prot · GY0936 · 2010-12-16 00:00:00 — Jag delar syn på socialförsäkringarna, nämligen att jag tror att det är bra om en stor del av befolkningen känner att man är delaktig och får tillbaka en del av vad man betalar in till socialförsäkringarna i form av ett försäkringsskydd. Vi har tidigare haft en bra överenskommelse om en stor sjukförsäkringsreform. Då tyckte vi inte att det var viktigast att på kort sikt arbeta för att de som har det bättre ställt får bättre sjukförsäkringsskydd. Men det är frågor som vi kommer att driva i den kommande . 147 (C): Innehållet i det betänkande som vi nu behandlar har sannerligen diskuterats i det oändliga. Vi har haft många, långa debatter i kammaren, och vi har haft ännu fler debatter ute i samhället det är jag övertygad om. Vi har också hört en massa saker från den här talarstolen som har oroat människor. Inför hörde jag att 70 000 personer skulle utförsäkras. blev det 14 000. Självklart oroar det människor när man far fram med siffror som inte stämmer. Jag skulle också, om jag var sjuk, bli oerhört oroad av dessa siffror. Jag tycker att det är viktigt att vi håller oss till fakta. Självklart har reformen inneburit förändringar för många människor. Jag har sagt det förut i talarstolen, och jag säger det igen, nämligen att det här var den bästa reformen och det bästa beslutet vi fattade i kammaren under förra mandatperioden. Men det finns vissa saker som måste förbättras och förändras eftersom människor har kommit i kläm. Det var inte syftet. Vi har gjort, precis som sade, många besök hos försäkringskassor och arbetsförmedlingar och året innan. De synpunkter vi fick med oss då förmedlade vi givetvis vidare i våra kontakter med departementet. Jag beklagar att vi inte vidtog åtgärder tidigare, men min absoluta uppfattning är att det inte hängde på utan att det var Finansen med finansminister som då stoppade förändringarna. är det hög tid det har jag och krävt att vidta förändringar. Socialförsäkringsministern har sagt till oss att man har påbörjat utredningarna om hur man ska möjliggöra de förändringar som ska se till att människor inte ska komma i kläm. Jag hävdar att den här gången får inte Finansen sätta käppar i hjulet för de ärliga ambitioner som jag är övertygad om att ministern faktiskt har. För mig och är det tre viktiga punkter som måste med i förändringen för att människor i systemet ska må bättre. Den första punkten gäller överlämningen från till Arbetsförmedlingen. Det måste ske på rätt sätt. Framför allt handlar det om att måste göra klart vilken ekonomi människor ska få när de förs över till Arbetsförmedlingen. Det oroar många, som det är oroande att byta handläggare. Då kan det behövas en längre tids förberedelser och en längre tids överlämnande. Precis som De rödgröna tycker jag att samordningsförbunden kan vara bra i det sammanhanget med en längre så kallad förrehabilitering. Inspektionen för socialförsäkringen har sagt att innan man avsätter mer pengar till samordningsförbunden behöver vissa saker tydliggöras, bland annat hur uppföljning och utvärdering ska gå till bland samordningsförbundens åtgärder. Det behövs tydliga spelregler och mål. Det är viktigt innan mer pengar kan avsättas än . Den andra punkten som vi i tycker är viktig är att när man har varit hos Arbetsförmedlingen och fått en genomgång av sin arbetsförmåga med alla upptänkliga hjälpmedel psykosociala, arbetsträning, läkare och specialister måste acceptera att man inte har arbetsförmåga. Då ska det ske en omprövning. Det oroar i allra högsta grad den person det rör. De orosmomenten måste tas bort. Man måste också hitta lösningar för de personer som inte har någon sjukpenninggrundande inkomst, dem som vi kallar nollklassade. Hur ska de få möjligheter till en försörjning? Är det enbart försörjningsstödet? Det är någonting man måste titta på. Den tredje punkten är att när landstingen ska se till att man får rehabilitering behövs tvärpolitiska rehabiliteringsteam. Jag vill verkligen