prot · GY0939 · 2010-12-21 00:00:00 — Enligt Kommuner och Landsting räcker inte de väntade ökningarna av skatteintäkter 20112012 till för att kompensera utfasningen av regeringens tillfälliga konjunkturstöd. Mer än hälften av kommunerna uppger i en enkätundersökning att de kommer att göra besparingar även . De demografiska förändringarna, det vill säga utvecklingen av åldersstrukturen hos vår befolkning, ökar kraven på förändringar inom både skolan, omsorg och hälso- och sjukvård. Inte minst har behoven av kvalitetsförbättringar, förändringar och mer personal tydliggjorts inom exempelvis demensvården. Vi har nåtts av berättelser om dementa som låsts in utan närvarande personal , om äldreboenden där både personal och boende mår dåligt för att det inte finns tid att ta hand om de sjuka och gamla på det sätt man önskar eller borde. Som en tidigare talare nämnt publicerades för drygt sedan 2009, en internationell undersökning av läsförståelse och kunskaper i matematik och naturvetenskap hos 15-åringar. Rapporten bekräftar en negativ trend: De svenska elevernas kunskaper försämras, och de försämras på ett ojämlikt sätt. Nästan var femte niondeklassare i svensk skola kan inte läsa. Ser man enbart till pojkarna i nian är det ännu sämre ställt. En av fyra har så låg läsförståelse att de svårligen kan tillgodogöra sig andra ämnen. Den medicinsk-tekniska utvecklingen och ökade möjligheter att behandla sjukdomar skapar med rätta högre förväntningar på hälso- och sjukvården. Vi blir också fler i de åldersgrupper som oftare har behov av hälso- och sjukvård. Det här, fru talman, är bara några exempel på de utmaningar som Kommun- och landstingssverige står inför. Självklart går det att bedriva kommunala verksamheter effektivare. Det går att utvidga verksamheter och nå bättre resultat utan mer resurser. Högre kvalitet innebär inte alltid högre kostnader. Men det finns situationer där produktivitetsökningar inte är svaret på ökad efterfrågan, bristande resurser eller bristande kvalitet. behövs helt enkelt fler händer och ökad kompetens. ser tillsammans med Socialdemokraterna och ett behov av fler förskollärare och lärare i förskola och skola. Vi ser behov av satsningar på barns och ungas hälsa fler kuratorer, skolsköterskor och skolpsykologer. Barn och unga har rätt att bli sedda och få det stöd de behöver i förskola, grundskola och gymnasium. Vi vill öka tryggheten, friheten och livskvaliteten för äldre. En väl fungerande äldreomsorg där personalen har tid att möta de äldres behov utgör en väsentlig del i detta. Vi ser även behov av mer resurser till hälso- och sjukvården. Enligt Kommuner och Landsting måste statsbidragen till landstingen öka mer än vad som följer av den prognostiserade skatteunderlagsökningen framöver för att landstingen ska klara sina uppdrag. Både kommuner och landsting har mycket kvar att göra vad gäller jämställdhetsarbete. ges vård på olika villkor för män och kvinnor. Även arbetet med att öka tillgängligheten i samhället för människor med funktionsnedsättning måste fortsätta och till och med intensifieras. För detta behövs mer resurser. har tillsammans med Socialdemokraterna och presenterat ett alternativ till regeringens budgetproposition. Där ger vi kommunerna och landstingen bättre förutsättningar att klara av detta och möta medborgarnas behov. Totalt sett vill vi investera 6,6 miljarder mer än regeringspartierna i verksamhet . Mer om detta kan man läsa i vår gemensamma budget och i det särskilda yttrande vi lämnat i finansutskottets betänkande. 