prot · GX0988 · 2010-03-16 00:00:00 — Det är naturligtvis alldeles uteslutet att i ett sådant läge tro att vi kommer att få svar på de frågor som vi har ställt, nämligen om ska delta i försvarsplanering för de baltiska staterna och om ska delta i luftförsvaret i de baltiska staterna. Jag förstår att utrikesministern inte vill svara på de frågorna. Om han skulle ge sitt tydliga svar på de frågorna skulle han bekräfta antingen Natovänliga linje eller också smyglinjen, som han själv och kanske andra i regeringen representerar och som man inte vill tala klartext om. Efter utrikesministerns slingrande här måste svenska folket i höstens val se till att rösta för ett alliansfritt i dubbel bemärkelse. Både i militär bemärkelse och när det gäller det politiska inflytandet behöver vi ett alliansfritt efter . Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2009/10:276 om åtgärder för att bekämpa skadligt höga ljudnivåer 11 Statsrådet (): har frågat mig på vilket sätt jag avser att intensifiera arbetet med att förebygga tinnitus och hörselskador i samhället samt vilka åtgärder jag avser att vidta för att skärpa ansvaret för dem som orsakar för höga ljudnivåer. pekar som bakgrund till sin fråga på att ljudnivån i samhället ökat och att många svenskar lider av olika typer av hörselskador. Han framhåller också att åtgärder för att minska bullerexponeringen har vidtagits inom industrin. förekommer dock ofta skadligt hög musik i hörlurar, på konserter och på gym. Bullriga skolmiljöer och idrottsevenemang kan också skada hörseln. förordar ett angreppssätt liknande det som tillämpas på tobaksområdet, med bland annat en upptrappning av informationsarbetet om riskerna med höga ljudnivåer. Han anser också att samhället bör sätta upp mål för minskning av ljudstörningar och hörselskador. Ansvaret för att människor exponeras för buller bör ligga kvar hos dem som orsakar det höga ljudet eller verksamheten där exponeringen sker. Först vill jag säga att jag delar uppfattning att buller och höga ljudnivåer är ett utbrett hälsoproblem. Det är den störning som berör flest människor. De bullerkällor som flest människor uppger att de besväras av är vägtrafikbuller eller ljud från grannar. Höga ljudnivåer i skola och förskola samt på diskotek och konserter uppmärksammas alltmer. Buller brukar definieras som oönskat ljud, men man kan konstatera att även önskade ljud som till exempel musik kan bli ett problem om ljudnivån är för hög. Buller och höga ljud påverkar människors hälsa negativt genom att det kan skada hörseln, medföra stressymptom som till exempel förhöjt blodtryck och rent allmänt försämra livskvaliteten. Frågor kring buller och höga ljudnivåer regleras i . För att ge stöd för tillämpningen av dessa bestämmelser har givit ut två allmänna råd. allmänna råd (SOSFS 2005:6) om buller inomhus gäller för permanentbostäder och fritidshus samt lokaler för bland annat undervisning, vård och annat omhändertagande. allmänna råd (SOSFS 2005:7) om höga ljudnivåer gäller lokaler och utomhusmiljöer där hög musik spelas, till exempel diskotek, konsertlokaler och träningslokaler. har givit forskaren uppdraget att se över de allmänna råden om höga ljudnivåer och vid behov föreslå ändringar. Resultatet av denna granskning kommer att presenteras . För att ytterligare stödja arbetet med buller och ljudmiljöfrågor har givit ut handboken . Höga ljudnivåer och buller inomhus. Boken, som gavs ut , är avsedd som ett verktyg för de myndigheter som har tillsyn enligt . I skriften tas hälsoeffekter av buller i olika miljöer och situationer upp. Den ger också vägledning gällande lagstiftning och råd om den praktiska tillsynen, vad man bör tänka på vid utredningar samt mätmetoder. presenterade dessutom tillsammans med bland annat bort!, som behandlar bullerproblem på förskolor. Den typ av bullerproblem som lyfter fram har fått ökad uppmärksamhet av både medier och myndigheter. Det har också medfört att flera kommuner gjort betydande insatser i form av både tillsyn och information. Ett sådant exempel är som arbetar brett, både med tillsyn och genom samarbete med verksamhetsutövare som till exempel konsertarrangörer. Jag bedömer att det finns goda möjligheter för ansvariga myndigheter att arbeta med buller och höga ljud, både genom tillsyn och genom informationsspridning. allmänna råd och informationsmaterial är ett viktigt stöd i detta arbete. Jag tror att bättre kunskap hos både verksamhetsutövare och allmänhet är det viktigaste sättet att komma åt bullerproblematiken. 