att departementet ser till att våra landsting får i gång alla dessa team som ska hjälpa människor. Där har landstingen verkligen inte gjort allt, även om de har gjort så mycket de har förmått, men de ska ha tydligare direktiv för detta. Vi har fått mer pengar till rehabilitering. Vi har fått evidensbaserade åtgärder som är riktade till personer med de diagnoser som man är mest sjukskriven för. Det rör kvinnor i allra högsta grad, i , för det är de som har de mesta och de längsta sjukskrivningarna och som behöver mest hjälp. En av de diagnoser som rör kvinnor är precis det som sade, just de lättare psykiska åkommorna. I mitt landsting, läns landsting, var det 1 209 personer som fick hjälp just för den diagnosen. 900 av dem som fick hjälp var inte män. Med den tidigare sjukförsäkringen, vad hade hänt med dessa kvinnor? De hade fått fortsätta att leva på sjukpenning. får de chansen att komma ut i ett arbetsliv och möjligheten att få en annan inkomst än om de är sjukskrivna. De har alltså fått hjälp, och det är väldigt viktigt. Jag ställer inte heller upp på De rödgrönas reservation av fem skäl. Jag tror att det är de skälen ni har tagit upp i er reservation. Det första och det andra är att det inte är någon individuell prövning eller individuell bedömning av arbetsförmågan och att ni vill avskaffa tidsgränserna. Inspektionen för socialförsäkringen säger i sin rapport att tidsgränserna är just det som har gjort att folk har kommit ut på arbetsmarknaden igen. Dessutom står det i förarbetena till lagen att om det finns särskilda skäl eller om det anses oskäligt ska man inte prövas mot hela arbetsmarknaden utan då kan det skjutas upp. Det betyder inte att gränserna är absoluta, utan det som avgör är hur människan mår. Det är väl oerhört viktigt. Jag vill också tydliggöra och klargöra att frågan om rehabiliteringskedjan och avstämningstillfällena är viktig för . Detta att ni från den rödgröna sidan vill höja taket för sjukförsäkringen förundrar mig. När vi pratade om det tidigare betänkandet tyckte ni att det var viktigt att se till de människor som hade de lägsta inkomsterna. Om man ska höja taket förstår inte jag att det är dem man vänder sig till i första hand, utan tvärtom. Då pratar ni mot er själva, och det är för mig väldigt konstigt. Ni säger också att ni vill höja gränserna i sjukförsäkringen för att man inte ska ta privata försäkringar för att snabbare komma till vården. i regeringen ökade antalet privata försäkringar. Det berodde på att man inte fick komma snabbt till vården. Det vi nu har gjort är att medverka till att man får snabbare vård och till att korta köerna. Det har inträffat. Men vi är inte nöjda vi tänker korta köerna ännu mer och se till att man fortare kommer till vården när man behöver. Det är väldigt viktigt. Mitt landsting igen, för att ta ett exempel, var ett av de landsting som hade de längsta köerna 2006. är det nästan tvärtom. För att se till att sjukförsäkringen blir bättre och människor får den hjälp de behöver har departementet till sitt förfogande fått ett rehabråd som består av bästa och mest erfarna läkare och forskare. Det är tack vare . Det var och jag själv som drog i gång rehabrådet. Det är min stora önskan att detta råd ska få vara kvar även i fortsättningen, för det garanterar att de medicinska insatser man gör är de rätta. Ett stort problem i sjukförsäkringen är de unga med aktivitetsersättning. I sitt anförande nämnde inte ett ord om det, men han har kommit tillbaka till dem i replikskiftena. Att ohälsotalet minskar har vi sett, men det är antalet ungdomar med aktivitetsersättning som ökar. En av de absolut viktigaste uppgifter vi nu har är att se till att minska detta. Har man en livslång funktionsnedsättning och aldrig kommer att få en arbetsförmåga ska man inte behöva leva på aktivitetsersättning. Vi har från föreslagit att man ska få något som vi kallar samhällslön, vilket innebär att man ska få en inkomst på mer än vad aktivitetsersättningen är för