prot · GX09141 · 2010-06-21 00:00:00 — Sedan går han vidare och beskriver alla reformer som han genomför och som likriktar skolan och som bygger dessa återvändsgränder som gör att man inte kan ta till vara möjligheterna. Men jag tycker att det är kanske ännu mer allvarligt att utbildningsministern och Alliansen inte går vidare och letar efter bättre verktyg för att öka inlärningen i skolan och för att motivera eleverna till bättre inlärning. Detta har varit uppe mycket i debatten . Jag håller helt med om att arbetarbarn och barn från studieovana hem behöver feedback. De behöver veta vad de kan och inte kan för att lära sig mer. De behöver tydliga signaler. Det är helt rätt. Men betygsinstrumentet är inte tillräckligt tydligt. Det är bara en bokstav eller en siffra, inget annat. Dessutom har alliansregeringen bestämt sig för att öppna för att även skriftliga omdömen får vara betygsliknande och lika odugliga som utvärderingsinstrument. Vad vi vet från forskning och erfarenhet är att barn från studieovana hem behöver en mycket tydlig feedback, en mycket tydlig återkoppling om vad de kan och inte kan och vad de bör lära sig. Men det säger regeringen nej till. Varför vill ni inte ge dessa elever som behöver mer feedback en tydlig utvärdering, tydliga utförliga kunskapsrelaterade skriftliga omdömen i stället för betygsliknande omdömen? 87 Utbildningsminister () replik: Jag lyssnar med nöje på och andra miljöpartister som , sedan de gav sig in i det rödgröna samarbetet, ständigt betonar hur liberala de är. För varje ny uppgörelse med använder de ordet liberal ytterligare en gång. Jag har läst skolmotion med anledning av den nya skollagen. Jag håller med om att det finns en del stänk av liberalism där. Men jag har läst två andra motioner också, nämligen Socialdemokraternas och . De innehåller inte så mycket av dessa stänk. , om ni ska regera ihop kan ni inte ha tre olika program. Det går inte att ha tre olika motioner om man ska till . Man måste ha en gemensam politik. Jag rekommenderar att gärna prata lite mer om liberalism innan ni gör er uppgörelse för sedan blir det nog svårt. En sak som går igenom i motion och i argumentationen är att man ska lyssna mycket på eleverna. Man ska ha elevstyrda skolor, man ska ha styrelser på gymnasierna där eleverna ska ha majoritet och kunna bestämma. Även om rektorn tycker något annat ska eleverna kunna köra över skolledningen. Jag tycker att det är en dålig lösning på skolans problem. Jag vet att har uppfattningen att eleverna ska bestämma mer i skolan och att ni ska lyssna mer på eleverna. Men, , när jag lyssnar på eleverna säger de att de vill ha betyg. Jag har varit runt i många skolor, både som utbildningsminister och tidigare. är den första frågan som eleverna tar upp: Varför får vi inte fler steg i betygsskalan? Det får de . De frågar också: Varför får vi inte betyg tidigare? Eleverna vill ha betyg i skolan. , om ni nu vill låta eleverna bestämma i skolan och om ni vill lyssna mer på eleverna, varför lyssnar ni då inte på dem när de vill ha mer betyg? 88 () replik: Jag kan berätta för utbildningsministern att jag har lyssnat på eleverna. Det var därför som jag också letade efter andra lösningar i stället för betyg. Jag hörde eleverna säga just det som utbildningsministern säger, nämligen att de vill ha betyg. Jag gjorde också följande: Jag lyssnade på forskarna. Jag utgick inte från mina egna erfarenheter, hur det var i min skola eller hur det var i elevernas skola, utan jag försökte lyssna på expertisen för att se hur vi kan åstadkomma den bästa möjliga inlärningen och den bästa möjliga kunskapseffekten som är det som behöver. Det lyssnade jag på, och jag frågade efter andras erfarenheter, inte bara mina personliga, elevernas eller för den skull föräldrarnas erfarenheter. Då märker jag att man ska ge feedback, man ska ge återkopplingar, som är betydligt mer utförliga än betygen. Det är därför som har denna ståndpunkt. Det är därför som vi menar att även regeringen borde lyssna på