prot · GY0929 · 2010-12-07 00:00:00 — Jag känner inte till alla detaljerna. Jag har en viss erfarenhet av att det kanske inte är den korrekta och heltäckande bilden som tecknar. Men jag utgår från att vi har fackliga starka organisationer som bedriver förhandlingar och verkar för sina medlemmars villkor. Jag tror inte att det här handlar om huruvida villkoren är bra eller dåliga. Bakom det här ligger att egentligen inte vill att man ska försöka effektivisera verksamheter och kanske bolagisera i vissa sammanhang, utan det finns något slags ideologisk övertygelse om att allt ska ske som det alltid har skett, i statlig regi. Jag tror att man ska söka efter den lösning som är bäst för medborgarna, bäst för dem som ska nyttja tjänsterna. Det måste vara det huvudsakliga och primära syftet med statlig verksamhet, oavsett om den sker i verksform, myndighetsform eller bolagsform. Då gäller det att finna den mest optimala lösningen. Sedan har vi tydliga arbetsrättsliga regler. Vi har Arbetsdomstolens utlåtande om hur kollektivavtalen ska hanteras vid sådana här övergångar. Det finns tydligt reglerat. Det finns erfarenheter som visar att det inte är så lätt att värdera vad som är bra och dåliga villkor, utan ofta är det en bedömningsfråga hur man värderar olika faktorer som kan skilja sig åt lite grann mellan olika avtalsområden. Självklart tycker jag att det är viktigt att statliga myndigheter, statliga verk och statliga bolag är goda föredömen, men jag vill också ha ordning och reda så att man har en tydlig rollfördelning. Jag tror inte på ett system där politiker i vissa lägen hoppar in och säger ajabaja, gör inte så, och i säger att det här ska vi inte lägga oss i. Man måste ha en konsekvent linje. Litar man på myndigheterna och de fackliga organisationernas förmåga att teckna kollektivavtal, litar man på den svenska modellen eller vill man ha statliga inhopp i avtalsrörelsen? Det senare verkar vara modell. 63 (V): ST skriver i ett remissvar så här: Regeringen uttalar sig ofta om vikten av att staten som arbetsgivare agerar som ett föredöme. Därmed kan inte avsikten vara att bolagiseringen i sig ska medföra stora förändringar av anställningsvillkoren. Med erfarenheterna från genomförda bolagiseringar anser ST därför att det är dags att regeringen tydligt uttalar direktiven till organisationskommittén, att regeringen förutsätter att den övergående personalen i huvudsak får behålla samma anställningsvillkor som gällt hos den gamla arbetsgivaren. Och det var just det jag menade med minimivillkor. Att sedan vill lägga saker i min mun som jag aldrig någonsin har påstått är en annan sak. Effektivisera javisst, jag tycker att det är bra att effektivisera, men jag tycker att pengarna ska behållas i skattebetalarnas händer. Jag vill inte ha in vinster i verksamheter. Att ett företag registrerat i ska ta över luftrummet över och har jag väldigt svårt att förstå. Man kan effektivisera verksamhet på annat sätt. Dessutom är det min övertygelse att om man har goda anställningsvillkor, om man tar väl hand om personalen och de får en stor delaktighet och inflytande och om man håller sig till förhandlingar och inte säger upp gällande avtal, då tror jag att man når väldigt långt i arbetet. Min övertygelse är definitivt inte att man ständigt ska försämra arbetsvillkoren för de anställda, vilket nu staten kontinuerligt gör genom bolagiseringarna. Jag menar att det är ett problem. Jag vill att fler ska vilja jobba för staten . Det är mycket, mycket viktigt. Därför anser jag också att arbetsvillkoren inte ska försämras. Men statsrådet tycker tydligen inte att det är något problem. Man ska ha fortsatta försämringar av arbetsvillkoren. Tror inte på mig kan han gå in och titta på egna overheadbilder som finns tillgängliga för allmänheten. Där står det klart och tydligt att arbetsvillkoren ska försämras. 