12 (): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret på min interpellation. Jag gläder mig särskilt åt att hon delar min uppfattning att buller och höga ljudnivåer är ett utbrett hälsoproblem. Dock är det ett faktum att en och en halv miljon människor i vårt land kan lyssna till tystnaden därför att de har ett ständigt brus, buller eller pip i huvudet till och med ett jetplan, säger de som är hårdast drabbade av tinnitus. Vi har ett gemensamt ansvar att ta detta växande problem på allvar och försöka hitta en modell för hur vi kan trappa upp arbetet mot detta växande folkhälsohot. Man behöver inte gå längre än till ett derby eller en fotbollslandskamp på för att se hur oerhört låg medvetenheten är i de här frågorna. Där hanterar man tutor och andra verktyg som åstadkommer buller på ett sätt som är alldeles aningslöst och som skadar stora delar av publiken. Man är ung, energisk och kanske adrenalinstinn och är inte riktigt medveten om de stora risker som den bullriga miljön och ljudstötarna innebär. Vi som har stött på människor som har de här problemen har förstått att detta verkligen är något som innebär en avsevärd sänkning av livskvaliteten för dem som är drabbade. Då är det ett ansvar för oss politiker att försöka jobba mycket offensivt, medvetet och långsiktigt för att försöka reducera detta växande folkhälsoproblem. Jag skulle ha önskat att det fanns lite mer substans och målmedvetenhet i svar. Även om det är välvilligt och hon delar min bild tycker jag inte att jag har fått svar på min första fråga om på vilket sätt vi kan intensifiera arbetet med att förebygga tinnitus och hörselskador. Hon hänvisar till , och till en utredning som är på gång. Det är jättebra, men jag skulle önska att vi kunde se fram emot ett program från regeringen där man slår fast tydliga mål för hur vi successivt ska trappa ned problemet med ljudterror jag använder det begreppet ibland och buller, som är så omfattande i samhället. Jag skulle också önska att vi kunde skärpa ansvaret för dem som orsakar bullret. På våra arbetsplatser är det vedertaget att arbetsgivaren har ett ansvar för hur arbetsmiljön är, men på en fotbollsmatch eller en konsert förefaller det inte finnas samma medvetenhet och ansvar för de risker som bullriga miljöer och ljudterror för med sig. Denna omedvetenhet är det angeläget att få bort. Det är angeläget att få i gång en debatt om frågorna och gärna ett program där vi slår fast tydliga mål för hur vi ska kunna reducera ljudterrorn, bullret, och skapa möjligheter för fler människor att få lyssna till tystnaden och uppleva den storhet som den är. Här har vi ett viktigt sinne som finns hos varje människa när hon föds och som reduceras i takt med det bullriga samhälle som hon lever i. Skolor och förskolor innebär en första kontakt med bullriga miljöer som är ganska förskräckande för många. Jag skulle önska att ministern kunde utveckla sin syn. Är hon beredd att medverka till att precisera faktiska mål för det här arbetet? 