prot · GX0968 · 2010-02-03 00:00:00 — Det ska vara lätt att vända sig till någon som kan hjälpa till, och det ska vara lätt att polisanmäla och få hjälp genom den rättsliga processen. De rättsliga myndigheterna är viktiga, framför allt polisen, men de ideella krafterna är också mycket viktiga. Kvinnojourerna, brottsofferjourerna, och många fler gör ett viktigt arbete, och det ska de också ha ett stort tack för. Om jag då går över till lite av det som debatten har handlat om tidigare kan jag inte låta bli att kommentera det som Elisebeht uppehöll sig väldigt länge kring i sitt anförande, nämligen att det skulle ha blivit otryggare i med alliansregeringen. Jag har tagit med datorn hit för att jag inte ska säga fel. Det känns obegripligt att Elisebeht kan hålla detta anförande i kammaren när Brå presenterade sin nationella trygghetsundersökning som visar att det är precis tvärtom. Jämförelsen visar att svenska folket känner sig tryggare och inte blir mer utsatt för brott. Anmälningarna har ökat, men undersökningen visar att det inte är fler som säger att de faktiskt har utsatts för brott. I denna undersökning har man tillfrågat 14 000 personer. När vi kommenterar partisympati- och opinionsundersökningar brukar det handla om 1 000 eller 2 000 tillfrågade. Här är det alltså 14 000 tillfrågade, så det är en mycket trovärdig undersökning. Antalet personer som säger sig vara otrygga när de är ute har minskat från till . Det är alltså en högst markant skillnad. Det är fler som helt enkelt vågar vara ute och röra sig utan att känna sig rädda och otrygga. Elisebeht uppehöll sig också vid att det skulle vara stora regionala skillnader. Det är det. Men det hon ville antyda är helt felaktigt, nämligen att man skulle ha glömt bort landsbygd och glesbygd och satsat i städerna, och att de regionala klyftorna därmed skulle ha ökat. Något sådant kan vi inte se. Det är faktiskt tvärtom. Man känner sig otryggare i storstadsområdena. Otryggast känner sig människor i , därefter kommer tyvärr . Man känner sig allra tryggast längst uppe i norr. Detta är vad den nationella trygghetsundersökningen har kommit fram till. Om sedan Socialdemokraterna vill stå här i kammaren och säga att det är precis tvärtom är det väl upp till dem. De som lyssnar kan själva gå in på Brås hemsida och läsa och få veta hur verkligheten ser ut. Liksom i förra debatten vill jag också i denna debatt lyfta upp några särskilda frågor som gäller barn som brottsoffer. Enligt socialtjänstlagen har kommunerna ett ansvar för att brottsoffer ska få den hjälp och det stöd som de behöver. Lagstiftningen skärptes också 2007. Vi i menar dock att det fortfarande finns brister, speciellt vad gäller barn som är brottsoffer och lever i samma hem och familj som gärningsmannen. Det är alltså barn som lever i familjer där någon är dömd för våldsbrott mot barnet och kanske även mot mamman, pappan eller något syskon. Vi har sett alltför många fall där våldet fortsätter utan att samhället gör något. Inte sällan fortsätter en kvinna eller man att bo med den partner som är dömd för våldsbrott mot henne, honom eller barnen. Vi menar att ska ha en skyldighet att genomföra en barnutredning i dessa fall för att se hur barnets levnadsförhållanden ser ut. ska fokusera på barnets förhållanden och synliggöra bristerna i föräldrarnas förmåga att ge barnet en trygg tillvaro, omvårdnad och god fostran. Det måste också fungera när familjen flyttar från en kommun till en annan. Där har vi sett stora brister. Samhället kan inte stå vid sidan om och låta bli att ingripa. Alltför många barn lever sitt liv under hot, osäkerhet och våld. Vi vet att rädda och osäkra barn ofta blir arga och frustrerade ungdomar, som lever ut sin frustration genom att begå brott mot andra. En annan viktig fråga är processen när en förälder döms att betala skadestånd till sitt barn. Vi i menar att det är rimligt att staten i de fallen betalar ut skadeståndet direkt till barnet och sedan tar över kravet på föräldrarna. Det ska inte vara så att barnet ska behöva utkräva skadestånd av sina egna föräldrar. Det är också viktigt att pengarna blir låsta på barnets konto, så att inte föräldrar kan ta ut dem och använda dem till helt fel saker. finns det begränsningar, men det finns också problem som behöver lösas. Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer. 30 ELISEBEHT () replik: Mitt anförande handlade inte om något helt annat. Det handlade om otrygghet och kopplingen mellan otrygghet och brottsutveckling i ett samhälle. Förnekar att det skulle finnas något som helst samband mellan hur brottsutvecklingen och brottsligheten i ett land ser ut och hur ett land förmår utjämna skillnader, se till att hälsotillståndet är gott och så vidare. Finns det inget sådant samband över huvud taget? Jag anser att det gör det, och det var detta som mitt anförande handlade om. Jag talade nog inte om några regionala klyftor mellan landsbygd och stad. Jag har inte skrivit det i mitt anförande, och jag kan inte minnas att jag skulle ha sagt det. Det var nog som lyssnade lite dåligt eller tolkade in något som jag faktiskt inte sade. Jag citerade statsminister , som talade om att ska vara ett land som håller ihop, där sociala och regionala klyftor minskar. Det var i det sammanhanget jag använde det uttrycket. Det var alltså inte mina ord. Jag hade önskat att uttalande hade blivit verklighet. Det är ju inte så. ökar i stället skillnaderna. Utanförskapet ökar och arbetslösheten ökar. Människors möjlighet till egen försörjning minskar. Otryggheten ökar, helt enkelt. 31 () replik: Det stämmer att Elisebeht citerade statsministerns anförande , och det gjorde hon så klart i syfte att visa att han hade fel, det vill säga att de regionala klyftorna vad gäller trygghet och så vidare skulle ha ökat. Men så har inte skett. När det handlar om sambandet mellan människors trygghet och att man har jobb, bra hälsovård och en fungerande skola ligger underförstått i Elisebeht fråga att det skulle ha blivit sämre med människors hälsa eller att skolan skulle fungera sämre. Så är ju inte fallet. Jag tror att det finns ett samband, och om människor verkligen hade fått det sämre i sina liv och känt att de hade svårare att klara sig, att skolan inte skulle fungera eller att till och med sjukvården skulle fungera sämre, tror jag att vi också skulle ha sett att tryggheten hade minskat. Men vad visar den nationella trygghetsundersökningen? Jo, den visar precis det motsatta. Det logiska resonemanget haltar betänkligt. Jag förstår att Elisebeht inte har tagit del av Brås nationella trygghetsundersökning . Läs den gärna! Jag tror att Elisebeht anförande skulle ha blivit helt annorlunda om hon hade hunnit läsa den rapporten före dagens debatt. 32 ELISEBEHT () replik: Den nationella trygghetsundersökningen är inte en undersökning som ser till helheten och diskuterar människors upplevda trygghet, utan den handlar om hur man upplever risken att bli utsatt för brott och risken att röra sig ute i samhället, särskilt när det är mörkt. Det är det som den nationella trygghetsundersökningen handlar om. Sanningen att säga, , är det en undersökning som tittar bakåt i tiden, eller hur? Den tittar inte framåt i tiden. Självklart är det så. Man har frågan 14 000 personer hur de upplever tryggheten. Skulle man fråga alla dem som är arbetslösa och de ungdomar som inte kommer i närheten av en anställning hur de upplever sin trygghet i vidare mening tror jag att svaret skulle komma att vara helt annorlunda. Självklart finns det ett samband med hur ett samhälle vill och förmår utjämna skillnaderna i livsvillkor mellan människor. Det är självklart. Allt annat vore knasigt. Jag tror heller inte att skulle förneka att det finns ett sådant samband. Vi har 9 procents arbetslöshet i . Vi har mängder med människor som står utanför försörjning. Det