64 Statsrådet (KD): gör misstaget att tro att jag på något sätt är både ansvarig och inne i detaljerna kring och dess bolagisering. Vad jag försöker hävda är de statliga principer som gäller för hur man hanterar kollektivavtal. Regeringen och staten som arbetsgivare kan inte uttala vad som helst. Vi har en arbetsdomstol som också uttalar sig. Där står det tydligt att huvudregeln i § 28 MBL är att överlåtarens kollektivavtal inte ska fortsätta att tillämpas om förvärvaren redan är bunden av ett kollektivavtal som kan tillämpas för en arbetstagare som följt med vid övergången. Det handlar alltså i ett sådant läge om att gå från ett kollektivavtal till ett annat kollektivavtal. hävdar att det här kollektivavtalet innebär något slags u-landsmisär. Jag kan inte bedöma det. Jag tror inte att våra fackliga organisationer tecknar så dåliga avtal. Jag kan inte heller bedöma vad som är bra och vad som är dåligt med olika avtal. Jag försöker bara hävda den princip som , inklusive , har ställt sig bakom ett otal gånger, det vill säga att vi har en långtgående arbetsgivarpolitisk delegering och att vi litar på den svenska modellen med förhandlingar. Det innebär att det vid övergångar kan uppstå vissa problem. Här finns Arbetsdomstolens uttalanden som ger oss riktlinjer för hur vi ska hantera dem. Och jag utgår från att de statliga aktörerna är goda föredömen och goda arbetsgivare. Sedan får ansvarigt statsråd självklart följa frågorna på respektive område. Det är den princip som gäller och som också är godkänd av riksdag, och den försvarar jag. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2010/11:98 om service i hela landet 65 Statsrådet (KD): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta med anledning av att vissa statliga myndigheter var negativa till de förslag som utredningen av lokal service i samverkan har lämnat i sitt slutbetänkande. har också frågat om jag avser att komma med något förslag till . Syftet med att remissbehandla utredningsförslag är att de ska bli allsidigt belysta. Regeringen fäster stor vikt vid de synpunkter och fakta som myndigheterna lyfter fram i sina yttranden. De synpunkter som myndigheterna framfört är en del av regeringens beredningsunderlag och föranleder inte i sig några särskilda åtgärder från regeringens sida oavsett om myndigheterna delar utredarens uppfattning eller inte. Min uppfattning är att de stora myndigheterna gör ett ambitiöst och framgångsrikt arbete med att bygga upp ett nät av gemensamma servicekontor i hela landet, inte bara i storstäderna. Genom den samverkan som myndigheterna har genomfört har det varit möjligt att upprätthålla statlig service på orter där det inte varit möjligt för var och en av myndigheterna att upprätthålla en egen närvaro. Genom servicekontoren får också medborgarna tillgång till hela myndighetens service och tjänster även på kontor som tidigare hade ett mer begränsat utbud. Jag menar därför, i motsats till , att utvecklingen går mot en förbättrad service i alla delar av landet. Därmed är det inte sagt att den inte skulle kunna förbättras ytterligare. I den förvaltningspolitiska propositionen Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt anger regeringen den inriktning som ska gälla för utvecklingen av myndigheternas service. Varje myndighet ansvarar för servicen på det egna området där myndigheten själv bäst känner behoven. Utgångspunkten för myndigheternas arbete ska vara en likvärdig tillgång till service. Den samverkan som några myndigheter har inlett bör utvidgas och fördjupas. Regeringen framhåller också att utvecklingen av den statliga servicen bör ske i dialog med berörda kommuner. Utredningen fick ett blandat mottagande där framför allt de myndigheter som har omfattande medborgarkontakter ifrågasatte utredningens underlag och förslag. Det är en grannlaga uppgift att bereda förslagen. Alla olika perspektiv måste beaktas. Vi behöver beakta både de önskemål som framförs av till exempel kommuner och de bedömningar som myndigheterna gör av behovet av deras service och tjänster. Den beredningen pågår i , och jag kan därför i talande stund inte ge något svar på fråga om när eventuella förslag