prot · GX0988 · 2010-03-16 00:00:00 — Ni har ju den fördelen att som oppositionsparti bara kunna klaga och inte redovisa speciellt mycket, men när ni nu helt plötsligt företräder en samlad opposition är det viktigt för dem som lyssnar på det här att få reda på vad ni har för svar på de frågorna och vilket ansvar ni tar. har ni inte redovisat en enda trovärdig linje där ni tar hänsyn både till människorna och till vargstammens fortsatta utveckling. 39 (): Tack, miljöministern, för ett informativt svar. I övrigt är det bara frågor som har kommit från interpellanternas sida, och det kanske ligger i sakens natur. En entydig forskarrapport säger att alla vargar som sköts var genetiskt defekta, och tekniken att freda särskilda revir var en verksam metod. Ni vet att ett särskilt revir undantogs. Viltförvaltningsdelegationer är utsedda i praktiskt taget alla län, vill jag upplysningsvis säga till kamraterna som är interpellanter. har man möte i . har man möte i . Där finns det bland annat fem politiker. Det finns även vänsterpartister med, så jag utgår från att de ska ha ett brett perspektiv på detta. Det är alltså inte alls så att den består av jägare, utan det är skogsbrukare och naturvårdare och så vidare. Miljöministern säger i sitt svar att man kommer att ha ett samråd med viltförvaltningsdelegationerna, och då är min fråga: Kommer det att ske att det finns ett underlag för den fortsatta förvaltningen nästa vintersäsong? Vi ser ju framåt till nästa vintersäsong. Låt mig först få konstatera att har två invandrade vargar fått valpar. Sammanlagt finns det alltså just nu 20 vargar som har inavelsgraden i stammen. Det har forskarna gett uppgift om alldeles . De utgör mycket av stammen. Långsiktigt krävs dock tillförsel av nya gener i motsvarande takt en ny varg . Mot den bakgrunden tycker jag personligen inte att man ska hasta fram den andra delen av riksdagsbeslutet mot målet att införliva högst 20 nya vargar i stammen. Förankringsprocessen måste ta tid, och det är den internationella expertisen enig om. Slutligen vill jag säga till och att vi ju är eniga om att vi ska ha en livskraftig vargstam i . Vi är eniga om att vargstammen är inavlad, och vi är lika eniga om att det behövs nya gener. Det enda vi inte är överens om är att ta hänsyn till de människor som, till skillnad från många av oss som debatterar här, ska leva med vargarna i sin vardag. Den delen verkar ni inte alls ta upp till diskussion. Regeringen har stöd i EU:s nya riktlinjer för rovdjursförvaltning som ger utrymme för större social hänsyn och inte enbart utgår från biologi. Min fråga till och är då: Kan ni svara på var hänsynen till människorna som lever i de här bygderna och upplever den negativa sidan av vargförekomsten kommer in i och rovdjurspolitik? Som också sade så står ju hela oppositionen för det här motståndet. Var kommer då hänsyn till de människor som bygger och bor in i rovdjurspolitiken i den rödgröna kartellen? 40 Miljöminister (): Låt det en gång för alla vara klart att det var inte så att man sköt först och utredde sedan. Det där är dumheter, och vi vet så väl att det utreddes först, både genom som var en tjock, diger utredning, men också genom uppdragen till som gick igenom detta innan vi tog beslutet . Det är inte heller så att vi skjuter av vargstammen, utan den kommer att förvaltas även genom licensjakt. Den kommer att ha ett tillfälligt tak på 210 vargar. Stammen kommer inte att vara under 200 vargar. Dessutom är det så att och arbete redan har startat, så inte heller där har det varit någon handfallenhet. Säg heller inte att man sköt slumpmässigt! Det var utbildade jägare som hade anmält sig för att man i förväg skulle veta. De hade skyldighet att ringa och stämma av med andra jaktlag varje timme. Dessutom skulle de själva inom senast rapportera om de hade skjutit en varg. Då skedde också uppföljning med och expertis på plats i stort sett . Det är sannerligen inte så att det bara har skjutits vilt ute i skogarna. Viltförvaltningsdelegationerna