prot · GY099 · 2010-11-03 00:00:00 — Det möter på de punkter som Socialdemokraterna har tagit upp, bland annat ingen ytterligare kompetensöverföring. Att det ska täcka hela EU är också något som vi har framfört och som vi menar är förenligt med hur uppdraget är formulerat. Det gäller, som sagt, återkomst inför, under och efter toppmötet om den här frågan. Jag bedömer att vi har motsvarat de synpunkter som Socialdemokraterna framfört. 221 (S): Jag tackar för de orden. Vi kommer att följa detta noga inför toppmötet . Det finns risk för att man tappar legitimitet. Det är stora rörelser på gång när man öppnar fördraget. Jag tror att jag talar för många här inne när jag säger att det inte är någon bra situation att göra tillägg till fördraget. Många rörelser sätts i gång. Jag vill, precis som i , göra ett medskick. För att man verkligen ska få legitimitet för det europeiska projektet tror jag att det är viktigt att man tar de sociala frågorna på stort allvar och ser till att den svenska arbetsrätten kan garanteras framöver. 222 Statsminister (M): Inför i princip varje toppmöte har vi ett fransk-tyskt förmöte. Vi ska vara ärliga och säga att i sina bästa stunder tar både och mycket stort ansvar både för att föra EU framåt och för att finansiera mycket av EU:s resurser. uppfattas det som att de har ett möte som försöker styra dagordningen för alla andra. Jag tycker att det är värt att notera att EU:s slutsatser nu inte är exakt där den fransk-tyska överenskommelsen låg. Det är viktigt att komma ihåg. Det är EU-27 som förhåller sig till något som fransmän och tyskar har talat ihop sig om. I övriga delar får vi återkomma. Det är välkända positioner från Socialdemokraterna när det gäller svensk arbetsrätt. Under den här diskussionen var det naturligtvis inte uppe. Man kan få säga det ändå, men det var inte föremål för någon diskussion under toppmötet. 223 (M): Tack, statsministern, för återrapporten! Det är bra att EU nu genom specialgruppen för ekonomisk styrning och kommissionens förslag tar steg mot bättre budgetdisciplin, ökad samordning och effektivare krishantering. Tyvärr får man väl säga att den förra stabilitets- och tillväxtpakten varken gav den stabilitet eller tillväxt eller ens var den pakt som vi hade hoppats. Det är därför bra att vi nu kan gå vidare. Jag ser gärna att vi kan ta ytterligare steg på vägen för att, som och statsministern har drivit, få fler automatiska sanktioner mot dem som inte respekterar reglerna. Min fråga gäller främst vägen framåt. Stabilitet är både bra och nödvändigt, men det är tillväxt och fler jobb också. Här har EU en viktig roll att spela. Det handlar dels om inremarknadsreformer dels om att den egna budgeten strävar mot tillväxt och fler jobb. Statsministerns initiativ att tillsammans med tolv regeringschefskolleger skriva ett brev till rådets ordförande är välkommet och bra. Att hålla emot 6-procentiga ökning är viktigt, inte minst nu när vi vet att både kommuner, regioner och länder genomfört stora åtstramningar och tuffa prioriteringar. Min fråga till statsministern är: Vad har ni för förhoppningar om att brevet ska få effekt och att vi ska få den typ av budget som vi hoppas som leder till tillväxt och jobb ? 224 Statsminister (M): Det ska enas om en budget utifrån förhandlingar mellan rådet och parlamentet. Parlamentets framställan om en 6-procentig ökning av parlamentets utgifter är provocerande i ljuset av att såväl stora som små ekonomier i nu skär ned och skär ned mycket kraftigt när det gäller välfärd, polis och offentliganställda. Det användes som ett argument från flera att i ljuset av detta måste många visa återhållsamhet. Låt oss hoppas att det leder till en kompromiss om de som trots allt har varit en utgångspunkt. Men det är för tidigt att säga. Det ska vara en fortsatt diskussion om detta. På brittiskt initiativ fördes hela det kommande finansiella perspektivet in. Man sade att det, i ljuset av konsolideringsåtgärder, också måste prägla de kommande diskussionerna när det gäller flerårsbudget. Det kan tyckas vara väl tidigt att väcka de frågorna. I EU:s planering talar vi om en budget som förhandlingsmässigt ska antas våren, eller möjligen hösten, 2012. Det finns uppenbarligen en stor iver att komma i gång med de diskussionerna . Även där har vi beställt fram ytterligare analyser till decembertoppmötet. 