detta. Hur ger man bättre och mer återkoppling än betyg? Sedan kan jag notera att utbildningsministern talar om antingeneller när det gäller elever. Han anser att elever kommer att rösta ned skolledningen i en skolstyrelse med elevmajoritet. Det är inte det som vi i pratar om. När vi har varit ute och sett detta pratar vi om samarbete, för man lär sig mest när man samarbetar och när man känner sig delaktig i skolan, inte i utbildningsministerns skyttegravsskola där man gräver tydligare och tydligare skyttegravar mellan lärare och elever. Vi rödgröna står för en kunskapsbaserad skola, en skola där man ska lära sig så mycket som möjligt. Men det är den skolan som utbildningsministern raserar. Han vill inte ge tillräckligt mycket feedback till eleverna, och han vill inte ge eleverna ett erkännande som gör att de lär sig mer. 89 Utbildningsminister () replik: Men, , om ni tycker att man inte ska votera i de styrelser som finns, varför är det då så oerhört viktigt att eleverna ska ha en majoritet? Det måste finnas någon orsak till att ni tycker att eleverna ska ha en majoritet. Jag kan inte förstå annat än att det måste vara så att om det är olika uppfattningar ska eleverna kunna bestämma. Det måste väl vara så? Varför skulle det annars vara viktigt att eleverna har majoritet? Det är just denna förskjutning av inflytande som jag tror är olycklig. De som är lärare är för det första vuxna, för det andra har de gått på lärarhögskolor och lärarutbildningar. De är legitimerade av samhället. Rektorer utses efter förtjänst och skicklighet enligt våra lagar och allt vad det är. Att elever som är omyndiga och fortfarande under utbildning ska kunna rösta ned dem när det gäller hur skolan ska styras och ställas är, med förlov sagt, en flummig inställning. Det är att visa bristande respekt för lärarnas professionalism och yrkeserfarenhet. Elever ska ha inflytande i skolan. Man ska lyssna på eleverna i skolan. Men eleverna ska inte bestämma över lärarna. 90 () replik: Återigen försöker utbildningsministern få det att låta som att den stora skiljelinjen i svensk utbildningspolitik går mellan dem som är för kunskap och dem som är mot ordning och reda. Jag kan lova utbildningsministern att jag är övertygad om att alla i denna kammare är för både kunskap och ordning och reda. Men vad vi inte är överens om är att allting inte var bättre . Jag har aldrig sett blicka framåt, utan det är 50-talets lösningar som är förhärskande. Det handlar om att införa nya hemmafruar och stänga ute barn från den svenska förskolan. Det handlar om polishämtning av skolkare. Det handlar om en tudelad gymnasieskola. Har någonsin funderat över vad arbetsmarknaden behöver nu och vad näringslivet behöver? Behöver man mer av kunskap, eller behöver man mindre? är vi på väg tillbaka till en gammaldags gymnasieskola. Jag gick i en sådan gymnasieskola med två- och treåriga linjer. Jag gick själv en tvåårig social linje, för ingen talade om för mig att jag skulle ha kunnat gå en treårig. är vi tillbaka i det systemet. Men då fanns komvux så att man kunde gå vidare och ta en akademisk examen. Jag var den första i min släkt som gjorde det. är vi, som sagt, tillbaka i det gamla systemet. Man slaktar komvux. Man bygger inte ut högskolan fastän vi nu har de största ungdomskullarna . Dessutom ska man ha en tudelad gymnasieskola. Hur hänger allt det här ihop? Vi är alltså tillbaka i ett system som inte passar för framtiden. borde rikta blicken framåt och bry sig om hur arbetsmarknaden fungerar och se till näringslivets behov. 