prot · GX09106 · 2010-04-20 00:00:00 — Det är klart att det då skulle vara fel av mig att säga att vi, när vi vet att hälften av alla registrerat ungdomsarbetslösa får jobb , ska stoppa in dem i något program någonstans där de absolut inte kan få ett arbete. På det sättet är det faktiskt bra att man upprätthåller en sökaktivitet . Jag vänder mig lite mot att man skulle gå helt passiv och inte ha någonting att göra. Man får en coach, man får hjälp och man får stöd även , och man får hjälp av en arbetsförmedlare. På det sättet är det inte en inaktivitet, utan det är en aktivitet koncentrerad på att söka de arbeten som faktiskt finns. När det sedan gäller vilken typ av insats man får inom ramen för jobbgarantin för unga kan egentligen varken eller jag bedöma vad det är som leder till arbete snabbast. Utgångspunkten är att arbetsförmedlaren och coachen tillsammans med den enskilde ska kartlägga vilken som är den snabbaste vägen tillbaka till arbetsmarknaden och då lägga upp en plan där utbildning kan vara och är ett instrument som man har rätt att få och där det finns resurser för det i den mån man bedömer att det är viktigt och bra och ger snabbast resultat. håller IFAU på med två utredningar som kommer där man tittar på effektsambanden. Det ska bli väldigt kul, nyttigt och bra att ta del av dem för att se om det finns förbättringspotential. Om det gör det ska vi naturligtvis ta till oss det. Jag tycker att det är positivt för att gå tillbaka till fråga att det är betydligt fler personer som har tillträde till arbetsmarknadsutbildningar än vad det var . Det är det därför att vi har kortare utbildningar inom ramen för arbetsmarknadspolitiken. Kortare utbildningar innebär att det med samma antal platser blir fler personer som kan ta del av dem. Om vi hade 6 000 platser innebär det med tre månaders utbildningar att det är 24 000 personer som får tillträde, och 24 000 är mer än 13 000. På det sättet är det fler personer som får ta del av detta. Sedan kan man fråga sig: Är det inte viktigt med långa utbildningar? Ja, det kan det vara. Åter menar jag att det är rimligt att det sköts inom ramen för det ordinarie skolsystemet, där man får ett utbildningsbevis, ett betyg, där man har den pedagogiska kompetensen och där kostnaden dessutom är hälften så stor. Det är ett bättre sätt att använda de allmänna resurserna. På det sättet kan man inte se antalet platser inom arbetsmarknadspolitikens område isolerat, utan det måste tittas på i samband med att man tittar på utbildningssystemets volymer. 10 000 extra högskoleplatser, 10 000 extra platser på komvux, yrkesvux och yrkeshögskola, ytterligare ett par tusen platser inom folkhögskolesatsningen och så vidare är investeringar som är vettiga och bra att göra i lite sämre tider. Det är en relevant fråga. Skulle vi ha gjort mer? Ja, det kan man naturligtvis diskutera. Jag tror inte det . Vi hade en prognos på arbetslösheten i budgeten för bara på . är prognosen , det vill säga att det som vi trodde för bara skulle bli en katastrof ser ut att bli ett jobbigt läge som vi har att handskas med. Men det är inte den typen av katastrof som vi kunde ha förväntat oss att det skulle bli med tanke på hur illa det såg ut i världsekonomin . 66 (): Det dröjer sig kvar en fråga i interpellation efter interpellation. Vi har över 9 procents arbetslöshet. Det är en hög arbetslöshet, mycket högre än då den moderata oppositionen sade att vi hade massarbetslöshet i . Jag skulle gärna vilja veta hur arbetsmarknadsministern i definierar 9 procents arbetslöshet. Är det massarbetslöshet vore det välkommet att man definierade det. Jag kan inte se att det är positivt att färre får gå arbetsmarknadsutbildning. Det är så jag har uppfattat den rapport som kom och som redovisades. Det som redovisas som fakta från Arbetsförmedlingen är att det var 14 personer i som fick gå arbetsmarknadsutbildning, medan det var 20 personer. Det är 2 311 ungdomar i program- och aktivitetsstöd, och var det 1 224. De är alltså nästan en fördubbling