225 (MP): Tack, statsministern, för återrapporten! När svenska folket fick bestämma beslutade vi med stor majoritet att behålla en egen valuta. Det var ett beslut som har tjänat oss väl. Medan andra små länder i euroområdets utkant har fått problem när de skulle passa in sin ekonomi i en tvångströja sydd för de stora europeiska ekonomiernas behov har kunnat ha en ekonomisk utveckling byggd på en självständig penningpolitik och en självständig valuta. försöker man inom EMU lösa de problem som en centraliserad penningpolitik har ställt till med genom att också centralisera finanspolitiken. I de slutsatser som ställde sig bakom ges möjlighet att granska de enskilda medlemsstaternas budgetar och att utifrån sina definitioner av ett uppsatt regelverk använda maktmedel om man uppfattar att någon stat inte följer det regelverk som de har definierat. Utifrån detta måste man ställa ett par frågor. Att en centraliserad penningpolitik leder till en centraliserad ekonomisk politik i övrigt var just vad vi varnade för inför EMU-omröstningen. Jag tycker att det är huvudlöst att nu ska inordna sig under den centraliserade finanspolitiken. Det är framför allt respektlöst mot alla dem av oss som röstade nej till en sådan utveckling i vid folkomröstningen . Hur har statsministern företrätt oss vid ? 226 Statsminister (M): Jag delar inte riktigt syn på fördelningen mellan penning- och finanspolitiken. Enligt min uppfattning är ECB och den europeiska penningpolitiken en grund på vilken mycket av stabilitet har vilat genom finanskrisen. Det har snarare försökt dämpa följderna av väldigt svag finanspolitik i den meningen att många av länder har mycket djupgående problem med offentliga finanser. Jag skulle snarare vilja säga att man inte så tungt kan lasta penningpolitiken för brister som finns i finanspolitiken med mindre än att det sätter tryck på den samlade eurons värde. Många beskrev det som att en i grunden tysk syn och tysk stark valuta skulle komma många fler till del genom att omvandlas till euro. Det byggde också på att man skulle få in ekonomier som var skötsamma och hade möjlighet att klara av att vara inom ett hårdvalutaområde. Det är bitvis det som diskussionen fortsatt handlar om. Kom länder in för tidigt? Är flera av dessa ekonomier inte tillräckligt välskötta och har de inte tillräckligt god ordning på offentliga finanser? Vi har haft en som ska finnas till stöd, men som inte har använts eller fungerat fullt ut, som en tidigare frågeställare påpekade. Jag skulle vilja vända på ordningen. Det var också min poäng. Det måste börja i bättre skötsel av nationell finanspolitik. Vi hade gärna sett minimiregler för den typ av budgetramverk som vi nationellt har i . Med god ordning i offentliga finanser i vart och ett av medlemsländerna det kan gälla både inom eurozonen och utanför blir det större och bättre utrymme för penningpolitiken att verka för den stabilitet som är deras uppgift att utföra men som de inte är ensamma om inom ramen för den ekonomiska politiken. Vad är då att säga om det svenska beslutsfattandet? Det är rätt att svenska folket enligt folkomröstningsresultatet bestämde att vi inte skulle träda in i det tredje steget av EMU, det vill säga övergå till euro. Men vi har fortsatt en del av EMU:s ambitioner. Även om man respekterar svenska folkets beslut är vi i EU:s syn fortsatt på väg in i euron utan den typ av undantag som en del andra länder har. Vi brukar påpeka att vi får respektera vad svenska folket sade. 227 (MP): Man får väl tacka för att statsministern respekterar vad svenska folket sade. Respekten i den övriga EU-kretsen verkar något begränsad när de ser efter ett klart och tydligt