91 Utbildningsminister () replik: Jag noterar att både näringslivets organisationer och LO jublar över regeringens förslag om nya lärlingsutbildningar. Det är bara som är dyster över detta. Anledningen är naturligtvis att det finns ett mycket stort behov på svensk arbetsmarknad och bland ungdomarna själva. De som jobbar i skolan ser att detta med att alla ska tvingas bli högskolebehöriga har slagit ut väldigt många elever. Såvitt jag förstår kommer ni att riva upp gymnasiereformen 2011 om ni vinner valet, och det må vara er rätt om ni vinner valet. Problemet är de förändringar ni ska göra, att ni ska återinföra regler som kommer att tvinga ytterligare elever till utslagning. Alla ungdomar vill inte, , läsa på . Då kan man säga att alla ska tvingas läsa in så att de kan göra det. Vi stänger inga vägar. Även om man går på en yrkesutbildning får man läsa upp till högskolebehörighet. Man har rätt att efteråt göra det på komvux. Men om vi tvingar alla att göra det på gymnasiet kommer många att slås ut. får gärna i nästa replik berätta hur det ska gå till att få alla att nå målen. En tredjedel av varje årskull på gymnasiet slås ut. Antingen hoppar man av, eller också når man inte målen. Så har det varit alltsedan genomförde sin gymnasiereform. Ingen regering har kunnat ändra på det. Vi drar nu slutsatsen av det och inför yrkesutbildningar och lärlingsutbildningar där man kan välja mellan en yrkesexamen och en högskolebehörighetsexamen. Fortsätter ni att tvinga väldigt många ungdomar att läsa in sådant som de inte vill läsa och de i stället hoppar av bidrar ni därmed till att skapa en högre ungdomsarbetslöshet. har högre ungdomsarbetslöshet än många andra länder. Så har det varit , oavsett regering. Det beror på att ni inte uppvärderar yrkesutbildningar. Det är svårt att begripa varför ni som kallar er för arbetarparti har en så nedlåtande syn på yrkesutbildningen. 92 () replik: kom ett TT-meddelande om en fantastisk insats i en kommun. I kommun, en centerpartistiskt styrd kommun, har man väldigt mycket funderat på varför det har varit så dåliga resultat där. Man kom fram till att man ska lyssna på forskningen. Man började göra om och gick faktiskt från godkända till godkända. Vad var det man gjorde? Jo, man tog bort alla särskilda undervisningsgrupper och konstaterade att elever som har behov av särskilt stöd inte mår bra av att bli varaktigt utplockade. är nu på väg att införa en helt motsatt ordning där vi ska dela upp barn . De val som då görs kommer att få en otroligt stor påverkan framöver. Det handlar om elitklasser och meritvärderingssystem, om allt det som forskningen säger inte är till fyllest. kommun visar att det går att göra skillnad om man lyssnar på forskningen. För övrigt är väl medveten om att vi redan skulle ha haft en modern lärlingsutbildning om inte ministern hade rivit upp den gymnasiereform som beslutat om en ny modern lärlingsutbildning som en hel generation ungdomar nu går miste om. Alla ska inte bli akademiker, heter det. Nej, och alla vill inte bli folkpartister. Men varför inte tillåta de ungdomar som vill gå vidare till högskolestudier att göra det? Det behövs fler specialistsjuksköterskor, inte färre. Det behövs fler läkare, inte färre. Det är så vi bygger starkt. 93 Utbildningsminister () replik: Det blir inte mer sant bara för att upprepar talet om nedskärningar på högskolan. Aldrig någonsin har så många unga människor i som studerat på högskolan. Högskolan har byggts ut efter det att ni hade makten. Det är bra för att många människor väljer att studera på högskolan. Men att hela utbildningssystemet enbart är till för att se till att alla kommer in på högskolan är ett tankesätt som vi vänder oss mot. Med er gymnasiepolitik slås många ungdomar ut. Hur ska ni komma till rätta med det? Ja, de ska gå på komvux efteråt, säger du. Men den som slås ut från gymnasiet tappar motivationen och intresset, blir arbetslös och riskerar att hamna i utanförskap. Svaret kan inte vara: Kolla ni har lagt upp en skola där en tredjedel slås ut. Låt oss satsa på komvux. Vi kan inte ha en skola där en tredjedel av varje årskull ska slås ut, ! Det är ju det som är ert alternativ. På den punkten till skillnad från hur det är på många andra punkter verkar ni i den rödgröna trojkan vara helt överens om att fortsätta med utslagningsgymnasiet. Med den nya skollagen och med den gymnasiereform som är på gång kommer det att bli en annan politik där vi mer ser att ungdomar är olika. 