124 (SD): Ett av huvudmål är att återupprätta välfärden. Med vår politik presenterar vi därför en lösning för hur den långsiktiga trenden där faller i välståndsligan både kan bromsas och vändas. Denna politik kompletterar vi med en politik för hur vi kan återskapa en högre grad av inre sammanhållning och gemenskap, eftersom grunden för all gemensamt finansierad välfärd bygger på solidaritet och medkänsla för varandra. Vår politik gör skillnad. Med vårt budgetförslag ger vi kommunsektorn sammanlagt 2,5 miljarder extra att röra sig med . Av dessa satsar vi 1,7 miljarder på en närproducerad och näringsrik kost till kommunala inrättningar och landsting. Vi gör en extra svenskspråkssatsning och en satsning på ett utökat antal vuxna i skolan. Vi satsar ytterligare på att minska mobbningen inom skolan. Vi genomför ett åtgärdsprogram för minskade aborttal. Vi satsar på en förbättrad studievägledning, och vi satsar på utökade nattdagisverksamheter. Men vi slutar inte här. Vår utgångspunkt är att vi i högsta grad kan bygga ett rättvist land, där skatteinbetalningarna i hög grad motsvarar uttaget i välfärden. Vi avser därför, i takt med att vår politik får genomslag också inom den offentliga budgeten och verksamheten, att permanenta högre nivåer av kommunala anslag för de lokala verksamheterna och det inte bara inom utgiftsområde 25. Med vår politik förbättrar vi således villkoren för våra äldre, med fler trygghetsboenden, en stadig matreform, ett utökat stöd till anhörigvårdare och ett riktat stöd för brottsprevention. Vi satsar även resurser på att ge samhället möjligheter att klara av att ge en värdig vård i livets slutskede samt på en förbättrad livskvalitet för äldre. För detta satsar vi betydande resurser på hälso- och sjukvården. Vår sammanlagda satsning på välfärd, skola, vård och omsorg ligger på 4,9 miljarder mer än regeringens, utan att höja skatterna. Utöver detta stärker vi dessutom a-kassan, vi stärker barnfamiljerna ekonomiskt, vi stärker kriminalpolitiken, vi avskaffar pensionärsskatten och vi satsar på försvaret. Politik handlar om att prioritera. Med rätt politiska prioriteringar skapar vi det utrymme varken regeringen eller den övriga oppositionen är intresserad av att ens nudda vid. Med en ansvarsfull invandringspolitik skapar vi ett utrymme för en ekonomisk politik som skapar ett större mervärde för våra skattebetalare. Då är det naturligt att vi ger tillbaka detta utrymme i form av en förbättrad offentlig service. Med rätt politik behöver vi inte välja mellan skattesänkningar eller förstärkningar av välfärden. Det behövdes inte i det tidigare ansvarsfulla , och det behövs inte heller . Lägre skatter behöver således inte ställas mot låg nivå på offentlig service. Sjuka behöver inte ställas mot friska. Och arbetslösa behöver inte ställs mot arbetstagare. Det som krävs är i stället en pragmatisk och ansvarsfull politisk ledning en ledning som vågar se verkligheten för vad den verkligen är, en ledning som vågar sätta ned foten när det stormar omkring oss. 125 (V): Alldeles hörde vi en företrädare för ett parti som bygger sin politik på att ställa människa mot människa ett förkastligt synsätt. är julen här, fru talman, men julen är tyvärr inte en glädjens högtid för alla. Många barn får inte julklappar eller får nöja sig med något mycket litet eftersom deras föräldrars ekonomi inte mäktar med mer än så. får föräldrar stöd av för att de är arbetslösa. var det oftare så att familjer som hade någon form av sociala problem var de som främst fick hjälp av . Men numera är arbetslösheten en växande orsak. Enligt Kommuner och Landsting är hela fyra av tio av dem som får försörjningsstöd arbetslösa. Mer än 54 000 barn lever i familjer som är långvarigt beroende av försörjningsstöd. Det är av de unga . Statistiken visar att den här gruppen av bidragsberoende barn har ökat med 10 000 . Men det är långt ifrån endast barn i familjer med försörjningsstöd som lever fattigt. Antalet ensamstående föräldrar som lever på marginalen ökar; var fjärde ensamstående mamma räknas som fattig. räknade med att en dryg tiondel av två miljoner barn lever i fattigdom och vartannat barn till utlandsfödda föräldrar. Det är 200 000 barn som växer upp med sämre förutsättningar än sina jämnåriga, minst 200 000 barn som allt för ofta somnar med en klump i magen, många barn som tomten inte hittar hem till. Arbetssökande och sjukskrivna borde egentligen få stöd från andra håll, till exempel från a-kassan och sjukförsäkringen, och