nej till deltagande i tredje steget i EMU vara på väg in i just den valutaunionen. Problemen med att ha en gemensam penningpolitik när man skiljer sig åt så mycket när det gäller den ekonomiska politiken inom euroområdet är problem som vi har sett och som statsministern nu verkar dela problembeskrivningen av. Det leder till att man måste passa ihop den ekonomiska politiken för hela valutaområdet. Men frågan kvarstår. Varför ska vi som har valt att ställa oss vid sidan av och ha fördelarna med en självständig valuta anpassa oss till denna ekonomiska politik? Varför ska vi underkasta oss definitioner av regelverket och inte förbehålla oss rätten, som till exempel kommer att göra, att själva definiera vad en sund och klok finanspolitik och ekonomisk politik är? 228 Statsminister (M): Poängen, , är att den skötsel som vi underkastar oss själva också är den skötsel som alla andra har att följa. Fungerar det över hela spiller vi inte varandras problem över till varandra. Då blir det i grunden bättre ekonomiska förhållanden i . Det är hela tanken. Den här idén att det skulle vara väldigt mysigt att få stå vid sidan av och missköta sig lite grann är helt enkelt alltför prövad och befunnen alltför kostsam för det land som missköter sig men också därför att det påverkar grannländerna. Det är det som vi har försökt åtgärda. Att blir bättre på att samordna är någonting som vi snarare välkomnar, givet att vi har genomfört en rambudgetpolitik som skapar stor skötsamhet i svensk ekonomi. Det är bara så att det måste se likadant ut också i övriga . 229 (FP): Resultatet av detta toppmöte blir ett principbeslut om en ny permanent krismekanism. Det är helt klart att omfattas i detta principbeslut. Statsministern var även inne på att icke-euroländer skulle inkluderas och nämnde att det är strävan att samtliga länder ska vara med. Då är min fråga: Hur ser prognosen ut? Vilka är invändningarna mot att och andra icke-euroländer ska vara med? Min andra fråga är rak: Vilka förpliktelser innebär det, och hur gynnar eller missgynnar det att vara med i denna mekanism? Vilka rättigheter och skyldigheter kommer att ikläda sig med ett sådant svenskt medlemskap i denna mekanism? 230 Statsminister (M): Det står nu mycket tydligt att både krishanteringsmekanismen och mycket av detta arbete för att få bättre stabilitet i ekonomier till att börja med är koncentrerat till eurozonen, alltså 16 av medlemsländerna. Man kan sedan säga att de av övriga länder som står utanför eurozonen och som vill också får ansluta sig. Det förutsätts att det i realiteten kan handla om alla utom . har en särskild opt-out. Men det ska då noteras att under toppmötet också i mediekommentarer påpekade vikten även för av att euron är stark och stabil. Även britterna inser alltså vikten och värdet av de ansträngningar som inte minst eurozonen försöker göra. Mekanismen i sig är tänkt att vara ett sätt att kunna agera när ett enskilt medlemsland hamnar i problem. Låt oss komma ihåg att mycket av arbetet handlar om hur vi ska säkerställa att de inte gör det. Men för den händelse att så sker precis som finns det flera andra länder som har mycket svaga offentliga finanser, och det förs en diskussion också om andra länder ska det helt enkelt finnas en funktion som kan träda in och ge lån till länder för att de ska ta sig igenom mycket svåra prövningar. Återigen handlar det i första hand om euroländer. Men det ska också finnas möjligheter för andra länder att biträda. Det handlar om lån på bra villkor som man förutsätter blir återbetalda. Det är därför inte ett risktagande med skattebetalarnas pengar. Varför är detta viktigt? Ja, vad är alternativet? Ska stora Europaekonomier börja fallera och därmed få stor spridningsverkan utan att man på något sätt finns till hands för att hjälpa till? Alternativet har varit mer bilaterala stödaktioner likt sådana som har varit involverade i med och tillsammans med IMF. Detta är faktiskt att säkerställa att det mer permanent och mer närvarande finns en funktion som träder in snabbare till stöd för länder som får problem. Det är bra för men också mycket bra för . 