prot · GX0987 · 2010-03-12 00:00:00 — För en växande grupp bland dem kommer metadonet inte att vara tillräckligt, och då står man i en situation där man anser att det är lika bra att ge dem heroin då det ju egentligen är det de vill ha. De sociala konsekvenserna av en sådan strategi kommer att bli mycket allvarliga. Jag skulle tro att det danska metadonprogrammet nu kommer att kollapsa. När nu möjligheten finns att få heroin kommer naturligtvis många att vilja ha det i stället. Allt färre kommer att vilja gå in för drogfrihet. Det finns alltså ett klart samband mellan låg ambitionsnivå i missbrukarvården och en liberalisering av narkotikapolitiken. Där ser jag en fara också i den svenska utvecklingen. har missbrukarvården skurits ned, till exempel statens missbrukarvård inom där man nu står inför stora neddragningar och uppsägningar, bland annat i min hemstad . Det finns en risk att dessa nedskärningar utlöser en liberaliseringsdebatt också i . Vi tar ändå inte hand om de drogberoende och erbjuder vård; det är lika bra att vi ger dem heroin så slipper de stjäla sådana inlägg finns redan nu i debatten. Det temat, missbrukarvården, återkommer vi till i en debatt mellan statsrådet och mig. 10 (): När jag i går förberedde mig för den här debatten googlade jag den här Lundadeklarationen. Även om jag jobbat lite grann med narkotikafrågor har jag nämligen inte kommit i kontakt med den tidigare. Det var ett ganska digert arbete inte för att det var många träffar, det var ett drygt fyrtiotal, men för att de flesta träffarna inte rörde den Lundadeklaration som nämns i den interpellation vi just nu debatterar utan en helt annan deklaration. Många av de andra träffar jag fick var sådant som själv lagt upp, som denna interpellation som finns ute på nätet och andra debattartiklar. Efter lite sökande hittade jag dock den Lundadeklaration som det hänvisas till i interpellationen. Det var på regeringens hemsida, där den omnämns som ett letter of intent inte översatt till svenska. Jag hittade också efter lite sökande den debattartikel som det hänvisas till i interpellationen. Det vi kan konstatera är att den Lundadeklaration som undertecknades av nordiska och baltiska ministrar 2003 inte har blivit speciellt spridd av tidigare ministär. Vi kan också konstatera att om man vill veta vad som står i den måste man veta var man ska leta. Det är inte lätt att hitta innehållet i den. Därför är det lätt för att definiera vad som står där, när inte många vet vad som finns i den. Icke förty måste jag ge den tidigare folkhälsoministern kredit för att han gjorde detta. Det var en viktig fråga. Det danska försök med förskrivning av heroin som vi debatterar är någonting som jag givetvis vänder mig emot, herr talman. kan man inte undgå att slås av tanken att en tidigare svensk minister vänder sig till en nuvarande svensk minister för att fråga vad en dansk minister gör för att visa vad han själv inte gjorde. I någon mening är det flera punkter i Lundadeklarationen som gås igenom. Det handlar exempelvis om det jag tycker är det viktigaste, nämligen att ha en god tillgänglighet till missbrukarvård. I kan vi se att vi har en ganska begränsad tillgänglighet till missbrukarvård, vilket jag tror är ett stort problem. Det finns många problem. Jag har ingen annan uppfattning i sak när det gäller rädsla över att nu på flera ställen har inlett ett program med förskrivning av heroin. Jag tror att det kommer att bli problem ur behandlingssynpunkt precis på det sätt som beskriver: De personer som kanske får annan substitutionsbehandling väljer att göra detta i stället. Går man till grundfrågan om den nuvarande danska regeringen bidrar till att sprida eller göra det enklare att få tag i narkotika tror jag dock att har helt fel. Mina erfarenheter är tvärtom att man i , som har socialdemokratiskt styre, har velat få till legalförskrivning av hasch vilket den borgerliga regeringen har gått emot. Tittar man på den europeiska debatten ser man också att det inte är