att klara av att leva på sin egen inkomst. är det föräldrarna till dessa vuxna barn som får vara med och försörja dem, och det är inte rätt. Den andra gruppen unga med aktivitetsersättning, som vi har pratat om här, är de som har en viss funktionsnedsättning men som mycket väl skulle kunna ha en arbetsförmåga om de bara fick speciella insatser. Det är det vi nu måste se till att de får, så att de har en chans på arbetsmarknaden. De behöver ett individuellt, flexibelt stöd hos Arbetsförmedlingen. Det behövs nischade arbetsförmedlare med specialistkompetens, och det behövs helt andra anställningsformer. Det behövs förbättringar och ett annat samarbete mellan , Arbetsförmedlingen och givetvis också kommunens dagliga verksamhet. Man behöver helt enkelt hitta ett nytt sätt att jobba. Det har man bland annat gjort som ett projekt i kommun med väldigt bra resultat. Där har man lyckats få ungdomarna att komma ut på arbetsmarknaden helt eller delvis. Det är oerhört viktigt att de får den möjligheten till ett meningsfullt arbetsliv och ett meningsfullt socialt liv. Slutligen måste jag nämna karensdagarna för företagare. tog upp detta och slog sig för bröstet för att det var de som hade medverkat till förändringen. Jag ska inte förringa näringsminister insats i detta sammanhang, men om hon inte hade jobbat med frågan hade det nog inte blivit en speciell not i betänkandet om att det ska göras en förändring och en förbättring för företagarna. Vi har mycket mer att göra på företagarsidan det är viktigt att ta med sig. Om vi ska få företagarna att vilja anställa personer som har varit borta länge från arbetsmarknaden behöver vi se till att företagen får andra förutsättningar, inte bara sänkta arbetsgivaravgifter utan också andra förutsättningar för ett tryggt företagande. Det är bara genom fler företag som vi får fler arbetstillfällen, vilket möjliggör för dem som har varit sjuka att komma tillbaka till ett arbete. Med det, herr talman, vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga motioner. 148 (S) replik: Först måste jag säga att det var riktigt roande att höra säga att det minsann var förtjänst att det nu blev ett enigt betänkande som ordnade karensdagen för egenföretagare. Det var ju vår förtjänst! Vi hade majoritet i utskottet. Ni var i minoritet och anslöt er till förslaget. Det är fakta. Om vill kan ju låta bli att ställa upp på det förslag som vi hade i . Det kommer att bli riksdagsbeslut om det i alla fall. Det var alltså den nya parlamentariska situationen som såg till att det blev verklighet det inte själv lyckades leverera och till och med det faktiskt såg till blev ett problem för landets småföretagare. Jag är också oroad över att allt fler unga förtidspensioneras. Jag vill minnas att det var viktigaste fråga när hon tillträdde, i början av förra mandatperioden: Vi kan inte acceptera att unga människor ställs långt utanför arbetsmarknaden. Det har varit ett totalt fiasko! Allt fler unga förtidspensioneras. Under fyra års borgerligt styre har vi sett en sådan utveckling. Man måste dra ett antal slutsatser om att åtminstone inte allt har varit så himla rätt i den fantastiska sjukförsäkringsreformen. Sedan skulle jag vilja be utveckla kritiken mot och . Det var alltså så det gick till? Det var alltså och som stoppade förändringar i sjukförsäkringen som skulle ha genomförts? De felaktigheter och olämpligheter som vi har sett var alltså Finansens fel, och hoppas att Finansen, som hon uttrycker det, ska ändra uppfattning. Jag får ändå upplysa om att Finansen inte är något eget parti utan en del av , där ingår som företrädare för . Ska jag tolka det så att man har haft partiöverläggningar och hårda diskussioner om detta? Framför allt undrar jag om det finns något som talar för att Finansen i så fall har ändrat uppfattning och kommer att lyssna på , när man inte lyssnade på Husmark ? Jag är mycket nyfiken på att höra hur utvecklar sin kritik mot landets finansminister. 