes av förfrågningen om samtal från styrelsens ordförande borde självfallet ha reagerat och ha ifrågasatt varför ingen samordning begärdes och själv ha informerat sig om huruvida det fanns anledning att genomföra ett samordningsmöte. Det rör inte vilket företag som helst. Som jag inledde med att säga är ett av våra viktigaste och största statliga företag. Med tanke på företagets storlek och betydelse borde det vara självklart att som ansvarigt statsråd för ägarstyrningen sätta sig in i hur bolaget fungerar och hur strategidiskussionerna förs, i riskanalyser och så vidare. Bristerna i kontakterna mellan och styrelseordförande har fått till följd att saknat kännedom om de mycket allvarliga risker för men även för samhället som avtalet kan komma att innebära. Naturligtvis är detta, menar vi, inte godtagbart. Kravet på att utvecklingen i statligt ägda bolag aktivt följs innebär att som ansvarig minister har ett tydligt ansvar att hålla sig informerad om bolaget och då på ett sådant sätt att så angelägen information som det här är fråga om inte förbises. Till detta kommer att i samband med de utfrågningar vi haft säger att hon ännu, 16 månader efter det att hon först begärde information från om ansvaret för atomskador, inte vet vad kontrollavtalet innebär. Dessutom har hon från begärt in ytterligare information om vad kontrollavtalet innebär. Trots det vet hon alltså inte vad avtalet innebär. Hon vet inte vilka konsekvenser avtalet har. Inte heller vet hon om det är uppsägbart. Eftersom hon inte vet någonting har hon ännu inte förmått sig att redovisa för vilka konsekvenserna av kontrollavtalet är och vilka bedömningar hon gör av möjligheterna att säga upp avtalet detta alltså 16 månader efteråt; det är mycket anmärkningsvärt med tanke på frågans stora vikt. Det är också väldigt tydligt att det i detta ärende är en mycket bristfällig dokumentation när det gäller årsakt för . Man kan inte säga att det är en god ordning att det, med ett undantag, saknas anteckningar om vad som hänt under sammanträden och möten. Den enda anteckning som finns tillfördes dessutom akten dagen efter det att hade varit i för utfrågning , efter det att mötet ägt rum. Med tanke på de olika minnesbilder som finns och de olika uppgifter som finns hos bolagets dåvarande ordförande och hos om hur regeringens styrning av genomfördes som det handlar om 2008 då Dag Klackenberg avgick hade det varit bra med en mer fullständig dokumentation, dessutom gjord i anslutning till de aktuella mötena. Det hade underlättat vår granskning. Också detta har utskottet vid ett flertal tillfällen tidigare poängterat i samband med ägarstyrningsfrågor. När det gäller dokumentationen påstod i samband med utskottsutfrågningen mycket klart och tydligt att det fanns dokumentation. Dessutom utlovade hon dokumentation till utskottet det var inga problem; det var klart att det fanns dokumentation. Vad vi fick var overheadbilder och den nämnda anteckning som gjordes efter det att mötet ägt rum. Vi anser att overheadbilderna, som delvis har visats och som har överlämnats till , inte kan ersätta anteckningar. Inte heller ger de tillräcklig information om vad som hänt. Därför tycker vi att det finns all anledning att kanske i en kommande granskning följa upp det hela, att gå igenom dokumentationen i bolagsakter och att följa upp arbetet med att utveckla dokumentationen. Enligt vår mening kan inte undgå kritik för att ha brustit i att aktivt följa bolaget så som krävs för förvaltning av det och för att det i allt väsentligt saknas dokumentation om innehållet i kontakterna mellan bolaget och . 71 (): Det finns två saker jag vill ta upp i anslutning till detta ärende. har tagit upp mycket som jag därför inte behöver gå in på, men två saker tycker jag är viktiga att ta upp och betona. Det jag tänker ta upp och betona tycker jag på ett tydligt sätt styrker att någon styrning och samordning inte har förekommit. Det visar sig med stor tydlighet, speciellt när det gäller regeringens politik i klimat- och miljöfrågor. Regeringen har verkligen slagit sig för bröstet och sagt att vi i är ledande inom detta område och att vi är bäst. Jo, jag tackar. Så är det verkligen inte. Om nu högerregeringen anser om sig själva att de har den bästa miljö- och klimatpolitiken undrar jag hur det i hela fridens namn kan komma sig att de i sin styrning av inte tog upp bolagets enorma satsningar på fossila bränslen. Det är ett stort frågetecken. Miljöminister