de konservativa eller liberala regeringarna i som har drivit detta. De här frågorna drivs från vänsterhåll för att i någon mening kapitulera för de problem vi står inför. Jag accepterar inte detta. Och låt mig göra det klart, herr talman: Jag har ingen annan uppfattning än i sak, men när man debatterar de här frågorna bör man veta att de danska socialdemokraterna inte har bidragit till den linje som står för. Därför tycker jag att inte bara vår folkhälsominister ska prata med sina danska kolleger utan att även kan prata med sina partikolleger i så att vi får bättre ordning och mindre spridning av olika typer av narkotika över . 11 Statsrådet (): Låt mig först säga att jag är väldigt glad över den samsyn som råder kring narkotikapolitiken i att vi ska ha nolltolerans, att det är oförenligt med våra narkotikapolitiska mål att exempelvis använda heroinförskrivning i , att den substitutionsbehandling vi har behövs och att det är vård och behandling som ska ges till missbrukare, inte hjälp att komma över droger på det sätt som jag menar att heroinförskrivning är. Det finns en uppenbar risk att detta raserar behandlingssystemet i . Jag tycker att det är att ge upp när man börjar med heroinförskrivning. Jag tycker att det är att ge upp när man börjar med injektionsrum. Jag är egentligen ännu mer bekymrad över utvecklingen i än den i . I har man nämligen tagit ytterligare steg. Jag har haft flera diskussioner, också med fysisk kontakt, med de nordiska ministrarna dock inte med den nye danske sundhetsministern där vi verkligen har gått i clinch med de här frågorna och våra olika synsätt på vad en människovärdig behandling är och vad det skickar för signaler i ett samhälle när man ger sig in på heroinförskrivning och injektionsrum. Där har vi olika syn; det är helt uppenbart. Jag tror att det behövs väldigt mycket mer av pågående diskussion. Jag har också haft en diskussion på Newsmill där både den norske och den danske ministern gick in med anledning av en artikel jag skrev om just injektionsrum och heroinförskrivning. Den här debatten behöver fortsatt föras. Den är angelägen att föra. Det har funnits en samsyn mellan de nordiska länderna när vi har agerat på både den internationella arenan och den europeiska arenan, och det är en brist att vi inte har kunnat vidmakthålla den. Därför finns det alla skäl att intensifiera den här debatten. Sedan håller jag naturligtvis inte med när han säger att missbrukarvården har skurits ned. Vi har satsat otroligt mycket på att försöka utveckla den. Detta ska vi ha en debatt om . Jag är dock glad att kunna säga att det har funnits ett enormt intresse av att ta till sig den strategi för missbrukarvården som har tagit fram och hållit seminarier om runt om i landet: Vad säger forskningen? Vad är vetenskapligt grundade metoder? Hur ska vi arbeta? Det finns en receptivitet för detta ute i landet bland dem som levererar missbrukarvården, bland folk. Detta är glädjande. Det finns en intention och en vilja att förbättra missbrukarvården. har vi också en utredning som tittar över hela missbrukarvårdens organisation. Målsättningen är att kunna ge rätt insats till rätt person . Att den som är i behov av behandlingen själv kan ha möjlighet till inflytande över när och hur insatser ska ges tror jag också är väldigt viktigt. Vi får inte heller glömma bort att det kring varje missbrukare finns en situation där familj, vänner och släktingar också är berörda av missbruket. Det är därför jag tycker att det är så sorgligt när länder tillåter sig att säga att staten fortsatt ska betala droger åt en person som har hamnat i missbruk. 