inte belasta kommunernas socialtjänster. Men så blir det när man raserar en sjukförsäkring. är det sämsta landet bland vad gäller a-kassa. Dessa försäkringar fyller inte längre sin funktion när de behövs, och det har den här regeringen i sina reformer noga sett till. Det är de barn som jag just pratade om som kommit i kläm när skyddsnäten har stramats åt i ren skattesänkariver. Och de kommunala välfärdsverksamheterna får allt svårare att utjämna skillnaderna i livsvillkor mellan barnen, och dessutom går utvecklingen åt fel håll inom många områden. Förskolegrupperna blir större, och personaltätheten i förskolan har minskat sedan den borgerliga regeringen tillträdde . Lärartätheten minskar, och grupperna på fritids slår rekord i antalet barn per grupp och är uppe i 37 barn per grupp ja, ni hörde faktiskt rätt ett föga smickrande rekord. 10 000 fler barn lever under långvarigt beroende av försörjningsstöd, totalt 54 000, och 200 000 lever i fattigdom. Det borde föranleda eftertanke och vara en skam för ett välfärdsland och för vilken regering som helst som säger sig vilja ha ett barnperspektiv. Det här kommer att påverka de här barnens hela liv, visar forskning på området, allt från hälsa, utbildning till möjlighet till arbete. Men det kan vara annorlunda om man politiskt beslutar sig för att utjämna skillnaderna och verkligen satsar på barnen i stället för på skattesänkningar. Även äldre kommer i kläm när de kommunala verksamheterna inte tillåts byggas ut utifrån de faktiska behov som finns. Låt mig ta ett exempel från Rinkeby-Kistas hemtjänst, som krymper mer och mer. Där får personalen värma sin matlåda hos vårdtagaren. De har på sig för att ta sig hem till den gamla, klä på den, och sen hinna till affären och handla. Inte ens jag som är fullt frisk och enbart behöver ta mig själv hinner med det på så . Inga cyklar finns heller för personalen; de har enbart tillgång till privat mobil. En av de gamla som intervjuades i Kommunalarbetaren säger: Det har blivit sämre med , det är så ont om tid med allting numera. Ändå planeras för ytterligare neddragningar en vardag för de anställda och för dem som är i behov av . Ofta pratas det om behovet av ökade resurser för att möta den demografiska utvecklingen . Däremot pratas det aldrig om arbetsvillkoren som gör att många kommer att välja bort äldreomsorgen, och det viktiga arbetet med de äldre. Varför ska jag välja ett jobb där det är svårt att få heltid, där lönen är låg liksom oftast också inflytandet samt att jag kanske till och med behöver äta cyklande eller hemma hos dem jag hjälper för att över huvud taget få i mig någon mat? Vi måste skapa arbetsvillkor som innebär att människor faktiskt vill jobba inom äldreomsorgen med rätt till fasta jobb på heltid, delaktighet, inflytande, god löneutveckling samt bra tillgång till kompetensutveckling och utbildning. Det är det här som en debatt om ekonomi borde handla om, det vill säga hur det berör oss alla och dem som är i direkt behov av dessa välfärdstjänster men även de anställdas villkor. Det är det här ekonomi handlar om hur vi använder våra skattepengar och vilka konsekvenser skattesänkningar får. används en stor del av våra skattemedel till privata vinster i stället för till verksamhet. De privata alternativen har kraftigt ökat, nästan fördubblats och är den näst största utgiftsposten efter personalkostnader. Framför allt gäller det pedagogisk verksamhet och vård och omsorg. Bolag tar ut högre avkastning på det egna kapitalet än till exempel banker och elbolag. Omsorgsverksamhet ger till exempel dubbelt så hög avkastning, till och med högre än så, än vad elverksamhet gör. Det är vinster som bygger på skatter och som sedan inte ens beskattas eftersom det framför allt är riskkapitalbolag som är de dominanta aktörerna inom alla verksamhetsområden. Låt oss ta till exempel LSS där de fem största företagen ägs av riskkapitalbolag. Dagens Samhälle skriver: De har upptäckt en stabil bransch som växer oavsett konjunktur. Och de