13 Statsrådet (): Vi lever i ett samhälle där det finns mycket av både ljus- och ljudföroreningar. Tyvärr har det moderna samhällets framväxt medfört att vissa problem har ökat i omfattning. Det måste finnas en vaksamhet över utvecklingen, och det kan också finnas ett behov av informationsinsatser utöver vad vi har . Men det är viktigt att framhålla att kunskapsmängden behöver öka. Har situationen förändrats på ett påtagligt sätt ? Att nu tillsätter en forskare som ska se över om de allmänna råd som finns om höga ljudnivåer är väl fungerande eller om det finns behov av förändringar indikerar att det, trots att de gamla råden bara är , kan ha skett förändringar som gör det nödvändigt att förändra också de allmänna råden. Vi befinner oss nu i ett läge där forskaren , som är verksam vid i , har fått detta uppdrag. Jag ser med stort intresse fram emot vad han kommer att presentera. En aspekt bland andra som ska ses över är den 13-årsgräns för musikevenemang som finns. Syftet med den är att skydda barn och yngre mot hörselskador. I samband med att rapporten presenteras kommer också en hearing att hållas, dit kommuner och andra berörda myndigheter liksom företrädare för verksamhetsutövare arrangörsföreningar, Folkets Hus, parker och intresseorganisationer kommer att bjudas in. Detta blir naturligtvis ett viktigt tillfälle för att se vilken kunskap som finns ute hos myndigheter och kommuner och också hos olika organisationer och företrädare för civilsamhället. Den tillsyn som gjorde 2005, då man tittade på 86 kommuner, har visat att det finns många tillsynsobjekt som håller en ljudnivå som är högre än vad som rekommenderas i de fastställda allmänna råden. tittar på ljudnivåerna i förskolor och skolor. På förskolor har man jobbat mycket med örat på väggen och delvis fått ned ljudnivåerna, men hur ser situationen ut ? Vi behöver aktuell och färsk rapportering om detta. När det gäller bärbara musikspelare är det som är ansvarig myndighet. har tillsammans med gett ut en informationsbroschyr om detta som heter Tinnitus om hörselskador från hög musik. Mycket arbete är alltså på gång. Vi befinner oss just nu i ett läge där vi kan se fram emot en ökad kunskap på området, speciellt om det har skett omvärldsförändringar i närtid som kan få betydelse för vad vi ska lägga fast som strategi för att arbeta mot bullerskador framöver. 14 (): Jag tackar så mycket för det utvecklade svaret från ministern. Jag vet att är starkt engagerad för en bättre folkhälsa, inte minst i alkohol- och tobaksfrågor. Jag skulle önska att hon, jag och förhoppningsvis hela skulle kunna enas om att på samma sätt ta itu med detta jättelika och växande folkhälsoproblem. säger att vi behöver ökad kunskap. Självklart ska vi ha det. Men man behöver ingen ökad kunskap i de centrala frågorna, nämligen att detta är ett jätteproblem och att det behöver tacklas. Jag bjuder gärna med på en fotbollslandskamp på , ett derby mellan eller en rockkonsert i på ministerns hemmaplan i . Man kan enkelt ta med sig en ljudmätare. De finns till och med inbyggda i en del mobiltelefoner numera. Så mäter man vilken ljudnivå man är uppe på. Då kan man se att detta är allvarligt skadliga ljudnivåer. Inga ansvariga myndigheter ingriper. Arrangemanget fortgår som om ingenting hade hänt. Det är inte okej, tycker jag. När vi ser att det är uppenbart att det är skadligt för folkhälsan måste vi ingripa. En och en halv miljon människor har redan drabbats , och antalet växer, inte minst bland de yngre. Alla vi minns hur det var när man var ung. Man tyckte att man var osårbar och kunde stå ut med vad som helst. Men om man går med höga ljudnivåer i Iphones eller musikspelare och dessutom har bullriga miljöer i förskolan, i skolan och även urholkas motståndskraften i hörselsystemet och man riskerar att få hörselproblem, hörselskador och tinnitus. De som en gång får det blir hårt drabbade. Alla vi som känner människor som är drabbade av detta vet vilka jätteproblem de har. Jag känner inte till att det finns några sätt att bota det, utan det är en livslång plåga för väldigt många av dem som drabbas. Just därför är det så angeläget att vi arbetar förebyggande och slår fast tydliga mål. Jag skulle gärna vilja höra om har några argument emot att vi faktiskt slår fast tydliga mål för hur bullret i samhället ska reduceras? Precis som när det gäller arbetsplatser ska vi inte acceptera bullriga skolmiljöer, idrottsevenemang, diskotek eller vad det nu är. Vi har ett regelverk som funkar bra