12 (): Först vill jag säga några ord till . Du berättade om hur mycket du hade googlat på nätet. Det hade du inte behövt göra. Du hade kunnat gå direkt till mig och få pressmeddelandet, artikeln, hela letter of intent och deklarationen. Jag är nämligen en man som sparar mina papper, också från . Du hade kanske sparat lite arbete. Gör nu inte partipolitik av detta! Naturligtvis för också vi en diskussion med vår danska motsvarighet. Självklart är det så, på samma sätt som jag vill att man även på regeringsnivå för en diskussion med sina danska motsvarigheter. Jag tror att det är viktigt att vi, så många som möjligt, försöker sluta upp bakom både och denna restriktiva narkotikapolitik. Vi ska inte gå in på den väg där vi successivt hamnar på ett sluttande plan där vi tillåter mer och mer och där drogproblematiken bara kommer att växa oss över huvudet. Jag tror att vi egentligen är ganska överens om detta, och jag tycker att det är lite onödigt att försöka göra partipolitik av just den frågan. Jag gjorde inte det i mitt inlägg. Tvärtom tyckte jag att svaret var ganska bra, och jag tycker också att den ambition man har när det gäller att ta upp frågan med de danska motsvarigheterna är bra. Jag ser fram emot att höra resultatet av statsrådets samtal med den danske ministern i denna fråga. Jag antar att vi får återkomma till den frågeställningen. Sedan har vi en dispyt när det gäller missbrukarvården som sådan, det vill säga vad som har hänt under dessa år. Den ska vi återkomma till , men jag vill ändå nämna att vi just har en aktuell fråga i min hemstad . Lundens LVU-hem ska nämligen läggas ned. Det är en verksamhet, en vårdinrättning, som är till för unga kvinnor i åldrarna som har hamnat i ett missbruk och omhändertagits av samhället. Där är det så att staten, regeringen, har lagt ett mycket stort sparbeting på som denna myndighet nu måste dra in på något sätt. Deras lösning är att lägga ned ett stort antal behandlingshem, däribland Lundens LVU-hem. Jag tror att det är sammanlagt 150 jobb som hotas i verksamheten om dessa nedskärningar ska göras. Det var det jag syftade på, och det är det vi ska tala om . Min bild är dock väldigt tydlig: Under dessa år har man talat en hel del om strategier i missbrukarvården, men pengarna har man inte klarat av att gå fram med. Därför ser vi dessa nedskärningshot. I dagens debatt pekar jag bara på risken för att det finns ett samband mellan låga ambitionsnivåer i missbrukarvården och att det blir vatten på kvarnen för dem som vill liberalisera narkotika. Man säger: Vi tar ändå inte hand om de drogberoende, så varför inte bara ge dem heroin? Då stjäl de i alla fall inte. Inslag som pekar åt detta håll finns i den offentliga debatten. Därför måste ambitionsnivån när det gäller missbrukarvården vara väldigt hög. Jag tycker att den måste vara högre än vad den varit , och där finns kopplingen mellan å ena sidan vården och å andra sidan narkotikapolitiken. 13 (): Anledningen till att jag redogjorde för sökresultaten på Google var att jag ville ge en bild av hur spridd denna deklaration är. Min bild var att den inte är spridd, och den är inte känd. Tar man en deklaration som varken är spridd eller känd är det klart att den inte får det genomslag man önskar. Det var lite grann den bilden jag ville ge. Sedan får jag givetvis ändå tacka för att han ville erbjuda mig dessa tjänster. Låt mig trots allt komma tillbaka till två delar. Jag börjar med Sis. Anledningen till att Sis har besparingar är att man har ett minskat antal klienter. Det är inte så att man har sparat ned på kostnaden per klient, men i en situation där färre kommer till dem är det klart att de måste se över sin situation. Den debatten får väl fortsätta , men jag tror inte att i grunden har någon annan uppfattning än att man om man inte har klienter måste anpassa sin verksamhet till detta. Låt mig ändå, herr talman, komma tillbaka till den danska modellen. Det blir lätt illusoriskt om socialdemokraterna säger att de genomförde en politik där de fick danskarna att sluta med spridning av olika typer av narkotika. skriver: Vad hjälpte det till exempel att vi jagade haschförsäljare i när man kunde köpa cannabis öppet i ? Det är att ta på sig rollen som den person som går emot en liberalisering, som partikolleger öppet i vill vara de som tar på sig rocken att vara de liberala krafterna för narkotika. Då, herr talman, kan jag inte undvika att ta upp detta. Givetvis bär också ett ansvar för vilken kommunikation han har med sina kolleger. Vad jag har förstått är det inte så långt, utan det handlar om ett telefonsamtal eller en 20-minutersresa för att kunna ta den diskussionen. 