växer främst genom uppköp av obeskattade vinster, vilket dessutom leder till en snedvriden konkurrens. Det kunde få åtminstone en och annan borgare att vakna. Vi kan nu se exempel på exempel på hur vinster påverkar välfärden. I en förskola i får barnen mat för 2:50 per måltid, medan förskolan tar ut en vinst på 500 000, en halv miljon. Kunskapsskolan och Vittra har en personaltäthet, det vill säga lärartäthet, i skolan på 5,4 respektive 4,6 lärare per 100 elever, medan genomsnittet i landet är 8,1 lärare på 100 elever. Det finns hemtjänstföretag som inte betalar in de anställdas pensioner, och hälften av företagen i har inte ens kollektivavtal, det vill säga att man tar ut vinster på de anställdas villkor. Jag tror att de allra flesta av oss är beredda att betala rätt mycket i skatt om vi vet att pengarna går till de äldres omsorg, barnens utbildning, de sjukas vård eller till en bättre omsorg och kvalitet och därmed till fler anställda. Däremot tror jag att det är få som anser att deras skattepengar i stället ska gå till privata vinster och än färre som tycker att det är okej att det inte ens betalas skatt på vinsterna, för pengarna behövs till välfärdsverksamheterna. Vi rödgröna har en gemensam ambition att förbättra kvaliteten i välfärden. Vi har därför lagt fram en rad förslag för att barnen ska få en bättre uppväxt genom att förskolegruppernas storlek ska minska, att fler lärare anställs i skolan så att varje elev kan få det stöd den behöver för sin allra bästa utveckling, att äldre som behöver stöd och omsorg får möjligheter till större inflytande över den och möjligheter till bättre social samvaro, vilket i sin tur leder till bättre hälsa. Dessutom, fru talman, leder våra förslag till en bättre arbetsmiljö med flera anställda. Vi lägger dessutom 1 miljard extra till organisering av heltidstjänster, som minskar stressen i arbetet men också stressen över dålig ekonomi som många deltidsarbetande tvingas leva med. Jag måste säga att jag blev oerhört besviken och ledsen när vi förlorade valet. Och när regeringsdeklarationen kom här blev det inte bättre, snarare tvärtom. Jag ville så gärna att de rödgröna förslagen om bland annat mindre barngrupper i förskolan och rätten till barnomsorg på obekväm arbetstid skulle utvidgas, men så blev det nu inte. Jag ville att alla anställda skulle känna att vi hade lyssnat på dem, på barnen och på deras föräldrar. blev det inte så, tyvärr, och det beklagar jag. Men en sak kan jag lova: Vi ger inte upp. Barnen och välfärdsverksamheterna är mycket viktigare än så. 126 (M): Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag. Kommunernas verksamhet finansieras i första hand med kommunalskatten. Det vi debatterar här i kammaren är statens kommunalekonomiska utjämning. Det blir lätt, när man lyssnar på en sådan här debatt, lite förvirring om vem det är som svarar för vilken finansiering. Den viktigaste verksamheten i kommunerna svarar alltså våra kommunalpolitiker för att finansiera via kommunalskatten. av kommunernas totala intäkter är via skatten och kommer via statsbidragen som vi diskuterar här . Huvudtanken med de kommunalekonomiska statsbidragen är att göra en utjämning mellan kommunerna så att det blir likvärdiga förhållanden i våra olika kommuner, oavsett hur skattekraften ser ut. Dock har staten ibland möjlighet att gå in och göra vissa insatser, och vi gjorde det . Då tillförde staten ett betydande konjunkturstöd till kommunsektorn. När beslutet fattades gjorde vi en ekonomisk bedömning att läget skulle bli väldigt kärvt i kommunsektorn. vet vi så här i efterhand att vi överdoserade. SKL:s bedömning är att kommunsektorn får ett överskott på 19 miljarder. Och ni som kommer ihåg debatten som vi hade då vet att det inte var så många som sade att konjunkturstödet var för stort utan snarare att det var för litet. Det här med konjunkturstöd är en viktig del som jag tror att vi långsiktigt måste göra någonting åt. Kommunerna är lite bakbundna genom de balanskrav de har, så de har inte