prot · GX09145 · 2010-06-29 00:00:00 — 155 (): De andra, , är sannolikt de flesta utom medelålders män mellan som är svenskfödda med svenskklingande namn. Det var inte därför som jag gick upp, utan jag har fortfarande kvar min fråga till : Hur många fler jobb har de generella nedsättningarna av arbetsgivaravgifter för unga givit? Om du inte kan svara på den frågan: När och hur tänker ni utvärdera? Varför har ni inte redan utvärderat? Det säger sig självt, säger ministern, att det blir fler jobb med generella nedsättningar. Vem säger det? Ja, sannolikt . En liten exklusiv klick som värnar en ideologisk strid säger detta, för det är retoriskt enkelt och smart att försöka sälja till människor. Man kan titta på vad expertis på området säger. De som åtminstone borde vara expertis på området är , och , såvitt jag kan bedöma. De säger precis tvärtom i en rapport: Just det faktum att de är generella gör dem verkningslösa. Det de säger är att man i stället borde använda dessa pengar till att ge riktade insatser till dem som står längst ifrån arbetsmarknaden. Det är det Littorin säger sig vilja göra men inte gör. Jag förväntar mig att jag nu får svar på frågan: Hur många fler jobb har det blivit? Om du inte kan svara: När och hur tänker ni utvärdera? 156 Arbetsmarknadsminister (): Ja, antingen har arbetsgivaravgifterna för unga en effekt eller också har de inte det. Så är det naturligtvis. Men ni verkar ju tro att sänkta eller höjda arbetsgivaravgifter inte har någon effekt. Varför då stanna vid 11 miljarder? Varför klämmer ni inte i med 20, 30 eller 40 och finansierar i stort sett vad som helst med det om detta nu inte har någon effekt? Det är klart att det kommer utvärderingar. Jag utgår ifrån att nationalekonomer runt hela landet sitter och tittar på detta, liksom alla de institut som finns , , och vad det nu kan vara. Min utgångspunkt må vara trivial och enkel, men vi lägger skatt på tobak och sprit för att folk ska röka och dricka mindre. Vad händer när vi lägger skatt på ungdomars arbete? Det är klart att det blir färre arbeten! Det säger väl sig självt det behöver man inte vara nationalekonom för att begripa. säger att Socialdemokraterna minsann använder pengar smart. Ja, det låter tryggt. Men att göra det dubbelt så dyrt att anställa ungdomar ja, då har vi en annan definition av vad som är smart. Ungdomsarbetslösheten, exklusive heltidsstudenter som söker extrajobb, har alltså sjunkit med en femtedel . Om vi använder samma statistik 2010 som 2006 har ungdomsarbetslösheten faktiskt sjunkit . Men framför allt har sysselsättning och sysselsättningsgrad ökat ordentligt, trots att 115 000 ungdomar har lämnat skolan och kommit ut i arbetslivet. Är jag nöjd med det? Jag är inte nöjd så länge det går en ungdom som vill vara med och arbeta, ha en lön att leva på, en arbetsgemenskap att känna trygghet i och en framtid att kunna påverka som förnekas den möjligheten. Därför måste vi ha en arbetsmarknadspolitik som gör det billigt och enkelt att anställa ungdomar, som ser till att skolan levererar, som ser till att Arbetsförmedlingen fokuserar på att förmedla arbete, och med ett särskilt fokus på de ungdomar som står utanför i både högkonjunktur och lågkonjunktur och som behöver lite extra stöd för att ta sig in. Överläggningen var härmed avslutad. 20 § Svar på interpellationerna 2009/10:438 och 478 om ungdomars villkor på svensk arbetsmarknad 157 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig om jag har för avsikt att vidta några åtgärder för att stärka ungdomars ställning på svensk arbetsmarknad. har frågat om jag kommer att bjuda in arbetsmarknadens parter för att diskutera ungdomars villkor på arbetsmarknaden och om jag är beredd att se över lagen om anställningsskydd, LAS, i syfte att stärka ungdomars villkor i arbetslivet. Som interpellanterna mycket riktigt påpekat har en hög ungdomsarbetslöshet. En hög ungdomsarbetslöshet är inte ett svenskt fenomen utan ett problem vi delar med stora delar av . Utmärkande