14 Statsrådet (): Ja, det börjar väl märkas att det är valår och att det finns en del som vill tala om både vad de har gjort för gott här i världen och lyfta upp frågor som finns på hemmaplan. Först ska jag säga något ord om Lundadeklarationen, som jag också har tittat på och som inte har någon större spridning. Det som var lite tråkigt med den kan jag tycka är att man inte tydligare skrev in vikten av att följa . Problemet med deklarationen är att och känner sig helt oförhindrade att inleda förskrivning av heroin. Utifrån deras utgångspunkt har vi inte har kommit överens om något förbud, tyvärr. Jag skulle ha önskat att deklarationen hade varit kraftfullare och bundit upp bättre när man nu ändå gjorde arbetet, men tyvärr har den inte räckt till alls för att låta länderna välja den väg de har gjort. Det har de kunnat göra utan att hindras av deklarationen. När det gäller Lundens LVU-hem kommer vi att diskutera det närmare, men eftersom ändå åberopar detta i diskussionen måste jag också säga någonting redan här och . Det är inte så att staten lägger några besparingar på , utan det handlar om att kommunerna inte köper platser i den utsträckning de har gjort. ökar det faktiskt igen, så det är en ljusning på gång. Men det har varit så under en lång rad år att kommunerna har köpt ett färre antal platser, och det är naturligtvis så att Sis då måste se över sin verksamhet. Det är precis det Sis har gjort, och då har man sett att man om man har större enheter kan bli mindre sårbar när det gäller upp- och nedgångar mellan olika år. Det är alltså anledningen till Sis förslag i detta avseende. Missbrukarvården med den strategi som är lagd och den kunskap som byggs ute i landet med hjälp av denna nya strategi tror jag kommer att vara väldigt värdefull inte minst med tanke på hur mycket verksamheter kommunerna har startat på hemmaplan. Det är viktigt att det finns kunskapsunderlag för att bedriva den på ett bra sätt. Det är också så att tillgången till substitutionsbehandling har ökat markant . Det är en viktig framgångsfaktor och en viktig faktor för att kunna säga att heroinförskrivning inte är aktuellt i . Vi erbjuder substitutionsbehandling, men förskrivning av heroin på det sätt man gör i och är inte aktuellt. Det finns naturligtvis ett direkt samband mellan hur man jobbar med tillgången till vård och behandling och hur man kan avvärja det som diskuteras i form av eftergifter när det gäller harm reduction. reduction definieras väldigt olika i olika länder, det vill säga vad man inkluderar i detta begrepp. När jag diskuterar harm reduction på internationell arena är jag noga med att säga: Berätta vad du menar! Vad inkluderar du i harm reduction, och vad exkluderar du? Detta begrepp har nämligen kidnappats lite av legaliseringsförespråkarna, och jag tror att det är väldigt viktigt att vi som diskussionen finns uppe låter alla inblandade parter definiera begreppet. Heroinförskrivning och injektionsrum inkluderas definitivt inte i harm reduction. 15 (): Denna debatt började bra, men börjar jag bli lite besviken på . Hon säger att Lundadeklarationen inte lyfter fram . Det är inte sant, . Jag har framför mig det pressmeddelande vi gick ut med . Där står: The joint strategy will build on a restrictive and considerate drug policy based on the UN drug conventions. Jag återkommer till själva deklarationen. Läs på lite, , den deklaration som du påstår dig ha läst! I den artikel som vi publicerade , alla de nordiska ministrarna, var vi ännu tydligare: Vi kan aldrig acceptera illegal användning av narkotika. Vi avvisar bestämt de krafter som till exempel vill legalisera cannabisanvändning eller låta staten dela ut heroin till narkomaner. Detta förband sig alla de