prot · GY0938 · 2010-12-20 00:00:00 — Jag har en annan sida också, men jag tror inte att den biter på en sådan som , som ärligt talat har ett trevligt anslag i riksdagsdebatterna. Jag kan dock vara mycket tydlig och säga att , med 1 miljard i grundplåt, fick 2 ytterligare miljarder under krisen. Det är ganska mycket pengar, men det är för hela riket . kommer dessa 2 miljarder väl till pass för stödområde A, från i norra och norrut. Det är mycket, mycket bra. Naturligtvis står jag bakom betänkandet. Det är utomordentligt bra. Tillsammans med sänkta arbetsgivaravgifter, rabatten för att anställa unga och satsningar på både vindkraft och biogas får dessa regioner möjlighet att bli stora vinnare. Givetvis är det så. Jag har ingenting emot sparbanker. Jag har ingenting emot andra banker heller. Jag vill gärna säga det. De banker som visar att de är duktiga och tar ansvar får kunder. Det kanske är upp till oss medborgare att vara duktigare på att byta bank; ibland kan det vara så. Vi är ganska konservativa när det kommer till dagstidningar och banker. När det gäller farhågorna kring programmen vill jag säga att de finns. Vi ska kunna revidera och utvärdera dem och fundera på om vi är på rätt väg eller inte. Stora system kan inte vara ett självändamål. Det har ofta visat sig när det kommer till landsbygdsutveckling. Jag nämnde som exempel. Där har stort ideellt engagemang tillsammans med lite stödpengar bidragit till att man blivit en av snabbaste kommuner vad gäller uppkoppling och säker tv och telefoni. Det tycker jag är ett bra exempel. Det finns förstås sämre exempel, men jag väljer gärna ett som är bra. Jag önskar , fru talmannen och övriga närvarande en god jul och ett gott nytt år! 117 (FP): Jag vill börja med att instämma i det som mina allianskolleger på ett utomordentligt sätt har föredragit. Jag vill också säga att jag tillstyrker utskottets förslag och avstyrker samtliga reservationer. Det bästa med att vara riksdagsledamot är alla människor man träffar runt om i landet, alla entreprenörer och innovatörer från olika håll och kanter. Den skaparkraft som dessa människor besitter är någonting helt fantastiskt. Man hittar finurliga lösningar och har idéer om hur man ska tjäna pengar, ofta stora pengar, vilket är extra glädjande. Det kan vara en chokladfabrikant från som väljer att starta en fabrik i eller stora multinationella företag som väljer att investera i gruvnäringen eller i någon annan näring, inte minst i järnvägsunderhåll. står inför tuffa utmaningar framöver. Globaliseringen innebär massor av möjligheter, men den internationella konkurrensen är stenhård. Vi kommer att få se så kallade geopolitiska tyngdpunktsförskjutningar vare sig vi vill det eller inte. kan komma att tappa inflytande och välstånd, och kommer att öka sitt inflytande och växa. Förutsättningarna för hur och någorlunda kan klara av den internationella konkurrensen hänger på befolkning, utbildning, teknologi, råvaror och infrastruktur. Men med en liberal politik är man aldrig rädd för framtiden. Nej, som liberal ser jag fram emot den. är ett av världens mest handelsberoende länder. Det är så vi har byggt vårt välstånd, och handelsutbytet kommer även fortsatt att vara vår framgång. För och alliansregeringen är det därför viktigt att stärka den utvecklingskraft som finns i alla delar av vårt land. Det är bra för på både kort och lång sikt. Det finns heller ingen motsättning mellan utvecklingen i storstadsregionerna och landsbygdsregionerna. Politiken för regional tillväxt bygger på att varje region ges ökat ansvar och inflytande, vilket ger möjligheter att växa utifrån de egna förutsättningarna. Regional tillväxt är ett härligt, underbart ord som handlar om många olika typer av insatser. synsätt vad gäller tillväxt handlar bland annat om fler i arbete, bättre kvalitet i utbildningen, att göra det mer lönsamt att driva företag och få företag att växa. Inte minst ger infrastrukturen oss fantastiska möjligheter att knyta samman