kommer att vara väldigt viktiga för att föra besluten närmare människor. De har en sammansättning som ska representera just de människor det gäller. Det gäller byalag jag kan inte förstå var det är för fel på det. Det gäller jord- och skogsägare. Det gäller naturvårdare. Det gäller jägare. Det gäller också fritidsintressen. Politikerna sitter där för att representera ett allmänintresse, och precis som sade ska de representera ett brett perspektiv. Vi kommer att samla viltförvaltningsdelegationerna till ett första avstamp nationellt för arbetet . Det blir också med sikte på att förmedla kunskap och insikter och förbereda för den viktiga uppgift som blir . Det som blir konstigt i det här är att när jag talar om en kompromiss och att närma olika synsätt till varandra, då säger att hon blir skrämd. Själva ordet kompromiss var skrämmande, och vem, frågar , ska man kompromissa med? Jo, olika synsätt, där människor som bor ute i landsorten som just lever nära vargarna också ska veta att de är hörda på. Det som är deras verklighet och deras erfarenhet ska inte bara köras över. Då blir också den viktiga frågan att om vi nu är överens om, vilket vi är, att vargstammen är hotad av dålig genetisk status är det ju inte licensjakten som på minsta sätt skulle hota vargstammen utan faktiskt den genetikförsämring som har pågått . Om man säger nej till kompromisser och är skrämd av tanken på en kompromiss mellan de olika berörda och säger nej till omflyttning och bara accepterar naturlig invandring, då är det bara att konstatera att det är att fortsätta på den väg att köra över människor som faktiskt har lett till att steg för steg på allvar hota vargstammen. Det låter bra på möten, men i verkligheten är det riktigt hotfullt mot vargstammen, och frågan är: Vad har ni för verktyg när ni säger nej till omflyttning, inflyttning, licensjakt och kompromissen som arbetsmetod? 41 (): De som jobbar med genetikfrågor ger inget stöd till den avskjutning som har skett. Det var inte ett sätt att minska inavelsgraden, snarare tvärtom, eftersom urvalet blir förminskat och kontrollen av de vargar man sköt var bristfällig. Möjligtvis kan man anse att man tagit stor hänsyn till dem som lever nära vargen, men inte ens det verkar stämma i alla led. Jakten tog inte mer hänsyn än att man undantog ett revir där det fanns en invandrarvarg. Man har också skjutit på alfapar. Man har helt enkelt skjutit på de vargar som dykt upp. Det är så jakten har gått till. Man hade väldigt bråttom. Allt skulle gå väldigt snabbt. Man hann knappt med att besiktiga det som skulle ske. Det finns alltså olika versioner av hur jakten har gått till. Man ska ta hänsyn till de människor som lever med rovdjuren; det tycker jag absolut att man ska göra. Man ska satsa på det som skrämmer bort djuren. Man ska ha rovdjursstängsel, utveckla de hundar vi hört talas om som kan vakta, ge kunskap och information om hur vargar gör till exempel hoppar inte vargar, de kryper under staket. Det finns mycket okunskap. När jag som boende i skogen, hästägare, rider där och jaktlaget kommer har jag inte längre någon rätt till skogen. Då får jag flytta på mig. Det finns olika rättigheter. har fått en mängd uppdrag. Det ska bli intressant att följa hur det kommer att gå. Jag hoppas verkligen att det kommer att gå bättre än jag tror. Jag tycker inte om taket på 210 vargar, det är väldigt ovetenskapligt, och jag är orolig för viltförvaltningsdelegationerna, men naturligtvis ska vi ge detta en chans. När det gäller acceptans, folk på landsbygden och så vidare, är det en fråga som inte är slutdiskuterad anser jag. Jag tror att det finns mycket mer att säga om den saken. Miljöministern har i alla fall gett ett halvt löfte om att det inte ska bli någon jakt om man inte ser en föryngring, och det är bra. Det är också roligt att höra att vi alla tycker att vargen är viktig. 