är 500 000 som har lämnat a-kassan. Barnfattigdomen har aldrig varit så hög. Det är 200 000 barn som lever i relativ barnfattigdom i . Det är väl ändå en beskrivning av att tryggheten har försämrats för alla dem som drabbats? Det handlar inte bara om dem som drabbas direkt. Detta kommer att påverka hela samhället. Det kommer att påverka . Det kommer också att påverka mig och alla andra runt om. 33 () replik: Jag tycker att det är lite konstigt att man ifrågasätter Brås nationella trygghetsundersökning när 14 000 människor är tillfrågade. I vilka opinionsundersökningar är det så många? Det är klart att den här undersökningen är trovärdig. Man har frågat hur människor upplevde sin trygghet , mitt under den värsta globala ekonomiska kris vi har haft . Det är klart att fler har blivit arbetslösa. Fler har kanske känt en osäkerhet . Trots detta är det bättre 2009 än det var 2006 när Socialdemokraterna styrde landet. Hur ska man tolka det? Mitt under en brinnande global ekonomisk kris upplever människor sig tryggare än de gjorde 2006. Skillnader mellan livsvillkoren betyder självklart mycket, och det finns ett samband. Men vad betyder då det här resultatet? Jo, att det inte har försämrats när det gäller skillnaderna mellan livsvillkoren i förhållande till 2006. Om så hade varit fallet hade väl människor känt sig otryggare, precis enligt Elisebeht eget resonemang? Med större skillnader mellan människors livsvillkor skulle vi ha betydligt fler brott och otrygga människor. är det tvärtom. Med Elisebeht eget resonemang kan vi bara dra slutsatsen att den här nationella trygghetsundersökningen visar att folk faktiskt inte känner sig otryggare. De gör inte det, eftersom det inte har blivit större skillnader i livsvillkoren än det var 2006 när vi hade en stor arbetslöshet trots att vi befann oss i en högkonjunktur. Svenska folket får väl göra ett klokt val och se vem som ska fortsätta styra det här landet . 34 (): anmäldes det enligt preliminära siffror i 1 371 725 brott. Bakom de här anonyma siffrorna finns det brottsoffer. Det finns människor som har utsatts för en annan individs missdåd men som även i förlängningen är offer för samhällets otillräckliga brottsförebyggande och brottsbekämpande insatser. Då handlar det om människor som i många fall drabbas av otrygghet och trauman, fysiska och psykiska skador och andra rättsförluster på grund av brottet. De mentala och fysiska såren kanske aldrig läker, men för att komma en bit på vägen är det väldigt viktigt att det finns en ordentlig möjlighet att klara upp de här brotten. Det är därför som det är så viktigt med den stora polissatsning som alliansregeringen gör. En viktig upprättelse för brottsoffret eller brottsoffrets anhöriga är också att gärningsmannen åtalas för brottet och att skadestånd kan utdömas. När en person utsätts för brott kan det kännas som om hela livet skakas om. Det blir inte bättre av att man sedan bemöts negativt med ointresse eller okunskap genom hela rättskedjan. Ett bemötande med respekt, förståelse och erkännande kan förstärka känslan av upprättelse. Därför är det väldigt viktigt att brottsoffret inte upplever sig kränkt två gånger, först av förövaren och sedan av samhället. En viktig faktor när det gäller hur man behandlar ett brottsoffer är hur brottet utreds. Förundersökningen och förhörssituationen är mycket viktiga delar i det. Förhörsledaren måste ha en hög kompetens, och förhörslokalen måste vara väl anpassad, inte minst när det gäller barn. Vi har talat om betydelsen av det när det gäller att hantera barn som är brottsoffer. Det handlar också om rättssäkerhet. Det är nämligen det som kommer fram under förundersökningen som sedan ska ligga till grund för det som åklagaren kan använda för att avgöra om man ska väcka åtal. Vi från anser att det behövs mer forskning när det gäller förundersökningar, mer statistik och kartläggning som belyser vad som händer under