prot · GX0985 · 2010-03-10 00:00:00 — Vi undantar alla nära anhöriga till flyktingar, och vi ställer inte upp någon tremånadersgräns, som en del EU-länder har för ansökan. Det tål alltså att upprepas, fast flera har sagt det, att det inte handlar om att den som bor här på något sätt ska kunna försörja den som flyttar hit, men han eller hon som bor här ska ha en lön som går att leva på och ha en bostad för sig själv och den som kommer hit. Som sagt var: De som definitionsmässigt är flyktingar enligt internationella konventioner, och så vidare, är generellt undantagna från detta försörjningskrav. Försörjningskravet gäller alltså den grupp människor som inte har en ovillkorlig rätt att komma till . När diskussionen om försörjningskrav började hade vi i en hel del diskussioner om vad vi tyckte om det hela. En sak som vi tidigt var helt klara över var att barnfamiljer inte skulle splittras. Det handlar om barn i olika situationer. Det är självklart att barn inte ska behöva försörja vuxna föräldrar som flyttar hit. Men det ska inte heller vara tvärtom, att vuxna i ska behöva vänta på att få återförenas med barn för att de vuxna inte har fått arbete. Därför, fru talman, är det verkligen bra att barnundantaget är så tydligt formulerat i regeringens proposition och att det inte finns utrymme för några misstolkningar. Barnfamiljer ska inte splittras. kan vi glädja oss åt en annan lagändring, för att återigen anknyta till helheten, som vi har väntat på. kommer en proposition som ska göra det möjligt för en människa som har rätt att stanna med sin man eller sin fru i att slippa åka till hemlandet, kanske över halva jordklotet och vara borta i månader, för att söka uppehållstillstånd. Sedan har vi en del övriga undantag från försörjningskravet. Människor som är långvarigt sjuka ska kunna förenas med nära anhöriga, och människor som har vistats här har inte heller något försörjningskrav. Det är viktigt för en person som kommer till hur den utformas. Ska det vara passiv väntan, eller ska det redan från början handla om jobb, svenskstudier och andra studier? Det är viktigt att hitta olika vägar som uppmuntrar och underlättar för människor att skaffa en egen försörjning. med socialdemokratisk regering hände i stort sett ingenting i den här vägen. Vi har sett resultatet, med många människor som är som arbetslösa efter att de kommit hit och med många människor som inte har kunnat utnyttja sin utbildning från hemlandet därför att ingen har validerat den och ingen har erbjudit lämplig komplettering till utbildningen. Vi har sett alltför många som är utanför samhälle och arbetsmarknad. ser vi, som sagt, en rad förslag från regeringen som går i motsatt riktning. Dagens proposition är en viktig del av den förnyelsen. Med dagens förslag till försörjningskrav ger vi det tydliga beskedet att det är viktigt att komma in i arbetslivet. Men , med undantagen för barnfamiljer och andra, förenas försörjningskravet med en human inställning till människors situation. Först som sist ska det sägas återigen att när vi talar om migrationspolitik och olika svårigheter får vi aldrig glömma bort att i grunden är migration mellan länder något mycket positivt. Det är positivt för att det öppnar för nytänkande och utveckling. För och är det dessutom helt enkelt så att vi kommer att sakna arbetskraft . Därför har alliansen i motsats till den tidigare regeringen öppnat fler lagliga vägar in till , och därför driver vår regering en politik i EU för ett öppnare . Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och propositionen! 