kan komma att läggas fram. Jag kan dock försäkra om att jag som civilminister arbetar intensivt med frågan om hur myndigheter ska kunna erbjuda en god service till alla medborgare. Slutligen måste understrykas att offentlig service självklart ska tillhandahållas via olika kanaler. Telefonitjänster och olika e-tjänster är förstahandsval för många människor. Människor som av olika skäl har behov av personliga kontakter får inte lämnas utanför, men det är ingalunda självklart att behovet av fysiska kontor alltid kommer att vara detsamma. När fler och fler medborgare väljer att använda myndigheternas e-tjänster för att det är mer praktiskt minskar behovet av fysisk närvaro. Det är därför viktigt att ha en helhetssyn på hur den offentliga servicen via olika kanaler bör utvecklas. 66 (V): Jag tackar statsrådet för svaret. Det är ett svar som dock inte lämnar något vidare besked vare sig till mig eller till våra medborgare på landsbygden. I verkligheten ser det ut så här: Statens myndigheter slår samman sina kontor, antalet handläggare minskar och avståndet mellan myndighet och medborgare ökar. Det är lätt för mig och alla andra landsbygdsbor att instämma i slutsats att den statliga servicen i mindre kommuner har blivit betydligt sämre. Så ser verkligheten ut, statsrådet. Jag tar upp i interpellationen att det brådskar. Det är en ödesfråga; något måste hända. Det måste snabbt läggas fram förslag så att man i detta skede, här och , kan behålla den service som är kvar men också utveckla den. Den statliga servicen är en förutsättning för att all annan service ska fungera. Regeringen säger med fina ord att hela landet ska leva och att våra medborgare ska ha likvärdig service i hela landet. Jag kan konstatera att det är mycket snack men i princip ingen verkstad. Det finns inga konkreta förslag. Landsbygdsdepartementet och landsbygdsminister ter sig som ett totalt fiasko när de konkreta åtgärderna för landsbygdsborna lyser med sin frånvaro. Statsrådet säger i sitt svar att de stora myndigheterna gör ett ambitiöst arbete för att bygga upp service. Det är dock samma myndigheter som är emot utredningens förslag. Svaret tolkar jag som att myndigheterna själva bestämmer vilken täckning och service det ska finnas över landet. Men, statsrådet, hur svårt kan det vara? Det måste väl ändå vara regeringen som bestämmer om detta. Eller har vi fått en ny ordning i landet? Inte kan ni låta era egna myndigheter bestämma och leva sina egna liv. Ni kan, vilket jag har tagit upp förut, genom regleringsbrev och direktiv tala om för dem vad som gäller. Regering och politik ska tala om för myndigheterna vilken täckning de ska ha i landet det säger man också i fina ordalag och att de måste samarbeta med kommuner, organisationer och privata företag etcetera. Det är dags att börja styra och visa vem det är som bestämmer när de stora myndigheterna beter sig som trotsiga tonåringar. Statsrådet ger besked om att han inte vet när det kommer något förslag. På landsbygdsriksdagen i lovade vartenda parti att man skulle göra verkstad av dessa förslag. Har man ångrat sig? Har man tagit tillbaka det man lovat? Kommer man att svika sina väljare? Samarbete mellan statliga myndigheter, kommuner och organisationer ska vara en huvudregel. Det behövs ett förslag nu . Regeringen ska styra sina myndigheter, inte tvärtom. Medborgarna i hela landet ska ha likvärdig service; det har ni sagt. Starta ett arbete inne i för att samordna detta! Landsbygden har utretts upp och ned och fram och tillbaka; det räcker nu! 67 Statsrådet (KD): Jag delar mycket av engagemang för service och statlig närvaro runt om i landet. Jag har själv rötterna i Småortssverige och ser också dessa behov. Det är dock viktigt att vi försöker nyansera diskussionen. Det är trots allt en ganska komplex fråga. Man blandar ibland ihop två saker i dessa diskussioner. Det ena är god service och det andra är statlig fysisk närvaro, vilket inte alltid är samma sak. Ta till exempel som har utvecklat sin hemsida, sin