i program- och aktivitetsstöd, medan antalet personer som får gå arbetsmarknadsutbildning minskar. Det är fakta. Fakta är också enligt Arbetsförmedlingen att 372 ungdomar inte har någon aktivitet alls. Jag tycker att det är alarmerande. Jag förstår att arbetsmarknadsministern inte här och kan tala om vad dessa 372 skulle göra och att Arbetsförmedlingen naturligtvis måste bedöma det. Men svaret blir att man inte har någon aktivitet. Det är det jag har försökt peka på. Jag tycker att det är viktigt att satsa på arbetsmarknadsutbildningar därför att vi vet att det finns bristyrken och att många företag säger att de inte får tag på personer med rätt kompetens. Vi ser att antalet vuxna som får arbetsmarknadsutbildningar ökar, men inte ungdomar. Det tycker jag är synd. 67 Arbetsmarknadsminister (): Det är riktigt vi har ungefär 100 000 fler arbetslösa än 2006. Vi har haft den värsta finanskrisen som har sköljt över världen. Nio av tio länder i världen hade en negativ tillväxt . Det drabbar det svenska näringslivet hårt. har vi fler sysselsatta än 2006. Mellanskillnaden beror på att vi har stora ungdomskullar och många andra som har sökt sig ut på arbetsmarknaden. Jag håller helt med om att vi har ett stort arbete framför oss, alldeles oavsett om det är eller jag som står på den här sidan, med att se till att nå målet full sysselsättning, inte 80 procents sysselsättningsgrad som er partiledare pratar om utan full sysselsättning. Alla som vill och kan arbeta ska ha tillträde till arbetsmarknaden. Därför är jag glad att det är både fler personer och fler platser i arbetsmarknadsutbildningar än vad det har varit på . Exakt vilka insatser som görs och vilken väg tillbaka som är bäst lämpad för den enskilde bedöms av Arbetsförmedlingen och arbetsförmedlarna tillsammans med de enskilda personerna. När vi har frågat i den här frågan varför det på papperet ser ut som att det är många personer som inte har någon aktivitet är svaret delvis att det är en enskild ögonblicksmätning, vilket innebär att en stor del av de här personerna befinner sig mellan två aktiviteter. Man kanske hade en aktivitet ena veckan och kommer att ha en aktivitet . Det finns en sådan stor grupp, och exakt hur stor den är vet inte jag. Det gör att bilden är mer mångfasetterad än så. Jag tycker att det viktigaste är att ungdomarna ska känna att det finns en framtid och att det finns ett hopp. De kommer att behövas på arbetsmarknaden. Det finns vägar tillbaka om man är registrerad arbetslös. En del går via kortare arbetsmarknadsutbildningar inom ramen för arbetsmarknadspolitiken; det finns resurser för det. En del går via det ordinarie utbildningssystemet där det också finns resurser för det. Till syvende och sist kommer de inte att få ett jobb förrän det finns företag som anställer och som ser positivt . Därför måste vi ha en bra politik på andra områden. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2009/10:317 om psykisk ohälsa bland arbetslösa ungdomar 68 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig vad jag avser att göra för att Arbetsförmedlingen ska kunna klara av uppdraget att hjälpa de arbetslösa ungdomar som lider av psykisk ohälsa och vad jag avser att göra för att arbetslösa ungdomar ska få den hjälp de behöver på Arbetsförmedlingen. Att ha ett arbete och att känna sig behövd och delaktig i samhället är av stor betydelse för varje människa och inte minst för ungdomar. Arbetsmarknadspolitikens viktigaste uppgift i en lågkonjunktur är att förhindra att människor blir arbetslösa och förlorar kontakten med arbetslivet, med de problem som det medför. För att bekämpa ungdomsarbetslösheten presenterade regeringen i den senaste budgetpropositionen intensifierade förmedlingsinsatser och fler insatser inom jobbgarantin för ungdomar. Utöver detta har regeringen gjort det möjligt för ungdomar att ta del av arbetslivsinriktad rehabilitering inom jobbgarantin. Detta innebär att även ungdomar inom garantin numera kan ta del av de tjänster och den