förundersökningarna och hur detta kan förbättras. Jag vet att Socialdemokraterna i det förra betänkandet, som vi talade om , lyfter frågan om behovet av statistik. Jag kan instämma i att vi måste ha tillförlitlig statistik. Men det pågår tack och lov ett arbete inom Rättsväsendets informationsteknik, RIF, med hur det här kan förbättras. När rättsprocessen sedan kommer i gång måste brottsoffrets rättighet ges samma prioritet som den misstänktes i rättskedjan. Man får inte på något sätt öka brottsoffrets problem. I varje del av rättskedjan och inom sjukvården och måste man därför ordentligt beakta brottsoffrens situation. Och här finns det mycket som brister. och alliansregeringen vill väldigt tydligt sätta brottsoffers rättigheter i fokus, bland annat genom den tidigare omnämnda och viktiga handlingsplanen för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck och våld i samkönade relationer. De 56 åtgärder som föreslås omfattar en rad insatsområden, och alliansregeringen satsar för att genomföra denna. Sedan har vi den andra handlingsplanen för att bekämpa prostitution och människohandel för sexuella ändamål. Det är en satsning på 36 åtgärder. Det är bland annat till rättsväsendet för att stärka operativa insatser. Jag blev ju lite besviken när jag fick höra att rättsväsendet inte alls använder de här pengarna fullt ut. Man talar om att det här tar tid. Man har inte kunnat komma i gång med arbetet. Men här har vi i justitieutskottet ett särskilt ansvar att se till att man verkligen fullföljer det uppdrag som vi har gett polismyndigheten. Om vi ska få färre brottsoffer måste vi, som många här har sagt, se till att vi inte får fler brottslingar. Vi måste naturligtvis ha färre brottslingar. Vi måste också se de här dubbla rollerna. Många gärningsmän är också offer. Det gäller inte minst kvinnor. Vi vet att många av de kvinnor som är offer för misshandel också är narkotikamissbrukare. De hanterar narkotika och är dömda för det. Det är väldigt viktigt att man kan hantera den här dubbelproblematiken och det gäller verkligen inte bara kvinnor; det gäller många brottslingar. Därför måste man göra särskilda insatser så att dessa personer kan bryta sig loss både från missbruket och från en misshandelsrelation. Det behövs ökade kunskaper om kvinnors brottslighet. Vi har diskuterat det i en särskild grupp i justitieutskottet. Det handlar om kvinnor i fängelser. Det här måste vi fortsätta att debattera. Om man tittar på statistiken ser man att det än så länge är förhållandevis mycket färre kvinnor som är brottslingar än män, men vi ser en tråkig ökning. Allt fler kvinnor blir också brottslingar, och det är en utveckling av jämställdheten som vi inte vill ha. Vi har tidigare talat om kvinnojourerna. Jag tror att det var Elisebeht som tog upp detta. Jag vill passa på att nämna vilka belopp som alliansregeringen nu satsar på detta. Det årliga bidraget från staten till kommunerna för att utveckla skydd och stöd och som delvis fördelas vidare till frivilligorganisationerna var . Det kommer också att vara , så det är ingen försämring. Det årliga bidrag som fördelar till organisationer som arbetar med att motverka mäns våld mot kvinnor var 29 miljoner och det var 10 miljoner mer än . Det är inte helt klart vad de får , men det kommer i alla fall att bli minst lika mycket som man fick . Förhoppningsvis kan det bli mer. Mobbning har vi berört lite grann. Man blir väldigt ledsen när man läser i tidningen om Skolinspektionens rapporter som visar att skolorna inte alls klarar av mobbningsproblematiken. Vi har från därför föreslagit, för att visa hur allvarligt det här brottet är, att man ska utreda frågan om att införa mobbning som ett särskilt eget brott. Det tycker jag vore intressant om vi kunde göra. Det skulle ge en mycket klar markering att mobbning inte kan accepteras på något sätt. Det skulle också säkert göra det lättare att åtala för mobbning. Slutligen, fru