service via nätet mycket. De flesta medborgare som kommer åt denna service via nätet upplever att servicen har förbättrats. Det innebär inte att de alltid har fysisk tillgång till en skattehandläggare i närheten av där de bor. Vi ser också hur ny teknik används alltmer av statliga myndigheter, vilket tillsammans med effektiviseringskrav hos myndigheterna gör att man ibland måste se över sina verksamheter och hur man är organiserad. Jag håller med kritiken från om att effektiviseringen och verksamhetsförändringen ibland sker alltför isolerat i varje myndighet. Det var bland annat därför utredning kom till, och det är bland annat därför vi jobbar med frågorna. Men, som sagt, statlig närvaro i fysisk mening är inte alltid detsamma som en god service. Vi vet också att tack vare servicekontor har man kunnat rädda statlig närvaro på många orter. Det finns också många orter där det inte skulle ha funnits någon myndighetsnärvaro kvar om vi inte haft servicekontoren. har, genom att etablera servicekontor, kunnat finnas kvar på ett femtiotal orter i landet, bland annat i en kommun som ligger i valkrets. Det finns många sidor av den här diskussionen. Det viktiga är att vi ser till att medborgarna får god service. Då krävs det hjälp av ny teknik och att man finns fysiskt nära. Det kommer vi aldrig att kunna vara överallt. Därför måste vi se till att staten finns närvarande på så många platser som möjligt genom servicekontor och genom att myndigheterna finns där de behöver finnas. har vi ett effektiviseringskrav eftersom vi vill hushålla med skattebetalarnas pengar. I mixen av olika hänsyn gäller det att finna bra lösningar. Det arbetar vi med kontinuerligt. Det är också en del av det beredningsarbete som pågår i . 68 (V): säger att den här servicen inte kan finnas överallt. Det som utredningen och Högdahl föreslår är att det ska finnas minst ett servicekontor i varje kommun; det finns 298 kommuner. Den samordning och effektivisering man har gjort har resulterat i att man centraliserat statlig service till större städer, till exempel . Utredningen menar att medborgare även i landsbygdskommuner är skattebetalare och har rätt att kräva viss service. Jag vill ställa en fråga till . Vi har talat om landsbygdsutveckling , även med din företrädare . Det är viktigt att det finns en grundläggande service. Om staten tar sina myndigheter och drar därifrån, vad skickar det för signaler till dem som ska vara kvar? Det är ganska lätt att räkna ut. Du säger att statlig god service inte behöver vara fysisk. Den sociala kontakten måste finnas. Människor måste kunna mötas och ha ett utbyte. Det har jag sagt . blir det så att landsbygdsbefolkningen ska åka bil för att komma i kontakt med en myndighetsperson. Är medborgarna till för myndigheten eller tvärtom? Jag tror mig veta att det ska vara tvärtom. Du nämner den nya tekniken. Ta en sådan sak som telefoni. Du vet att det är en rättighet för alla medborgare i hela landet att det finns täckning. Så är det inte . Om man ska använda tekniken se då till att den fungerar fullt ut över hela landet. Jag och från skrev en interpellation där vi tog upp frågan om service. Det kom ett slutbetänkande . Statsrådet säger nu att det måste utredas noga så att de förslag som kommer är väl förberedda. Det har jag all respekt för. Det har jag tagit upp i den här kammaren. Vi kan ta sjukförsäkringsreformen som exempel. Jag kan inte säga att den förbereddes särskilt väl. Den kördes igenom fastän alla remissinstanser protesterade. , , och gillar inte detta. Regeringen måste väl ändå ha ambitionen att styra dessa verk. Vi måste sluta med stuprörstänkandet. Det måste brytas upp. Jag sitter i justitieutskottet. Hela rättsväsendet är i omvandling för att man ska synkas och samarbeta över gränserna. Det är dags , , att ta i med hårdhandskarna. Visa vem som bestämmer. Eller låter ni dem få göra som de vill? Jag kan inte tro det, men om du inte svarar på frågan börjar jag undra. 