42 (): Det har talats mycket om forskare hit och dit och hänvisats till dem. Jag har talat med dem som kanske sitter närmast vargforskningen, de vid Skandulv. De stöder den av alliansregeringen förda politiken som miljöministern på ett förtjänstfullt sätt har beskrivit. Det enda svar har beträffande vilken hänsyn man ska ta till de människor som har vargarna inpå sig är att skrämma bort vargarna och använda skyddshundar. Det är den enda metoden. Jag har inte varit där själv men jag vill minnas att det är Kruppa fäbod som har sådana anordningar. Det har för mig beskrivits att det påminner lite grann om ett med ljusblixtar, ljudeffekter etcetera. Ur ett fäbodperspektiv är det fullständigt främmande. Det blir en mycket märklig situation för dem som ska bo där. I andra sammanhang har framhållit vargstängslen. Det kan väl fungera på sina håll, men det fungerar inte vid fäboddrift. Det vet , och hon talar därför mot bättre vetande. Det fungerar inte med vargstängsel eftersom fäboddriften bygger på att djuren går fria ute i naturen. I så fall skulle det handla om hundratals hektar som behövde hägnas in. Jag tvingas konstatera, herr talman, att och Vänstern står helt nakna när det gäller att föra en trovärdig rovdjurspolitik. Det innebär i förlängningen att de sviker människorna och också den vargstam som åtminstone alliansregeringen genom en handlingskraftig politik står upp för. 43 (): När det gäller omdömet om jakten är det självklart så att den som levt nära verkligheten också kan ge en trovärdig bild av den. Länsstyrelserna i de fyra berörda länen har samfällt och det hade jag inte väntat mig haft en positiv bild av hur jakten har gått till. Den rapporteringen litar jag på. Viltförvaltningsdelegationerna kommer att ha stor betydelse. Därmed kommer vi in på frågan att människor ska ges möjlighet till påverkan. Det kan ske genom den person som sitter för ens parti i delegationen eller genom någon som sitter i en närstående organisation. Just det faktum att man ger människor möjlighet att påverka stärker deras självkänsla. Den delen tror jag inte att vi behöver vara oeniga om. Jag hoppas att delegationernas arbete nu får starta och ha sin gång. De är utsedda , och jag tror mycket på dem. Att regionalisera inflytandet är ett viktigt inslag i regeringens rovdjurspolitik. 44 Miljöminister (): Regeringens politik består av olika delar som hänger ihop och förutsätter varandra. Därför är det klart att licensjakt i längden förutsätter att vargstammen blir friskare. Om vargstammen inte blir genetiskt friskare kan licensjakten inte fortsätta. Det är alldeles tydligt att grunden för det som har gjorts är dels forskarnas larm om hur allvarlig situationen för vargstammen är, dels deras bedömning att inaveln är så pass utspridd i landet att det inte har funnits skäl att göra ett mer selektivt urval än vad som gjorts i årets jakt. Det har också legat till grund för riktlinjer. Dessa riktlinjer följdes, och ska vi utvärdera det hela i detalj. Då får vi se vilka förändringar som ska göras . Det gör mig bedrövad att det är så enkelt att åka runt och försöka samla poäng och skrämma människor när det i grunden inte finns något svar till dem som är berörda. Beskedet är bara att licensjakten ska bort, men det ges inget besked om vad som ska göras för att möta oron hos de människor det gäller. får vi höra att till och med viltförvaltningsdelegationerna är hotade, för de har inget stöd hos oppositionen, och inte heller de människor som lokalt och regionalt ska fatta besluten finner nåd hos oppositionen. Den väg som enligt forskarna fört oss till en genetiskt akut situation för vargstammen ska vi bara vandra vidare på. Det är det besked som oppositionen ger. Den vägen tror inte vi på, och därför har vi tagit initiativ till en förändring som är riktig för vargstammen och viktig för den landsbygd som är berörd. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2009/10:264 om slutförvar av kärnavfall 45 Miljöminister (): har frågat mig hur jag bedömer att överenskommelsen att upphäva förbudet mot nybyggnation av kärnkraft påverkar planeringen av slutförvaret vad gäller hantering av mängden avfall samt slutförvarets säkerhet. Vi har kärnkraft i och den ger oss en viktig del av vår koldioxidfria el och kommer att fortsätta göra det i framöver. Bakom den uppfattningen råder det numera också rätt bred uppslutning. Det innebär att vi har förutsättningar att lämna gamla strider bakom oss. Vi har möjlighet att på ett helt annat sätt än tidigare skapa bred sammanhållning bakom viktiga delar av vår energipolitik och bakom det vi gemensamt ska åstadkomma. Det råder även en bred politisk enighet om att det är kärnkraftsindustrin som ska ta ansvar för att säkert slutförvara det radioaktiva avfall som uppstår i verksamheten, till exempel det använda kärnbränslet. I har vi vidare en mycket tydlig fördelning av ansvar när det gäller hanteringen av det använda kärnbränslet och kärnavfallet. Kärntekniklagen anger, helt i enlighet med principen förorenaren betalar, att den som har tillstånd till kärnteknisk verksamhet ska svara för att de åtgärder vidtas som behövs för att på ett säkert sätt hantera och slutförvara i verksamheten uppkommet kärnavfall eller däri uppkommet kärnämne som inte används på nytt. Ansvaret gäller att bedriva den forskningsverksamhet som behövs, att ta fram en säker metod samt att säkerställa att det finns finansiella resurser för omhändertagandet, nu och . Vi har även byggt upp ett finansiellt system för att säkerställa att pengar finns även efter att kärnkraftsbolagen slutat producera el. Som påpekar planerar , , att ansöka om att få uppföra ett slutförvar i Forsmark i kommun. Ansökan ska prövas av Miljödomstolen enligt och granskas av enligt kärntekniklagen innan regeringen tar ställning till ansökan. Hur den ansökan kommer att se ut vet vi inte . Vi vet inte heller om det kommer att lämnas någon ansökan om att få uppföra en ny kärnkraftsreaktor. Svensk elproduktion står huvudsakligen på två ben vattenkraft och kärnkraft. För att minska sårbarheten och öka försörjningstryggheten bör ett tredje ben utvecklas för elförsörjningen och därmed minska beroendet av kärnkraft och vattenkraft. För att åstadkomma detta måste kraftvärme, vindkraft och övrig förnybar kraftproduktion tillsammans svara för en betydande del av elproduktionen. Ett nytt mål för produktionen av förnybar el som innebär en ökning med jämfört med läget 2002 har beslutats. Vidare har en planeringsram för vindkraft motsvarande en årlig produktionskapacitet på beslutats. års energipolitiska beslut, som bland annat innebar att inget årtal för när den sista reaktorn tas ur drift specificerades, ledde till en påverkan på planeringen av slutförvaret och mängden använt kärnbränsle i förvaret. Alliansregeringens proposition om kärnkraften, som ska lämnas till , innebär inte att regeringen beslutat att nya reaktorer ska byggas. Det är en fråga för industrin att göra bedömningen om det är ekonomiskt intressant att satsa på nybyggnation. 46 (): Jag tackar miljöministern för svaret. Jag skulle vilja börja med att ge en kort beskrivning av det svenska kärnavfallsprogrammet, som sträcker sig . KBS står för kärnbränslesäkerhet. , senare, kom valet av plats för kärnbränsleförvaret. Som bekant blev det Forsmark. Det är slutligen regeringen som fattar beslutet om var förvaret ska byggas. kommer , , att ansöka om tillstånd enligt kärntekniklagen för hela slutförvarsanläggningen. ansöker SKB om tillstånd enligt för mellanlagret, inkapslingsanläggningen och kärnbränsleförvaret. Ansökan kommer sedan att hanteras av och Miljödomstolen. Byggnationen av slutförvaret kan påbörjas . har haft kärnkraftverk . Vägen till ett slutförvar av kärnavfall har varit lång. Medan frågan har utretts och efter hand behandlats har ett antal forskningsprogram både påbörjats och avslutats. har mellanlagret i byggts ut för att klara den mängd kärnavfall som producerats och produceras i befintliga anläggningar. finns det ca högaktivt avfall lagrat. Om kommer avfall att ha skapats om kärnkraftsproduktionen fortsätter i samma utsträckning som . Därför är det viktigt att