149 (C) replik: Jag sade beträffande insats i detta med karensdagarna vilket jag kanske ska upplysa om att jag inte vill förringa insats i sammanhanget. Men om Socialdemokraterna vill slå sig för bröstet och säga att det var de som drev igenom detta för att det parlamentariska läget är som det är, då bjuder jag gärna på det. Men alla förstår att även en minister som har ansvar för området är inblandad i en sådan skrivning som det var i vårt betänkande. Det är rätt, måste jag, herr talman, säga till att detta med unga förtidspensionerade var en mycket svårare fråga än vad den förra socialförsäkringsministern kunde tänka sig. Det är inget som man löser över . Men det är en mycket viktig uppgift att ta till sig. Jag talade om de förändringar som behövs för att medverka till att de unga förtidspensionerade blir färre och talade om att de som är på väg att komma in inte gör det. Detta är inget som socialförsäkringen löser, utan det är saker som ligger mycket längre tillbaka i ungdomarnas liv och som också behöver förändras. Det är mycket viktigt att man tar till sig det och gör det från grunden. Vore det enkelt skulle ha gjort det. Men det var inte möjligt. Beträffande Finansen: Förändringar i sjukförsäkringen kostar pengar. Jag är övertygad om att om den nuvarande sjukförsäkringsministern kommer med mycket tydliga underlag till hur vi ska förbättra det som har blivit fel, då vet man också vilka pengar man ska lägga till och vad det kommer att kosta framgent. Detta är inga enkla saker, inget man viftar bort. 150 (S) replik: Jag vet inte om jag lugnas av det sade. Resonemanget om att den nya socialförsäkringsministern nu ska komma fram med mycket tydligare underlag tyder på att man har kommit fram med mycket otydliga underlag och därför har regeringen inte lyckats enas om att detta är en prioriterad fråga. Jag är lite oroad över utvecklingen. Det är regeringen som helhet som har ansvar för politiken. Finansen har ingen vetorätt, utan det är regeringen som helhet som bestämmer. Antingen ställer man upp på politiken eller inte. Man ska inte skylla på . När det gäller unga förtidspensionärer: Det är skönt att vi är överens om att det är en otillfredsställande utveckling. Det är till och med så att den har blivit mycket värre. Fler unga förtidspensioneras, och dessutom hamnar en del i den berömda nollklassningen, vilket innebär att de också hamnar i en akut ekonomisk krissituation. Därför måste man skyndsamt göra något. Jag bävar inför tanken att vi ska hamna i ett läge där det återigen blir Finansen som lägger hinder i vägen för att göra något så viktigt och något så samhällsekonomiskt lönsamt och angeläget som att se till att unga människor med svåra handikapp eller sjukdomar får en chans att komma in i samhället och inte förtidspensioneras . Det är väl bara att invänta besked från statsrådet, som kommer upp här senare, och höra på vilket sätt man tänker leverera detta. Men frågan till kvarstår: Vad är det som talar för att och regeringen den här gången gör något annat ställningstagande? Har ni bättre underlag den här gången? Var det i så fall dåligt underlag tidigare? Onekligen måste ni jag tolkar det så se att det finns ett antal uppenbara brister och felaktigheter i den sjukförsäkringsreform som vi har genomdrivit. 151 (C) replik: Hur länge har vi haft den här reformen? Är det , eller hur är det? Det är en betydligt ! För att man ska kunna se vad det blir av en reform måste det i alla fall få gå man gör förändringar. Det är precis det som reformen handlar om. Vi har sett hur det har utvecklat sig. Det är när man har sett det som man kan komma med förslag till förändringar. Jag vill inte för att citera den rödgröna sidan göra något hafsigt och slafsigt den här gången. Det är därför sjukförsäkringsministern nu utreder detta, vilket han sade hos oss i utskottet. Och han utreder det noga, för att komma med förslag som är hållbara. Det var det man inte gjorde tidigare. Därför är jag övertygad om att när man nu kommer med de