har i pressen kommenterat enorma satsningar på fossila bränslen och sagt att det är oacceptabelt att går åt fel håll. Hur var det nu med styrningen och samordningen? Det visar sig i denna fråga, liksom i övrigt, att det inte fanns någon styrning. Det fanns ingen vilja att ha en positivt utvecklad kontakt med eller dess dåvarande styrelseordförande. talare tog upp kontrollavtalet, och det vill jag också göra. Det är det beryktade kontrollavtal som vid en eventuell kärnkraftsolycka kan sätta hela i pant. När detta blev känt var näringsministern väldigt milt sagt både upprörd och heligt förbannad, för inte hade hon någon aning om eller kände till detta avtal. Men kände hon vips! nog till det i alla fall. Det har visat att detta avtal var uppsägningsbart, men som har gått sedan avtalet blev känt för hela befolkning har inte vid ett enda tillfälle återkommit om konsekvenserna av avtalet eller redogjort för hur regeringen tänker kring att eventuellt kunna säga upp det. Så hur tänker regeringen styra upp detta? Vore det inte på sin plats att ge besked? Jag förstår att vi, jag och många med mig, inte kan förvänta oss något svar från regeringen. Styrning och samordning har ju milt sagt inte precis varit näringsministerns starkaste kort. Oavsett hur före detta styrelseordförande försökte få till stånd en samordning blev det nämligen inget. Hur ska det fungera om det inte finns någon att samordna med? Svaret är väldigt enkelt: Det går inte. Med detta anförande och det tidigare talare har tagit upp kan jag bara konstatera att styrningen av från regeringens sida, via näringsminister , är under all kritik. Kort och gott: Det har inte funnits någon. 72 (): Ordet amatörmässigt är kanske något som skulle kunna problematisera den bild vi har i detta ärende. Jag tar självklart på mig rollen som amatör när jag är politiker. Det är det naturliga för mig. Skulle jag få uppdraget att ansvara för ett jättebolag i , som , skulle jag naturligtvis känna mig som en amatör. Om jag har blivit delegerad att vara den som utövar äganderollen och styr detta bolag skulle jag känna mig som en amatör. Det finns då risker i hur jag agerar och hur jag kan hantera detta, och en hel del skulle nog anklaga mig för att vara rätt så amatörmässig. Som tur är finns en styrelse för bolaget. Det ska det finnas. Det finns en ordförande, och det finns en vd. Då kan jag naturligtvis vara smart, peka på styrelseordföranden och säga: Du har ansvaret att rapportera till mig när det är något av större vikt som händer. Då kan jag göra något annat under den tiden, för jag litar naturligtvis på styrelseordföranden att detta händer i det jättestora företaget. Jag kan också ha en annan strategi, som komplement till detta. Eftersom det är jag som har utsetts att vara ansvarig för styrningen och utövandet av ägandet kanske jag inte bara kan lita på att styrelseordföranden är den som rapporterar allt jag bör veta för att kunna utöva styrningen och ägandet. När jag tillsätter en styrelse kan jag naturligtvis se till att sätta dit duktigt folk. Jag kan till exempel ta folk ifrån mitt departement kanske någon jag träffar regelbundet och också ganska enkelt kan föra samtal med utan att behöva gå igenom processen med väntan på att ordföranden ska rapportera till mig om saker av större vikt händer. Jag kan i stället ha någon i min närhet. Det är också ganska vanligt. I detta fall, som rör , är det just detta som har hänt. Det har funnits en ordförande som ska rapportera. Vi har en näringsminister, , som ordföranden ska rapportera till. Näringsministern har också utsett någon på sitt departement till styrelsen. Eftersom det är en anställd förväntar jag mig att det ska finnas kompetens. Denna person ska vara duktig på någonting. Så här beskrev 2007 just denna person, , som då tillsattes som ny chef för statligt ägande: Regeringen har utsett till departementsråd och ny chef för enheten för statligt ägande på . har en gedigen erfarenhet av både och bolagsförvaltning. Det kommer att vara till stor nytta både för en fortsatt framgångsrik förvaltning och den försäljningsprocess som vi står inför, säger statssekreterare . kommer senast från en anställning som ämnesråd på enheten för statligt ägande med förvaltningsansvar för ett antal bolag, däribland Posten och Vin & Sprit. Det nämns också att han har arbetat på 19921999. Från denna person kan jag förvänta mig viss kompetens. Jag kan knappast kalla honom amatörmässig. Det känns märkligt att vi trots denna uppriggning av olika saker har en näringsminister som inte har haft bättre koll, bättre kännedom och följt närmare än vad som har kommit fram i detta ärende. Jag tycker, som politiker, att det har skötts amatörmässigt. 