lagringen sker på ett säkert och hållbart sätt och att lagret blir tillräckligt stort för att kunna förvara avfallet. Den överenskommelse som finns inom regeringen om att upphäva förbudet mot nybyggnation av kärnkraft i , och tydligen även uranbrytning, kan få till följd att avfallet ökar mer än vad man har beräknat. En berättigad och väsentlig fråga som uppkommer här är: Har regeringen tagit hänsyn till detta? Det finns även anledning att titta på eventuella säkerhetsproblem, vilka måste analyseras noga, då mängden avfall kan komma att öka. Jag har frågat miljöministern hur han bedömer att överenskommelsen om att upphäva förbudet mot nybyggnation av kärnkraft påverkar planeringen av slutförvaret vad gäller hanteringen av mängden avfall samt säkerheten. I miljöministerns svar på min interpellation skriver han kort och gott: Alliansregeringens proposition om kärnkraften, som ska lämnas till , innebär inte att regeringen beslutat att nya reaktorer ska byggas. Det är en fråga för industrin att göra bedömningen om det är ekonomiskt intressant att satsa på nybyggnation. Min fråga står tyvärr i och med detta helt utan svar, får jag säga. Det var inte riktigt detta jag frågade om egentligen. Jag försökte vara så tydlig som möjligt i min frågeställning, men det känns som att miljöministern svarar lite yvigt. Det blir en hänvisning till industrin vad gäller både ansvaret för slutförvaringen och eventuell nybyggnad. Jag delar självfallet uppfattningen att industrin har ett ansvar. Men det är politiska beslut som bereder väg för en eventuell nybyggnation. Säkerheten och avfallshanteringen borde rimligen vara helt avgörande för denna frågas fortsatta hantering. Miljöministern och över lag får i princip bryta alla sina löften vad gäller kärnkraften när de ingår i den moderatledda regeringen. Det är dessutom ett politiskt ansvar för kommande generationer som det är viktigt att stå upp för och inte frånhända sig. Därför ställer jag frågan igen: Hur bedömer miljöministern att ett upphävande av förbudet mot att bygga nya kärnkraftverk påverkar planeringen av slutförvaret vad gäller hanteringen av mängden avfall samt säkerheten kring detta? 47 Miljöminister (): Det är helt sant som sade att de första kärnkraftverken startades , då under en socialdemokratisk regering. Det är också sant att arbetet med att lösa avfallsproblemen började med SKB i och med det som trepartiregeringen under ledning då beslutade om med villkorslagen. Vi har hela vägen arbetat för att skapa säkerhet och se till att miljökrav uppfylls. Den förändring som framför allt har skett när det gäller avfallsprogrammets storlek skedde när och Socialdemokraterna samarbetade 1997. Det som sker är egentligen inget nytt i grunden. Det finns precis föreskrivet hur det ska hanteras i regelverket. Precis som sade ska en ansökan om att bygga ett förvar behandlas både i Miljödomstolen och av . Det betyder också att dimensioneringen helt följer vad kärnkraftsindustrin har bedömt ekonomiskt när det gäller att bygga kärnkraft. Det kan aldrig bli fler än tio reaktorer i , men en eller annan kan bytas ut. Industrin vet att den får ta kostnaden. Det finns något sätt att krypa upp i statens trygga knä och lita på att skattebetalarna ska skicka pengar. Man får stå för kostnaderna för kärnkraftsavfallet. Man får också stå för riskerna för olyckor. Ansvaret vilar helt på industrin. Vi inför nu också ett nytt regelverk som gör det mycket tydligare att kärnkraftsindustrin får ta kostnadsansvaret precis hela vägen. Det smög sig dock in ett fel i det som sade. Ingenting har skett när det gäller nya regler för uranbrytning. Jag vet att det ofta sägs. Men inget som helst nytt har skett där. Liksom tidigare är prospektering någonting som prövas enligt minerallagen, och precis som tidigare är uranbrytning någonting som prövas enligt regler. Där gäller kommunalt veto. Detta har inte rubbats det minsta. Jag känner mig fullständigt trygg på den punkten. Så länge en kommun inte vill ha uranbrytning inom