underbyggda förslagen, då kommer också Finansen att ställa upp. Sedan gällde det de unga förtidspensionerade, varför man inte hade gjort något åt det, när det var så viktigt. Jag försökte förklara det förra gången. Detta är inget som man hittar en lösning på rätt upp och ned, för då hade man gjort det. Detta beror på sådant som har hänt tidigare i ungdomars liv. Det har inte kommit , som har varit, utan detta är sådant som har hänt tidigare. Det är därför vi måste få med hela samhällssystemet i att rätta till och minska förtidspensioneringarna för de unga. Men det är viktigt att se till att företagen vill ta sig an dem och att vi hittar nya sätt att jobba för att få ut ungdomarna i arbetslivet. 152 (V) replik: Jag kan inte låta bli att lägga mig i det tidigare replikskiftet. Jag undrar hur länge ska hänvisa till den tidigare som regerade med något stöd av oss och . När vi kommer fram till pensionssystemet, nästa utskottsområde, är det väl också gamla regeringars fel att det ser ut som det gör och deras barndom, så det går tydligen ganska långt tillbaka. Jag har en fråga till . Även vi inser att man behöver ha tidsgränser. Allt var verkligen inte bättre eller ens bra tidigare. Det behöver göras mycket i fråga om rehabilitering. Det ställer vi naturligtvis upp på och tycker är bra. Problemet är att tidsgränserna drabbar dem som är sjuka, om de inte får rehabilitering. Jag tror att vi är ganska överens om att det inte är så vidare bra för de sjuka och inte bra för samhällssystemet. Men det vi kallar stupstocken drabbar ändå människor, även om den sedan kan omprövas. tappar man ganska mycket pengar. De flesta tappar , och då talar vi inte om den rikare delen av befolkningen. Det är ett bekymmer att man inte ser detta. Det är inget stort problem, tydligen. inledde nämligen nästan med att säga att prognosen var att 40 00050 000 skulle komma på fel sida, så att säga, om den här stupstocken, men blev det bara ca 14 000. Det är 14 000 personer som hamnar i ett läge där de förutom att de är sjuka också blir fattiga och oroliga. Jag vågar påstå att de dessutom blir sjukare av den oron. Det tycker jag är oförsvarligt. Vad är det som är så bra med stupstocken och att den har drabbat de här 14 000 personerna? 153 (C) replik: Jag tänker fortsätta att hänvisa till den gamla regeringen så länge som det finns skäl att göra det. Så jag kan inte säga någon tidsgräns när det gäller det heller. När det gäller att man omförsäkras från till Arbetsförmedlingen är det faktiskt så att man får en andra chans. För det är inte så att rehabiliteringen upphör när man kommer över till Arbetsförmedlingen. Det är en del i rehabiliteringen som fortsätter men hos en annan myndighet. En punkt som jag tog upp var just ekonomin, för det oroar många att ekonomin kan förändras. Då vet vi att hälften av dem som omförsäkras till Arbetsförmedlingen får lika mycket eller mer som de hade när de var i sjukförsäkringen. Men det här måste tydliggöras för personer, så att de vet vad det innebär. Sedan gäller det också att se till att man får mer rehabilitering, precis som säger. Det är viktigt. Företagshälsovården det nämnde Finn har fått mer pengar, och det är rätt. Men de pengar som de har fått till sitt förfogande under det här året har de inte använt, och det är ett problem. De säger: Vi har inte riggat det tillräckligt snabbt, så att vi har sett till att ta till oss de här pengarna. Det är ett av problemen. Men ska de verkligen se till att de nyttjar pengarna, för de behövs. 