på arbetsplatser. Det är paradoxalt om vi inte skulle kunna få fram ett regelverk som fungerar också i övriga miljöer. Där bara rycker man på axlarna och säger att det är som det är. Det finns inget regelverk att stödja sig på. Många kommuner vill ta itu med detta. Jag skulle önska att de hade ett starkare stöd i beslut i regering och riksdag för att gå till offensiven på det här området. Vi ska naturligtvis se fram emot rapporten från . Det är bra att ser över sina allmänna råd. Men de är just allmänna råd och inte skarpa verktyg för att jobba offensivt och framsynt med frågorna för att successivt få ned den ljudterror vi har i många miljöer och som är så skadlig för folkhälsan. Jag skulle önska att tog frågan till sig ännu mer och att vi gemensamt kunde jobba för att faktiskt lägga fast mål och skapa offensiva verktyg för att komma till rätta med detta. 15 Statsrådet (): Jag får tacka för inbjudan. Är det något trevligt följer jag naturligtvis gärna med. Jag går också på konserter . Det finns naturligtvis tillfällen när man utsätts för ljudnivåer som till och med kan kännas smärtsamma. Däremot tror jag aldrig att ett jubel när HV gör mål åstadkommer detta. Det vill jag inte riktigt tro. Men frånsett det, , håller jag inte med om att frågan inte hanteras . För vi har ett regelverk, och vi har en tillsynsmyndighet som har i uppgift att titta över, att ha tillsyn, att påtala och se till att skadliga ljudnivåer sänks. Det sker ett aktivt tillsynsarbete utifrån de allmänna råd och föreskrifter som finns. Det vi nu gör via är att inventera. Finns det skäl att revidera de här målen? Finns det skäl att titta särskilt på vissa åldersgrupper, till exempel yngre personer, där målen inte är tillräckliga eller där det har skett en utveckling som gör att vi på något sätt måste intensifiera arbetet? Man kan naturligtvis göra informationsinsatser i form av nationella kampanjer. De brukar dock inte vara lika verkningsfulla som lokalt informationsarbete. Och som jag nämnde tidigare finns det nyframtaget material som fungerar väl i informationsinsatserna på den lokala nivån. Jag hoppas att det är ett material som används aktivt i det lokala arbetet. Jag tror att det finns skäl att titta noga på bullret . Det är därför jag säger igen att det arbete som pågår är intressant. Det kan ge oss en kunskapsbild, en uppdatering av dagsläget, så att vi kan se om det behövs intensifierade insatser framöver. 16 (): Jag välkomnar att är positiv i ord, men jag skulle önska att hon kunde vara lite mer offensiv i det konkreta arbetet med att ta itu med den här frågan. Vi har ett regelverk och ett aktivt tillsynsarbete, säger . Jag undrar om har varit på ett enda evenemang under sitt liv där den kommunala miljö- och hälsoskyddsnämnden har gått in och sagt: Här är det för hög ljudnivå. Vi avbryter konserten. Vi avbryter idrottsevenemanget eller skruvar ned volymen. Har hon varit på ett enda evenemang där detta har skett? Har hon ett exempel från det verkliga livet? Jag har inte det. Jag har inte heller hört någon annan som har varit med om det. Ändå vet vi att det finns ett åläggande, att kommunernas har ett ansvar, en tillsyn över detta. Men vi vet också att de är hårt pressade av många andra viktiga uppgifter, och de här uppgifterna prioriteras inte. Men har ett enda exempel ser jag fram emot att höra talas om det. Jag har icke varit med om det. Naturligtvis är det så att det kostar lite eller ingenting alls att bryta mot regelverket. Det är häftigt att skruva upp volymen om det är ett musikevenemang eller ett diskotek. Ju längre kvällen går desto mer skruvar man upp den, i synnerhet om det är alkohol med i sammanhanget. Men det märks ibland inte förrän dagen efter att det nog inte var riktigt bra. Då kan man ha ett ständigt pipande ljud i bakhuvudet eller i örat. Det här måste vi ta itu med om vi känner fullt ansvar för folkhälsan. Jag är orolig för att det här är en tidsinställd bomb, eftersom dagens unga generation är utsatt på ett helt annat sätt än vad vi i vår generation var när vi växte upp. Effekterna ser vi kanske inte och inte utan och . Då har vi ett jätteproblem att ta itu med, som drabbar många människor med lidande. Men också folkhälsan och samhällsekonomin drabbas. 