sina gränser kan ingenting tvinga uranbrytning på den kommunen. Då är egentligen den här frågan rätt enkel. Dimensioneringen kommer att bero på hur mycket kostnader kärnkraftsindustrin bedömer att den är beredd att ta på sig. Man kan aldrig smita ifrån kostnadsansvaret. Säkerhetsvillkoren och miljövillkoren är precis lika stränga som . Därav mitt svar och därav också det enkla konstaterandet att kärnavfallsproblemet i sig finns. Det uppstod redan den dag då en socialdemokratisk regering för ett antal decennier sedan startade det svenska kärnkraftsprogrammet. har vi tack vare de insatser som inte minst mitt parti har varit med om att göra kommit mycket långt för att kunna klara de problemen. Vi kommer den dag då en ansökan ligger på regeringens bord se till att myndigheterna och Miljödomstolen prövar den helt enligt lagens regler. återstår för regeringen att fatta beslut. Det ska vi naturligtvis också göra då. 48 (): Tack, miljöministern, för svaret! Jag tackar speciellt för svaret om uranbrytningen och hoppas att ministerns besked kommer att kvarstå. Jag vill ändå trycka på att det faktiskt är politiska beslut som visar vägen. Jag vet att miljöministern gjorde ett försök att svara på frågan, men jag tyckte inte att jag fick ett riktigt konkret svar. Problemet med detta är att ingen inom industrin eller myndigheterna vet hur det här kommer att påverka. SKB vet inte, för man har inte sett någon plan bakom en eventuell utökning av driften och antalet kärnkraftverk. Även om man pratar om tio verk vet vi att tekniken utvecklas, så det kan innebära fördubblad effekt och så vidare, med allt vad det innebär av ökat avfall. vet inte heller hur ett beslut om utökad och fortsatt drift kommer att påverka, och det känns tyvärr inte heller som att regeringen verkar veta hur det påverkar. Då är frågan: Vem är det som vet? Vem tar ansvaret för den här frågan? Jag tror att det är många ute i stugorna i som har just den funderingen, oavsett om man är för eller emot. Just säkerheten är en berättigad fråga när vi har en så livlig och, om man får uttrycka sig så, het diskussion om kärnkraften. Slutförvaringsfrågan är inte löst, men ändå kan vi räkna med att det kommer ett nytt beslut om fortsatt drift och utveckling. Det tycker jag att man behöver fokusera på. Det finns också en osäkerhet om kapslar, värme från avfallet, lerans påverkan med mera. Det finns också krav från myndigheterna om att se på lite andra möjligheter och göra jämförelsestudier vad gäller slutförvaret. Även om det har gått man påbörjade de första forskningsprojekten känns det som om vi har en ganska lång bit kvar innan vi kan ha ett konkret svar på hur vi ska slutförvara, vilken mängd vi ska slutförvara och under vilka former. Vore det inte rimligt att först utreda detta och sedan lämna ett förslag i stället för att göra tvärtom? Kärnkraften har funnits . Då fattade man beslutet efter vad man kände till , och kärnkraften var ju en relativt ny form som man startade upp i ett slags pionjärsanda. Men bara för att man inte då visste hur man skulle göra behöver vi väl inte göra om samma misstag , , när vi vet hur det har påverkat? Jag kan förstå argumentationen, miljöministern, men jag tycker att vi behöver placera in det i dagens förhållanden och vad vi vet om kärnkraften och om hur man behöver ha driften. Jag undrar också om ministern kan garantera att både mellanlagret och det planerade slutförvaret kommer att klara säkerhetskraven och, framför allt, att de kommer att räcka för ytterligare utökad drift? Man får räkna med fördubblad produktion från de tio verken, egentligen. 49 Miljöminister (): Först är det en grundläggande sak som ska ut. Det var en gång, även om det nu är mycket länge sedan, en socialdemokratisk regering som valde att starta det som blev världens största kärnkraftsprogram per invånare. Man gjorde det utan att ha någon som helst kontroll på att avfallsfrågan var löst. Inte ens det som blev SKB var påtänkt, än mindre startat. motarbetade de kärnkraftverken.