94 (-): Efter en härlig bröllopshelg läste jag i gårdagens rubriken av tystnadsplikten i skolan. , föreläsare i skolsekretessfrågor, skriver: En skolsköterska och en skolläkare har självklar tystnadsplikt mot all annan skolpersonal. Enligt den nya skollagen som står för valfrihet och mångfald vilket är mumma för den som kämpar för detsamma i sjukvården kan man nu lämna uppgifter som det inte getts samtycke till att lämna ut. De kan spridas vidare till annan skolpersonal. är liksom jag starkt kritisk mot detta. Vidare skriver : Regeringen dammsuger nu varje skrymsle inom skolan för att hitta sådant som kan ge eleven stöd. Men från skolhälsovårdens expedition bör man hålla fingrarna borta. För även om ingen skyldighet, endast en möjlighet, finns att röja uppgifterna kommer skolhälsovården i både kommunala skolor och friskolor att känna ett starkt tryck att röja information i de nära och vardagliga kontakter en skolsköterska har med till exempel lärare och rektor eller övrig elevhälsopersonal. säger också: kan skolhälsovårdens sekretess utan samtycke i vissa fall genombrytas mot bland annat polis, annan sjukvård och socialtjänst, när barn begår brott, behöver vård, behandling eller annat stöd eller genom anmälningsplikt, då barnet/patienten misstänks fara illa. Då handlar det om ett noga övervägt och starkt motiverat uppgiftslämnande till andra myndigheter. I nu aktuellt förslag är risken stor att skolhälsovården som hjälpgumma lämnar uppgifter utöver dem som lagstiftaren tänkt sig, på grund av förväntningar från övrig skolpersonal. Det här är inte bra. Ni måste komma ihåg att en läkares viktigaste verktyg i konsultationen med sin patient är ordet, samtalet. Patienten måste till känna tillit till att det jag som läkare säger i rummet inte lämnas ut till någon annan. Man måste kunna visa sig i all sin nakenhet och kunna tömma sin själ inför möjligheten att få hjälp. Var kan man annars göra det? Okej, om man är religiös kan man bikta sig. Men det finns egentligen bara ett ställe att gå till om man har psykiska, sociala eller medicinska problem, och det är till läkaren. Det måste finnas ett ställe där det som sägs stannar mellan fyra väggar. Det får inte tullas på detta hur vällovligt det än är att ge den elev stöd som kanske har bekymmer i klassen eller i skolan i övrigt. Inte minsta möjlighet att läkaren för vidare det som sagts får finnas speciellt inte utan samtycke. Egentligen är det här inget problem. säger själv att man i av fallen löser det här. Man får samtycke för att föra det sagda vidare. Jag har exempelvis haft familjer som patienter. Naturligtvis får jag från familjemedlemmar reda på saker som jag inte vill ha reda på. Det gör det hela mycket svårare när det gäller min terapeutiska hållning som jag inte en tum får avvika från. Det är ovärderligt att ha denna förmån när någon söker för att få min hjälp. Så: Snälla , ta bort detta från skollagen! Det får inte stå där. Jag har hört av att det är en utredning på gång, men stryk detta. För övrigt är det en bra skollag, men det där är inte bra. Lova mig det! Nicka ja eller nej för om du ska ta bort detta! Han nickar nej. Hur ska jag då rösta? Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Föredrogs finansutskottets betänkande 2009/10:FiU30 Betaltjänster (prop. 2009/10:220). Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) Föredrogs finansutskottets betänkande 2009/10:FiU31 Kreditvärderingsinstitut (prop. 2009/10:217). 