231 (C): Det sista ordet i rapporten från toppmötet är . regeringschefer diskuterade toppmötet mellan och EU:s länder i slutet av i , i eller kanske i Sirte. Jag vill ställa en fråga om detta. Trots många decennier av stora biståndsinsatser från och EU för att öka livsmedelsproduktion står den och stampar. Detta tillsammans med en stark befolkningstillväxt gör att självförsörjningsgrad sjunkit från full självförsörjning till kanske bara hälften. Övriga kontinenter har däremot ökat produktionen kraftigt. Detta är ett stort misslyckande för och för vårt bistånd. diskuterar man att även ta upp livsmedelsfrågor och jordbruksfrågor i samarbetet, vilket jag välkomnar. Det handlar då om stabila marknadspriser för lantbrukarna, och det handlar om äganderätten till jordarna. är ett stort biståndsland, och vi har goda förutsättningar för att inom detta samarbete mellan och lyfta fram dessa frågor om stabilare marknadspriser till bönderna och en starkare äganderätt. Jag tycker att det är viktigt att tar initiativ i denna riktning. Jag vet att man arbetar med detta inom . Denna fråga kanske inte tog så mycket plats på toppmötet. Men det är ett viktigt toppmöte, och vi kommer att återkomma till denna fråga. Min fråga är alltså: Delar statsministern min syn på att som ett stort biståndsland med ett stort kunnande på området skulle kunna ha en viktig roll för att driva på för att utveckla livsmedelsproduktionen och att det är ett viktigt samarbetsområde mellan och ? 232 Statsminister (M): Som mycket riktigt påpekar fördes i realiteten ingen diskussion på toppmötet om detta utan det anhängiggjordes mer att ett kommande toppmöte ska avhållas mellan EU och i realiteten Afrikanska unionen och inte . är intressant i detta sammanhang eftersom alla inser att det i mycket är det koloniala förflutna som gör sig påmint här eftersom en lång rad av de större länderna i har mycket speciella relationer till olika vilket ibland komplicerar tillvaron och gör det svårare att bryta ny mark för utveckling. har inga sådana anspråk och ingen sådan historia och är precis som påpekade mycket närvarande och i dessa sammanhang dessutom om inte en stormakt så åtminstone en stor biståndsgivare. Jag har själv deltagit vid ett möte med Afrikanska unionen i . Det är många frågor kring detta, och vi försöker hålla fast vid att det ska handla om utveckling och produktivitet i jordbruk och öppenhet för handel, demokratireformer och liknande. Vi talar här om en kontinent med 53 länder, och det finns inte en enhetlig sanning. Här finns länder med vilka vi har ett mycket bra samarbete och som har en positiv utveckling. Sedan finns det andra länder där det ser annorlunda ut. Vi hade mycket svårt när det gäller relationerna till närvarande från . Jag vill bara nämna det. Det kommer naturligtvis i realiteten att se likadant ut vid detta möte. Återigen: Det ska hållas i och under ledarskap av . Jag förutser möjligheter att föra dessa viktiga diskussioner. Men det ska sägas att dessa toppmöten också är lite komplicerade, vilket jag ska erkänna, just för att dessa politiska spänningar också finns. 233 (V): Jag tackar statsministern för redogörelsen. Jag vill börja med att uttrycka mitt stöd för linjen i budgetförhandlingarna och önskar er lycka till. Jag tror att det var ett misstag som man kommer att ångra att ge parlamentet makt på detta område. Jag känner dem väl. Sedan ska jag återkomma till det som har varit Europeiska rådets huvuduppgift för diskussionerna. Det är den första hjälpen till valutaunionen, om man kan kalla den det. Det finns en logik i att man måste centralisera makten över finanspolitiken om man ska få en valutaunion att fungera. Det bestrider jag inte. Det som jag bestrider är nyttan i att utsträcka denna makt till icke-euroländer. Jag menar att detta att man ger länder som inte följer finanspolitiska rekommendationer sanktioner är intimt kopplat