29 (): Så här långt i debatten kan man notera att det har florerat en del överord och kanske långtgående spekulationer. Det finns exempel från den förra mandatperioden som rör barn- och familjeperspektivet som förskräcker, men jag tänker inte ta upp dem här. Det är alltid viktigt med perspektiv till politiska beslut. Migrationspolitiken är ett av de svåraste politikområdena, där avvägningar måste göras mellan internationella konventioner och nationell lagstiftning. Därutöver måste en rad hänsyn tas till särskilda omständigheter på individnivå. Kunskap om länder, kulturer och religion måste också vägas in både i lagstiftning och i den individuella bedömningen av varje enskilt fall. Detta betänkande innehåller alla dessa ingredienser. Som en röd tråd genom alla konventioner om mänskliga rättigheter och flyktingsituationer påtalas vikten av att värna varje människas okränkbarhet. Utöver detta fanns behov av ytterligare ett skydd och värn för barn som går ännu längre. Därför upprättades också . går längre i rätten att värna barnens rättigheter och behov. Barn kan således inte göras ansvariga för sin situation eller ansvara för vuxnas val eller ageranden. Barns rätt till sina föräldrar utgör en av dessa grundläggande rättigheter. Varje stat som undertecknat konventionerna är pliktiga att fullgöra sitt åtagande. För är detta självskrivet och utgör vägledning för våra ställningstaganden, där barnperspektivet har en särställning. Vuxna människor med uppehållstillstånd har, så långt möjligt, ansvar för sina handlingar och sin försörjning. Hänsyn till individens förutsättningar och förmåga att fullgöra sitt ansvar måste dock alltid beaktas. De som av olika skäl saknar förmåga att ta hand om sig själv och sin situation måste ges stöd och hjälp. I dessa fall är det också rimligt att det finns särskilda skäl till undantag. Dessa är personer med traumatiska erfarenheter, personlig förföljelse och annat, ofta i en komplex och blandad bakgrund. Deras förutsättningar är ibland starkt begränsade att inom rimlig tid kunna inrätta ett fungerande liv med egenförsörjning och bostad. Förslaget om försörjningskrav innehåller just de avvägningar som jag har redogjort för och där barn- och familjeperspektivet tydligt beaktas, likaså situationen för personer med särskilda skäl. För alla dessa finns undantag från försörjningskrav. Integration bara ordet ger blandade känslor av både frustration och positiva associationer. Frustrationen kommer från de många exemplen på politiska misslyckanden och felgrepp som har resulterat i permanent utanförskap i generationer, oacceptabla boendemiljöer, arbetslöshet och mycket annat. De positiva associationerna är kopplade till de möjligheter som finns när människor ges förutsättningar och möjligheter. Det ojämförligt bästa sättet att bli en del av ett samhälle är en tidig introduktion, språkkunskap och arbete. Alliansen står för allt detta. Vi vill att alla som bor i ska vara en del av vårt land utan att förminska sin egen identitet, sitt sammanhang eller sin kulturella bakgrund. De som inte gillar detta det finns ju några saknar sannolikt förmåga att tänka mer än en tanke i taget. I sydligaste storstad har uppmärksammats den bristande respekten för människor som tror på ett visst sätt, klär sig något annorlunda än andra och har en annan kulturell bakgrund. Övergrepp mot denna minoritet har pågått men har uppmärksammats i samband med mindre lyckade uttalanden från ledande personer i samhället. Dessa uppmärksammade händelser visar på betydelsen av en fungerande integration och att människor oavsett ursprung är en självklar del av det svenska samhället och ska så förbli. Alliansens satsningar på att alla människor ska kunna få en egenförsörjning gäller inte minst nyanlända, som ska ges en kort väg in på den svenska arbetsmarknaden. besökte jag och en kollega arbetsförmedlingen i . Platschefen informerade oss om det särskilt lyckade samarbetet med kommunen, som gjort att ett stort antal nyanlända personer 118 personer hade kunnat beredas praktik och arbete genom de så kallade instegsjobben. Genom en arbetsgivare på orten har personer som fått uppehållstillstånd fått en praktikplats som direkt kommer att övergå till en anställning. Naturligtvis kommer detta att ge de nyanlända en mycket bättre situation och bättre framtidsmöjligheter än om de förpassas till en passiv väntan. I principprogram fastslås vår grundsyn om alla människors lika och