och världen. Den ger också möjligheter för människor att leva och verka, att utnyttja utvecklingskraften och skapa välstånd. Många av dessa insatser ryms inte inom det här utgiftsområdet, men de är inte mindre betydelsefulla för det. Nuvarande och framtida behov kommer att kräva fortsatta insatser inom serviceområdet och vi behöver utveckla nya, innovativa servicelösningar för olika delar av vårt land. Alliansregeringen föreslår att anslaget Regionala tillväxtåtgärder ökas för att finansiera utökade och intensifierade insatser inom detta område och för att uppnå en ökad samordning, vilket flera varit inne på. 118 (S) replik: Jag ska inte bli långrandig. sade inledningsvis att en av fördelarna med att vara riksdagsledamot var att man fick möjlighet att träffa en massa människor. Det håller jag med om. Men organisationen , som gör besök här i och besöker väldigt många riksdagsledamöter för att upplysa oss om sin verksamhet och sina behov, har sagt att ett av de partier som man inte träffar är just . Därför tänkte jag passa på att som en liten jul- och nyårshälsning överlämna det material som de lämnade till oss. Då har även en möjlighet att se hur de upplever sin situation. Sedan vill jag gärna önska god jul och gott nytt år till alla utskottspersonal, ledamöter och alla andra närvarande och lyssnare. Jag hoppas att ni får en trevlig helg, så ses vi på nyåret igen! 119 (FP) replik: Tack så mycket! Ja, det är trevligt att träffa även . Han är inkluderad i denna skara. Jag tackar så hemskt mycket för informationen från Småkom. Jag har dock tänkt träffa dem också. Jag har en mycket entusiastisk partimedarbetare och kommunaktiv, , som också är aktiv i denna organisation och har varit på mig om detta. Även internt får jag alltså en blåslampa på mig. Men det är ju trevligt att den blåslampan kommer från dig också. Jag tar gärna emot detta och önskar också er en god jul! Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2010/11:UbU2 Utgiftsområde 15 Studiestöd (prop. 2010/11:1 delvis). 120 (S): Jag har gått runt och varit nervös, mest för att jag trodde att jag skulle få tala strax före voteringen när alla var på väg in. Med tanke på den votering vi hade är frågan vad som är värst att ta det nu eller före voteringen. Jag har också tänkt att jag före mitt tal skulle säga så här: Handbollsdamerna sicken turnering de gjorde! Jag är ett handbollsfan, så jag var bara tvungen att säga grattis till dem när jag väl stod häruppe. Det är inte många av våra landslag som har fått mig att lipa eller att fälla en liten tår, men de lyckades göra det flera matcher i rad. Riktigt bra gjort av handbollsdamerna! Vi ska diskutera vårt studiestödssystem, som jag är mycket stolt över. Vi socialdemokrater har byggt upp det med målet att alla människor oavsett samhällsklass och bakgrund ska ges möjlighet att delta i utbildning under hela livet. Vi socialdemokrater anser att alla människor är lika mycket värda, men vi föds med olika förutsättningar. Dina föräldrars plånbok, din etniska bakgrund, om du är man eller kvinna eller om du har ett funktionshinder ska inte få avgöra din framtid. Det system som den socialdemokratiska politiken har skapat har gjort att jag trots min bakgrund har kunnat utvecklas och nå mina mål. Det har stärkt mig och gjort mig till en tacksam person. Det har gjort mig till en rik person rik i den bemärkelsen att jag har fått mer kunskap och fler valmöjligheter. Allt fler jobb kräver en högskoleexamen, och allt färre jobb finns för dem som inte har kunnat eller inte haft möjlighet att ta del av någon utbildning utöver . Eftersom de borgerliga under den senaste mandatperioden har dragit ned på allt som har med vidareutbildning eller en andra chans att göra har klyftorna ökat. Utbildningsklyftor måste minskas och motverkas, inte ökas. Men, som sagt, den borgerliga politiken verkar gå åt motsatt håll. Med en högre utbildningsnivå mår man inte bara bättre, utan självförtroendet får sig en skjuts uppåt om man kan