154 (V) replik: Ja, jag vet också att man kan få tre plus på sin arbetslivsintroduktion. Det är under förutsättning att man över huvud taget klarar av att delta i arbetslivsintroduktionen. Det kan vara så att sjukdomen är så svår att man inser eller någon månad av den här arbetslivsintroduktionen att det är fullständigt omöjligt. Jag har stött på de människorna. Jag träffar också på arbetsförmedlare som jobbar med de här personerna. Om man då själv bestämmer att man inte kan delta i arbetslivsintroduktionen och att man måste pröva att få tillbaka sjukersättningen faller man ur systemet. Man faller inte mellan några stolar. Man faller helt enkelt rakt ned på golvet, för det finns inga stolar. Det finns ingenting som tar hand om den här personen då. Och det är precis det som vi har talat om tidigare, som många människor, bland annat , har hamnat i. Under den tiden får de inte en krona i ersättning, utan de får hanka sig fram och låna sig fram. Och det kan fortfarande ta mellan sex och man har omprövat för de här personerna som själva känner att de inte klarar detta. Är det rimligt? Är det värdigt ett ? 155 (C) replik: Jag sade precis det i mitt inledningsanförande, att överföringen från Arbetsförmedlingen tillbaka till är en av de punkter som man nu måste se över, som man jobbar med på departementet. För det är inte meningen att personer ska komma i kläm, och det är definitivt inte meningen att man ska behöva vänta så länge på att få veta om man ska skrivas in där återigen. Det är viktigt, precis som säger. Men det är också så att man i introduktionen hos Arbetsförmedlingen ska pröva vad man har för arbetsförmåga. Och den arbetsförmågan prövas ju inte bara genom att man går dit en gång eller att man har ett enda samtal. Det är fler saker som ingår i den arbetsförmågebedömningen. Du nämnde själv i ditt anförande ditt ryggonda, eller vad det var för någonting, och att politikerna väl inte kunde avgöra hur länge du skulle vara sjukskriven. Nej, det kan de inte, men du har en arbetsförmåga. Man kan vara sjuk och ha en arbetsförmåga, och det måste prövas. För du är ändå här och jobbar, fast du har ont i ryggen. Det är likadant med alla andra människor. Och det är den möjligheten man får hos Arbetsförmedlingen i introduktionen, att se om man har en arbetsförmåga, trots att man har en sjukdom. (forts. 9 §) Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. 8 § Beslut om ärenden som slutdebatterats UbU1 Utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning Punkt 1 (Förslag till lag om ändring i högskolelagen (1992:1434)) Lagförslaget innebar att förvaltningsuppgifter som innefattade myndighetsutövning skulle få överlåtas till ett utländskt lärosäte. Beslutet att anta lagförslaget måste därför fattas i den ordning som föreskrivits i 10 kap. 5 § fjärde stycket regeringsformen, vilket krävde att beslut skulle fattas antingen med tre fjärdedels majoritet eller i den ordning som gällde för stiftande av grundlag. Av förslaget framgick att beslutet önskades bli antaget i ett enda beslut. För bifall krävdes därför att minst tre fjärdedelar av de röstande förenade sig om beslutet. Enligt RO 5 kap. 4 § andra stycket skulle beslut fattas genom omröstning. Votering: 301 för bifall 1 avstod 47 frånvarande Tredje vice talmannen konstaterade att minst tre fjärdedelar av de röstande hade röstat ja och kammaren hade således bifallit utskottets förslag till beslut. Partivis fördelning av rösterna: För bifall: 94 S, 94 M, 24 MP, 19 FP, 17 C, 20 SD, 15 V, 18 KD Avstod: 1 V Frånvarande: 18 S, 13 M, 1 MP, 5 FP, 6 C, 3 V, 1 KD Punkt 2 Kammaren biföll utskottets förslag. MJU1 Utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård Kammaren biföll utskottets förslag. MJU2 Utgiftsområde 23 Areella näringar, landsbygd och livsmedel Punkt 6 (Huvudmannaskap för veterinärer) 1. utskottet 2. res. 2 (S) Votering: 192 för utskottet 111 för res. 2 1 avstod 45 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 95 M, 22 MP, 20 FP, 17 C, 20 SD, 18 KD För res. 2: 94 S, 1 MP, 16 V Avstod: 1 MP Frånvarande: 18 S, 12 M, 1 MP, 4 FP, 6 C, 3 V, 1 KD Punkt 7 (Djurskyddsfrågor) 1. utskottet 2. res. 3 (S, MP, V) Votering: 171 för utskottet 132 för res. 3 46 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 95 M, 1 MP, 20 FP, 17 C, 20 SD, 18 KD För res. 3: 94 S, 22 MP, 16 V Frånvarande: 18 S, 12 M, 2 MP, 4 FP, 6 C, 3 V, 1 KD (MP) anmälde att hon avsett att rösta nej men markerats ha röstat ja.