för just ungdomsarbetslösheten är att den ökar snabbt i en lågkonjunktur, men också att den minskar snabbt när konjunkturen vänder igen. Regeringen har sedan den tillträdde arbetat hårt för att minska utanförskapet och för att fler människor ska kunna komma i arbete. Ungdomar har varit och är en viktig grupp i detta arbete. Regeringen har vidtagit en rad viktiga åtgärder för att underlätta för unga personer att komma i arbete, som jag också har redogjort för i flera andra interpellationsdebatter här i . Regeringen har gjort det möjligt att enligt lagen om anställningsskydd visstidsanställa en person . Därmed har vi förbättrat förutsättningarna för att bland annat ungdomar ska komma in på arbetsmarknaden. En visstidsanställning är ofta en väg in på arbetsmarknaden för unga. Det är naturligtvis oroande att det finns oseriösa arbetsgivare som försöker utnyttja ungdomar som har eller söker arbete. Arbetsgivare måste självfallet respektera de lagar och kollektivavtal som gäller på arbetsmarknaden. Jag utgår från att berörda fackförbund tar sitt ansvar för de ungdomar vars rättigheter kränks. Följer en arbetsgivare inte gällande regler kan frågan i sista hand föras till domstol. Min uppfattning är att det regelverk som finns på arbetsmarknaden fungerar tillfredsställande. Ungdomsarbetslösheten är en av de absolut viktigaste arbetsmarknadsfrågorna just . Det är av största vikt att det förs en bred debatt om dessa problem och att arbetsmarknadens parter deltar fullt ut i diskussionen. Jag har dock inga planer på att bjuda in parterna till ett särskilt möte om detta. 158 (): Jag vill passa på att tacka för hans tid som talman under den här mandatperioden. Jag har tidigare tackat personalen. ska jag också tacka arbetsmarknadsministern för svaret, även om det tog sin lilla tid. Därför har jag också begärt att ska granska regeringens sätt att hantera interpellationsdebatter. Den här regeringen har nästan satt det i system att ta det lite sent med svaren. Det råder jobbkris i . Andelen arbetslösa har ökat , då den låg på . är den uppe i . Ungdomsarbetslösheten är högsta, och nästan var fjärde ungdom är arbetslös . Det har vi redan pratat om. Det är viktigt att påpeka att vi anser att detta är ett problem. Dess värre finns det oseriösa företag och arbetsgivare som inte drar sig för att utnyttja ungdomars önskan om ett jobb. Många ungdomar vittnar om att man har haft en lång praktik med låg eller ingen ersättning under förespegling om att man ska få fast anställning . Andra berättar att man har fått provjobba gratis. När ungdomar väl får jobb är det många som erbjuds otrygga anställningar. Timvikariat eller visstidsanställningar är ofta vad som erbjuds. Sedan regeringen ändrade lagen kan arbetsgivaren ha personer på visstidsanställning . Det har visat sig att även större så kallade välrenommerade företag har utnyttjat ungdomar. I programmet redovisades hur anställda blev hemskickade utan lön trots anställningsbevis och arbetsschema. En del blev lurade på sin lön. Sammantaget kan man konstatera att ungdomars möjligheter till jobb förutsätter en aktiv jobbpolitik, något som saknas . Dessutom behövs tryggare anställningsformer. Min fråga till arbetsmarknadsministern var följande: Avser arbetsmarknadsministern att vidta några åtgärder för att stärka ungdomars ställning på svensk arbetsmarknad? När jag läser svaret, hur snällt jag än försöker läsa det, kan jag inte få det till att betyda något annat än nej. Det finns inget för att stärka ungdomars ställning på arbetsmarknaden. Vad vi inte har tagit upp här men som ändå bör påpekas är att det finns fler ungdomar som har svårt att komma in på arbetsmarknaden. Nio av tio funktionshindrade är utan arbete. De har extra svårt att komma in. Därför har det varit viktigt för oss socialdemokrater att peka på hur man säkerställer att de som är arbetslösa får stöd att komma in inte att man ska underlätta för arbetsgivare som redan har människor anställda. I sitt svar pekar