okränkbara värde. Detta innebär dock inte att individer befrias från ansvarstagande för egen försörjning och samhällsansvar, tvärtom. Den rättigheten medför ett ökat egenansvar för individen själv och andra i omgivningen. Det är också denna ofta outtalade andemening som gjort att vårt samhälle har kunnat utvecklas till en välfärdsstat. Kort sagt: Min rättighet är någon annans skyldighet, och det är likadant omvänt. Detta är något som förtjänar att lyftas fram något oftare än vi mestadels gör. var jag inbjuden till ett offentligt möte i som hade anordnats av Röda Korset. Deltagande var också UNHCR:s representant . Båda organisationerna framhöll vikten av att man respekterade barn- och familjeperspektivet. Jag meddelade då att från kristdemokratisk sida är detta ovillkorligt: Vi kommer att värna alla barns och familjers rätt att hålla ihop. Detta löfte har infriats. Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag. 30 () replik: Anförandet gav underlag för en rad frågor, men jag ska försöka hålla mig till någon enstaka frågeställning. Vi har snart avverkat en mandatperiod, , i . Vi har båda två kunnat åka hem till familjer . Vi har kunnat ha kontakt med anhöriga på olika sätt. Tänk om man och ytterligare en halv mandatperiod sex eller kanske inte skulle få ha kontakt med anhöriga. Detta är förslag. Förslaget innebär att familjer kan skiljas åt . Tycker att det är ett rimligt agerande? Han säger ju att det är ett rimligt förslag där man har gjort de bedömningar och värderingar som kan anses skäliga. Jag menar att han ska fundera på sin egen roll utifrån fyraårsperspektivet och lägga till ytterligare en halv mandatperiod. ska man ha familjeseparation för att sedan eventuellt få ha ett möte. Det är inte ett rimligt förslag som har lagts fram. Det är dessutom ett av många steg. Det är länkat till flera ytterligare förslag, precis som jag antydde i mitt anförande. Jag kan se att ett förslag som ska beslutas här innebär förflyttningar på arbetsrättens område. Det här förslaget innebär att vi förflyttar oss på välfärdspolitikens område. Det är förslag som förändrar och förflyttar oss i negativ riktning. Gör inte samma värdering, eller har man inte ens tänkt tanken att man är på väg att förändra välfärdspolitiken? 31 () replik: svänger sig med påståenden, och jag tycker att det är att vilseleda lyssnarna. menar tydligen att det är rimligt med väntan på att få ett jobb när man kommer hit. Det är ju så det har gått till. Hans tal om sju års väntan på återförening är bara spekulationer. Varje vuxen individ har rätt att själv ansöka om att få komma hit. Det har inte tagits upp i debatten. Make eller make utan barn äger rätt att själv ansöka om uppehållstillstånd i . Om det finns traumatiska upplevelser i bakgrunden finns det möjlighet att göra detta. Det pratar man inte om. I stället pratar man som om det vore ett obligatorium att få sin maka med sig. Vi ska nog göra en distinktion här. Vi pratar om vad vi har gjort . Jag förberedde mig för inlägg och kan räkna upp några saker. har vi fått till stånd en översyn av vad som menas med synnerligen ömmande omständigheter. Det är kristdemokratisk politik. Vi tittar på familjeåterföreningar, så att man inte behöver åka tillbaka när man väl får stanna här om man är gift eller har barn. Vi gör en utredning om vård för gömda, som parti hade möjlighet att göra man satt i regeringsställning. Vi har fått in arbetskraftsinvandring. Jag kan räkna upp mycket. Jag tycker att det är ganska bra resultat . Det stämmer inte att de som inte omfattas av de särskilda skälen kommer att ha sådana långa väntetider om nu inte krigstillståndet i hemlandet är så svårt att man inte kan lämna det. Det är inget som hindrar människor att få återförenas , för de som kommer hit kommer att ha rimliga förutsättningar att skaffa sig ett jobb . Det är därför detta förslag är acceptabelt. Dessutom har man som vuxen möjlighet att också själv ansöka om att få komma hit. Resten kan jag ta i nästa inlägg. 