73 (): Efter att vi lyssnat på mina kära kolleger i utskottet som har reserverat sig i ärendet är det nog på sin plats att jag redogör lite för hur majoriteten i utskottet har resonerat i ärendet. Jag vill förvarna fru talmannen om att det finns en risk att jag drar ; jag ber om ursäkt för det redan nu i så fall. Det råder inget som helst tvivel om att regeringens styrning av har förändrats. Det är inte heller någonting som jag anser vara anmärkningsvärt. Snarare är det naturligt, inte minst med tanke på att vi har haft ett regeringsskifte samt att vi fått en ny näringsminister. Saker och ting utvecklas och förändras utan att för den sakens skull behöva strida mot de lagar och regler som finns uppsatta och som regeringen och statsråden ska följa. Det är dock inte enbart styrningen av som har förändrats. Bolaget som sådant har genomgått en lång och strategisk process och är inte bara vårt största och kanske viktigaste statliga bolag utan också ett av de största energibolagen i hela . Energipolitik är ett intressant och politiskt mycket hett ämne, vilket vi kommer att få känna av i slutet av , som vi också har många olika åsikter om. Huruvida ett statligt bolag ska investera i tysk kolkraft eller kärnkraft är inte alls någon enkel fråga. Det är dock inte intressant för dagens diskussion. Frågan är i stället vad vi i har att förhålla oss till här när vi granskar regeringens styrning av . De lagar och paragrafer som har bäring på detta ärende kan anses vara följande: 1 kap. 4 § andra stycket i regeringsformen: stiftar lag, beslutar om skatt till staten och bestämmer hur statens medel skall användas. 9 kap. 2 § första stycket i regeringsformen: Statens medel får icke användas på annat sätt än har bestämt. 9 kap. 8 § i regeringsformen: Statens medel och dess övriga tillgångar står till regeringens disposition. Tillgångar som ägs av de statliga bolagen är dock offentligrättsligt sett inte statliga och berörs därmed inte av bestämmelserna i 9 kap. 8 § i regeringsformen. Detta är paragrafer och lagar som är väl kända för och kanske också för oss ledamöter i KU. Men från sida har vi också beslutat om riktlinjer för förvaltning av statligt ägande och kommersiella företag. Som huvudprinciper ska gälla att statligt ägda företag ska arbeta under krav på effektivitet, avkastning och strukturanpassning. slog även fast i dessa riktlinjer att den som utövar förvaltning av ett statligt ägt företag, det vill säga i detta fall näringsministern, med utgångspunkt i uppsatta verksamhetsmål aktivt ska följa företagets utveckling och vidta nödvändiga åtgärder för att företaget ska uppfylla de nämnda kraven. Liksom privata aktiebolag regleras statliga aktiebolag av aktiebolagslagen. I egenskap av företrädare för det statliga ägandet lyder regeringen således under samma regler som andra bolagsägare. Det betyder att ägarinflytandet främst utövas i bolagets beslutande organ, alltså på bolagsstämman. Utöver det som jag tagit upp finns inga formella styrmedel. Staten kan givetvis sluta avtal med de statliga bolagen, och staten kan också utöva sitt ägarinflytande och i bolagsordningen skriva in olika bestämmelser om att vissa av bolagens beslut ska underställas regeringen eller annan myndighet. Utöver dessa verktyg är det också naturligt att det förekommer underhandskontakter mellan staten som ägare och den direkta bolagsledningen. Detta är de regler och verktyg som näringsministern och regeringen har att använda sig av när man utövar sin ägarstyrning. Frågan är, vilket granskningen tar sikte på, om näringsministern eller regeringen har brustit när det gäller att följa dessa regler. Vi har inte funnit att så vore fallet. Den del som har varit föremål för mycket diskussion, både här och tidigare under granskningen, har varit det så kallade kontrollavtalet, gällande skadestånd vid en eventuell kärnkraftsolycka i . Även i denna fråga har vi väldigt svårt att se hur näringsministern och regeringen borde ha agerat annorlunda. Vilka ärenden som ska behandlas av styrelsen följer i huvudsak aktiebolagslagen och styrelsens arbetsordning. styrelses främsta uppgifter är att fastställa verksamhetens strategiska inriktning, godkänna större investeringar, förvärv