69 Statsrådet (KD): Jag vill upprepa att den här diskussionen handlar om att få en bra och ändamålsenlig service till medborgarna. En annan del av diskussionen handlar om den statliga närvaron runt om i ; det är inte alltid samma sak. Till detta ska vi också lägga kostnadsaspekterna. Hur mycket är vi beredda att betala för att statlig närvaro ska finnas överallt? Vi har haft en diskussion som har handlat om att man tycker att staten borde finnas överallt med sin verksamhet. Ett sätt att försöka möta det är att vara tillgänglig via samverkan och servicekontor. Det har skett en utveckling som vi försöker driva på. Om vi inte hade gjort det hade staten inte varit närvarande på de orter där man finns . Det sker förbättringar på många ställen. är ett exempel. hade kontor där öppet kl. 1015 . hade ingen närvaro. öppnades ett servicekontor som har öppet mellan och 16 med tillgång till båda myndigheternas fulla utbud. Det är ett exempel där servicekontor och olika åtgärder har förbättrat den statliga närvaron och det statliga engagemanget. I erbjöd tidigare inte någon service. finns man på plats . skulle ha haft svårt att upprätthålla service på egen hand. Det är två exempel på att bilden inte är så entydig som säger. Jag håller med om att vi behöver jobba mer med frågorna. Vi jobbar med frågorna. Jag är personligen mycket engagerad i att vi ska skapa en bra närvaro där det är rimligt. Det viktigaste är att servicen når medborgarna. Det måste vara det primära, inte exakt hur många anställda det är och var de befinner sig. Det är servicen till medborgarna som måste stå i fokus, självklart på så sätt att vi finns på så många ställen att man får den fysiska närvaron. Sluta med stuprörstänkandet, sade . Jag håller med om det. Det finns ett sådant problem i hela vårt samhälle. Det gäller inte bara statlig verksamhet. Det gäller även i många andra sammanhang. Vi måste jobba konsekvent för att försöka minska det. På grund av den organisationsform vi har med självständiga statliga myndigheter jobbar de lätt i var sitt spår. Med det utredningsarbete som har gjort, det beredningsarbete som pågår i och de initiativ som är på gång där försöker vi skapa så mycket statlig närvaro som möjligt för att tillhandahålla en god service. En annan aspekt som vi glömmer bort i sammanhanget är att vi måste utveckla samarbetet med kommunerna. Här finns också mer att göra. Både kommunerna och staten får lägga manken till för att utveckla det samarbetet. Att man ibland koncentrerar handläggningen till större kontor och större orter kan bero på att man vill ha hög rättssäkerhet och att man vill ha hög kvalitet på handläggningen. Man behöver då finnas på orter där det finns tillgång till arbetskraft och kompetens. Det är svårt att veta vilken som är den rimliga avvägningen när det gäller att finnas på så många ställen som möjligt som man har den kritiska massan för kvalitet i handläggningen. Det pågår diskussioner på många myndigheter om hur man ska utveckla det på bästa sätt. Det finns säkert anledning att föra en diskussion med berörda myndigheter och en diskussion om servicekontor. Det finns många aspekter som man inte får förenkla så mycket som jag tycker att ibland gör. 70 (V): Förenklar jag en fråga som jag har hållit på med ? Det där sväljer jag inte, statsrådet! Du tar upp kostnadsaspekterna och säger att det skulle bli så dyrt att ha statliga myndigheter i varje kommun. Vi kan i stället ta de myndigheter som finns det kan vara många fler kommunerna, frivilligorganisationerna, företag med mera. Det blir ganska kostnadseffektivt om alla de slår sina kloka huvuden ihop och hjälps åt. Det är det som utredningen säger. Det skulle bli väldigt kostnadseffektivt. Enligt statsrådet blir det dyrt. Det blir förstås mycket billigare om medborgarna skattebetalarna betalar resor till olika myndigheter. Det är klart att man då gör en besparing. Jag tycker att det är ett dåligt förslag. Man måste analysera detta djupare än så. När jag träffade inlandskommunerna och statssekreteraren sades det att man var i ett slutskede av jobbet. Statssekreteraren sade att det snart kommer besked. vill jag ha ett svar från dig, . När tror du att kan få ett förslag i utredningens riktning? När har ni berett klart? är ni snabba, men i en del fall går det väldigt sakta. 