32 () replik: Det var ett något märkligt svar. Utöver att man stigmatiserar och pekar ut en enskild grupp, som vi kan diskutera storleken på, är man också enligt beredd att skuldbelägga denna grupp av individer och säga: Ni har själva ansvar för era handlingar. Om ni har tvingats fly från situationer som inte omfattas fullt ut av den svenska lagstiftningen och inryms i alla undantag har ni ansvar för era handlingar och kan själva återvända när ni vill för att eventuellt få återförenas med anhöriga. Det som är problematiken i detta förslag som har ställt sig bakom är att det är väntan exklusive prövningstiden. I ett exempel som föredrogs här tidigare blev det sju väntan för att få återförenas. Det tycker är helt acceptabelt, för människor har ansvar för sina egna handlingar! förstår jag den kristdemokratiska politiken och varför så många är så oroade över svängningen inom migrationspolitiken. Det har tydligen sitt pris att få sitta med vid bordet och genomföra en rad politiska ställningstaganden som det inte har funnits skiljaktigheter i, och det är man beredd att betala. Förslaget om försörjningskrav vid anhöriginvandring är helt acceptabelt, för den enskilde har ansvar för sina egna handlingar. Har man valt att komma till får man stå sitt kast och vänta i sju på att få återförenas med sin familj och sina anhöriga. Det är häpnadsväckande, men det är ett tydliggörande av vad kristdemokratisk politik står för. 33 () replik: Retorik är inte starka sida. Det förstår jag , av det enkla skälet att det var 2003 som den här avvisningen skedde. Jag vet inte om jag var vid regeringsmakten , i alla fall. Det var med den nya regeringen som personen fick stanna här. Och har sagt att den här irakiern det var det väl? eller iraniern skulle få stanna. Så det är ett mycket märkligt räknesätt. Sedan tycks det vara så att inte förstod vad jag försökte säga. Det är jättebra att jag då kan klargöra det. Den make som befinner sig i hemlandet äger rätt att också själv ansöka om uppehållstillstånd i . Det var det jag sade. Det är bara det att det inte finns ett obligatorium för den personen att få komma hit på grund av att det är en anhörig. Det var det som var skillnaden. Det förstod inte . Jag beklagar det. Men det som är intressant när man tittar på den socialdemokratiska retoriken är att man har haft förslag om att tvångsplacera människor som kommer till i olika kommuner, oavsett om där finns jobb eller annat. Det har framförts från företrädare i i alla fall. Den typen av tvångsplacering av människor som kommer hit kan inte ställa sig bakom. När det gäller barn- och familjeperspektivet är det en tydlig markering om att detta finns med i betänkandet som en undantagsregel, som jag också gjorde klart i mitt anförande. Barn och familjer hör ihop. Barn kan inte göras ansvariga för vuxna. Men vuxna har ett ansvar för sig själva och för sin egen försörjning. Det är uppenbart att det inte har varit vägledande i den tidigare politiken hos och hans parti, vare sig det gällt svenskar eller nyanlända. Då kan man tänka på det här talesättet: Arbete befordrar hälsa och välstånd och förhindrar många tillfällen till synd. Det vore bra om Socialdemokraterna tänkte så också. 34 Statsrådet (): Det är med stor glädje som jag debatterar införandet av ett försörjningskrav för anhöriginvandring här i kammaren. Förslaget läggs fram i full enighet inom alliansen och visar återigen hur vi förmår samla oss till kloka, viktiga och ibland tuffa beslut inom migrationsområdet. Varför behövs det ett försörjningskrav? Är inte allting bra som det är? Nej, anledningarna till att det behövs ett sådant här krav är flera. För det första är det inte rimligt att svenska skattebetalare ansvarar för att ordna bostad och försörjning för dem som kommit till utan att ha skyddsbehov. För det andra kommer detta att skapa nödvändiga incitament till att bosätta sig i delar av landet där det finns tillgång till bostäder och arbete, och därigenom avlastas orter som tagit emot fler än de kan hantera. För