arbetsmarknadsministern på att regeringen har gjort det enklare att säga upp personer genom att ha dem visstidsanställda . Jag har lite svårt att förstå hur det skulle kunna stärka de unga. Sedan beskriver arbetsmarknadsministern att han är oroad över att det är oseriösa arbetsgivare som försöker utnyttja ungdomar som söker arbete. Men jag kan inte hitta något om hur han tänker agera mot arbetsgivare som inte sköter sig. Däremot utgår han från att de berörda fackförbunden tar sitt ansvar för de ungdomar vars rättigheter kränks. Förbunden kan agera om deras medlemmar har fått sina rätigheter kränkta eller om brott mot kollektivavtalet har begåtts på arbetsplatsen, men det förutsätter ju att förbunden får vetskap om det. Utifrån dessa fakta skulle jag ändå vilja veta: Tänker arbetsmarknadsministern inte göra något alls? 159 (): Tack, arbetsmarknadsministern, för svaret! Jag noterar att arbetsmarknadsministern i svaret säger: Det är naturligtvis oroande att det finns oseriösa arbetsgivare som försöker utnyttja ungdomar som har eller söker arbete. Det är precis av den anledningen som jag skrev den här interpellationen. Problemet är det som står längre ned i svaret och som vi har debatterat förut. Arbetsmarknadsministern är inte beredd att göra något åt detta. Han sätter sig vid sidan av sitt eget regeringsansvar, på läktaren. Jag såg till och med en intervju för någon vecka sedan där han höll med ungdomar och var jättebedrövad över att de behandlades på det här sättet. Men att vara minister handlar också om att rätta till de problem som finns i samhället och inte vänta sig att någon annan ska lösa dem. Detta tycker jag är den stora bristen. När jag skrev interpellationen hade vi också det uppmärksammade fallet där det visade sig att hade ungdomar inne på prov utan att betala lön. Det var medierna som uppmärksammade det, och det drogs i gång en ordentlig diskussion om det. Jag tycker att det är oseriöst. Är det någon i detta samhälle som har blivit gynnad av denna regering är det väl . Vi har sett hur många miljoner av de sänkta arbetsgivaravgifterna som har gått till . Innan de har anställt en enda ung person till har de fått del av dessa pengar. Då kan de inte behandla de ungdomar som finns där på ett seriöst sätt utan utnyttjar dem. Det är skrämmande och upprörande att vi har en regering som inte agerar och som inte tar tag i frågan och säger: Det här tillåter inte vi! Jag kan inte tolka detta på annat sätt än som att regeringen innerst inne tycker att det inte gör något. Det är väl bättre att ungdomarna får komma till och prova på att jobba utan lön än att de är arbetslösa. Det är ju så ni måste resonera när ni inte hanterar detta. kom rapporter igen om något som startade . Ungdomar erbjuds sommarjobb utan lön för att prova på. LO:s akuttelefon får samtal från ungdomar som vänder sig dit. Förmodligen är detta bara ett litet skrap på ytan av det problem som finns. Det är bara en liten andel som ändå tar sig i kragen och ringer akuttelefonen och frågar: Ska det gå till på det här sättet? Här pratar vi om oron för att våra ungdomar inte får jobb, men landets regering tar inte det problem som har varit på allvar. Det minsta man kunde begära är att den tar upp det med parterna. Det var det jag frågade i min interpellation. Vi har ju den svenska modellen där parterna ansvarar för vad som händer ute på arbetsmarknaden. Det finns ju ändå lagar där, och om regeringen ser att man uppenbarligen bryter mot de lagar som finns vore det minsta den kunde göra väl ändå att den tog och diskuterade med parterna om det är så här det ska gå till eller om man ska sätta sig ned och försöka komma åt problemet. Dessutom har gett en reprimand till det har vi debatterat tidigare där man säger att man tycker att de arbetsmarknadslagar som gäller för ungdomar är för generösa ur arbetsgivarens synpunkt. Det går att stapla visstidsanställningar på varandra i princip hur länge som helst. När regeringspartiet presenterade arbetsmarknadspolitiken för nästa mandatperiod föreslog det att man skulle förlänga provanställningarna från och ytterligare späda på osäkerheten för ungdomarna. I det här fallet bryr man sig inte ett dugg om vad kommissionen har sagt på den här punkten, utan man lämnar ett slags walk over och gör det ännu osäkrare för ungdomarna på arbetsmarknaden. Jag tycker att detta är fel signal till våra ungdomar när de ska träda in på arbetsmarknaden och förhoppningsvis vara kvar där fram till pensionsåldern. 