nordiska ministrarna vid det tillfället att göra. Skälet till att jag nu tar upp den här debatten är att jag anser att bör försöka se till att hålla de andra nordiska länderna ansvariga inför det som de en gång har kommit överens om. Jag förhäver mig inte på något sätt när det gäller och haschförsäljningen. Det var inte jag som avskaffade den fria försäljningen av cannabis i . Vad jag gjorde var att när vi, de nordiska ministrarna, träffades i satte jag mig med den danske ministern och talade om för honom att i säger sig av de ungdomar som provat narkotika ha köpt den i . Det är ett problem inte bara för utan också för , och jag vill att du gör någonting åt det. Sedan tog , och man hade lagt ned det. Det var framför allt krafter i det danska samhället som verkade, det var inte genom våra påtryckningar. Men jag tycker att det är en poäng med att när man träffas ta upp frågan. Jag återkommer till . Där vet vi att det var underbeläggning , men är det överbeläggning. Det är många som vill köpa de här tjänsterna, men vi tar den diskussionen . 16 Statsrådet (): Vad härligt, vi får anledning att ses igen och fortsätta diskussionen. Jag är glad för de insatser som gjorde som folkhälsominister låt mig säga det. Jag vet att var mycket aktiv i narkotikafrågan. Det var naturligtvis till fördel när man tog över att hade varit framme i debatten och hade varit aktivt. Jag vill påstå att det har vi verkligen fortsatt med. Jag är också glad över den samsyn som finns i narkotikafrågan på hemmaplan. Det underlättar för oss att vara tuffa och frimodiga i den internationella debatten. Det ska vi fortsätta med att vara. Jag skulle vilja säga att det står och väger internationellt just . Att vi finns som tydliga förespråkare för den restriktiva linjen, ett narkotikafritt samhälle, har stor betydelse. Det finns tack och lov de som kommer till vårt land för att titta på vad vi gör för att hämta hem det till sina länder och vara delaktiga i den internationella debatten. Jag ska gärna hålla upp Lundadeklarationen när jag träffar mina nordiska kolleger och säga: Detta har vi kommit överens om. Tyvärr är det, som jag sade, ingen som känner sig oförhindrad att införa både det ena och det andra med anledning av deklarationen. Det gör att diskussionen måste fortsätta. När det gäller missbrukarbehandlingen har det vidtagits ganska mycket åtgärder för att förbättra den både kortsiktigt, skulle jag vilja säga, och framför allt långsiktigt. Det ska vi återkomma till, och det ser jag fram emot. Till dess får jag önska en trevlig helg. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2009/10:252 om regeringens handelspolitik och mänskliga rättigheter 17 Statsrådet (): har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att regeringen inte ska medverka i handelsresor med företag vars produkter kan komma att användas så att mänskliga rättigheter kränks. Som handelsminister är en av mina viktigaste uppgifter att främja svensk export, bland annat genom att resa tillsammans med företagsdelegationer till olika länder runt om i världen. Syftet med dessa resor är bland annat att agera dörröppnare för företagen och lösa upp handelspolitiska knutar, men även att föra en dialog kring mänskliga rättigheter och andra viktiga frågor med såväl företagare som politiker. Jag förväntar mig att de företag som deltar på resorna agerar i enlighet med erkända normer och principer för mänskliga rättigheter, arbetstagares rättigheter, hållbar utveckling och anti-korruption. Såväl regeringen som uppmuntrar svenska företag att tillämpa riktlinjer för multinationella företag, samt FN:s Global Compact. Det gör vi eftersom vi anser att socialt och miljömässigt ansvar är viktiga verktyg för att stärka konkurrenskraften och bygga internationellt förtroende. En grundläggande förutsättning för att handeln med ett visst land ska tillåtas är att det inte föreligger några sanktioner från EU eller FN. Ett ytterligare krav är att erforderliga tillstånd när så är aktuellt erhållits