talman, vill jag säga några ord om kameraövervakning i brottsförebyggande syfte som är en mycket omdebatterad fråga. Jag och vi från tror att kameraövervakning kan bli en trygghet för människor om man sätter in det i tunnelbanan, ute på stan, i matvarubutiker, i skolor som vandaliseras och i taxibilar. Det handlar om att kunna utreda de brott som begås där. Då är kameraövervakningen ett medel. vill jag verkligen betona att vi måste slå vakt om den personliga integriteten. Vi har från föreslagit att det i varje kommun ska finnas särskilda kartor som visar vilka platser och lokaler som är kameraövervakade. Vi vill också att den som har fått sitt privatliv kränkt på grund av att inspelat material har hamnat i fel händer alltid ska kunna kräva skadestånd direkt av den som ger tillstånd till kameraövervakningen. Med detta, fru talman, vill jag yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på samtliga motioner. 35 (): Att bli utsatt för brott vilken typ det än är, stöld, misshandel, rån eller mord, är djupt kränkande. Det har vi hört om . I det senare fallet är det likaledes det för de efterlevande. Den som blir utsatt för mord har inget att säga efter detta tragiska fall. Därför är det viktigt att brottsoffer bemöts på ett hedervärt sätt. Som statsministern sade här i partiledardebatten ska alla fall utredas. Det är ett synnerligen viktigt uttalande från regeringsmakten och alliansens sida. För ett brottsoffer är det viktigt att bli tagen på allvar, att man ser situationen. Brottsoffrets speciella fall, precis som statsministern sade, ska bli utrett. Det handlar om att få rätt stöd, adekvat stöd och bli sedd i sin situation. Det är intressant att den viktimologiska forskningen visar att det inte är hämnden som är drivande för ett brottsoffer. Det viktiga är att få upprättelse. Därför är det viktigt att man sätter fokus på brottsoffer. Vi har haft fokus på gärningsmännen. har det successivt förflyttats över mot brottsoffret. Fokus har ökat. Det är ett viktigt framsteg. Det har kommit forskning och metoder för att hjälpa brottsoffer. Det är något som man måste samordna och organisera på ett bra sätt. Det har varit mycket av alliansregeringens och även en del av den tidigare regeringens intentioner att göra det här. Men som vi alla vet lever vi rätt mycket i ett stuprörssamhälle. Vi har myndigheter med sina befogenheter och sina ansvarsområden, men problemet är att om man ska se på ett brottsoffer måste man se situationen genom hela rättskedjan. Regeringen har löst det på ett framgångsrikt sätt genom som har fått ansvaret att samordna de olika myndigheterna. På det lokala planet är det kommunerna som har det primära ansvaret för stöd och hjälp. Det är socialnämnden. Det har blivit en lagändring så att man inte bör utan ska hjälpa brottsoffren. Vi vet att vi inte lever i ett homogent land, men ur ett brottsofferperspektiv får det inte vara en skillnad om jag blir misshandlad i , i eller på . Därför har man låtit ta över kontrollen och uppföljningen av socialnämnderna från . Det sker från . Det finns ett stort frivilligarbete som hjälper barn och som hjälper kvinnor som är utsatta för brott i närrelationer, våldtäkt, etcetera. Det är organisationer som är värda att stödja. De ska som frivilligorganisationer ha allt stöd de kan få. Kvinnojourerna har väl aldrig fått så mycket pengar som under alliansregeringen. Det görs mycket. Vi är på god väg med en ständig förbättring. Det är nödvändigt. Det är en komplex materia som vi inte kan sätta upp enkla matematiska modeller för. Det är människor och människors väl och ve som vi måste hantera. En sak som jag skulle vilja nämna är Brottsofferfonden. Den har en viktig funktion. Den stöder metodutveckling och forskning. Alla som kan dömas till fängelse har fått betala till Brottsofferfonden. Sammanlagt delar den ut ungefär 90 miljoner till viktimologisk forskning och metodutveckling. Det