160 (): Eftersom vi fortsätter att diskutera ungdomars ställning på arbetsmarknaden tänkte jag ge ett kort svar på en underliggande fråga som ligger kvar sedan en tidigare debatt. Ungdomar och invandrare utan arbetslivserfarenhet har uppenbart svårt att ta sig in på arbetsmarknaden och konkurrera med dem som har längre arbetslivserfarenhet och har båda fötterna inne på arbetsmarknaden. Då är höga ingångslöner och en mycket stark och reglerad arbetsrätt något som försvårar för dessa grupper att få jobb. Det underlättar inte. Det inser de flesta men givetvis inte alla. Kan det här gälla även andra än de grupper jag nämnde? Javisst, ett exempel är de som har ofullständiga utbildningar. 161 (): Om jag ska utgå från den bas jag har i livet, nämligen hotell- och restaurangbranschen och i synnerhet det nämnda företaget, , skulle jag vilja säga att det från tid till annan har varit stora problem med överservering. Unga har serverats för mycket i restaurangbranschen. Genast har regeringar och kommunledningar av olika kulörer ryckt ut och sagt: får det vara slut på det här. Vi vill inte se mer problem i den här branschen. Någonting måste göras. Man måste ta sig i kragen. Ofta har man fått ett väldigt gott gehör för detta. Jag tror att jag är en av de fackliga företrädare i som har sysslat mest med , och jag har gjort det . När jag såg det här programmet var det ledsamma att jag inte blev förvånad över någonting av detta. Jag har sett det . Jag har förhandlat om det. Jag har tagit ut skadestånd efter skadestånd när det gäller detta. Men det finns ett problem i hela denna kultur som jag inte kan förklara, och det är det som är det intressanta. Det är det här vi borde diskutera även på politisk nivå. Varför skapar vi lagar? Allihop utom möjligen tycker att man ska hålla fast vid kollektivavtalet och det man kommer överens om i kollektivavtalsförhandlingar. Det säger även företrädare för branscher. Även fackförbunden säger att vi ska hålla fast vid det. Alla är överens om det, utom möjligen . Ändå kan vi konstatera att man gör sådana här saker. Det kanske har att göra med den ungdomliga kulturen i just den här delen, men en vanlig sak är att den högsta chefen på en viss enhet, som kanske dessutom har den högsta åldern, är eller något sådant, påstår att man inom den här branschen gör på det här sättet, att man arbetar gratis . Det brukar vara det besked man får. Är inte detta ett problem? Borde det inte ligga i varje regerings intresse att det finns någon form av ambition att försöka hålla fast vid den lagstiftning som man faktiskt har satt upp på det här området? Ingen har väl kommit på tanken att vi har någon form av gratisarbete. För då kommer vi ju inte in till det som vi var så överens om i en tidigare debatt: Om man är med och tjänar pengar betalar man skatt, och därmed tillhör man också samhällsgemenskapen. Får man jobba gratis gäller helt plötsligt inte det. Då är det bara en enda som tjänar på detta, och det är någon som vill göra pengar på det här. I det här fallet är det ett visst företag. Jag blev mer känslomässig i det här sammanhanget. Men jag skrev till företaget i fråga och talade om att jag hade sett detta . Jag har fortfarande inte fått något svar. Jag tycker på något sätt att detta visar att det faktiskt behöver göras någonting även från politiskt håll i det här sammanhanget. Det här är inget nytt. Det här har vi sett förut, men vi bör ändå fundera över om det är detta vi vill. Vi har diskuterat ungdomsarbetslösheten i gott och väl , men vi vill väl inte att ungdomarna ska komma ut i det här och mötas av: Nej, du får ingen lön, och den tid du har arbetat kan vi dra av och göra lite grann som vi vill med. Det är väl inte så vi vill att ungdomar ska bli mottagna på svensk arbetsmarknad. 