uppnå sina drömmar och på så sätt leva ett bättre liv. Vi står för ansvar. Vi delar bördan mellan studenter och samhälle genom att vi vill höja studiebidraget , och vår ambition är större än regeringens. I regeringens senaste höjning var lånedelen av höjningen. De borgerliga sviker den gamla principen att höja både studiebidrag och lån, och det är något oroande för framtiden. Alltmer privatiserar man ansvaret för att klara sig under studierna. Denna utformning av studiemedelspolitiken kommer att slå mot de akademiker som har lägst utbildningspremier, de kvinnliga akademikerna i offentlig sektor som har de lägsta lönerna i och . Regeringen visar tydligt sin ideologi och syn på vilka som ska studera. Allt fler studenter mår dåligt och är stressade på grund av att de inte får sin ekonomi att gå ihop. Studiemedlet ska räcka till mat, boende, kurslitteratur, transporter, nöjen med mera. Många studenter oroar sig för att de vet att de inte klarar av en oförutsedd utgift på och i så fall behöver gå till sina föräldrar för att låna pengar. Det är dock inte alla föräldrar som har de finansiella musklerna att hjälpa till, men många jag skulle våga säga majoriteten gör det inte, för det är pinsamt att behöva gå till föräldrar, andra anhöriga eller vänner för att fråga om hjälp. Särskilt utsatta är de vuxenstuderande. De har dessutom ofta ett försörjningskrav från barn. Med regeringens senaste satsning på studiemedel lurar man studenterna. Man låstas satsa på dem med denna höjning av studielånet, men det kostar nästan ingenting för staten. Det är ytterligare en så kallad gratisreform. Man försöker ge sken av en satsning utan att behöva ta politiskt ansvar och prioritera pengar till studenterna. Efter denna satsning har man minskat bidragsdelen från , vilket innebär att man skrämmer i väg de studenter som har sämst ekonomi. En nyutexaminerad får alltså räkna med en ökad skuldsättning, och med tanke på att välutbildad arbetskraft är en förutsättning för konkurrenskraft och att utbildning är en investering både för individen och för samhället kan man ställa sig frågan varför de borgerliga gör detta. Är det för att endast barn till välbärgade ska kunna utbilda sig? Det kan inte vara för samhällets bästa man skrämmer bort studenter från att söka sig till högre studier. Fribeloppet brukar vara en av de saker som de borgerliga trycker hårt på för att man ska avskaffa. Med den nya nivån i fribeloppet kommer ingen vanlig student som jobbar vid sidan av att drabbas av reglerna. Skulle man ta bort prövningen för lånedelen, vad blir då konsekvensen? Jo, att jag, Öholm och alla ni andra som sitter här, om vi skulle studera, kunde få ut subventionerade och tryggare lån med lägre ränta jämfört med de villkor vi skulle få om vi lånade i en vanlig bank. Jag tycker att studiebidrag och de mest fördelaktiga lån som ges i ska vara förbehållna studenter som inte är höginkomsttagare. Dessutom är detta bara ett sätt att steg för steg lägga över allt ansvar på den enskilde. vill ju egentligen att individen själv ska bekosta hela sitt uppehälle under studierna. Så är det i andra länder. Där måste man arbeta som man studerar eller ha en familj i bakgrunden som ger månadspeng när man går på universitet. Så vill inte jag ha det, för det minskar självständigheten och friheten för den enskilde. För oss socialdemokrater är det viktigt att studenterna ska kunna satsa på sina heltidsstudier och inte behöva oroa sig för sin ekonomi. Det är en kvalitetsfråga. Däremot välkomnar vi alla som vill och har möjlighet att jobba eftersom studenter då kan skaffa sig arbetserfarenhet och meriter. Det går inte att ha en sådan här debatt utan att nämna CSN och alla de studenter som drabbats av återbetalningskrav trots att de i själva verket läser på heltid. Före valet lovade regeringen att se till att statens olika myndigheter, CSN och högskolorna reder ut detta. Än så länge har ingenting hänt. I stället ser vi att alla skyller på varandra och att enskilda