är viktigt att man kan värdesäkra det beloppet. Det är lite av en paradox. Man kan snatta för som också är värdesäkrat. Då borde det gälla samma sak för det här. För oss kristdemokrater är det viktigt att fortsätta att stärka de brottsutsatta människorna. Det är positivt att alliansen gör det. är det lite märkligt att lyssna till Elisebeht som tycks ha fastnat i en socialdemokratisk jargong. Man vill inte se verkligheten. Som tidigare nämnts finns Brås undersökning av 14 000. Det är statistiskt ett stort material. Det är mer säkert än säkert, skulle man kunna säga om man var statistiker. Vi får inte glömma bort en viktig sak. Det är att förtroendet för de brottsförebyggande myndigheterna och framför allt kriminalvården också har ökat, vilket framgår av undersökningen. får vi inte bli förvillade av statistiken och tala om vilket elände vi har i landet. Vi är på bättringsvägen. Vår ekonomi går sakta men säkert upp. Vi får sakta men säkert fler anställda. Det intressanta är om man jämför 2005 och 2009 att vi har 103 000 fler anställda, inte att förglömma. Även där hade statsministern fel, med 3 000 fast åt rätt håll. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 10 §.) Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. 10 § Beslut om ärenden som slutdebatterats vid dagens sammanträde JuU10 Avskaffande av preskription för vissa allvarliga brott Kammaren biföll utskottets förslag. JuU14 Mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer Punkt 18 (Rättigheter för barn som bevittnat våld) 1. utskottet 2. res. 12 (s, v, mp) Votering: 141 för utskottet 136 för res. 12 72 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 82 m, 19 c, 18 fp, 22 kd För res. 12: 105 s, 16 v, 14 mp, 1 - Frånvarande: 25 s, 14 m, 10 c, 10 fp, 2 kd, 6 v, 5 mp Punkt 26 (Myndighetssamverkan) 1. utskottet 2. res. 16 (s, v, mp) Votering: 141 för utskottet 136 för res. 16 72 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 82 m, 19 c, 18 fp, 22 kd För res. 16: 105 s, 16 v, 14 mp, 1 - Frånvarande: 25 s, 14 m, 10 c, 10 fp, 2 kd, 6 v, 5 mp Punkt 28 (Motioner som bereds förenklat) 1. utskottet 2. mot. 2009/10:Ju377 (m) Votering: 276 för utskottet 1 för mot. 72 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 105 s, 82 m, 19 c, 18 fp, 22 kd, 16 v, 14 mp För mot. : 1 - Frånvarande: 25 s, 14 m, 10 c, 10 fp, 2 kd, 6 v, 5 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. JuU15 Våldsbrott och brottsoffer Punkt 3 (Handlingsprogram för hälso- och sjukvårdens omhändertagande av barn som fallit offer för sexuella övergrepp) 1. utskottet 2. res. 2 (s, v, mp) Votering: 140 för utskottet 136 för res. 2 73 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 81 m, 19 c, 18 fp, 22 kd För res. 2: 105 s, 16 v, 14 mp, 1 - Frånvarande: 25 s, 15 m, 10 c, 10 fp, 2 kd, 6 v, 5 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. Anmäldes och bordlades Motioner med anledning av prop. 2009/10:82 Upphävande av förköpslagen 2009/10:C8 av m.fl. (s, v, mp) med anledning av prop. 2009/10:83 Etisk bedömning av nya metoder i vården /10:So1 av m.fl. (s, v, mp) med anledning av redog. 2009/10:RRS13 styrelses redogörelse om vägunderhåll 2009/10:T4 av m.fl. (mp) 12 § Anmälan om interpellationer Anmäldes att följande interpellationer framställts 2009/10:222 Information om trådlös teknik av () till statsrådet () 2009/10:223 av () till statsrådet () Interpellationerna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 13 § Anmälan om frågor för skriftliga svar Anmäldes att följande frågor för skriftliga svar framställts 2009/10:467 Apoteksreformen och servicen av () till socialminister () 2009/10:468 Åtgärder när det gäller studentbostäder av () till statsrådet () 2009/10:469 Tillgång till mediciner i privata apotek av () till socialminister () 2009/10:470 Uppehållstillstånd och risk för våld i en relation av () till statsrådet () 2009/10:471 till av () till statsrådet ()