17 Statsrådet (): Det finns skäl att ta bullerproblematiken på största allvar, inte minst med tanke på den unga generationen. Därom är och jag alldeles överens. Det jag försökte säga i mitt svar till interpellanten handlar om att vi just nu befinner oss i ett läge där vi väntar på en ny kartläggning, en kunskapsöversikt, av hur tillståndet ser ut i vårt land för att kunna förtydliga de allmänna råden. Det i sig leder till en ökad informationsinsats, vilket i sig leder till att frågan uppmärksammas på ett tydligare sätt. Om det behövs saker utöver det i form av mål, som pekar på i sin interpellation, vill jag återkomma till. Men det är inte så att vi på något sätt negligerar problematiken, utan jag vill tvärtom understryka allvaret i bullerproblematiken, inte minst gentemot unga. Vi vet ju, precis som har sagt, att detta är en problematik som när den drabbar en person oftast innebär ett livslångt lidande. Tack för att du uppmärksammar problemet! Vi får skäl att återkomma till frågan. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2009/10:280 om resurserna i statens missbrukar- och ungdomsvård 18 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att undvika att de förestående neddragningarna genomförs. har också frågat vad jag avser att vidta för åtgärder för att utveckla den statliga missbrukar- och ungdomsvården så att antalet platser kan bli fler och beläggningen högre. Min utgångspunkt skiljer sig från . Målet för den missbrukar- och ungdomsvård som , SiS, bedriver ska inte vara fler platser och högre beläggning utan att SiS har en väl differentierad vård och behandling som möter individens behov. Regeringen har ändrat SiS instruktion för att förtydliga myndighetens ansvar för att utforma sin verksamhet så att den utgår från pojkars och flickors samt kvinnors och mäns villkor och behov. Det innebär bland annat att den vård och behandling som ges hos SiS ska möta den efterfrågan som finns. Den omställningsprocess som SiS genomgår ska ses mot bakgrund av de stora variationer i efterfrågan på vårdplatser som varit . Omställningen grundar sig på myndighetens samlade bedömning av det framtida behovet av vårdplatser utifrån den demografiska utvecklingen, omvärldsanalys och trendmässig efterfrågan. Syftet med omställningen är att åstadkomma en flexibel och effektiv organisation som ger förutsättningar att möta variationer i efterfrågan med väl bibehållen kvalitet och stabilitet i verksamheten. Omställningen syftar också till att bättre utnyttja gemensamma resurser inom myndigheten, såsom lärare och psykologer. För att SiS ska kunna bedriva en missbrukar- och ungdomsvård med god kvalitet krävs också att myndigheten har goda förutsättningar för att utföra sitt uppdrag. Regeringen har därför gett Statskontoret i uppdrag att analysera om det går att identifiera och föreslå åtgärder som stärker myndighetens förutsättningar och förmåga att strategiskt och effektivt planera och styra verksamheten. Regeringen har givit myndigheten ökat ekonomiskt utrymme för att hantera svängningarna i efterfrågan och för att klara av att genomföra nödvändiga organisationsförändringar. Regeringen följer även fortsättningsvis noga den pågående omställningsprocessen och de behov som myndigheten har för att klara av att genomföra den med bibehållen kvalitet i vården och behandlingen. framhåller i sin interpellation att neddragningarna inom SiS leder till ett stort avbräck när det gäller kvalitets- och metodutveckling. Jag vill understryka att min målsättning för SiS verksamhet är densamma som för den sociala barn- och ungdomsvården samt missbrukarvården i stort, det vill säga att den ska vara av hög kvalitet och möta de vårdbehov som olika grupper har. Regeringen och SiS ledning har vidtagit åtgärder för att åstadkomma en ändamålsenlig organisation med goda förutsättningar för att långsiktigt planera och leda verksamheten. Målet är en effektiv verksamhet med bättre resursutnyttjande, vilket bland annat frigör resurser för kvalitetsutveckling men också innebär att placerande kommuner inte behöver betala för tomma platser. Jag tror att detta, snarare än tillfälliga subventioner, ger förutsättningar för att utveckla SiS missbrukar- och ungdomsvård. 