71 Statsrådet (KD): Jag tillträdde som statsråd med ansvar för dessa frågor för ungefär sedan. Detta är en av de frågor som man arbetar med. Jag vet att det pågår ett arbete i , och jag har själv försökt sätta mig in i dessa frågor för att få ett bra grepp om sakernas tillstånd. Jag är övertygad om att vi kommer att komma med olika typer av initiativ framöver. Men jag har tyvärr inte någon exakt tidsplan eftersom det är många frågor som ska vägas ihop med varandra. Jag tycker att det är viktigt att man jobbar i den anda som det pekas på i utredning. Men man måste också väga in, som jag sade i mitt inledningsanförande, de olika synpunkter som har kommit in så att det blir en bra lösning. Det viktigaste för mig är att vi har en god service till medborgarna och att vi inom den ramen ser till att det sker på ett kostnadseffektivt sätt och självklart med så hög fysisk närvaro som möjligt. Men vi ska göra det på ett sådant sätt att vi finns i samverkan med andra myndigheter och också med kommuner. Jag är helt övertygad om att det går att utveckla arbetet ytterligare. Jag kommer själv att vara mycket aktiv i arbetet för att det ska gå åt det hållet. Men exakt hur och på vilket sätt det ska ske är fortfarande inte klart, och det arbetet pågår, som sagt var, i . Men vi kan gärna återkomma i frågan. Jag misstänker att inte kommer att ge upp . Vi får följa diskussionerna, för jag tror att det är ett viktigt arbete. Det är också viktigt att vi har en levande debatt om dessa frågor. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Hänvisning av ärende till utskott Föredrogs och hänvisades Proposition 2010/11:40 till 10 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkanden /11:FiU1 och FiU11 betänkanden /11:SkU10, SkU17 och SkU18 betänkande 2010/11:CU5 betänkande 2010/11:UbU4 betänkanden /11:TU5 och TU7 Anmäldes och bordlades Proposition 2010/11:42 Borttagande av kravet på samtycke för behandling av vissa personuppgifter i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten betänkande 2010/11:FiU8 En ny försäkringsrörelselag betänkande 2010/11:KU1 Utgiftsområde 1 betänkande 2010/11:SfU2 Utgiftsområde 8 Migration betänkanden /11:SkU1 Utgiftsområde 3 Skatt, tull och exekution /11:SkU12 Nya mervärdesskatteregler om förändrade krav för viss import av varor 2010/11:SkU16 Vissa tekniska mervärdesskattefrågor EU-dokument KOM(2010)695 om mervärdesskattens framtid Ett enklare, stabilare och mera effektivt mervärdesskattesystem 12 § Anmälan om interpellationer Anmäldes att följande interpellationer framställts 2010/11:115 samarbete med av (V) till justitieminister (M) 2010/11:116 Vargjakt av (V) till miljöminister (C) 2010/11:117 CAP-reform av (V) till landsbygdsminister (C) Interpellationerna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 13 § Anmälan om frågor för skriftliga svar Anmäldes att följande frågor för skriftliga svar framställts 2010/11:147 Högre kostnader för körkort av (S) till statsrådet (M) 2010/11:148 kantoner och uppförandekoden för företagsbeskattningen av (S) till finansminister (M) 2010/11:149 Ersättningen till de privata apoteken av (V) till socialminister (KD) 2010/11:150 Whiplashskadades situation av (S) till statsrådet (M) 2010/11:151 Kopternas situation i av (KD) till utrikesminister (M) 2010/11:152 Bostadsbyggandet och bostadsbehoven av (S) till statsrådet (KD) Frågorna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 14 § Anmälan om skriftliga svar på frågor Anmäldes att skriftliga svar på följande frågor inkommit 2010/11:97 Efterlevnad av FN:s resolution och 1820 av (FP) till utrikesminister (M) 2010/11:100 Brott mot de mänskliga rättigheterna i av (V) till utrikesminister (M) 2010/11:104 Visumansökningar på svenska konsulat av Shadiye Heydari (S) till utrikesminister (M)