specialistkompetens som finns inom Arbetsförmedlingens arbetslivsinriktade rehabilitering liksom de insatser och program som finns inom ramen för detta. Övergången mellan skola och arbetsliv är en kritisk tidpunkt för unga med olika typer av funktionsnedsättning. Arbetsförmedlingen arbetar därför proaktivt, tillsammans med skolan, genom vägledning och information för att underlätta inträdet på arbetsmarknaden för unga med funktionsnedsättning. Regeringen har vidtagit en rad olika åtgärder för att arbetslösa ungdomar ska få ett aktivt stöd och kunna återgå till arbete eller utbildning och få ta del av de positiva effekter detta medför. I övrigt vill jag tillägga att Arbetsförmedlingen har ett särskilt uppdrag att bedriva verksamhet för unga med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. Jag anser att Arbetsförmedlingen har tillräckliga resurser för att stödja de grupper av ungdomar som avses i interpellationen. Vi följer naturligtvis resultaten och utvecklingen av alla insatserna mycket noga. 69 (): Det har visat sig att den borgerliga regeringens största misslyckande är just ungdomsarbetslösheten. Hela världen har varit i kris, och länder har drabbats av krisen. Men det är de svenska ungdomarna som har drabbats värst på grund av att den borgerliga regeringen har försämrat möjligheten för dem att få utbildning, att få hjälp från Arbetsförmedlingen. Dessutom har det visat sig att eftersom arbetslöshet tär mycket på hälsan, den psykiska hälsan och till viss del även den fysiska hälsan, döljer sig här många med psykisk ohälsa. När jag besökte Arbetsförmedlingen i berättade de att långtidsarbetslösheten bland de unga i ökat ! Det var det ena de berättade, vilket de var mycket oroade över. Det andra de berättade var att de har svårt med resurser för att ta hand om de ungdomar som mår mycket dåligt, bland annat för att Arbetsförmedlingen nu får allt fler uppdrag från den borgerliga regeringen. Man ska ta hand om dem som är sjuka och arbetslösa, ta hand om invandrargrupper och så vidare. Många av dem mår förstås dåligt. Då beskriver Arbetsförmedlingen i för mig att personalen och den kompetens de har att ta hand om de människor som mår psykiskt dåligt används till de andra uppdragen som regeringen har lagt på Arbetsförmedlingen, så de unga som mår dåligt får inte den hjälp de behöver. Det kan till och med vara så att det ställs krav på de unga att de måste sköta det ena och det andra och att Arbetsförmedlingen inte vet att ungdomarna lider av psykisk ohälsa. I själva verket mår ungdomarna så dåligt att de inte klarar av de krav som Arbetsförmedlingen ställer. Om man mår psykiskt dåligt och är arbetslös mår man ännu sämre. Det visar bland annat forskning. Forskningen visar att både den fysiska och den psykiska hälsan försämras drastiskt . Det verkar vara ännu värre bland de unga. Förutom att man kanske vänder när man inte har tydliga tider kan det vara så att ohälsan ökar på grund av alkoholintag. Det kan också finnas andra samband med den psykiska ohälsa som de här ungdomarna lider av. Om jag förstod saken rätt på Arbetsförmedlingen i är det fler och fler ungdomar som mår dåligt . Så kan vi inte ha det, arbetsmarknadsministern. Vi måste se till att de här ungdomarna får all hjälp de behöver. De ska börja sitt yrkesverksamma liv med att känna sig både sedda och hörda och få den inslussning till arbetsmarknaden som de behöver. De kommer att kunna göra ett fullgott arbete under hela sitt yrkesverksamma liv om de får rätt introduktion och rätt hjälp från Arbetsförmedlingen. Men de signaler som jag hör är att arbetsförmedlarna inte har möjlighet och tid och kanske inte ens kompetens att ta hand om alla de ungdomar som mår så dåligt. Det tycker jag att arbetsmarknadsministern borde ta på allra största allvar och försöka ändra på. 70 FINN (): Många av oss ledamöter gör besök på arbetsförmedlingar, så också jag, men vi upplever kanske lite olika saker. fick en erfarenhet när hon besökte Arbetsförmedlingen i sitt hemlän. Och jag har