fackförbund har gått in och garanterat de lån som borde vara CSN:s uppgift. Detta drabbar enskilda studenter , och många är säkert oroliga för vad som komma skall . Det drabbar också förtroendet för regeringens myndigheter. Man kan inte missköta styrningen av myndigheterna på det här sättet. Eftersom budgetramarna redan är beslutade och vi inte kan göra annat än att försöka påverka hur resurserna ska fördelas inom ramarna har vi ett särskilt yttrande som vi rödgröna står bakom. Där visar vi att vi har högre ambitioner än de borgerliga och vilket håll vi vill att politiken ska gå åt. 121 (MP): värnar det livslånga lärandet. Vi vill att alla ska ha möjlighet att utbilda sig oavsett hur den privatekonomiska situationen ser ut. De svenska studiemedlen har vi just för att ge alla studenter lika möjlighet till en fullgod utbildning. Så är tanken i alla fall. I praktiken får allt fler studenter svårt att klara sig igenom med bara studiemedel. Regeringens svar på studenternas dåliga ekonomi är att öka lånedelen. Några kronor mer i studiebidrag är vad regeringen erbjuder. Resten av studenternas underskott vill regeringen täcka upp genom att öka studenternas belåning. Det är en väg som vi inte vill gå och som vi tycker är fel. Vi ser dessutom en ökad belåning som skadlig för ekonomi. Studenter som inte direkt får jobb efter studierna riskerar att hamna i skuldproblem och få svårigheter att betala tillbaka skulderna. En ökad skuldbörda innebär också att framtida recessioner kommer att slå extra hårt mot studenterna. Landets studenter blir en mycket utsatt grupp för årtionden framåt. Detta innebär också att studier blir mindre attraktivt. Personer från välbärgade och studievana hem kommer troligen fortfarande att studera. Men en del av de personer som växer upp i socioekonomiskt mer utsatta familjer där studier inte är en självklarhet riskerar att tveka inför fortsatta studier med den höga belåningen. Vi riskerar att återigen få ett segregerat utbildningsväsen. Vi rödgröna tar ställning mot detta och satsar i stället på en ökad bidragsdel i studiemedlet. Vi ser att det kunskapssamhälle som måste vara kräver att högre utbildning blir möjligt även för studenter som har det sämre ställt. 122 (V): Det här känns lite som en debatt där man trycker på repeat, repeat och repeat. Det händer väldigt lite, och det går väldigt långsamt. Studenternas ekonomiska situation har försämrats kraftigt . Många studenter upplever att de ekonomiska villkoren går ut över studierna. Allt fler blir beroende av tillskott från föräldrar eller andra närstående, vilket förstärker den sociala snedrekryteringen och gör att talanger riskerar att gå förlorade. har under lång, varit drivande i frågan om att höja studiemedlen. Frågan har utretts, och lämnade den studiesociala kommittén sitt betänkande som var mycket tydligt. Studiemedlen behövde höjas till och betalas ut . Sedan betänkandet presenterades har studiemedlen höjts, dock inte till den nivå som kommittén föreslog. Senast höjdes de med , och kommer nästa höjning med . sedan studiemedelssystemet infördes har dock ett trendbrott skett. Lånedelen ökar för varje höjning. Det var ingenting man pratade särskilt högt om. Men är det 500 rakt av bara på lånedelen. Många kan säkert känna att det kvittar bara de kan få en bättre ekonomisk situation för stunden. Men det säger egentligen bara någonting om den svårt utsatta ekonomiska situation de befinner sig i som studenter. När människor väljer att studera vidare är det inte bara en investering för den egna individen utan också för samhället i stort. Vi har också ambitionen att bredda rekryteringen till den högre utbildning och vill ge fler möjligheten att studera vidare. Högeralliansens förslag innebär alltså en växande studieskuld för studenterna. Den som läser en utbildning får sin studieskuld ökad med . De får alltså själva betala högeralliansens vallöfte. För många studenter är studieskulden ett omfattande åtagande som de borgerliga nu vill öka