till valutaunionens tredje steg. Det var det som vi röstade nej till. Jag menar att det är i strid med det som beslutades i folkomröstningen. Jag menar att det också är provocerande mot den opinion som röstade nej till valutaunionen. Jag hävdar också att det finns en svag fördragsmässig grund att ge mer makt genom ett omvänt majoritetsbeslutande. Det gäller även detta med att utsträcka bestraffningsmöjligheten. Detta gör att det nog krävs en lite större fördragsändring, och det är en kompetensöverföring om den blir så här stor. Jag menar att man inte kan bestrida det. Där delar jag inte bedömningen. Jag ska ta upp ett område till som även socialdemokraten tog upp, och det är arbetsrätten. Jag menar att vid denna fördragsändring ska kräva ett socialt protokoll som garanterar respekt för nationell arbetsrätt . Det är ett sätt att återställa balansen efter bakslaget i Lavaldomen, och det är ett lackmustest, tror jag man säger, på regeringens vilja att stå upp för svensk arbetsrätt. 234 Statsminister (M): Först och främst: Det är ännu inte färdigt. Vi har ännu inte avgränsat och fått den färdiga analysen för hur en eventuell fördragsjustering ska se ut. Min uppfattning är att vi löste ut detta och att det i den översyn som görs inte kan handla om den typ av inskränkning av rättigheter som är kopplad till exempelvis rösträtten. Jag delar uppfattningen att vi då i stället pratar om en större fördragsförändring som kommer att utlösa folkomröstningar och liknande. Låt oss alltså återkomma till exakt hur avgränsad denna fördragsjustering kan bli och vilka följdresonemang som kan bli resultatet. Jag noterar att har ställt en interpellation till som säkert kommer att fördjupa dessa frågor. Vår utgångspunkt är att det är bra för att vara en del av ansträngningarna att få ett som sköter sig väl. Då får man också underkasta sig själv den typ av normpolitik som delvis redan ligger i våra egna budgetregler. är inte helt förtjust i dem heller, så jag förstår om man kan se viss konsekvens här i kritiken av normpolitik. Vi tror dock att det är tjänligt för både här i och dessutom att EU har denna typ av regelsystem. Annars är det risk att vi kommer tillbaka till ett i mycket kraftig underfinansiering av sina finanspolitiska ansträngningar. Vi tror helt enkelt att det inte är bra. Det underminerar valutor, det underminerar ekonomin och det skickar väldigt mycket problem och skulder på framtida generationer. Det är bra om vi på olika sätt kan säkerställa att det inte sker. 235 (V): Jag skulle vilja återkomma till den sista delen av min fråga, nämligen möjligheten att resa krav på antingen ett socialt protokoll i som garanterar arbetsrätt eller, om det visar sig inte möjligt, åtminstone ett protokoll som garanterar arbetsrätten i . Regeringen har bedyrat att man står upp för svensk arbetsrätt. Om man inte gör denna fördragsförändring hamnar vi i en situation där vi konsekvent diskriminerar arbetstagare från andra EU-länder som inte ges samma rättigheter på arbetsmarknaden som svenska löntagare. 236 Statsminister (M): Det är min absoluta uppfattning att regeringen har stått upp för den svenska arbetsmarknadsmodellen och att vi hävdar vår rätt att i vissa delar dessutom vara avvikande från övriga . I finns en mycket tydligare tradition av lagstiftningsstyrd reglering i förhållande till vad vi har, nämligen en av parter uppbyggd modell. Den bör vi vara mycket aktsamma om. Vi bör inte ropa alltför mycket på europeisk reglering, om jag får uttrycka det så. Jag tror nämligen att det är stor risk att det snarare förskjuts i riktning mot mer av lagstiftning, som vi ser nere i . vet detta, men det är precis det nu säger som är en av anledningarna till att man ska vara utomordentligt försiktig med att begära ens minsta lilla fördragsjustering. Det väcker nämligen precis den typ av frågor som nu väcker, fast med olika ingång i alla länder. Alla räcker alltså upp handen och säger: Då vill vi ha följande fördragsförändringar på plats. Britterna vill till