varit på stora arbetsförmedlingar i och . Det kan bara bekräftas att det som nämns sist i svaret av arbetsmarknadsministern i allt väsentligt stämmer med vad bägge dessa stora arbetsförmedlingar sade, nämligen att Arbetsförmedlingen har ett särskilt uppdrag att bedriva verksamhet för unga med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. Både och bedömde att man med det nya direktivet hade fått möjligheter att tillfredsställa detta. Den här interpellationen, fru talman, är intressant på många sätt. Den rör ihop en hel del saker, och låt mig fastna redan på tredje raden i interpellationen där interpellanten skriver: Regeringens misslyckade jobbpolitik, den så kallade arbetslinjen, har visat sig vara en bidragslinje. Det är alltså ett konkret påstående från . Det är klart att det måste irritera henne och hennes parti grundligt att som granskat jobbskatteavdraget, som kanske är en av de största delarna i jobblinjen och jobbpolitiken som alliansregeringen driver, sammanfattningsvis konstaterar att flera tidigare studier har gjort bedömningen att jobbskatteavdraget kan förväntas leda till ett ökat arbetsutbud. Såväl regeringens som simulering av jobbskatteavdraget visar på positiva förväntade effekter på antalet arbetade timmar. Ökningen uppstår främst genom att fler går från heltidsfrånvaro på arbetsmarknaden till åtminstone deltidsarbete. De förväntade effekterna på arbetsutbudet är, enligt Rikrevisionens beräkningar, större för grupper med svag ställning på arbetsmarknaden än för befolkningen som helhet. Vad menar man då med svag ställning på arbetsmarknaden? Jo, det är åldersgruppen och de som är utlandsfödda. Det stämmer väldigt dåligt när ger en sådan här bild av regeringens politik och när frankt kan skriva en mening som inte har något som helst stöd i den moderna granskningen av vår kanske viktigaste granskande myndighet, den oberoende . Jag tycker att sossarna och kan avkrävas ett lite bättre svar på hur de förhåller sig till sanningen när de skriver sådana här osanningar i en interpellation. Därför kan de inte heller stå oemotsagda. Sedan över till detta med psykisk ohälsa, ett begrepp som använder vitt och brett. Hon anser att arbetsförmedlingarna har de redskap de behöver, vilket i alla fall mina studiebesök har motbevisat. Men det handlar också om att se en helhetspolitik. När alliansregeringen tog över hade Socialdemokraterna under sina tidigare tolv regeringsår försummat att se den brist som psykiatrin som sådan led av. började reformer genomföras. I första budgeten gavs det närmast ett miljardstöd till svensk psykiatri med riktning mot barn- och ungdomspsykiatrin. Detta har sedan fortsatt från som följt. Vi har ett bidrag, ett extra riktat stöd till psykiatrin med visst fokus på barn- och ungdomspsykiatri, som är på , . Detta är satsningar som borde ha gjorts för sedan men har försummats av socialdemokratin. Det är klart att man inte kan möta psykisk ohälsa om man inte har en vettig arbetsmarknadspolitik, vilket visar att regeringen har med bland annat jobbskatteavdraget men också genom att satsa på psykiatrin som ska möta dessa sjuka barn och ungdomar det handlar om. Man kan inte tro att man bara med ett trollslag kan få bort en psykisk ohälsa utan att se de vårdbehov som också föreligger. Här vill jag nog påstå att regeringen har ett helt scenario av olika åtgärder för att komma till rätta med såväl ungas arbetslöshet som psykisk ohälsa. 