den flexibiliteten i sitt ekonomiska system. Det pågår lyckligtvis en statlig utredning, och utskottet kommer säkert att få anledning att återkomma i ämnet. Men med anledning av att vi har bakbundit kommunerna med balanskravet har det blivit nödvändigt att införa sådana här konjunkturstöd. En annan sak som har varit uppe mycket i debatten runt kommunerna är huruvida antalet anställda har ökat eller minskat. Beroende på hur man läser statistiken kommer man till olika svar. Det är helt klart så att antalet anställda, antalet på lönelistan, har minskat. Men SKL kommenterar i sin utredning att det inte har skett någon minskning av antalet timmar i kommunalt finansierad sysselsättning. Och det är ju det som är det grundläggande, alltså hur många det är som arbetar i vården, i omsorgen och på skolan, inte om man finns på lönelistan. Det finns flera olika skäl till det här, och jag tycker egentligen att alla skälen är positiva. Det ena är att personalen har blivit friskare så att det är fler som kommer till jobbet och det därigenom inte behövs lika många. Det andra är utfasningen av två arbetsmarknadspolitiska program, plusjobben och friåret. Plusjobben kan jag väl tycka tillförde någon kvalitet. När det gäller friåret har jag väldigt svårt att förstå att någon som inte är på arbetsplatsen utan gör något annat skulle vara något positivt när man räknar fram nyckeltalen. SKL kom med sin ekonomirapport . Där gör man bedömningen , 2011, att kommunsektorn kommer att redovisa ett överskott på . Det skulle i så fall tyda på att det beslut som vi fattar om budgeten ligger ganska rätt. Det är väl ungefär den storleken på överskott som man kan tycka är en hälsosam marginal, så det känns tryggt. Dock ska man veta att kommunsektorn långsiktigt står inför ett antal stora utmaningar. blir det väldigt högt tonläge om några miljarder hit eller dit. Men långsiktigt kommer kommunsektorn att behöva anta ett antal stora, som sagt, strukturella utmaningar. Och jag rekommenderar SKL:s ekonomirapport till läsning. Den kanske inte är den perfekta julläsningen, men ni kan läsa den när ni kommer tillbaka . De redovisar bland annat när det gäller landstingen kopplingen mellan hur dyr verksamheten är och vilken kvalitet den har. Det finns också ett mycket pedagogiskt diagram, ett koordinatsystem, som visar att det finns ganska svaga samband. Det finns de som lyckas, landsting som och som med små resurser lyckats leverera hög kvalitet. Men det finns också andra landsting som lyckats vara både dyra och dåliga, såsom och . Däri ligger nog mycket lösningen av de långsiktiga utmaningarna för kommunerna. De måste kunna leverera bra kvalitet till låg kostnad om de ska få ihop det. Slutligen en kommentar till . Man kan ju tycka att det skiljer mycket mellan Alliansens och De rödgrönas förslag när man läser här. Men genom att statbidragen bara är toppen på isberget blir det lite missvisande. Den kommunala sektorn har ungefär 500 miljarder i intäkter , och det som skiljer mellan Alliansens och De rödgrönas budgetförslag är . läste upp en önskelista. Hon talade om hur eländigt det är nu och hur ljuvligt det skulle vara om hon hade fått bestämma. Jag tror inte att det är på kommun- och landstingsbudget som gör den skillnaden. tror uppenbarligen annorlunda. (Applåder) I detta anförande instämde (M). 127 (V) replik: Jag kan konstatera att det skiljer en hel del mellan våra förslag, så till vida att vi har ambitionen och målsättningen att öka lärartätheten, att minska barngrupperna i förskolan, att öka de äldres inflytande över sin egen omsorg, att till och med få fria timmar och att höja kvaliteten genom att ha fler anställda. Det är rätt väsentliga skillnader i vardagen för väldigt många människor, och för de anställda eftersom vi dessutom lägger en hel miljard till att organisera heltidstjänster, vilket har stor betydelse för många kvinnor som tvingas leva på deltidslöner. kommer intäkter från skatter och statsbidrag inte att kunna finansiera pris- och löneomräkningen, enligt