och väsentliga förändringar av koncernens organisation samt fastställa centrala policyer och instruktioner. Dessutom ska styrelsen följa den ekonomiska utvecklingen och har det yttersta ansvaret för intern kontroll och riskhantering. När det gäller ansvarsfördelningen mellan styrelse och ägare, det vill säga staten och regeringen i detta fall, anger arbetsordningen att styrelsen genom styrelseordföranden ska samordna sin syn med företrädare för ägaren i frågor som har avgörande betydelse. Det ges exempel på vilka dessa avgörande frågor skulle kunna vara. På en rak fråga under utfrågningen samtyckte även näringsministern till att kontrollavtalet skulle kunna utgöra en sådan fråga. Men det är styrelsen som har att bedöma i vilka fall samordning ska ske inför ett visst styrelsebeslut. Berört statsråd, det vill säga näringsministern, ansvarar för samordningen gentemot regeringen. Från bolagets sida ansvarar styrelseordföranden. Inför bolagets beslut att ingå det så kallade kontrollavtalet med sitt helägda tyska dotterbolag genomfördes inte någon samordning med ägaren. Regeringen och näringsministern kände således inte till planerna på att teckna ett avtal. Någon samordning begärdes helt enkelt inte av styrelseordföranden. Förklaringen till att detta inte skedde gav Dag Klackenberg, före detta styrelseordförande i , under utfrågningen. Han menade att han samordnat frågan med näringsministern i den tidigare socialdemokratiska regeringen redan då squeeze-out-processen påbörjades och därmed inte ansåg att den behövde samordnas på nytt. Från utskottets sida kan vi dock konstatera att några anteckningar eller någon dokumentation från den här samordningen inte finns på . När nuvarande näringsminister fick kännedom om avtalet vidtog hon åtgärder för att få fullständig information och en analys av avtalets konsekvenser. har granskat regeringens styrning av tidigare. har vi sagt att de styrt för mycket, ibland att de styrt för lite. Men det är inte bara som har granskat , utan även , som har konstaterat att uppdraget har varit delvis otydligt, att det har varit en alldeles för formlös styrning och att detta bör styras upp. Regeringen har tagit fasta på dessa påpekanden och har genomfört förändringar. Ägarstyrningen har blivit mer formell i sin karaktär, och uppdraget till har förtydligats ytterligare. Som jag sade tidigare pågår förvisso av naturliga skäl vissa underhandskontakter, särskilt då staten är enda ägaren till ett stort företag. Men det är viktigt att den formlösa styrningen inte blir tongivande. Det försämrar både styrningen och kontinuiteten och framför allt spårbarheten och uppföljningen, som vi från tycker är så viktiga. Utskottsmajoriteten ser därför mycket positivt på den utveckling som skett när det gäller styrningen av . Jag skulle dock ändå vilja ta upp frågan om dokumentation. Det förtjänar att påpekas att vi från tycker att denna fråga är oerhört viktig. Utskottet kommer att följa den fortsatta utvecklingen i regeringens arbete med dokumentationen. Dokumentationen och spårbarheten kan alltid bli bättre. Den slutliga bedömning som vi landat i är ändå att näringsministern och regeringen inte har agerat på något sätt som inte står i överensstämmelse med gällande regelverk. 74 () replik: Regeringens styrning har förändrats. Ja, såvitt jag kan se har det inte varit någon styrning från ansvarig minister sida. Det har inte funnits någon dokumentation och inte heller något intresse. Det är häpnadsväckande att vi har en ansvarig minister som inte är intresserad av ett av våra absolut viktigaste statliga företag. Hon var inte intresserad. Är det inte egentligen vad det handlar om? Enligt de beslut som är fattade här i när det gäller ägarstyrning ska den som är ansvarig för detta agera utifrån de mål som är fastlagda. Man ska följa företagets utveckling och agera för att företaget ska uppfylla de krav som finns på effektivitet, avkastning och strukturanpassning. Har levt upp till detta? Svaret är nej. Hon hade ett tillfälle när hon sammanträffade med styrelsens ordförande. Därutöver var det ett par möten när det gällde konkreta frågor. Det ena handlade om basindustrins elpriser, och det andra om säkerheten på Forsmark. Sedan var det också någon middag. Är det så man ska utöva ägarstyrning? Hur kan stå här och tycka att detta är ett alldeles utmärkt sätt att styra statliga företag att träffa styrelsens ordförande och diskutera strukturfrågor som varit 2008?