på. Vi menar att det är fel att vältra över en allt större del av bördan för studiefinansieringen på den enskilde studenten. Rädsla för ökad skuldsättning kan framför allt avskräcka studenter från familjer utan tradition av högre utbildning. Vi vill förbättra studievillkoren och minska den ekonomiska stressen på studenterna. har därför tidigare drivit och finansierat en höjning av studiemedlen med . Inför valet gick vi rödgröna gemensamt fram med att studiemedlen skulle höjas med varav bidrag och lån, förvisso med passusen om ekonomin tillåter. Men det finns inget som talar för att statsfinanserna inte skulle klara en sådan viktig reform. Dessutom vill vi höja tilläggsbidraget för studerande med barn. Apropå den studiesociala utredningen skulle jag vilja passa på att fråga regeringspartierna vad som händer med de förslag som det faktiskt finns parlamentarisk enighet kring. Det har nämligen varit tunnsått på det här området. Visst hade vi detta med höjt fribelopp och höjningen av CSN-avgifterna. Men vad händer exempelvis med att se över åldersgränsen för bostadsbidrag, och ska det prövas per kalenderhalvår i stället för helår? Ett led i att likställa studier med arbete är att stärka det sociala skyddsnätet för studenterna och låta studiemedlen vara sjukpenninggrundande, vilket skulle innebära rätt till både sjuk- och föräldrapenning på högre nivå än dagens lägsta. Vad händer med kommitténs förslag om att kunna vara deltidssjukskriven och plugga på deltid? Detta är bara några av de förslag och viktiga frågor där jag förväntar mig att se handling. Vi har inga reservationer eftersom det är ett budgetbetänkande med ramar och allt, som tidigare beskrev så bra. Jag hänvisar till det särskilda yttrandet som vi har i detta betänkande. 123 (M): Jag skulle vilja börja med att konstatera två saker. Den första delen är, som säkert har konstaterats men som förtjänar att göras igen, att det är fler människor som studerar i än vad det kanske varit . Den andra delen som kan vara bra att konstatera är att vi har ett studiestöd i som jämfört med nästan vilket annat lands som helst är bland de absolut mest generösa i världen. säger jag inte nödvändigtvis att det första beror på det andra. Men båda de delarna är ganska bra att ha med sig som en fond när man diskuterar den här typen av frågor. Jag håller just nu på och läser . Då blir det lätt att man tar till att politik är att vilja, och så är det. Det är lätt att konstatera att på det område som gäller studiestöd är det väldigt många som har velat väldigt mycket . När man tittar på den typen av är det fascinerande. Jag fastnade i protokoll från SFS studentriksdag där man diskuterade hur utformningen av studiestöd skulle se ut i . Det vi diskuterar här i kammaren och det som diskuteras av politiker överlag är sådant som vi kan ha olika uppfattningar om. Vi har ideologiskt olika utgångspunkter och kan komma fram till olika förslag som ställs emot och bryts emot varandra. Det intressanta när det gäller studiestödet är att vi i grunden är så pass överens. När vi jämför det med många andra områden är det slående. , i de protokoll som jag grävde ned mig i, var man det från olika utgångspunkter. Det var en stark argumentation från arbetarrörelsen från de utgångspunkterna och från dem med starka borgerliga liberala principer. Men båda var överens om just detta att ett stöd för studier oavsett bakgrund är en väldigt bra politisk idé, och så har det varit. Det som var diskussionen var om man skulle gå vidare där utgångspunkten var en studielön eller ett studielån. Det är väl som det ofta blir i ; så här i efterhand kan vi konstatera att det blev en klassisk svensk kompromiss där vi fick båda delar både studielån och studiebidrag. Detta är precis det som har lett fram till dagens situation. Man kan jämföra hur det ser ut i med hur det ser ut i andra länder. Man ska för all del vara ärlig i diskussionen om hur generöst studiestödet är och säga att det ibland är ett nordiskt mästerskap. Det