19 (): Statsrådet säger att vi har olika utgångspunkter. Och det får jag sannerligen säga efter att ha läst svaret. För är tydligen missbrukarvård och social barn- och ungdomsvård ungefär som att sälja tandkräm. Det ska vara helt efterfrågestyrt. Finns det ingen efterfrågan ska vårdhemmen läggas ned, och så fort det finns en efterfrågan antar jag att man ska starta dem igen. Det är ungefär som att öppna och stänga av en vattenkran. Så får man inte kvalitet i vården. Det måste finnas en kontinuitet och en långsiktighet i den här vården, och det måste staten stå för. gör i sitt svar det klassiska misstaget som alla marknadsinriktade politiker gör när de pratar vård. Hon blandar ihop efterfrågan och behov. Kommunerna vill inte köpa platser. Då måste missbrukarvården och den sociala barn- och ungdomsvården skäras ned, säger hon. När kommunerna har ont om pengar köper de inte vård. Det är alldeles riktigt. Men det innebär inte att behovet av vård minskat. Det är förmodligen tvärtom. När det är kärva ekonomiska tider i landet behövs det missbrukarvård och social barn- och ungdomsvård ännu mer än annars. Då ökar de sociala problemen. Det låtsas inte förstå. Hon låtsas inte heller förstå att det är hon själv som har skapat en del av problemet. För att öka kontinuiteten och för att förstärka kvaliteten gick den förra, socialdemokratiska regeringen in med statliga pengar, till missbrukarvården genom det vi kallar Kontrakt för livet och till barn- och ungdomsvården genom det vi kallar för . Det rörde sig om hundratals miljoner. Båda insatserna har fått mycket goda utvärderingar. Men är båda projekten nedlagda. har dragit in alla statliga pengar. Därför är nu helt beroende av huruvida kommunerna anser sig ha råd att placera eller inte. För verkar det inte vara något problem. Hon bara rycker på axlarna åt det. Om kommunerna inte vill köpa platser får man väl lägga ned. Cest la vie. Sånt är livet. står inför mycket stora nedskärningar. Ett antal avdelningar ska läggas ned. 150 jobb försvinner. En av de avdelningarna är Lundens LVU-hem i . Där vårdas unga kvinnor i åldrarna med missbruksproblem, många också med självskadebeteende. Om de inte vore på Lunden skulle många i stället vara på väg ut i kriminalitet eller prostitution. ska Lunden läggas ned. Vart ska de flickorna ta vägen? Det är det ingen som vet, ingen som kan svara på. Ännu mer bisarrt blir det när man besöker Lunden, som jag gjorde , och man får klart för sig att när det gäller underbeläggning, dålig beläggning, var det . är det tvärtom. är det överbeläggning. Ändå ska verksamheten läggas ned. Denna verksamhet som har fått mycket goda resultat i de utvärderingar som har gjorts ska nu läggas ned och kompetensen skingras för att beläggningen var dålig . Skyll inte ifrån dig , ! Skyll inte på kommunerna, på myndigheten eller på förra regeringen som du brukar göra! Jag vet av egen erfarenhet att en minister kan ingripa i sådana här lägen, särskilt när man står inför en budgetförhandling som ni gör nu . Då kan man försöka utverka medel så att den statliga missbrukarvården och den sociala barn- och ungdomsvården inte drabbas av de här nedskärningarna. Behoven är fortsatt mycket stora. Det är helt oomtvistat, menar jag. Det handlar nu om att rikta resurser till denna vård så att just dessa behov kan mötas. 20 Statsrådet (): Jag häpnar över liknelse med att sälja tandkräm. Det här är verksamheter som så påtagligt har med människor att göra, som ges för människor som lever i en utsatt situation av människor som har kompetens och utbildning.