95 (): Jag hoppas att det är en rolig fest som har påverkat talmannens röst och inte en förkylning. Det är ju roligare om det är en fest än om det är en förkylning, om man säger så. ska vi dock diskutera kreditvärderingsinstitut. Privatiseringar, avregleringar, ständigt ökade ekonomiska skillnader och en stark tilltro till att marknaden klarar allt är de grundläggande orsakerna till den finanskris vi fortfarande genomlider. Det politiska ansvaret har inte tagits, demokratin har snävats in och ansvaret har överlåtits åt marknaden. Det är ett ansvar som marknaden självklart inte ska ha och inte kan ta. Innan bubblan brast fick vi höra att man hade lyckats tygla de kraftiga upp- och nedgångarna på finansmarknaderna särskilt nedgångarna och att det nu skulle vara evig tillväxt. Det handlade bara om hur mycket tillväxt det skulle vara . Till och med tidigare nobelpristagare i ekonomi har åkt runt och pläderat för detta. Till slut blev marknaden så självsäker att man gav ut så kallade finansprodukter som inte ens säljaren själv och än mindre köparen förstod sig på. När det politiska ansvaret överlåts på marknaden är det självklart att det brister. Det har det gjort förr, och det kommer det att göra igen. Kriserna byter bara namn och har olika förlopp, men i slutändan är det alltid skattebetalarna som står med notan i form av hög arbetslöshet, besparingar och social oro. Vi ser det här hemma nu med en arbetslöshet på och besparingar i kommuner och landsting. har föreslagit att en finanskommission ska tillsättas för att gå igenom vad som har hänt, vilka brister som finns och hur vi kan förebygga nya kriser, såväl nationellt som internationellt. Vi har sett det som en bred parlamentarisk kommission men också en kommission där arbetsmarknadens parter och akademin ska ingå. Tyvärr har vi varit ensamma med detta krav ända till ganska , då också lyfte kravet även om de snävade in problembilden från sin horisont. Det lite roliga i sammanhanget, herr talman, är att idogt argumenterade emot oss i tv-debatter och här i kammaren om behovet av en finanskommission. I samma stund som på en direkt fråga från mig deklarerade att även de vill ha en kommission deklarerade dock att det var en självklarhet också för dem. Det finns ett välbekant talesätt som passar in på i detta sammanhang, och det är sent ska syndaren vakna. I grund och botten tror jag dock tyvärr att inget insett eller lärt av det som har skett. Just kreditvärderingsinstituten är en tydlig symbol för varför det blev som det blev . De har varit totalt oreglerade. Instituten har haft ett antal dominerande kunder som gett bolagen stora inkomster. De verkar också på en extrem oligopolmarknad där tre institut har total dominans. har i flera sammanhang påtalat brister i regleringen av kreditvärderingsinstituten, bland annat i vår motion till regeringens budgetproposition . Det vi framför allt pekat på är de jävsförhållanden som föreligger mellan kreditvärderingsinstituten och de bolag de sätter betyg på. Kreditvärderingsinstituten erhåller nämligen sina inkomster via avgifter från de bolag de är satta att värdera. Dessa avgifter har dessutom ofta varit knutna till värdepappersbolagens omsättning, vilket i sin tur borde ha påverkat värderingarna i en viss riktning. För ett värdepappersbolag som till exempel introducerar ett nytt finansiellt instrument är det av helt avgörande betydelse att få ett högt betyg från det kreditvärderingsinstitut de anlitar, och eftersom lönsamheten och omsättningen på den finansiella marknaden är mycket hög utgör det självklart en lockelse för kreditvärderingsinstituten att utfärda höga betyg som kanske inte alltid avspeglar objektiva fakta. Kreditvärderingsinstituten erbjuder därtill ofta olika typer av konsulttjänster, och vissa av dessa har gått ut på att hjälpa kunderna att optimera sin rating. välkomnar en rad av de bestämmelser EU-förordningen innehåller. Bland annat förbjuds kreditvärderingsinstituten att tillhandahålla vissa konsulttjänster till det kreditvärderade företaget. Vår bedömning är dock att regleringen inte fullt ut undanröjer de jävsförhållanden som råder på området, och vi uppmanar därför regeringen att inom ramen för EU verka för att lagstiftningen ytterligare skärps. Regeringen bör också utreda möjligheten att etablera ett oberoende statligt kreditvärderingsinstitut i syfte att öka mångfalden och på så sätt ge investerare en möjlighet att välja bort kreditvärderingsinstitut som faktiskt inte sköter sig. Vi har sett alltför många exempel på länder och produkter som har fått högsta ratingbetyg och i efterhand visat sig vara så gott som värdelösa. Där är väl bland annat ett tydligt exempel. Självklart har investeraren ett eget ansvar, men det eliminerar inte behovet av ökad reglering och mer kvalitativa kreditvärderingsinstitut om de nu ska finnas kvar i samma form som . Frågor man kan ställa sig är vem som egentligen värderar kreditvärderingsinstituten och deras agerande, vilket ansvar de har haft i denna finanskris och vad de har lärt sig. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till vår reservation i ärendet. 96 (): Jag ska avstå från att göra en allmän analys av finanskrisen och dess orsaker, och jag ska inte heller kommentera dessa delar i anförande. Betänkandet handlar specifikt om regeringens förslag till ny lag om kreditvärderingsinstitut, det vill säga de institut som bedömer och graderar finansiella instrument och aktörer på finansmarknaden och som därmed underlättar en värdering och riskbedömningar i olika finansiella transaktioner och handlingar. Syftet med betänkandet är att anpassa svensk lag till och rådets förordning om kreditvärderingsinstitut. Jag vill hålla med om att bakgrunden till att denna förordning har kommit till stånd är att man har blivit uppmärksammad på den dåliga kvalitet som de existerande kreditvärderingsinstituten har visat under finanskrisen. Man vill skapa förutsättningar för att förbättra kvaliteten på de kreditbetyg som utfärdas inom unionen och som används i rättsligt reglerade sammanhang. Förordningen förutsätter att det också inrättas vissa nationella regler. Den nya lagen om kreditvärderingsinstitut handlar därför om att anpassa svensk lagstiftning till EU-förordningen. har tidigare saknat, vilket också påpekades, en särskild nationell lagstiftning som reglerar institutens verksamhet. Det har dock inte varit en helt oreglerad verksamhet, för i finns faktiskt regler om de externa ratinginstituten i lagen om kapitaltäckning och stora exponeringar, som vi antog för inte jag tror att det är här i kammaren. EU-förordningen innehåller en rad bestämmelser som ska bidra till en hög kvalitet på de kreditbetyg som utfärdas inom unionen. Avsikten är inte att förordningen ska ersätta redan etablerade förfaranden vid erkännande av externa ratinginstitut, som ofta också är internationellt kopplade till nationella organ. Enligt förordningen ska kreditvärderingsinstituten ansöka för att få bli registrerade och för att erkännas som externa ratinginstitut. För att bli registrerad krävs att man uppfyller en rad villkor som ska främja integritet, transparens, ansvar, goda styrelseformer och tillförlitligheten inom verksamheten. Det gäller bland annat organisations- och verksamhetskrav, kvalitetssäkring och rapportering, och en registrering ska gälla i hela unionen. Förordningen omfattar bland annat regler om tillsyn, kollegier, tystnadsplikt, sanktioner, utfärdande av kreditbetyg i tredje land och återkallelse av registrering i det fall något av de andra kraven inte uppfylls. Jag vill något kommentera den motion som berörde i sitt anförande och den reservation till betänkandet där man har föreslagit avslag på propositionen. Det gör man framför allt med motiveringen att kreditinstituten och deras kunder riskerar att hamna i ett beroendeförhållande till varandra. Man föreslår från Vänsterns sida i stället att man ska utreda frågan om statliga myndigheter ska överta institutens uppgifter. Det skulle föra för långt i det här sammanhanget att fördjupa sig i hur en statlig myndighet skulle kunna fungera och den rollkonflikt en sådan lösning skulle leda till när det gäller den statliga tillsynsverksamheten över den finansiella sektorn. Det gäller inte minst hur det skulle påverka svenska institutioners internationella arbete och internationella finansaktörers arbete i . Den intressekonflikt som belyser är ändå viktig att ta på allvar. Intressekonflikter och jävsförhållanden förekommer också i andra liknande sammanhang. Det gäller till exempel revisionssammanhang.