är inte så många andra länder på jorden som ens kan mäta sig med de nordiska. Möjligtvis kommer och ibland upp i den typ av omfattning på studiestödet som vi har. Det är en bra bakgrund. Det är lätt att bli självgod. Jag hör ju hur jag står och ångar upp mig över hur fantastiskt och generöst allting är. Det skulle nästan kunna låta som att vi inte ens behöver diskutera detta eftersom det inte finns några problem. Men så är det inte! glömde ju bort en sak; det är inte bara att vilja utan också att välja och att som politiker kunna se de samhällsproblem som finns och fundera på vad som är den bästa lösningen på dessa problem. Vi har sett och kunnat konstatera att det finns en hel rad problem med studiestödet som det har varit utformat. Delar av det som vi har diskuterat i den här kammaren förut har handlat om att försöka skapa ett system som blir mer sammanhängande, mer begripligt och lättöverskådligt för oss som beslutar om det men också för dem som ska söka studiemedel. Man ska veta att det inte sitter en mängd olika personer på samma utbildning som kommer från olika typer av studiestödssystem. Där har det skett en hel del under förra mandatperioden. Ett annat problem är naturligtvis det som redan har berörts: Går det att leva på studiemedlen? Det är ingen hemlighet att det knappast innebär något lyxliv. Det gör det inte heller efter de höjningar som alliansregeringen under förra mandatperioden mitt under en lågkonjunktur ändå kunde genomföra. Och det gör det inte heller efter de höjningar som vi kommer att fatta beslut om i det här betänkandet. Detta har varit mycket av ett problem. Jag delar den bild som tidigare talare har tagit fram av att studiemedlen har urholkats. Det såg vi till exempel i den studiesociala kommittén. Ett tredje problem som inte minst mitt eget parti och många av de andra allianspartierna har pratat om handlar om fribeloppsreglerna. Det är den i mitt tycke något perversa situation som vi har haft tidigare där staten sänder en tydlig signal till studenterna om att de inte ska jobba extra därför att det inte lönar sig. Dessutom får det konsekvensen att många i sin första kontakt med arbetslivet, på sitt första jobb, får lära sig att man kanske måste mygla och försöka få arbetsgivaren att betala ut lönen för att klara sig inom de där beloppsnivåerna som politikerna har bestämt. Vi ser att det sker rätt många saker på alla dessa områden. I förslagen från utskottet i dagens betänkande som jag för övrigt yrkar bifall till lägger vi ytterligare några viktiga pusselbitar på alla områden. Det handlar delvis om den del som finns i förslaget om att också de som är ska kunna få den högre bidragsdelen för att komplettera en utbildning om de behöver det. Vi vet att det finns många yngre som befinner sig långt utanför arbetsmarknaden och som kan ha nytta av detta. Det är en bra pusselbit. En annan viktig pusselbit, som kanske är den som flest studenter vilka som av en händelse inte finns på läktaren men som kanske på andra sätt följer debatten eller åtminstone våra beslut är intresserade av handlar om vad man får ut i kronor och ören. Vad är det till syvende och sist som trillar in i slutet eller början på månaden och som man ska kunna leva av? Där tar vi ytterligare ett steg nu med en höjning med av totalbeloppet. Det är klart att detta är viktigt. Det är viktigt inte minst mot den bakgrund som tidigare talare har beskrivit; vi ser att det har varit svårt att överleva på studiemedlen. kan man också se att vi med dessa höjningar börjar närma oss det som olika studentorganisationer har krävt när de har sagt vilken nivå som är rimlig och som en student behöver för att gå runt ekonomiskt. Där är vi . Därmed inte sagt att vi är där. Det gäller att fortsätta följa upp det hela om vi även vill ha ett generöst system. Vi tar ändå ett tydligt steg, och jag tror att det till syvende och sist är de pengar som trillar in på kontot för studenterna som kommer att vara viktigt i det vi nu beslutar.