det tredje stärker det arbetslinjen i migrationspolitiken och underlättar integrationen av nya svenskar, både de som kommer som asylsökande och de som kommer som anhöriginvandrare efteråt. Det finns de som har haft synpunkter både på att förslaget över huvud taget läggs fram och på att det är för tunt. Det är en mycket spännande motsägelse. Jag har med stort intresse lyssnat på debatten där detta gång på gång har återkommit. Det är bra att vi nu tar steget och inför ett försörjningskrav även i denna omfattning. slutar vi att vara det enda landet i Europeiska unionen som saknar försörjningskrav. I en union utan inre gränser är det fullkomligt logiskt och rimligt med ett gemensamt förhållningssätt i fråga om vilka som får komma till ett land och under vilka villkor. Sedan kan omfattningen och utformningen variera, men signalen är tydlig. Det finns försörjningskrav i någon form i alla EU:s länder. Och för den som framöver söker sig till för en bättre framtid ska utvecklingsmöjligheter, utsikten till integration och allmänt goda levnadsvillkor vara moroten, inte att vi är det enda land som inte ställer krav på dem som kommer hit. är jag stolt över vår reform och hur den är utformad. Jag tror inte att det finns något annat EU-land som tar större hänsyn till barnen och till deras villkor. Barn som flytt undan krig och förföljelse eller som kommer som anhörig till någon som har gjort det undantas från kravet på försörjning med den här lagen, och det är en utformning som vi inom alliansen är nöjda med. Men den signal som ett försörjningskrav sänder är viktig. Den visar att arbetslinjen är tydlig och att det är arbete som är biljetten in till och det svenska samhället. Integration, anhöriginvandring, försörjning allt är beroende av ett tydligt fokus på arbete. De som har arbetsförmåga och är i arbetsför ålder ska försörja sig genom ett eget arbete. Så gäller inom migrationspolitiken precis som inom alla andra politikområden när det är alliansen som bestämmer. Vi har en mycket hög asylinströmning i , och vi har ett mycket bra mottagande. tog vi emot flest asylsökande i hela EU. Året därpå tog vi emot näst flest, och de senaste uppgifterna pekar på att vi åter är på väg att toppa den här statistiken. Rätten att söka asyl är självklar, och där ska vi leverera en snabb, rättssäker och ansvarstagande process. De som får asyl ska ges förutsättningar att snabbt komma in i vårt samhälle. Men för den som inte är på flykt är det inte rimligt att det bara är att komma till utan att ha försörjning och bostad ordnad, särskilt inte när familjeåterförening kan ske i tredjeland. Det kan verka hårt, men jag vill understryka att vi lägger resurserna på rätt plats. Vi värnar dem som behöver vår hjälp och dem som behöver vårt skydd, men vi kan inte ta på oss att därutöver sörja för alla andra som vill ta sig till . Vägen till integration stavas arbete. För oss i alliansen är det viktigt att slå fast principen att det är arbetslinjen som gäller och inte bidragslinjen. Många av de problem som finns vad gäller integrationen i vårt land kommer av att nya svenskar möts av välvilliga socialsekreterare snarare än av ivriga arbetsförmedlare. Det vill vi ändra på. Det är vår politik. Det är den vi står för. Den första inkomstkällan för en ny svensk som kommit av fri vilja ska vara arbete, inte socialbidrag. Försörjningskravet kommer också att föra det goda med sig att det skapar incitament för vita jobb och därigenom hindrar svartjobb och exploatering av människor. Vikten av att komma in i de sociala trygghetssystemen, få en vit anställning och betala skatt kommer att bli uppenbar för alla nyanlända, och det är inte säkert att så är fallet . Det kommer att leda till tryggare och säkrare anställningar för de nyanlända och hämma framväxten av en grå sektor. Oppositionens misstro mot att nyanlända ska klara av ett försörjningskrav är mycket talande. Dels tror ni inte dessa starka människor om något, de som klarat av att fly, ofta över en halv värld, för att