71 Arbetsmarknadsminister (): I en tidigare debatt här om ungdomsarbetslösheten före pausen försökte jag titta lite djupare på hur statistiken ser ut. Man kan konstatera att det finns 1,2 miljoner ungdomar i åldrarna . Ungefär 160 000 är registrerat ungdomsarbetslösa i den gruppen. Lite drygt hälften pluggar på heltid och söker en timmes arbete eller mer. Ungefär hälften av de registrerat ungdomsarbetslösa får arbete . Det glädjande med detta tycker jag är ett par tre olika saker och åtminstone det som man ska lägga till i den här debatten. Det första är att vi fortfarande har en av de absolut lägsta långtidsarbetslöshetssiffrorna för ungdomar i hela OECD-området, och det är naturligtvis glädjande att det är på det sättet. Vi vill ju att det ska fortsätta vara så, och jag utgår från att har samma uppfattning, så det är ingen diskussion om det. Jag vill påminna om två saker till. Det första är att kommunerna har uppföljningsansvaret tills ungdomarna är , och det gäller särskilt de svagaste grupperna, just de som pekar på i sin interpellation. Det andra är att vi lägger totalt drygt 13 miljarder i insatser för att hjälpa personer med funktionsnedsättning att ta till vara sin arbetsförmåga. Det är en kombination av Samhallanställningar, lönebidrag och alla de andra instrumenten som finns. Det är bra och riktigt att det är på det sättet. Jag tror att vi måste titta lite djupare på andra arbetsformer, för jag delar grunduppfattning att personer med funktionsnedsättning, psykisk ohälsa, har ett oerhört stort behov av vår hjälp för att få tillträde till arbetsmarknaden. Det är ingen diskussion om det. Jag höll i går ett jubileumsanförande på . Skopi är de sociala arbetskooperativens intresseorganisation. Och det är helt uppenbart att det offentliga behöver hitta bättre samarbetsformer med de här kompletterande aktörerna, vilka de nu är, för att bereda dem möjlighet att arbeta med det som de brukar arbeta med, nämligen att hjälpa personer som just har den här typen av funktionsnedsättningar tillbaka. Fontänhusen är ett sådant exempel som just arbetar med personer med psykisk funktionsnedsättning och som gör ett fantastiskt bra arbete. Det handlar oftast om en kombination av kunskap och kännedom om målgruppen, ett engagemang som är svårt att hitta och ett arbete som syftar till att uppmärksamma den här frågan. Jag sprang Ångestloppet . Det är världens kortaste stadslopp, , där man skriker ut sin ångest medan man springer. Det är naturligtvis i syfte att väcka uppmärksamhet på den här frågan. Jag delar uppfattning. Ungdomar mår dåligt av att förlora hoppet. Det är hoppet som måste finnas, hoppet om att ha möjlighet att ta sig in och ta sig tillbaka även om man råkar ha en psykisk funktionsnedsättning. Jag håller helt med om det. Jag var i och träffade ett helt gäng ungdomar. Det var nog inte några psykiska funktionsnedsättningar där, men det var ungdomar som höll på att förlora hoppet. Någon hade varit sjuk och hoppat av gymnasiet, någon hade blivit gravid och någon hade sin bakgrund i ett annat land. Det jag upplevde att de behövde var att höra från någon vuxen: Du behövs! Vi har ett generationsskifte, konjunkturen kommer att vända och vi kommer att behöva varenda kotte på svensk arbetsmarknad. Det gäller även dem som har en psykisk funktionsnedsättning. Jag tog upp en grupp som jag vurmar lite extra för. Det är de ungefär 100 000 i gruppen som är helt sysslolösa. De finns inte på Arbetsförmedlingen, de finns inte i skolsystemet och de finns inte på arbetsmarknaden. Där har vi ett stort problem. Den gruppen i förhållande till den totala andelen ungdomar i samhället är ungefär lika stor i , i eller på andra ställen runt omkring. Där har vi välfärdsstatens stora utmaning. Hur ser vi till att de som inte gör något känner att de får hoppet tillbaka att ta sig tillbaka? I den gruppen finns förmodligen också dem som interpellerar om. 72 (): Jag är här för att debattera med arbetsmarknadsministern. Jag hoppas att Finn också är det. Eller han kanske bara tänker tala om förväntade effekter, förväntade effekter och förväntade effekter. Det är intressant att få veta de förväntade effekterna, men verkligheten visar något helt annat. De förväntade effekterna kanske kommer eller . De borgerliga påstår att de ska vara tillbaka på den nivå som vi hade på arbetslösheten 2006. De behöver alltså på sig att komma tillbaka till det läge som de sade var katastrof när de vann valet. har det bara blivit värre, inte minst för dessa ungdomar. Jag hade trott att en läkare som Finn skulle kunna se ohälsan bland ungdomarna som