en rapport som själv hänvisar till, och än mindre de demografiska förändringarna. Nästan hälften av landstingen beräknas få underskott , och kommunerna når inte upp till ambitionen om god ekonomisk hushållning. Det här tycker känns tryggt. säger att skatterna är det huvudsakliga och att skatterna har en liten andel men lägger till att staten har möjlighet att gå in . Ja, det handlar om vilken politisk målsättning och vilka politiska ambitioner man har. Vill man något med välfärden tar man också det ansvaret. Ni drar ned på statsbidragen, och enligt Kommuner och Landsting täcker de ökade skatteintäkterna inte neddragningen. Men säger att det känns tryggt. Vi ser hur personaltätheten minskar i förskolan. Det har den gjort sedan ni kom till makten. Vi ser hur antalet barn i fritidshemmen har ökat kraftigt och slagit nytt rekord. Vi ser hur antalet barn som tvingas leva på socialbidrag har ökat; det har blivit 10 000 fler barn under era fyra borgerliga regeringsår. Jag tycker absolut inte att det känns tryggt. 128 (M) replik: Frågan gäller ansvarsfördelning. Här i kammaren beslutar vi vad staten ska göra. Skillnaden mellan våra förslag är . Det är 6 miljarder på en total intäktsmassa på runt 500 miljarder, alltså . Man kan ha alla de fina ambitioner som tas upp, men den enda procenten leder inte till den skillnaden. Nej, de som är ansvariga för dessa välfärdstjänster i första hand är våra kommun- och landstingspolitiker. Vi har den ordningen i att vi har ett kommunalt självstyre. De som är ledare ute i kommunerna har att göra prioriteringar mellan vilken skattesats man tar ut och vilken kvalitet man vill ha. Det är vanligt att vi gör misstaget att blanda ihop resursförbrukning och kvalitet. Det är vanligt inom några politikområden. Vanligast är det väl inom biståndet där resursförbrukningen blir målet. Ska vi klara de långsiktiga utmaningarna inom kommunsektorn räcker det inte att vidta en åtgärd. Kommunsektorn måste bli modernare, man måste ge delegation så att man har engagemang och man måste antagligen också tillföra resurser. Där är SKL:s långtidsutredningar viktig läsning. , räcker de 6 miljarderna till hela julklappslistan som ni levererar? 129 (V) replik: talar om ansvarsfördelning mellan stat och kommun. Det är nog rätt många politiker på nivå som är ganska upprörda över den förskjutning ni har gjort från statligt ansvar till kommunalt ansvar. Jag tänker i första hand på era kraftiga försämringar av a-kassan som är främsta skälet till att socialbidragsberoendet ökar. Ni har också gjort kraftiga försämringar av sjukförsäkringen, vilket också skjuter över betalningsansvar på kommunerna. Framför allt är det dock enskilda individer som drabbas väldigt hårt. Det är stor skillnad mellan att känna sig trygg med ett försäkringssystem och att sparkas ut och hänvisas till socialbidrag. Dessutom är det 10 000 fler barn som lever i långvarigt beroende av socialbidrag, eller försörjningsstöd som det numera heter. Pengar har betydelse, . Det är väl därför ni väljer att sänka skatter kontinuerligt. Ni har inga ambitioner inom välfärdsområdet; för er är det viktigare att sänka skatter. Det är rätt tydligt. Vi har sett en minskad lärartäthet. Vi ser hur personaltätheten har minskat sedan ni tillträdde, och vi ser hur barngrupperna i fritidshemmen ökar. Om man vill öka personaltätheten personalen är den största utgiftsposten för kommunerna kostar det pengar. Det är framför allt bristen på personal som är det stora problemet och som skapar stress. Det är svårt att se varje barn i en förskolegrupp om man är för få anställda. Det är svårt att hinna ge de äldre omsorg om man är för få anställda. Resurser har alltså betydelse. Du och jag, , har olika politiska ambitioner. Jag anser att välfärdssystemen, trygghetssystemen, är centrala för tryggheten i ett modernt land. Jag vill inte att människor ska vara utlämnade på det sätt som ni anser är bra utveckling för vårt land. Jag värnar välfärdssystemen. Jag värnar en bra förskola och skola.