från relevanta myndigheter, framför allt . Det är givetvis inte aktuellt för mig att främja exporten av produkter eller tjänster som inte får exporteras från eller produkter som med stor sannolikhet riskerar att bli till verktyg för dem som kränker mänskliga rättigheter eller internationell rätt. Det förekommer allvarliga kränkningar av inte minst flyktingars mänskliga rättigheter i , som specifikt nämner. Jag kan emellertid konstatera att varken FN, EU eller har några sanktioner riktade mot och att det därför inte finns några legala möjligheter att stoppa handeln med landet givet att erforderliga tillstånd kunnat inhämtas. Jag vill även nämna att Rymdbolaget i ett pressmeddelande meddelade att de inte har någon affär med . De konstaterade att deras havsövervakningssystem är framtaget för miljöövervakning, fiskekontroll och sjöräddning, samt att det har sålts till ett flertal länder, bland annat , , , , , och . 18 (): Jag tackar handelsminister för svaret. Bakgrunden till min interpellation är det faktum att SVT-programmet uppmärksammade att det statliga företaget tillsammans med handelsminister besökt i syfte att till de libyska myndigheterna sälja ett system för flygburen övervakning. I programmet framgår att övervakningssystemet ska användas för att spana efter flyktingar. Det är känt att inte ställt sig bakom och att landet har ett avtal med om att tvinga tillbaka flyktingar som tar sig över havet. I regeringens handelspolitiska deklaration kan man läsa följande: Många svenska företag hör till världens bästa på att ta socialt ansvar som delvis handlar om arbetsmiljö, arbetsvillkor, miljöhänsyn och anti-korruption. För mig som minister handlar detta i grunden om respekten för och efterlevnaden av mänskliga rättigheter. I konfliktområden är det än mer viktigt men svårare för företagen att ta socialt och miljömässigt ansvar. Regeringen uppmuntrar företag att följa riktlinjer för multinationella företag och respektera principerna i Global Compact oavsett var i världen de verkar. Det är viktigt att företagarna själva känner ett ägarskap och driver dessa frågor. Därav min fråga till , för det här är inte vilket bolag som helst. Det är ett statligt bolag som har ägardirektiv från regeringens sida. I svaret från handelsministern säger ministern: Det är givetvis inte aktuellt för mig att främja exporten av produkter eller tjänster som inte får exporteras från eller produkter som med stor sannolikhet riskerar att bli till verktyg för dem som kränker mänskliga rättigheter eller internationell rätt. Vad som framkom i programmet, herr talman, var att Rymdbolagets säger: Vi ska hjälpa er att hålla efter flyktingsituationen utmed gränserna och ute på . Det innebär alltså att stoppa de människor som vill ta sig till via havet och därmed kränka mänskliga rättigheter, det vill säga FN:s resolution om alla människors möjlighet att söka asyl. Då blir min fråga: Hur kan handelsministern ha deltagit på den här resan, som aktivt var ett försök att kränka mänskliga rättigheter? Vi vet hur situationen är för de människor i som försöker fly. Enligt handelsministerns egna ord förekommer det fruktansvärda kränkningar av flyktingar när det gäller mänskliga rättigheter i . Ändå medverkar den och handelsministern till att försöka sälja detta. Det är därför jag har ställt frågan, herr talman. Jag är inte riktigt säker på att jag har fått svar på frågan. Om man nu har medverkat till handelsresor tidigare med företag vars produkter kan komma att användas så att mänskliga rättigheter kränks, hur tänker man då sätta stopp för det? Kommer man att göra en ordentlig kontroll nästa gång? Jag hoppas få ett lite mer utförligt svar från handelsministern. 19 Statsrådet (): Låt mig först instämma i den bild som målar upp när det gäller kränkningar av flyktingars rättigheter. Det är fruktansvärt var det än sker i världen. Det är därför som det är viktigt att vi finns ute i världen för att påvisa goda regler och verka genom CSR, som svenska företag gör.