bara blir värre och värre. Men det är tragiskt att höra en läkare som inte ens vill ha mer resurser till Arbetsförmedlingen när Arbetsförmedlingen själv säger att det behövs mer resurser för att kunna se de ungdomar som mår dåligt. Arbetsförmedlingen måste ta hand om dem som är utförsäkrade från sjukförsäkringen. De har fått en stämpel på sig och ska i stupstocken. Arbetsförmedlingen ska ta hand om fler och fler grupper, bland annat en ny grupp invandrare. Många av dessa mår så dåligt, så när Arbetsförmedlingen ska ta hand om de ungdomar som mår dåligt har man inte resurser till det. Det är inte tillräckligt många som har rätt kompetens. Sådant hör jag när jag är på Arbetsförmedlingen i , men jag är på andra arbetsförmedlingar också och hälsar både på arbetslösa och på dem som jobbar med de arbetslösa. Regeringens största katastrof, bland många, är ungdomsarbetslösheten som bara blir värre och värre. Fler och fler ungdomar mår dåligt. Precis som säger finns det många ungdomar som inte ens söker jobb och anmäler sig till Arbetsförmedlingen. De står utanför alltihop. Vi vet att utanförskapet har ökat under den här mandatperioden, och många av dem som står utanför är ungdomar som inte blir sedda eller hörda. De tycker inte att det är någon idé att gå till Arbetsförmedlingen, för de tror inte att de kommer att få något jobb. Vi måste se till att den unga generationen får optimism . De kommer att göra ett jättejobb när de väl kommer in på arbetsmarknaden. De måste få hjälp till rätt utbildning och att komma in på rätt nivå. De måste också få adekvat hjälp med sin psykiska ohälsa. Det blir bara värre för dessa ungdomar om de får gå långtidsarbetslösa. Dessutom är arbetslösheten i sig en orsak till att må dåligt, men det vet säkert . Självkänslan sjunker dag för dag. Det finns ett klart samband. Det finns också ett samband med rökning och ökat alkoholintag för ungdomar i denna grupp. Vi kan inte ha det så. Den här generationen ungdomar ska bygga upp landet. De måste få en chans. De måste få mer utbildning. De måste få möjlighet att gå komvux eller annan arbetsmarknadsutbildning och få praktik eller komma in på arbetsmarknaden på annat sätt. Hjälp dem, ! 73 FINN (): Jag står här och talar på ett folkvalt mandat som jag hoppas att värderar lika mycket som sitt eget. Därför reagerar jag när jag läser i formella interpellationstexter något som jag tycker är fel både utifrån min politiska bedömning och utifrån min civilkompetens på området när det handlar om psykisk ohälsa. Jag har hört säga att det bara blir värre och värre och fler och fler och att regeringens misslyckade jobbpolitik, den så kallade arbetslinjen, är en bidragslinje, och jag säger att den är motbevisad av så sent som för . Då blir jag naturligtvis upprörd och har all rätt att framföra denna kritik i kammaren. Dessutom hör jag att arbetsmarknadsministern gör vad han kan och mycket därtill för att förbättra möjligheten för de unga arbetslösa. gör ett allvarligt fel när det handlar om psykisk ohälsa. Psykisk ohälsa är ett något oegentligt begrepp. Det innefattar psykisk labilitet i en situation som ministern beskriver korrekt, nämligen att när hopplösheten kommer kan även en psykiskt frisk människa få ett mentalt tillstånd som är ett ohälsotillstånd. Där kan man givetvis drabbas hårt av just en arbetslöshetssituation; det är helt riktigt. Men psykisk ohälsa innefattar också individer som har renodlad sjukdom, som alltså behöver vård. Där gjorde Socialdemokraterna under sina sista inte något för att förstärka psykiatrin jämfört med de miljardsatsningar som regeringen gör. Detta samverkar naturligtvis för att hjälpa Arbetsförmedlingen med problemet när man hittar någon med psykisk sjukdom. Med den kompetens man har på Arbetsförmedlingen tillsammans med det stöd man får inom barn- och ungdomspsykiatrin kan man med ett tvåfrontskrig bekämpa detta problem. glider rätt lätt undan genom att anspela på att allt i regeringens politik leder till en ökad psykisk ohälsa bland unga.