162 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jag är tacksam om ni inte går för långt in i enskilda företags inre angelägenheter utan håller debatten på en principiell nivå. 163 (): Jag ska hålla debatten på en väldigt principiell nivå. Arbetsmarknadsministern säger i sitt svar att regeringen gjort det möjligt att enligt lagen om anställningsskydd visstidsanställa en person . Därmed anser man att man har förbättrat förutsättningarna för bland annat ungdomar att komma in på arbetsmarknaden. Det här är en åtgärd som faktiskt är utvärderad. Jag tror att det är näringslivsinstitutet som har tittat på det här. Man kom fram till, när man granskade detta, att det visserligen har inneburit fler visstidsanställningar, fler timanställningar och så vidare. Men man konstaterar också lite längre ned i sin skrivelse att det inte har påverkat sysselsättningen totalt sett. Om man ska tolka det här innebär det i princip att fasta jobb har blivit otrygga anställningar. Det är det som arbetsmarknadsministern står och säger är en bra åtgärd för att hjälpa ungdomar. I stället för fasta jobb är det otrygga anställningar. Det är också delvis ett svar till , som står här i talarstolen och ihärdigt hävdar att förändrade LAS-regler skulle vara en bra sak för unga. Förändrade LAS-regler skapar inga nya jobb. Möjligtvis skulle man, tillsammans med en del andra incitament som man givetvis kan använda, kunna omfördela arbetslöshet från en grupp till en annan. Min fråga blir då: Vem är det som ska vara arbetslös i stället? Om det är detta som ska vara verktyget för att bekämpa ungdomsarbetslöshet undrar jag: Vem tycker man ska bli arbetslös i stället? Det här är någonting som, tack och lov, arbetsmarknadsminister tidigare i debatter har tagit avstånd från, när det gäller förändrade LAS-regler. Det har han gjort med ungefär samma motiv som jag just nu använder. Jag tycker att det skulle kännas tryggt om arbetsmarknadsministern också i den här debatten oerhört tydligt kunde ta avstånd från det står och säger, som en del av regeringskollegerna här i kammaren. Jag skulle vilja att du är tydlig och markerar att det här är en dålig politik. Ingångslönen lyfts också fram som ett argument. Det hade vi delvis uppe i den andra debatten också. Jag skulle bara vilja konstatera att vi har lägre ingångslöner för dem som är nya på arbetsmarknaden . Jag känner inte till något kollektivavtal som inte har lägre ingångslön än lönen för dem som har bägge fötterna inne på arbetsmarknaden och som har jobbat ett tag och så vidare. Inom de flesta branscher skiljer det sig ganska markant. Själv är jag kommunalare. Jag ska inte påstå att jag kan de senaste siffrorna, den senaste lönerevisionen. Men för något åt sedan var ingångslönen på avtalsområde strax . Hur mycket för högt är det? Vill man titta på framgångsrika exempel rekommenderar jag att man tittar exempelvis på och . Både och har klarat den här krisen, som ju inte bara har varit drabbad av, när det gäller ungdomsarbetslösheten och också när det gäller arbetslösheten totalt sett, betydligt bättre än vad har gjort. Man har alltså betydligt lägre siffror. Både och har högre ingångslöner än vad vi har i , både för unga och för andra. Både och har lagregleringar när det gäller anställningstrygghet som är likvärdiga med dem vi har här i . Trots det klarar man sig bättre. Det beror på att man jobbar så som vi har jobbat tidigare i ; det är min bedömning. Det beror sannolikt också på att man har varit skickligare och bättre på att knyta skola till näringsliv. Jag tycker att det är synd att vi inte har en debatt som i stället handlar om hur vi löser det som faktiskt är det grundläggande problemet. Jag hoppas att arbetsmarknadsministern här och hjälper mig att avfärda det som är trams i den här debatten när det gäller LAS och ingångslöner. 