exempel ha en fördragsförändring där man får rätt att ta tillbaka en viss del av suveräniteten som man med brittiska förtecken anser ha gått förlorad i det EU som finns. Det är alltså att öppna ask, och det menar jag vore helt fel sätt att bemöta den situation EU nu befinner sig i. Låt oss se om det är möjligt att göra en mycket mindre justering som inte möter krav på folkomröstningar och som möjliggör för att finnas med också i en permanent krishanteringsfunktion och inte bara i den tillfälliga. Alla ska nämligen vara klara över att det är som begär detta för att vara med i ett fortsatt deltagande. Det är många andra som hellre hade avstått om det hade varit möjligt. 237 (KD): Tack, statsministern, för redovisningen! Jag tycker att det var glädjande när jag läste dokumentet från slutsatserna, för när man har pratat om budgetdisciplin och att alla länder ska konsolidera sina ekonomier har det funnits en diskussion om att EU skulle öka sin egen budget och inte alls konsolidera den på något sätt. Jag tycker att det är väldigt bra att vi i texten kan se att det verkar finnas en viss självinsikt och att man ska se till att utgifterna på europeisk nivå på lämpligt sätt bidrar till detta. Jag hoppas att det är så man ska tolka detta dokument. När det gäller konsolidering är en viktig fråga och den fanns också med lite grann nu pensionssystemen. Vi vill inte att det ska finnas en EU-pension, men frågan är hur diskussionerna gick och hur det kommer att påverka . Det som står här, att man ska diskutera pensionsreformer för strukturella åtgärder, är naturligtvis nödvändigt för att få ordning på de offentliga finanserna i flera av de länder som finns med i EU. EU:s alla länders ekonomier påverkar naturligtvis . Har de bra ekonomi kan de handla och köpa av , och vår export ökar. Detta är alltså självklart en viktig fråga. Det skulle vara intressant att lite grann få statsministerns redovisning av på vilket sätt man pratar pensionsreformer och de stridigheter som finns ute i olika länder kring detta samt hur vi ska konsolidera ekonomierna både inom EU som helhet och inom enskilda länder för ökad stabilitet i regionen. 238 Statsminister (M): Det är riktigt; det dök också upp en diskussion om hur man skulle se på avsättningen i olika pensionssystem. Jo, för att flera länder nu följer spår. Det kanske inte är så de själva skulle beskriva det, men vi gjorde en förändring som flera nu tittar på och efterliknar. Man går alltså från vad som har kallats pay-as-you-go-system eller de mer förmånsuppbyggda system som vi hade tidigare, det gamla ATP-systemet, till mer fonderade system som till och med innehåller individuella premiepensioner. Så ser det nya svenska pensionssystemet ut. Detta innebär att man helt plötsligt får ett system som innehåller en del fonderade resurser. Diskussionen blir då hur man ska se på dessa fonderade resurser. Om man använder dem som åtminstone delvis offentliga resurser påverkar det hur det ser ut med underskottet och statsskulden. Om man helt räknar bort det får man ett sämre ekonomiskt förhållande, och om man delvis får ta in det ser de ekonomiska relationerna bättre ut. Varför är detta betydelsefullt? Ja, det är det hela diskussionen handlar om: Hur ser det ut med budgetunderskotten? När ska det utlösa krav på åtgärder? Flera länder som är i färd med att göra dessa reformeringar menar nu att systemet inte får utformas så att det straffar sig att gå mot ett i grunden bättre fonderat pensionssystem. Det är precis vår uppfattning, och det är det vi har bett att få analyserat till toppmötet . Drivande nu var , men det är flera länder som ligger i kö bakom. Det är mycket komplicerad materia och någonting som i grunden handlar om svenska intressen av att detta ska redovisas rätt. Det var bara avgränsat denna diskussion, och det är det som återspeglas i slutsatserna. Även detta återkommer . 239 (S): Förhoppningsvis har vi nu ett mer krismedvetet EU, och förhoppningsvis får vi mer ordning och reda ungefär såsom byggde upp .