komma hit. Dels tror ni inte på den svenska arbetsmarknadens förmåga att bereda dem arbete. Det är i sig begripligt, självklart, med tanke på att ni vill försämra möjligheten att komma in på den svenska arbetsmarknaden och återigen höja trösklarna för dem som har det svårt. Nej, det har inte varit lätt för nyanlända att få jobb, men det är knappast deras fel. finns det vägar in för dem som har varit utanför, som till exempel hushållsnära tjänster. Ni vill ta bort den vägen, och det är en logik som ni gärna får förklara utförligt här i kammaren och under den kommande valrörelsen. En förutsättning för att nyanlända ska bli självförsörjande är att diskriminering undviks och att trösklarna till arbetsmarknaden inte höjs. Regeringens satsningar på nystartsjobb och instegsjobb är viktiga, liksom RUT-avdraget för hushållsnära tjänster. Åtta av tio som jobbar som städare i är födda utomlands. Det är något att reflektera över. Det visar hur förödande det vore om oppositionen fick sin vilja igenom att stoppa den här reformen. En viktig effekt av försörjningskravet kommer att vara att människor flyttar till mer drägliga boendeförhållanden. Det kommer inte att anses rimligt att tre familjer bor i en tvåa och att ungdomarna får göra läxorna i trapphuset. Det är bra att vi får en ändring av den situationen. Vi är alla här i salen medvetna om att det ibland kan vara nödvändigt att flytta bort från platser som Ronna eller för att få fäste i . Med nya incitament och nya tankar kan det kanske bli så att delar av nätverket kan flytta med till kommuner som ropar efter nya invånare, där det finns bostäder och där arbetsmarknaden är mer gynnsam. Vi talar ofta om kommuner som inte mäktar med, men vi talar mycket mer sällan om dem som längtar efter fler invånare, till exempel eller eller ett 90-tal andra kommuner som alla kan sättas upp på den här listan. har det gått en knivskarp skiljelinje mellan alliansen och oppositionen i denna fråga. Oppositionen har styvnackat sagt nej till allt som handlar om försörjningskrav vid anhöriginvandring. Jag tycker uppriktigt sagt att det är lite märkligt. Nog förstår ledamöter från och hur värdefullt detta kommer att vara för integrationen i dessa kommuner och hela vårt land att arbetslinjen vinner över bidragslinjen även här. Jag hoppas att alla ni som har uttryckt bekymmer över EBO, trångboddhet, arbetslöshet och bristande integration röstar för denna lagstiftning. Den kommer inte att på egen hand kunna lösa alla bekymmer vem tror något sådant? men den är ett steg i rätt riktning. 35 () replik: Det finns så mycket att säga och så lite tid. är dessutom van att bara svara på de frågor han själv har lust med. Jag ska därför göra det mycket enkelt för honom och bara ställa en enda fråga. Jag gör det genom ett exempel. Låt oss säga att vi har en person, vi kan kalla honom , från . Han har kommit till men har inte riktigt uppfyllt kraven för flyktingstatus eller övriga skyddsgrunder och har inga barn. Han får ändå tillstånd utifrån definitionen synnerligen ömmande omständigheter. Regeringen vill att för att få förenas med sin fru ska skaffa sig ett jobb och ett vettigt boende. Å andra sidan har vi annan person. Vi kan för skojs skull kalla honom . Han blev arbetslös . Han är, precis som , . Skillnaden är att har ljus snedlugg. Herr talmannen kanske minns de där MUF:arna som i varje fall jag såg på gymnasiet och som ofta var syntare? Det hör inte till saken och de ska inte ställas till ansvar för det , men det är inte förlåtet. Nåväl, blev arbetslös . Han har ingen a-kassa. Det var för dyrt att gå med i facket och a-kassan. Han har visserligen en bostad, men han kommer att sakna arbete. Frågan jag ställer till är: Principiellt sett, varför ska ha andra incitament att skaffa sig arbete än dem har? 36 Statsrådet () replik: Först och främst finns i detta hypotetiska exempel en avgörande skillnad, nämligen frågan om medborgarskap och på vilka grunder man befinner sig i landet. I värld kanske det inte betyder något.