164 Arbetsmarknadsminister (): Först vänder jag mig till . Jag tror att jag, med de här debatterna , är uppe i 327 interpellationsdebatter. Jag är ledsen att några av de här svaren har blivit fördröjda. Jag har försökt se till att de ska besvaras . Men det har inte alltid gått; det ska jag medge. Jag ber om ursäkt för det. I den här debatten, som handlar om ungas villkor och där det finns exempel på omständigheter som inte har varit eller är optimala, kan jag bara konstatera att lagar och regler ska följas. I den mån det inte görs ska det beivras. Normalt sker det genom parterna, att man kallar till förhandling och på så sätt beivrar detta och försöker hantera frågeställningen, som sig bör. Det går också att gå till domstol om man behöver det. I grunden gäller samma regelverk för de unga som för de lite äldre, och jag delar bild. Vi kan inte ha en ordning där vi välkomnar de unga ut på arbetsmarknaden på ett otillständigt sätt genom att de inte får lön eller att de tvingas göra saker som inte är i enlighet med lag och avtal. Så kan vi bara inte ha det. Regelverket är enligt min mening väl avvägt. Dock är inget regelverk, hur bra det än är, immunt mot dem som är oseriösa och försöker snika åt sig i systemet. Därför är denna debatt bra. Jag vill tacka interpellanterna för att de har ställt dessa interpellationer. Vi behöver kontinuerligt ta upp och diskutera dessa förhållanden. Det är bra att LO har sin jourtelefon och på olika sätt lyfter upp dessa omständigheter. Debatten är bra, för vi behöver alla dem som samverkar för att lyfta upp och belysa denna typ av problem. Det är parterna, det kan ibland vara , det är medierna och det är också vi som deltar i den politiska debatten. I grund och botten är det ett chefsansvar. Det är cheferna som har ansvar för att se till att lagar och avtal följs och att man lever upp till de regelverk som finns. tog i sitt anförande också upp de olika försök till självsanering som finns i olika branscher. Mycket är det en utbildningsfråga. Man måste se till att de som har ett chefsansvar och ett personalansvar vet hur de ska hantera det på ett korrekt sätt. Man måste också skicka signaler från högsta ort i de respektive företagen att det inte är acceptabelt att inte följa lagar och regler. Man kan tycka vad man vill om dem, men de ska följas. Så enkelt är det. Ni vill att man ska göra ännu lite till från det politiska hållet. Jag lyssnar med stora öron och vill gärna veta vad det skulle vara. Får jag därför be er att ni i era respektive inlägg kommer med varsin idé som jag kan fundera på? 165 (): Jag sade i en tidigare debatt att det var roligt att debattera med , för hon har ett nästan oförskämt bra självförtroende. Det är likadant med . Han lyser av entusiasm över frågorna och gör något helt annat. Jag har lite svårt att få ihop det. Men låt oss ta detta i ett sammanhang. Min fråga var: Avser arbetsmarknadsministern att vidta några åtgärder för att stärka ungdomars ställning på arbetsmarknaden? Jag uppfattade att svaret var nej. Jag tycker att det är beklagligt. I en skrivelse till regeringen daterad skriver : Vår bedömning är att ungdomars situation på arbetsmarknaden och i arbetslivet riskerar att förvärras . Ungdomar har i större utsträckning än övriga kroppsligt påfrestande arbete. De är heller inte i samma utsträckning med och bestämmer om arbetstakten eller om när och hur arbetsuppgifterna ska utföras. Det är bedömning. Man kan lägga till att ungdomar dessutom blir inringda, har visstidsanställningar och känner en stark osäkerhet. Det är klart att detta påverkar. Den här regeringen har varit noga med att säga att om vi misstänker att folk fuskar och inte är arbetslösa och sjuka ska vi straffa dem som är arbetslösa och sjuka så att de som eventuellt fuskar förstår att de inte borde ha gjort det om de nu gjorde det. Man vet ju inte, men man tror att de kanske gjorde det.